Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до АТ «СК «АХА Страхування», за участю третьої особи ПАТ «Ідея Банк», про стягнення суми страхового відшкодування та пені. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 23.10.2013 р. між сторонами було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 277605Га/13хр, яким був застрахований автомобіль [NUMBER] (далі - Договір страхування). ПАТ «Ідея Банк» є вигодонабувачем по Договору страхування. В період дії зазначеного Договору страхування, а саме 28.12.2013 р. із застрахованим автомобілем стався страховий випадок. [PERSON] 30.12.2013 р. повідомив АТ «СК «АХА Страхування» про настання страхового випадку. ПАТ «СК «АХА Страхування» своєю письмовою відповіддю від 03.03.2014 р. відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування. Згідно рахунку-фактури вартість ремонту застрахованого транспортного засобу становить 24900 грн. 00 коп. До початку судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав з викладених підстав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Під час розгляду справи представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що в момент укладення договору страхування [PERSON] було надано неправдиву інформацію про об'єкт страхування і на цій підставі відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Вимоги позивача вважає незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог ЦПК України. Повідомлення про причини неявки до суду від представника третьої особи не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. ПрАТ «СК «АХА Страхування» є правонаступником прав та обов'язків АТ «СК«АХА Страхування». 23.10.2013 р. між [PERSON] та АТ «СК «АХА Страхування» було укладено Договір № 277605Га/13хр добровільного страхування наземного транспорту, яким був застрахований автомобіль [NUMBER] (а.с. 140-150). Вигодонабувачем, згідно Договору страхування, виступає ПАТ «Ідея Банк» (п.3 Договору страхування). 09.01.2014 р. [PERSON] звернувся до АТ «СК «АХА Страхування» з письмовим повідомленням про ДТП, яке сталося 28.12.2013 р., в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача (а.с. 151-154). В процесі врегулювання заявленого страхового випадку, 16.01.2014р. АТ «СК «АХА Страхування» звернулося із запитом №397/12ЦВ до Державної Інспекції України з безпеки на наземному транспорті Міністерства Транспорту та зв'язку України про надання інформації (а.с. 155). 30.01.2014 р. Державна Інспекція України з безпеки на наземному транспорті надала відповідь № 443/10/15-14 на запит від 16.01.2014р. №397/12ЦВ про те, що на транспортний засіб GEELY CK-2 MR7151A д.н. [NUMBER], що належить [PERSON], Укртрансінспекцією видано ліцензійну карту серії АА [NUMBER] до ліцензії серії АЕ [NUMBER] на внутрішні перевезення пасажирів на таксі терміном з 13.02.2013р. по необмежений (а.с. 156). АТ «СК «АХА Страхування» своїм листом від 03.03.2014 р. відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування посилаючись на п. 29.5.3 Договору страхування, згідно якого: «Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо Страхувальник надав Страховику неправдиву інформацію про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку та/або у разі надання Страхувальником на запит Страховика відомостей, які не відповідають дійсності, по фактам, що стосуються страхового випадку і його обставин (п. 29.5.3. Договору страхування); застрахований транспортний засіб використовувався в період дії Договору для перевезення пасажирів на комерційній основі або використовувався на підставі договорів з особами, що здійснюють підприємницьку діяльність з передачі ТЗ у найм (прокат тощо). Доказом використання застрахованого ТЗ для перевезення пасажирів на комерційній основі можуть служити в тому числі, але не виключно такі документи, як наявність ліцензії на право здійснення такої діяльності, інформація про становлення на застрахованому ТЗ рації тощо (п. 29.5.20 Договору страхування); Страхувальник (його представник) не виконав обов'язків, передбачених умовами договору ( п. 29.5.6 Договору страхування) (а.с. 159). Причиною спору на думку позивача стала відмова відповідача в добровільному порядку виплатити позивачеві суму страхового відшкодування. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та умовами Договору страхування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Пунктом 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» передбачено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку. Згідно з п. 29.5.3 Договору страхування Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо Страхувальник надав Страховику неправдиву інформацію про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку та/або у разі надання Страхувальником на запит Страховика відомостей, які не відповідають дійсності, по фактам, що стосуються страхового випадку і його обставин; якщо застрахований транспортний засіб використовувався в період дії Договору для перевезення пасажирів на комерційній основі або використовувався на підставі договорів з особами, що здійснюють підприємницьку діяльність з передачі ТЗ у найм (прокат тощо). Доказом використання застрахованого ТЗ для перевезення пасажирів на комерційній основі можуть служити в тому числі, але не виключно такі документи, як наявність ліцензії на право здійснення такої діяльності, інформація про становлення на застрахованому ТЗ рації тощо (п. 29.5.20 Договору страхування). Судом достовірно встановлено, що [PERSON] при укладенні договору з АТ «СК «АХА Страхування» надав неправдиву інформацію щодо об'єкта страхування. На підставі наведених висновків відповідачем правомірно було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про яке було повідомлено позивача листом від 03.03.2014 року. Беручи до уваги всебічно та повно з'ясовані у судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого доведення у суді, не ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 988, 991 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 8, п. 3 ст. 20, 26 Закону України «Про страхування», умов Договору страхування та

Outcome: dismissed