Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Баталін Сергій Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального\~округу Бригіда\~В.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 5998, за яким звернено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 55270 грн. 53 коп. Вказує, що про існування виконавчого напису йому стало відомо у вересні 2021 року позивачу стало відомо, що на адресу місця його служби надійшла постанова про відрахування 20% його грошового забезпечення на підставі постанови приватного виконавця. Він дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. винесено постанову у виконавчому провадженні № 66372676 про звернення стягнення на заробітну плату на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна». Наголошує, що такий виконавчий напис вчинено з порушенням, оскільки його винесено за відсутності безспірності заборгованості перед стягувачем - жодних листів, вимог щодо погашення заборгованості він не отримував, оскільки ніяких кредитних договорів з відповідачем він ніколи не укладав, на підставі якого документу нарахована заборгованість, йому не відомо. За таких обставин вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом було порушено порядок вчинення виконавчого напису у відсутність документів, що підтверджують безспірність заборгованості, що потягло за собою безпідставне відкриття виконавчого провадження та безпідставне утримання грошових коштів із його заробітної плати. \~ \~ \~ \~У зв`язку з викладеним просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5998 вчинений 04 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, яким пропонується стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 001-21791-060313 від 06 березня 2013 року укладеного між ним та Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Росвен\~Інвест Україна»на підставі договору факторингу № 410/К, укладеного 27 квітня 2018 року між Публічним Акціонернім Товариством «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», на користь ТОВ «Росвен\~Інвест Україна»код\~ЄДРПОУ 37616221\~місцезнаходження:\~03126,\~м.\~Київ,\~бульвар Вацлава\~Гавела.\~6,\~на загальну\~суму 55270,53\~грн. та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору у сумі 908 грн. 00 коп., сплачений позивачем судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у сумі 454 грн.00 коп., а також витрати на правову допомогу. Позивач [PERSON] \~та його\~представник [PERSON] ,\~належним чином\~повідомлені про\~день та\~час \~слухання справи,\~шляхом направлення\~судової повістки,\~у судовому засіданні були відсутні. Відповідач ТОВ «Росвен Інвест Україна» був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток, що були отримані уповноваженими особами, проте до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Третя особа приватний нотаріус Київського нотаріального\~округу Бригіда\~Володимир Олександрович у судовому засіданні був відсутній. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток, надіслав заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі та винести рішення згідно чинного законодавства. Третя особа приватний виконавець виконавчого округа Херсонської області Баталін Сергій Сергійович у судовому засіданні був відсутній. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток, які отримав особисто. Причини неявки не повідомив, що у відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 19\~ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 18 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296/5 (далі Порядок) містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо, нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку документів. При цьому цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172\~(далі - Перелік), для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (постанова Великої Палати Верховного суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц). Перевіряючи додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, суд дійшов висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Також суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі за № 6-887цс17). Слід зазначити, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17 та постанові від 10.10.2018 року у справі N 405/1015/17. Також суд враховує правовий висновок, якого дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На думку суду, у даному випадку, відсутні будь-які докази того, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, що є порушенням норм\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, позивач при зверненні до суду наголосив, що про існування виконавчого напису він дізнався лише у вересня 2021 року коли на адресу\~місця його\~служби надійшла\~постанова про\~відрахування 20%\~його грошового\~забезпечення на\~підставі постанови\~приватного виконавця. При цьому матеріали виконавчого напису ним отримані не були. На виконання\~ухвали суду\~від 27\~жовтня 2021\~року,\~на адресу\~суду приватним\~нотаріусом Бригідою\~В.О.\~було надіслано\~копії виконавчого\~напису вчиненого\~04\~червня 2021\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 5998,\~а також\~документи на\~підставі яких\~його було\~вчинено,\~а саме:\~копія виконавчого\~напису,\~ заява ТОВ «Росвен\~Інвест Україна» про\~вчинення виконавчого\~напису,\~заява №\~001-21791-060313\~про отримання\~кредиту підписана\~ПАТ «Дельта\~Банк» та\~ [PERSON] від 06 березня 2013 р., виписка з рахунку [PERSON] , повідомлення про вчинення виконавчого напису. Але, надані приватним нотаріусом документи не містять доказів про те, чи було відомо позивачу про їх існування. Таким чином,\~матеріали справи\~не містять\~жодних даних,\~що вказують\~на підстави\~виникнення заборгованості,\~її розмір,\~складові,\~відсутні також\~дані про\~отримання\~ [PERSON] письмової вимоги (повідомлення) про наявну заборгованість. З наявних матеріалів справи доказів вбачається лише те, що 03 серпня 2021 року приватний виконавець виконавчого округа\~Херсонської області\~Баталін С.С.виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 5998 від 04 червня 2021 року, що видав Приватний нотаріус Київського НО\~Бригіда В.О. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «Росвен\~Інвест Україна» заборгованості в розмірі 49791 грн. 39 коп. При цьому, суд враховуючи, що позивач оспорює суму заборгованості, оскільки вказує, що жодних договорів з відповідачем не укладав, не отримував від ТОВ «Росвен\~Інвест Україна» письмової вимоги про наявність та суму боргу, за відсутності будь-якого повідомлення про наявну заборгованість та інформації за яким кредитним договором вона була нарахована та виданий виконавчий напис, [PERSON] позбавлений можливості перевірити правильність її розрахунку та той факт, що звернення кредитора до нотаріуса вчинено в межах позовної давності. До того ж, жодних повідомлень про існування заборгованості ним отримано не було. Відповідачем такі доводи позивача не спростовані, докази, що свідчать про наявність заборгованості в розмірі, вказаному у виконавчому написі не надані, як й не надані докази того, на підставі якого договору був вчинений виконавчий напис. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості що вказують на те, що у нотаріуса існували необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. За відсутності будь-яких доказів, що вказують на існування заборгованості, суд позбавлений можливості встановити чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи вчинений він за наявності документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, та тих, що підтверджують вручення боржнику повідомлення з вимогою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, суд віршує питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 коп, з них : судовий збір за подачу позову у сумі 908 грн. 00 коп. та сплачений позивачем судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у сумі 454 грн.00 коп. Крім того, позивач у позовній заяві просить стягнути на його користь витрат понесені на правову допомогу. З приводу цього слід зазначити, що відповідно до\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що була сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.\~1\~ст.\~26\~ЗУ «Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність»\~документами,\~що посвідчують\~повноваження адвоката\~на надання\~правової допомоги\~можуть бути\~серед іншого:\~1)\~договір про\~надання правової\~допомоги;\~2)\~довіреність;\~3)\~ордер;\~4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. В якості підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги від 26 жовтня 2021 року укладений між [PERSON] та адвокатом Токаревою І.В. на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Згідно зазначеному у позовній заяві розрахунку витрат на правову допомогу понесених позивачем у суді першої інстанції складає 5000 грн. з них: 2500,00 гривень винагорода адвокату за складання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, а також 2500,00 грн. за участь у розгляді справи у суді першої інстанції. Але, так як розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, то винагорода адвокату за участь у судовому засіданні у розмірі 2500,00 грн. не підлягає стягненню. Таким чином, витрати позивача на правову допомогу складають 2500,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved