Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] \~ звернувся у суд до Горішньозалучанської сільської ради\~ із позовною заявою про визнання за права власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що [INFO] померла його тітка [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, спадкоємцем якого за заповітом став позивач [PERSON] .. До складу спадщини входить зокрема: житловий будинок [ADDRESS] , на який позивач у нотаріальній конторі оформив право на спадщину та земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,83 га, що розташована на території Горішньозалучанської сільської ради Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., на яку позивач спадщину не оформив, оскільки померлою було втрачено оригінал державного акту. На підставі наведеного позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,83 га, що розташована на території Горішньозалучанської сільської ради Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., яка належала [PERSON] , на підставі Державного акту серії Р1 №188997, виданого14.02.2003р., зареєстрованого за №203. Позивач подав до суду заяву, якою свої вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задоволити, справу просив розглядати у її відсутності. Голова Горішньозалучанської сільської ради П.Кіцул подав до суду заяву, якою просив справу розглядати у відсутності представника сільської ради, та вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зокрема: Свідоцтво про смерть [PERSON] ; Заповіт [PERSON] від 30.12.2003; Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31.12.2004; Копію Державного акту серії Р1 №188997, виданого14.02.2003р., зареєстрованого за №203; Довідку Горішньозалучанської сільської ради №106 від 21.01.2020; Рішення Снятинського районного суду від 28.11.2019; Довідку Першої Снятинської РДНК №1634/02-14 від 30.07.2019р.; Постанову Першої Снятинської РДНК №1433/02-31 від 02.08.2019р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, які повністю доводять підставність та обгрунтованість позову, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або\~ не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,83 га, що розташована на території Горішньозалучанської сільської ради Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., яка належала [PERSON] , на підставі Державного акту серії Р1 №188997, виданого14.02.2003р., зареєстрованого за №203. На\~ підставі\~ наведеного, та ст. ст. 174, 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved