Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , а [INFO] помер його брат [PERSON] . Він, є єдиним спадкоємцем після смерті матері та брата, в зв`язку з чим звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті останніх, яка складається з 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] він отримав, проте отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] не може, оскільки 1/3 частина спірної квартири, окрім його брата та матері, належить померлому [PERSON] , який помер [INFO] і який до дня своєї смерті проживав разом із його матір`ю однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в зв`язку з чим він звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Доров А.О. підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача - Первомайської міської ради Миколаївської області Пригара В.П. в судовому засіданні проти позовних вимог позивача не заперечував, вважав, що у позивача, окрім судового, відсутній інший шлях для оформлення спадкового майна, що залишилось після смерті матері. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, показання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, інвентаризаційну справу на житловий будинок [ADDRESS] , ксерокопію інвентаризаційної справи на квартиру [ADDRESS] , суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер брат позивача - [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.07.1999 року (а.с.19). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується інформацією відділу Первомайського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області (а.с.21). [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС по м. Первомайську Первомайського МРУЮ у Миколаївській області (а.с.13). За життя померлі були власниками квартири [ADDRESS] (а.с.8). Крім того, померлій [PERSON] належала 1/3 частина житлового будинку [ADDRESS] . Зі спадкових справ, зведених після смерті [PERSON] та [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті брата [PERSON] . Мати позивача - [PERSON] від отримання спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] - відмовилась (а.с.67-140). Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] . Проте, постановою приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихоні В.А., від 05.06.2020 року № 264/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю документу, який би підтверджував факт належності на праві спільної часткової власності спадкодавцю вказаної квартири та документу, що підтверджує факт спільного проживання однією сім`єю, не менш як п`ять років, його матері [PERSON] з [PERSON] (а.с.22-23). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до акту проживання від 10.06.2020 року, складеного мешканцями квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [PERSON] разом із [PERSON] з 1991 року і до дня смерті [PERSON] - [INFO]., проживали однією родиною без реєстрації шлюбу (а.с.11). Згідно ксерокопії домової книги, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] була квартира [ADDRESS] (а.с.16,17). З показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що померлі [PERSON] та [PERSON] з 2001 року і по день смерті [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та бюджет. Згідно інформації Першої Первомайської державної нотаріальної контори від 05.10.2020 року № 1293/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась (а.с.29). Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відсутність факту постійного проживання померлого [PERSON] з померлою матір`ю позивача на момент відкриття спадщини унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті його матері, суд вважає, за можливе встановити факт спільного проживання без шлюбу, понад п`ять років громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] та громадянина [PERSON] , який помер [INFO] , задля подальшого визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Згідно з ч. 2ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України,спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або неприйняти її. Пунктом 23Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на квартиру [ADDRESS] необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивача, а позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , який прийняв спадщину, тому, з метою захисту прав позивача на спадкування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved