Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, у якому зазначив, що 01.09.2013 року був прийнятий до Державного університету телекомунікацій на посаду електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній 5 розряду дільниці з обслуговування та ремонту електромереж та електрообладнанняв порядку переведення з навчально-наукового підрозділу Житомирський військовий інститут Національного авіаційного університету, а 31.08.2015 року був звільнений із займаної посади на підставі п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України згідно з наказом № 55-кж від 17.08.2015 року. Позивач зазначає, що на момент звільнення йому була нарахована за фактично відпрацьований час в липні та серпні 2015 року заробітна плата та вихідна допомога в сумі 2 255 грн. 13 коп., але не нарахована сума індексації за період з 01.07.2015 по 31.08.2015 року, що тягне за собою менший розмір вихідної допомоги, виплаченої згідно ст. 44 КЗпП. Із огляду на викладене у позовній заяві та з урахуванням уточнених вимог [PERSON] просить суд стягнути із відповідача на свою користь суму не нарахованої індексації за період з 01.07.2015 по 31.08.2015 року в розмірі 659 грн. 73 коп., частини не ненаданої вихідної допомоги в розмірі 286 грн. 84 коп., а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 36 533 грн. 03 коп. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині не донарахованої індексації заробітної плати за липень-серпень 2015 року у розмірі 659,73 грн. та недоотриманої вихідної допомоги у сумі 286,84 грн. Загальну суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні просив із урахуванням засад розумності та справедливості, співмірності заборгованості та неупередженості при розрахунках зменшити до 5 083,89 грн. Надав відповідні письмові заперечення проти позову. У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази по справі приходить до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджується записами у трудовій книжці позивача, що 01.09.2013 року [PERSON] був прийнятий до Державного університету телекомунікацій на посаду електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній 5 розряду дільниці з обслуговування та ремонту електромереж та електрообладнанняв порядку переведення з навчально-наукового підрозділу Житомирський військовий інститут Національного авіаційного університету, а 31.08.2015 року звільнений із займаної посади у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Індексація заробітної плати працівників провадиться відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Статтею 6 цього Закону встановлено, що Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення». З урахуванням індексації заробітної плати за липень-серпень 2015 року розмір вихідної допомоги, обчислюється з дотриманням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Зважаючи на часткове визнання позову відповідачем суд стягує з Державного університету телекомунікацій на користь [PERSON] індексацію заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 31.08.2015 року в розмірі 659,73 грн. та недоплачену вихідну допомогу в розмірі 286,84 грн. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Суд вбачає, виходячи із наявних в матеріалах справи документів, існування між сторонами спору про розміри належних звільненому працівникові сум, оскільки спочатку [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути із відповідача на свою користь суму не нарахованої індексації за період з 01.07.2015 по 31.08.2015 року в розмірі 1 870,84 грн. та частину не ненаданої вихідної допомоги в розмірі 467,71 грн. Натомість відповідач визнав позовні вимоги в частині індексації та вихідної допомоги у іншій сумі, а саме 659 грн. 73 коп. індексації та 286 грн. 84 коп.недоплаченої вихідної допомоги, додавши до своїх заперечень відповідні розрахунки. Тобто відповідач визнав позовні вимоги в частині індексації та вихідної допомоги у тому розмірі, у якому їх просив стягнути [PERSON] вже після зменшення своїх позовних вимог щодо вказаних сум. Таким чином керуючим вимогами статті 117 КЗпП України, з огляду на часткове визнання позову відповідачем щодо стягнення із нього на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, суд вважає за можливе стягнути з Державного університету телекомунікацій на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 5 083,89 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України із відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. На підстав викладеного,

Outcome: partial