Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON], звернувшись в липні 2015 року до суду, просить стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], на свою користь суму неустойки (пені) в розмірі 33257 грн. 88 коп. за прострочення сплати відповідачем аліментів, стягнутих з нього на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2009 року, ухваленого в цивільній справі №2 - 4384/2009 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яким було стягнуто на утримання їх з відповідачем малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 11 березня 2009 року і досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за період з 01 червня 2012 року по 30 червня 2015 року включно відповідач заборгував їй 6228 грн. 20 коп. зі сплати аліментів, присуджених вищевказаним судовим рішенням, у звязку з чим змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів шляхом стягнення з боржника [PERSON] неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка, за її підрахунками, за період з 01.06.2012 р. й станом на 01.07.2015 р. становить 33257 грн. 88 коп. В судовому засіданні представник позивача вимоги своєї довірительки підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та з мотивів, наведених її довірителем у письмовому запереченні на позовну заяву від 16.11.2015 р., просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. Зясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Як вбачається з наданих сторонами письмових доказів - копій документів, 14 квітня 2009 року Рівненським міським судом було ухвалене рішення в цивільній справі №2-4384/2009 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с.6), котрим стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 (пятсот) грн. щомісячно, починаючи з 11 березня 2009 року і до повноліття дитини. З наданого позивачем [PERSON] розрахунку заборгованості по аліментах, виконаного станом на 01 липня 2015 року державним виконавцем Левчуком Ю.С. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (а.с.4), вбачається, що під час примусового виконання виданого Рівненським міським судом виконавчого листа №2-4384 від 18.06.2009 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01 червня 2012 року і до повноліття дитини, платник аліментів [PERSON] заборгував їх одержувачу [PERSON] 6228 грн. 20 коп. Вказаний розмір заборгованості представником відповідача в судовому засіданні був визнаний, однак в обґрунтування заперечень свого довірителя представник пояснила, що в міру своїх матеріальних можливостей [PERSON] сплатив позивачці у 2012 році 1000 грн. аліментів, у 2013 році - 4300 грн., у 2014 році - 5971 грн. 80 коп. та у 2015 році - 5000 грн. аліментів, що представник [PERSON] частково підтвердила суду копіями наданих нею заяв на відправлення грошових переказів через АБ Укргазбанк за період 2014, 2015 років. Разом з тим, з наданих представником відповідача копії заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2012 року, ухваленого в цивільній справі №1715/18338/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, а також копії виконавчого листа, виданого 15 жовтня 2013 року на виконання вказаного судового рішення, за період з 28 грудня 2012 року (з дня набрання рішенням суду від 04.12.2012 р. законної сили) і по 23 червня 2014 року з відповідача на користь позивачки стягувалися аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], коли рішенням апеляційного суду Рівненської області від 23.06.2014 р. за апеляційною скаргою [PERSON] заочне рішення суду першої інстанції було скасоване, а у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів відмовлено. Проте, в розрахунку державного виконавця від 01.07.2015 р. №81381/16, вищевказані обставини враховані органом державної виконавчої служби не були, хоча зазначений розрахунок слугував підставою для розрахунку позивачем розміру неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів, обчисленого за період з 01.06.2012 р. по 03.07.2015 р. (а.с.5). З пояснень представника відповідача та долучених нею копій документів вбачається, що [PERSON] перебуває у повторно зареєстрованому шлюбі з [PERSON] й від цього шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, на утриманні відповідача перебуває непрацездатна дружина, до досягнення молодшою дитиною трирічного віку, та двоє малолітніх дітей. Представник відповідача в судовому засіданні не спростувала тієї обставини, що її довіритель є працездатним, хоча й офіційно ніде не працевлаштований, що слідує з копії витягу трудової книжки [PERSON] Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 22 (абзаци 1, 2) постанови від 15.05.2006 р. №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, який має на утриманні непрацездатну дружину і двох малолітніх дітей, а також періодично сплачує стягувачці, як боржник у виконавчому провадженні, аліменти на погашення вже існуючої заборгованості, розмір неустойки (пені) слід зменшити до розміру обчисленого державним виконавцем розміру заборгованості по аліментах, тобто до шести тисяч двохсот двадцяти восьми гривень двадцяти копійок. Позивач документально підтвердила понесені нею судові витрати у виді сплаченого при предявленні позову судового збору в розмірі одного відсотка ціни позову - 332 грн. 58 коп. (а.с.1), тому вказані витрати підлягають до стягнення на її користь з відповідача, однак пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме - в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто за ставками судового збору, що діяли до 01 вересня 2015 року.

Outcome: partial