Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (надалі - ТОВ «Авіакомпанія Скайап» або Авіакомпанія) про стягнення заборгованості, у якому просив стягнути з Авіакомпанії неповернуті йому відповідачем кошти у розмірі 3 999,00 грн за придбані ним авіаквитки на скасований авіарейс PQ899 за маршрутом Запоріжжя-Прага, що мав бути здійснений 05.04.2020. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2021 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Авіакомпанія Скайап» про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позов обґрунтовано тим, що 05.03.2020 позивач придбав шляхом перерахування з власної банківської картки № [NUMBER] на рахунок ТОВ «Авіакомпанія Скайап» два електронних авіаквитка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] та № [NUMBER] на ім`я [PERSON] на рейс Авіакомпанії PQ899 сполученням Запоріжжя-Прага, дата вильоту 05.04.2020. Загальна вартість квитків - 5 065,00 грн, що підтверджується чеком POS термінала LIQPAY*SQUP Авиа SQUP ID платежа [NUMBER] від 05.03.2021. 13.03.2020 відповідач поінформував позивача шляхом направлення йому листа на електронну пошту, що у зв`язку з оптимізацією польотів, авіакомпанія SkyUp Airlines скорочує польотну програму і скасовує виконання рейсів PQ899 сполученням Запоріжжя-Прага з 29.03.2020 до 24.05.2020 та запропонував безкоштовно змінити дату вильоту або повністю повернути кошти за придбані квитки. Для повідомлення про прийняте рішення відповідач зазначив адресу електронної пошти letstalk@skyup.aero. 15.03.2020 позивач звернувся до відповідача на зазначену адресу електронної пошти з листом про повернення коштів за невикористані квитки (у якому вказав прізвища та ім`я пасажирів, які зазначені у авіаквитках), який відповідач отримав 24.03.2020. Після тривалого листування між сторонами лише 05.01.2020 відповідач частково повернув вартість невикористаних квитків позивачу в сумі 1 072,00 грн, бронювання QIYG7N. Причиною тривалого неповернення коштів у всіх відповідях Авіакомпанії зазначено карантинні обмеження. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти задоволення позову, оскільки рейс PQ899 не був скасований відповідачем у розумінні Авіаційних правил України «Правил повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу», а він не міг бути виконаний через форс-мажорні обставини, якими є карантинні обмеження, встановлені з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 21, спрямовані на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19). Окрім того, позивач подав не надав копії паспортів пасажирів, які необхідні для повернення коштів за невикористані авіаквитки. В судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача, у якій він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з огляду на його необґрунтованість. Підтримала доводи, викладені у відзиві. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 05.03.2020 позивач придбав шляхом перерахування з власної банківської картки № [NUMBER] на рахунок ТОВ «Авіакомпанія Скайап» два електронних авіаквитка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] та № [NUMBER] на ім`я [PERSON] на рейс Авіакомпанії PQ899 сполученням Запоріжжя-Прага, бронювання QIYG7N, дата вильоту 05.04.2020. Загальна вартість квитків - 5 065,00 грн, що підтверджується чеком POS термінала LIQPAY*SQUP Авиа SQUP ID платежа [NUMBER] від 05.03.2021 (а.с. 10). Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір, укладений на відстані, - договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Таким чином, сторони 05.03.2020 уклали договір повітряного перевезення на відстані. 13.03.2020 відповідач поінформував позивача шляхом направлення йому листа на електронну пошту, що у зв`язку з оптимізацією польотів, авіакомпанія SkyUp Airlines скорочує польотну програму і скасовує виконання рейсів PQ899 сполученням Запоріжжя-Прага з 29.03.2020 до 24.05.2020 та запропонував безкоштовно змінити дату вильоту або повністю повернути кошти за придбані квитки. Для повідомлення про прийняте рішення відповідач зазначив адресу електронної пошти [INFO] (а.с. 13). 15.03.2020 позивач звернувся до відповідача на адресу електронної пошти [INFO] з листом про повернення коштів за невикористані квитки (у якому вказав прізвища та ім`я пасажирів, які зазначені у авіаквитках), який відповідач отримав 24.03.2020, і це не заперечується сторонами (а.с. 14). 29.03.2020 відповідач повідомив позивача шляхом направлення йому листа на електронну пошту про те, що його запит оброблено, сума повернення складає 5 065,00 грн, повернення буде здійснено на картку, з якої було проведено оплату (а.с. 15). 05.01.2020 відповідач частково повернув вартість невикористаних квитків позивачу в сумі 1 072,00 грн, бронювання QIYG7N. Ця обставина також не заперечується сторонами. Вивчивши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з таких мотивів. Відповідно до пункті 5 розділу 1 Глави XVIII «Правил повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу», затверджених наказом Державної авіаційної служби України 26.11.2018 № 1239 (далі - Правил), повернення коштів авіаперевізник здійснює у день розірвання договору повітряного перевезення (пред`явлення квитків до каси за місцем їх оформлення, отримання авіаперевізником інформації від пасажира щодо бажання повернути кошти за невикористане повітряне перевезення, оформлене електронним квитком), а в разі неможливості повернути кошти у день розірвання договору повітряного перевезення - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Строк повернення коштів розраховується з дня, наступного за днем отримання авіаперевізником або агентом з продажу документів, необхідних для здійснення операції повернення коштів. Суд дійшов висновку, що цей договір розірвано 24.03.2020 за згодою сторін на підставі ст. 652 ЦК України у зв`язку з істотною зміною обставин, оскільки відповідач саме 24.03.2020 отримав лист позивача про повернення коштів за невикористані квитки, датований 15.03.2020 (у зв`язку з повідомленням Авіакомпанії від 13.03.2020 про скасування виконання рейсу PQ899 сполученням Запоріжжя-Прага з 29.03.2020 до 24.05.2020 та пропозицією безкоштовно змінити дату вильоту або повністю повернути кошти за придбані квитки), а також усі необхідні для здійснення повернення коштів дані. У пункті 4 розділу 1 Глави XVIII Правил вказано, що повернення коштів здійснюється, зокрема, на рахунок власника банківської картки, якою оплачено перевезення (у разі припинення діяльності банку перерахування коштів може бути здійснено на рахунок в іншому банку). Відповідно до пп. 19.1.1, 19.1.1.3, п. 19.1. «Загальна процедура повернення коштів» гл. 19 «Повернення коштів» Правил повітряних перевезень і багажу SkyUp Airlines у разі, якщо оплата була здійснена електронними засобами переказу коштів (банківською карткою), кошти повертаються на платіжну картку, з якої було здійснено платіж за квиток; повернення коштів здійснюється на підставі невикористаного (повністю або частково) перевізного документа, ордера різних зборів, квитанції про оплату наднормового багажу. Таким чином, інших умов для повернення коштів у разі, якщо оплата була здійснена електронними засобами переказу коштів (банківською карткою) ні Правилами повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу», затверджених наказом Державної авіаційної служби України 26.11.2018 № 1239, ні Правилами повітряних перевезень і багажу SkyUp Airlines, ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом не передбачено. Встановлена у п. 19.1.4. Правил повітряних перевезень і багажу SkyUp Airlines умова про пред`явлення, окрім документів, що підтверджують право на отримання грошових сум, визначених у пункті 3 цієї глави, документів, що посвідчують особу, регулює процедуру повернення коштів у інших випадках, а саме - коли таке повернення здійснюється: -особі, що зазначена у квитку, - у випадку сплати за перевезення готівкою або банківським переказом; -на рахунок підприємства, установи (юридичної особи) - у випадку сплати за безготівковим розрахунком; -спонсору, що сплатив за перевезення, у випадку оформлення квитка за повідомленням про попередню оплату (Prepaid Ticket Advice - РТА), тому суд відхиляє доводи представника відповідача про необхідність пред`явлення документів, що посвідчують особи пасажирів, для повернення коштів позивачу, оскільки оплата ним була здійснена електронними засобами переказу коштів з його банківської картки. Суд відхиляє як необгрунтоване твердження представника відповідача про те, що згідно з п 19.1.6. «Обов`язкове необхідно направити письмове звернення пасажира щодо повернення коштів», оскільки дотримання цієї умови також не передбачено жодним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини, у разі, якщо оплата була здійснена електронними засобами переказу коштів (банківською карткою). Таким чином, відповідач повинен був повернути позивачу кошти за невикористані авіаквитки у повному розмірі, а саме - 5 065,00 грн, не пізніше, ніж протягом семи днів з дня, наступного за днем отримання авіаперевізником інформації від позивача щодо бажання повернути кошти за невикористане повітряне перевезення, оформлене електронним квитком та оплачене банківською карткою, тобто з дня, наступного за 24.03.2020 та не пізніше 31.03.2020. Відповідач повернув вартість невикористаних квитків позивачу у меншому розмірі, а саме - в сумі 1 072,00 грн. Таким чином, відповідач не виконав грошове зобов`язання з повернення позивачу коштів за невикористані авіаквитки за договором повітряного перевезення, укладеного на відстані, у розмірі 3 993,00 грн. Твердження відповідача про відсутність порушення ним виконання зобов`язання з огляду на обмеження, встановлені згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 21, спрямовані на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), суд відхиляє, оскільки дія цієї постанови не поширюється на правовідносини з повернення коштів у разі розірвання договору повітряного перевезення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, на підставі ст.12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та ст.13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позивач довів, а відповідач не спростував доводи позовної заяви, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на таке. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивач подав детальний опис наданих адвокатом послуг та фактично здійснених ним витрат на суму 4 000,00 грн. Відповідно до умов договору про надання правничої допомоги №12/21 від 01.02.2021, укладеного між позивачем і Адвокатським обєднанням «Легарт», розмір гонорару визначається в кожному окремому Завданні до цього договору (а.с. 33). Відповідно до Завдання №01 до цього договору від 01.02.2021, сторони погодили наступний зміст та гонорар про правову допомогу: -усна консультація - 500,00 грн -дослідження наданих Клієнтом документів, матеріалів листування Клієнта з Авіакомпанією «Скайап», аналіз нормативно-правової бази - 500,00 грн -підготовка позову та додатків до нього - 3 000,00 грн. (а.с. 34). Згідно з рахунком-фактурою №12/21-1 від 01.02.2021 гонорар Адвокатського об`єднання «Легарт» відповідно до договору про надання правничої допомоги №12/21 від 01.02.2021 та Завдання №01 від 01.02.2021 становить 4 000,00 грн, платник [PERSON] (а.с. 35). З огляду на те, що позивач довів та документально підтвердив заявлений ним розмір фактично понесених витрат на суму 4 000,00 грн, які підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, ці витрати відповідають складності справи та наданим адвокатом послуг; часу, витраченому адвокатом на надання цих послуг та їх обсягу; значенню справи для сторони. що не спростовано відповідачем, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України відповідно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved