Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] з 20 липня 2005 року. Дана квартира належить йому на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23 травня 2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №1232, витягом з Державного реєстру правочинів №1024825 від 23 травня 2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Броварського бюро технічної інвентаризації №735998227 травня 2005 року. Також у спірній квартирі зареєстрована його дочка - відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою Форма №3, виданої 21 листопада 2014 року Красилівською сільською радою Броварського району Київської області. Проте фактично відповідач не проживає в квартирі з 2010 року. Після одруження вона проживає разом із своєю родиною за адресою: [ADDRESS]. Життєві обставини так склалися, що на даний час він не спілкується з донькою, остання не цікавиться його життям та здоров'ям, не приймає участі в утримання житлового приміщення, особистих речей відповідача у спірній квартирі немає. До цього часу в квартирі залишається зареєстрована відповідач, яка ніякого відношення до житла не має і не являється його власником. Відповідач не цікавиться ні житлом, ні оплатою за комунальні послуги по його утриманню, не отримує кореспонденцію за даною адресою. Позивач самостійно утримує квартиру, сплачує комунальні послуги за користування газом та світлом, платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб в квартирі. Даний факт підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 20 жовтня 2014 року, складеного депутатом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] в присутності сусідів. Домовленостей між ним та відповідачем та законних підстав - поважних причин щодо зберігання за відповідачем спірного житлового приміщення понад рік та збереження його реєстрації, немає і не було. Таким чином відповідач добровільно не проживає у спірній квартирі близько чотирьох років без поважних причин, не приймає участь у спільному побуті, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за нею право користування житлом, не вчиняла. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, додатково суду пояснив, що його донька відповідач [PERSON] проживала разом з ним і своєю дитиною в спірній квартирі приблизно два місяці влітку 2014 року, потім до них приїхав чоловік доньки, проте, внаслідок поганих родинних стосунків, постійних сварок, відповідач разом із сім'єю залишила спірну квартиру. Позивач також пояснив, що він не допустить відповідача [PERSON] та її сім'ю до своєї квартири. Позивач просив суд задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, направила до суду заперечення проти позову, в яких пояснила, що вона 12 вересня 2009 року уклала шлюб із [PERSON] та проживала за місцем реєстрації чоловіка за адресою: [ADDRESS]. [INFO] вона народила дитину - сина [PERSON], у зв'язку з чим перебувала за вищевказаною адресою та доглядала за дитиною. З моменту її переїзду до чоловіка, вона кожного року, а інколи і двічі на рік, разом зі своєю сім'єю приїжджала до батька в спірну квартиру, допомагала по господарству, готувала їжу, прибирала, допомагала в побуті. Майно, яке перебуває у квартирі [ADDRESS], а саме: пральна машина автомат, мікрохвильова піч, диван, телевізор, тумбочка під телевізор, килим, занавіска та більшість посуду, це її речі, що були подаровані матір'ю відповідача [PERSON]. В спірній квартирі знаходяться її особисті речі, проте, вона не може нею користуватися, оскільки позивач умисно здійснює перешкоди, так 23 червня 2014 року вона з дитиною приїхала до батька у зв'язку із початком антитерористичної операції за її місцем проживання в Донецькій області, в цей час дитина відповідача захворіла запаленням легенів, тому вона з дитиною пролежала в Броварській районній дитячій лікарні майже три тижні, що підтверджується медичною випискою. За час перебування у лікарні у них із батьком були добрі стосунки, він допомагав, приїздив провідував їх у лікарні. Після одужання сина 12 липня 2014 року до них у спірну квартиру приїхав чоловік відповідача [PERSON], вони проживали всі разом близько місяця в квартирі [ADDRESS], почали з чоловіком шукати роботу. Внаслідок частого зловживання спиртними напоями позивачем [PERSON], у них із відповідачем [PERSON] почалися погані стосунки, виникали сварки, нерозумні розмови та попрікання. Так 27 липня 2014 року вночі позивач вигнав відповідача разом з дитиною, чоловіком та її матір'ю з квартири[ADDRESS]. Після чого їм довелося переїхати до м. Одеси, чоловіка та сина взяли на облік як осіб переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, але відповідача не взяли на облік, оскільки вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. На даний момент вони не можуть повернутися до Донецької області, оскільки навіть не знають чи вціліло їхнє житло, таким чином їй та її неповнолітньому сину фактично немає де жити, а першочерговою перешкодою у проживанні в спірній квартирі є її батько - позивач [PERSON]. У вересні 2014 року вона писала скаргу до виконавчого комітету Красилівської сільської ради Броварського району Київської області на дії батька, проте, відповіді так і не отримала. Посилаючись на вищевикладене, просила суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі з 2010 року, приїжджала із м. Горлівки, але батько її із спірної квартири не виганяв, перешкод у користуванні будинком не чинив. Знає позивача [PERSON] з хорошої сторони. Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] з 20 липня 2005 року (а.с.5). Дана квартира належить йому на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23 травня 2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №1232, витягом з Державного реєстру правочинів №1024825 від 23 травня 2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Броварського бюро технічної інвентаризації №735998227 травня 2005 року (а.с.8-10). Також у спірній квартирі зареєстрована його дочка - відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою Форма №3 №1731, виданої 21 листопада 2014 року Красилівською сільською радою Броварського району Київської області (а.с.11). Після одруження вона проживає разом із своєю родиною за адресою: [ADDRESS]. Життєві обставини так склалися, що на даний час він не спілкується з донькою, остання не цікавиться його життям та здоров'ям, не приймає участі в утримання житлового приміщення, особистих речей відповідача у спірній квартирі немає. Позивач самостійно утримує квартиру, сплачує комунальні послуги за користування газом та світлом, платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб в квартирі. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 20 жовтня 2014 року, складеного депутатом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] в присутності сусідів, відповідач [PERSON] фактично не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2010 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік. Проте в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] приїжджала до батька - позивача [PERSON] в спірну квартиру [ADDRESS] в червні 2014 року і проживала там разом зі своїм неповнолітнім сином та чоловіком близько двох місяців. Майно, яке перебуває у квартирі [ADDRESS], а саме: пральна машина автомат, мікрохвильова піч, диван, телевізор, тумбочка під телевізор, килим, занавіска та більшість посуду, це її речі, що були подаровані матір'ю відповідача [PERSON], що підтверджується заявою останньої в матеріалах даної справи (а.с.60). Під час перебування у спірній квартирі, дитина відповідача захворіла запаленням легенів, тому вона з дитиною пролежала в Броварській районній дитячій лікарні майже три тижні, що підтверджується медичною випискою (а.с.59). За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідача [PERSON] не можна визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed