Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем він перебуває з 03 березня 1997 року. Від шлюбу народилися діти: дочка, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем не склалися: постійно виникали сварки, у сторін різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. На початку 2014 року шлюбні відносини між подружжям припинилися. З цього часу сторони сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який укладений 03 березня 1997 року, зареєстрований у виконавчому комітеті Підберезівської сільської ради Горохівського району Волинської області. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 14 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 08.10.2021 подав суду клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 08.11.2021 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності чи клопотання про відкладення розгляду справи не подала, відзив на позовну заяву не надходив. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03 березня 1997 року, місце реєстрації: виконавчий комітет Підберезівської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис №2. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін народились діти: дочка, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, судом встановлено, що між сторонами припинено сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя. Сім`я фактично розпалася: подружні відносини припинені з початку 2014 року, сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Бажання підтримувати сімейні відносини позивач не має. Відповідач проти позову не заперечила, хоча була повідомлена про судовий розгляд справи. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки на їх стягненні він не наполягає. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved