Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Свій позов обґрунтовує тим, що 14.06.2010 року, рішенням Луцького міськрайонного суду стягнуто з відповідача аліменти в сумі 200 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини сторін - [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач тривалий час не сплачує аліменти на утримання дитини, у зв'язку з чим утворився борг по аліментам в сумі 9612,10 грн. та пеня в розмірі 25648,40 грн. Крім того, зазначає, що на даний час потреби дитини в утриманні виросли і відповідач спроможний сплачувати більший розмір аліментів в розмірі 800 грн. щомісячно. З врахуванням збільшених в ході розгляду справи позовних вимог, просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі - 1000 грн. щомісячно, а також стягнути з відповідача неустойку за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 31176,82 грн. за період прострочення з 01.01.2012 року по 13.11.2014 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог. Просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в минулому судовому засіданні, та його представник [PERSON] в даному судовому засіданні позов визнали частково щодо збільшення розміру аліментів до 350 грн. щомісячно. В решті позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в їх задоволенні за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], між сторонами 23.04.2010 року розірвано шлюб (а.с.9). Від спільного подружнього життя у них народилась дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2010 р. постановлено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] розмірі - 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.05.2010 року (а.с.4). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст..7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум дітей віком віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Отже, враховуючи вік неповнолітньої дитини сторін, на даний час змінився встановлений законом рівень прожиткового мінімуму дитини. В судовому засіданні відповідач пояснив, що він на даний час не працює та шукає роботу, однак, [PERSON] та його представником не наведено суду будь-яких поважних причин неможливості працевлаштування, погіршення стану здоров?я тощо. За таких обставин суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж це було визначено рішенням суду від 14.06.2010 року. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], встановленого рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2010 року в справі за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме з 200 грн. щомісячно на - 640 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення частково. Щодо стягнення з відповідача неустойки за несвоєчасну сплату аліментів, то суд вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як було вже зазначено, що рішенням суду від 14.06.2010 року з відповідача стягнуто 200 грн. аліментів щомісячно на утримання неповнолітнього дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що відповідач протягом тривалого часу не сплачував аліменти внаслідок чого його заборгованість по сплаті аліментів станом на 25.03.2013 року становила 6412,10 грн., а станом на 01.10.2014 року становила 3501 грн. (а.с.8, 26). Оскільки, відповідач невчасно сплатив аліменти, то позивач на підставі ст.. 196 СК України, має право на стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно з правової позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 року у справі № 6-149цс14, що в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов?язковою при застосуванні судами, пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення. Таким чином, визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів у даній справі, наприклад, за липень 2012 року, слід вирахувати загальну кількість днів з початку прострочення (в даному випадку: з 1 серпня 2012 року) до дати по яку просить стягнути неустойку позивач (в даному випадку: по 13 листопада 2014 року) 835 днів х 1% від суми заборгованості, яка утворилася станом на 1 серпня 2012 року (в даному випадку 200*1% = 2 грн.). Отже в даному випадку борг по пені за липень 2012 року становить 1670 грн. (835 днів*2 грн./день). Згідно ст..11 ЦПК України розмір неустойки за борг по аліментах за 2011 рік суд розраховував, беручи до уваги період прострочення з 01.01.2012 року у відповідності до заявлених позовних вимог (а.с.41). При цьому суд враховує, що здійснення відповідачем переплати аліментів в 2014 році (а.с.37), зумовлювало погашення боргу по аліментах першочергово за січень-лютий 2011 року, а тому борг за цей період підлягає зменшенню на суми переплати. Наприклад, 25 квітня 2014 року позивачем сплачено 250 грн. аліментів (а.с.37), тому переплата становила 50 грн. (250-200), а отже борг по аліментам за січень 2011 року з 25.04.2014 року становить 150 грн. (200-50). 20.05.2014 року відповідач знову сплатив позивачу аліменти у розмірі 250 грн., а тому переплата в сумі 50 грн. знову пішла на погашення боргу за січень 2011 року, який з 21.05.2014 року вже становив 100 грн. (150-50). Аналогічно слід розраховувати погашення боргу при переплаті за інші періоди. З врахуванням наданих представником відповідача квитанцій про сплату аліментів на користь позивача (а.с.31-37), судом проведено відповідні розрахунки боргу по аліментам та пені, що відображені у відповідних таблицях. 2011 рікСума аліментівФактично сплаченоБорг по аліментахТермін простроченняКількість днів простроченняРозмір пеніСічень200-20001.01.12 -25.04.14 8461692 20050 (25.04.14)15026.04.14 -20.05.142436 15050 (20.05.14)10021.05.14 -21.06.143131 10050 (21.06.14)5022.06.14 -21.07.143015 5050 (21.07.14)----Лютий200-20001.01.12 -23.08.149651930 200100 (23.08.14)10024.08.14-13.11.148181Березень200-20001.01.12 -13.11.1410482096Квітень200-20001.01.12 -25.04.1410482096Травень200-20001.01.12 -13.11.1410482096Червень200-20001.01.12 -13.11.1410482096Липень200-20001.01.12 -13.11.1410482096Серпень20010010001.01.12 -13.11.1410481048Вересень20010010001.01.12 -13.11.1410481048Жовтень20010010001.01.12 -13.11.1410481048Листопад20010010001.01.12 -13.11.1410481048Грудень200-20001.01.12 -13.11.1410482096 Всього20553 2012 рікСума аліментівФактично сплаченоБорг по аліментахТермін простроченняКількість днів простроченняРозмір пеніСічень20010010001.02.12 -13.11.14 10171017Лютий20010010001.03.12 -13.11.14988988Березень20010010001.04.12 -13.11.14957957Квітень20010010001.05.12 -13.11.14927927Травень2001564401.06.12 -13.11.14896394,24Червень200-20001.07.12 -13.11.148961792Липень200-20001.08.12 -13.11.148351670Серпень200-20001.09.12 -13.11.148041608Вересень200-20001.10.12 -13.11.147741548Жовтень200-20001.11.12 -13.11.147431484Листопад200-20001.12.12 -13.11.147131424Грудень200-20001.01.13 -13.11.146821364 Всього15173,24 2013 рікСума аліментівФактично сплаченоБорг по аліментахТермін простроченняКількість днів простроченняРозмір пеніСічень200-20001.02.13 -13.11.14 651 1302Лютий200200----Березень200200----Квітень200200-- --Травень200200----Червень200200----Липень200200---- Серпень200-20001.09.13 -13.11.14439878Вересень200200----Жовтень200200----Лис топад200200----Грудень200200---- Всього2180 2014 рікСума аліментівФактично сплаченоБорг по аліментахТермін простроченняКількість днів простроченняРозмір пеніСічень200200-- - - Лютий200200----Березень200200----Квітень200250----Т равень200250----Червень200250----Липень200250----Се рпень200300----Вересень200350----Жовтень200350----Л истопад200- ще не зак.строк сплати платежу---- Всього- Таким чином загальний розмір несустойки по сплаті аліментів складає 37906,24 грн. (20553+15173,24+2180), однак, з врахуванням встановленого ст..11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства, до стягнення підлягає сума неустойки в розмірі 31 176,82 грн., що відповідає розміру заявлених позовних вимог. Пленум Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Доводи відповідача та його представника про те, що матеріальне становище [PERSON] погіршилося в зв'язку із економічною кризою і тому він не міг вчасно сплачувати аліменти, суд оцінює критично, оскільки, вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність вини платника у порушенні виконання зобов'язання, а тому відповідач повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом і підстав для зменшення вищевказаного розміру пені, на підставі ч.2 ст. 196 СК України, суд не вбачає. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. На підставі вимог ст.ст.12, 56 ЦПК України підлягають також до задоволення частково вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача понесених витрат на правову допомогу. Судом встановлено, що 09.09.2014 року позивач уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом [PERSON] відповідно до умов якого клієнт (позивач) доручає адвокату надавати йому правову допомогу для звернення до суду з даним позовом та представляти його інтереси в суді. На підставі цього договору адвокат оформив відповідний ордер на представництво інтересів свого довірителя в суді (а.с.17-18). З поданого представником позивача розрахунку суми гонорару на правову допомогу вбачається, що адвокатом було затрачено 4 год. 30 хв. на проведення попередньої консультації щодо характеру спірних правовідносин, на підготовку процесуальних документів та на представництво інтересів у суді (а.с.48). На думку суду, частковому відшкодуванню підлягають надані позивачу правові послуги адвоката стосовно проведення попередньої консультації щодо характеру спірних правовідносин, вивчення та правового аналізу матеріалів справи, підготовки процесуальних документів. Однак, не підлягають відшкодуванню надані послуги по представництву інтересів позивача в суді, оскільки представництво згідно ст.237 ЦК України здійснюється на безоплатній основі. Відповідно до даного розрахунку, який проводився у відповідності до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» позивачу було нараховано суму 2094 грн., однак позивачем було оплачено 2000 грн. відповідно до прибуткового касового ордера № 8 від 13.11.2014 р. (а.с.43). На думку суду, з відповідача в користь позивача слід стягнути суму в розмірі 1000 грн. понесених витрат на правову допомогу адвоката, при цьому суд враховує складність справи, характер та кількість підготовлених та поданих позивачем документів. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial