Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні, мотивуючи її тим, що його мати [PERSON] в 1991 році перейшла проживати в домогосподарство [PERSON] за адресою вул.Лиса Гора, 11, с.Тростянчик, Тростянецького району Вінницької області. Мати проживала в складі колгоспного двору [PERSON] по день його смерті 09 березня 1999 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з земельного паю, розташованого на землях Тростянчикської сільської ради Тростянецького району, житлового будинку по вул.Лиса Гора, 11, с.Тростянчик, Тростянецького району Постанова ПВСУ від 30.05.2008 року «Про судову практику у спорах про спадкування» п.1 розяснює, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство зокрема ЦК УРСР в ред..1963 року. Відповідно до ст.531 ЦК УРСР(в ред..1963 року) до числа спадкоємців по закону належать особи, що перебували на утриманні померлого не менше року до дня його смерті. Мати [INFO], була на момент смерті [PERSON] непрацездатна, пенсіонерка, була на утриманні [PERSON] більше року, тому вона є спадкоємцем майна [PERSON] по закону. [PERSON] прийняла спадщину, вступила в управління спадковим майном, продовжувала проживати в домогосподарстві [PERSON] 15.07.2005 року померла мати заявника [PERSON] Він прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті матері. Встановити факт перебування на утриманні заявнику необхідно для успадкування всього майна, що належало матері. В звязку з цим він змушений звернутись до суду для встановлення факту перебування на утриманні у [PERSON] [PERSON] [PERSON] з 1991 року по день смерті [PERSON] В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просить про розгляд справи у їх відсутність, вимоги заяви, за обставин, викладених в ній підтримав, просив їх задовольнити . Заінтересована особа представник Тростянчикської сільської ради Тростянецького району в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення заяви не заперечують. Відповідно до ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки останні скористались своїм правом заявити клопотання про розгляд справи в їх відсутності. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, давши оцінку усім зібраним у справі доказам, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 15.07.2005 року померла [PERSON] в с.Тростянчик Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №353384 від 21.06.2016 року(а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцем до майна померлої [PERSON] являється заявник, син померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №335113 від 06.07.2016 року(а.с.13). Довідкою №248 від 16.03.2018 року, виданою виконкомом Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що за життя [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті в с.Тростянчик, вул.Лиса Гора, 11, Тростянецького району Вінницької області разом з своєю цивільною дружиною [PERSON], яка являється спадкоємцем після його смерті, своєчасно прийнявши спадщину, проживаючи в одному будинку з спадкодавцем до дня його смерті та після того, до дня своєї смерті, про що свідчить запис в погосподарській книзі. За життя вони вели спільне господарство, мали спільний побут, кошти, [PERSON] перебувала на утриманні свого цивільного чоловіка [PERSON]П, З даної довідки підтверджено, що за даними погосподарської книги №11 сільської ради за 1991 -1995 роки станом на 15.04.1991 року домогосподарство по вул.Лиса Гора, 11, с.Тростянчик, Тростянецького району відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був [PERSON], членами цивільна дружина [PERSON]А.(а.с.5). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ №112312 від 02.07.2008 року встановлено, що [PERSON] помер 05.03.1999 року(а.с.7). Постанова ПВСУ від 30.05.2008 року «Про судову практику у спорах про спадкування» п.1 розяснює, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство зокрема ЦК УРСР в ред..1963 року. Аналогічно Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 в п.1 встановив: «При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: -Місце відкриття спадщини, -Коло спадкоємців, які прийняли спадщину, -Законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 01.01.2004 року. Відповідно до ст.531 ЦК УРСР(в ред.1963 року) до числа спадкоємців по закону належать особи, що перебували на утриманні померлого не менше року до дня його смерті. Ксерокопією погосподарської книги за 1991-1995 роки підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали в одному будинку(а.с.9,10). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала разом зі своїм цивільним чоловіком [PERSON] і знаходилась на його утриманні, тобто допомога, яка надавалась чоловіком, була для покійної [PERSON] постійним і основним джерелом засобів до існування. Встановлення цього факту має для заявника правові наслідки, оскільки це необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved