Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, а саме встановити те, що він, [PERSON] , [INFO] , уродженець сел.Знам`янка Знам`янського району Кіровоградської області, проживаючий по [ADDRESS] , постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 включно. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 21.01.1959 він народився у сел.Знам`янка Знам`янського району Кіровоградської області і з цього часу постійно проживав на території України. Спочатку він проживав по [ADDRESS] . Шлюб із [PERSON] він зареєстрував 09.08.1980 і після цього переїхав разом з дружиною проживати на [ADDRESS] . У 1987 році, після розірвання шлюбу, він переїхав на постійне місце проживання до своїх батьків на [ADDRESS] , де і проживає по теперішній час, 28.04.1979 зарахований в запас збройних сил. Протягом життя він працював на території України, зокрема з 08.06.1982 прийнятий до Знам`янського відділення дороги Одеської залізниці за переведенням з Харківського заводу КИП трактористом відновного потягу, з 18.10.1988 працював слюсарем з ремонту рухомого складу вагоноскладального цеху у вагонному депо Знам`янка, з 01.07.1989 по 03.02.1993 працював токарем допоміжного цеху на цьому ж підприємстві, з вересня по грудень 1993 року працював токарем колгоспу «Заповіт Леніна» с.Цибулеве Знам`янського району Кіровоградської області. Після того як колгоспи розпались, з 1994 року він ніде офіційно не працював. У вересні 2015 року у нього викрали паспорт та його трудову книжку, і для того, щоб отримати паспорт громадянина України йому необхідно встановити факт постійного проживання на території України, тому він змушений звернутися до суду з даною заявою. Заявник у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Знам`янського РС УДМС України в Кіровоградській області до суду не з`явився, але надіслав заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог [PERSON] та просив розглядати справу у його відсутності. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження заявника, [INFO] у сел.Знам`янка Знам`янського району Кіровоградської області народився [PERSON] (а.с.12). З копії військового квитка серії [NUMBER] , виданого Іллічівським районним військовим комісаріатом Одеської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зарахований в запас 28.04.1979 (а.с.13-15). Згідно з архівною довідкою від 02.11.2015, виданою Знам`янською дирекцією залізничних перевезень державного підприємства «Одеська залізниця», [PERSON] з 08.06.1982 прийнятий за переведенням з Харківського заводу КИП трактористом відновного потягу; з 03.06.1988 звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП УРСР (а.с.7). Рішенням Знам`янського міського народного суду Кіровоградської області від 14.09.1987, шлюб [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 09.08.1980 у відділі ЗАГСу Знам`янського міськвиконкому Кіровоградської області, актовий запис №151, розірвано (а.с.11). У довідці від 05.11.2015 №1540 помічник начальника ремонтного вагонного депо Знам`янка з кадрів Крюк В.В. зазначив, що [PERSON] з 18.10.1988 працював слюсарем з ремонту рухомого складу вагоноскладального цеху; з 01.07.1989 по 03.02.1993 працював токарем допоміжного цеху (а.с.6). З вересня по грудень 1993 року [PERSON] працював токарем колгоспу «Заповіт Леніна» с.Цибулеве Знам`янського району Кіровоградської області, про що свідчать видані Знам`янською районною радою архівні довідки від 19.02.2014 №С-71 та №С-72 щодо його стажу роботи, кількості відпрацьованих людино-днів та заробітну плату (а.с.8, 9). Згідно з довідкою від 13.11.2015 №869, [PERSON] з 1987 року по теперішній час проживає по [ADDRESS] (а.с.5). Знам`янським РС УДМС України в Кіровоградській області 24.10.2015 [PERSON] видано тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України (а.с.10). З листа Знам`янського РС УДМС України в Кіровоградській області від 23.11.2015 №20/2372 вбачається, що [PERSON] свій втрачений паспорт серії [NUMBER] отримував у Знам`янському МРВ УМВС України в Кіровоградській області 15.06.1979, проте документувати його новим паспортом громадянина України замість втраченого не є можливим, оскільки відсутній факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 або проживання станом на 13.11.1991, також він не є громадянином іншої держави (а.с.20). Таким чином, встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У теперішній час підстави та порядок встановлення належності і набуття громадянства України, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб урегульовані Законом України «Про громадянство України», Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 (з відповідними змінами). Детальний аналіз положень зазначених Законом України «Про громадянство України» і Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 (з подальшими змінами) вказує на те, що при подачі фізичною особою заяви до суду про встановлення факту постійного проживання на території України для встановлення і оформлення належності або набуття громадянства України заявнику, має значення не лише бажання в подальшому отримати громадянство України, а й в якості кого - громадянина колишнього СРСР, особи без громадянства або громадянина іншої держави він звертається, оскільки в залежності від цього настануть правові наслідки і матиме значення необхідність встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 чи за станом на 13.11.1991 для встановлення належності до громадянства України або факт постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) для набуття громадянства України. Зокрема, відповідно до ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; (Пункт 3 частини першої статті 3 в редакції Закону №2663-ІV від 16.06.2005) ;4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Так, згідно зі ст.8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України. За положеннями Закону України «Про громадянство України», Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 (з подальшими змінами) для встановлення факту належності до громадянства України за п.п.1,2 ч.1 ст.ст.3,8, Закону України «Про громадянство України» до відповідних органів наряду з заявою фізичної особи щодо громадянства за відсутності підтверджуючих документів щодо проживання на території України надається рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року або факт постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР). Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 включно, породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, надає заявнику можливість реалізувати своє право на отримання паспорта громадянина України, який є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved