Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Кам'янець-Подільське автотранспортне підприємство 16808» про стягнення сум, що належать до виплати працівникові. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 15.04.1999 року наказом № 20К позивача було переведено на посаду сторожа в ПАТ «Кам'янець-Подільському автотранспортному підприємстві 16808» та відповідно до наказу №47К від 01.12.2012 року звільнено за власним бажанням. Проте ні в день звільнення ні надалі відповідач не виплатив йому заробітну плату в повному обсязі. Борг по заробітній платі в загальному складає 7743 грн.: за квітень 2010 року - 822 грн., травень 2010 року - 670 грн., серпень 2010 року - 2000 грн., вересень 2010 року - 674 грн., жовтень 2010 року - 603 грн., листопад 2010 року - 744 грн., серпень 2010 року - 1 830 грн., грудень 2010 року - 400 грн. Позивач вже звертався до суду для захисту своїх прав, 11.06.2013р. рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду позов до Публічного акціонерного товариства «Кам'янець-Подільське автотранспортне підприємство 16808» про стягнення сум, що належать працівникові задоволено, стягнуто на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі 15 766 грн. 92 коп., моральну шкоду в сумі 500 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 380 грн. 80 коп. Однак при розгляді даної справи позивач дізнався, що ніби то отримував заробітну плату по відомостях, хоча кошти отримував лише по касових ордерах. Оскільки кошти дотепер не виплачені, це призвело до моральних та психологічних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв'язків, тому просить стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити та стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату в сумі 7743 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн. та витрати на правову допомогу - 1600 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, причини неприбуття суду не повідомив. Із згоди позивача та його представника суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.04.1999 року наказом № 20К позивача було переведено на посаду сторожа в ПАТ «Кам'янець-Подільському автотранспортному підприємстві 16808» та відповідно до наказу №47К від 01.12.2012 року звільнено за власним бажанням. Зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача яка приєднана до матеріалів справи. Рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 11.06.2013 р. по справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Кам'янець-Подільське автотранспортне підприємство 16808» про стягнення сум, що належать працівникові, яке набуло законної сили, було стягнуто з ПАТ «Кам'янець-Подільському автотранспортному підприємстві 16808» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі 15 766 грн. 92коп., моральну шкоду в сумі 500 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 380 грн. 80 коп. Позивач зазначив, що за період роботи на посаді з 01.01.2010 року по 31.12.2010 рік йому не виплачувалася заробітна плата в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Борг по заробітній платі в загальному складає 7743 грн.: за квітень 2010 року - 822 грн., травень 2010 року - 670 грн., серпень 2010 року - 2000 грн., вересень 2010 року - 674 грн., жовтень 2010 року - 603 грн., листопад 2010 року - 744 грн., серпень 2010 року - 1 830 грн., грудень 2010 року - 400 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки заробітна плата за визначений позивачем період не виплачена позивачу, позов в цій частині підлягає задоволенню. Моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що так як довгий період йому не виплачувалась заробітна плата, це спричиняло моральних страждань та переживань, що потягнуло за собою втрату нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації життя, оскільки позивач являється інвалідом другої групи, що підтверджується посвідченням. Позивач оцінив компенсацію моральної шкоди в сумі 3 000 грн. Згідно з ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача моральної шкоди суд приймає до уваги те, що позивач дійсно пережив моральні страждання внаслідок неправомірних дій відповідача по невиплаті заробітної плати. Проте позивачем не обгрунтований вказаний розмір моральної шкоди, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи також те, що позивач за захистом своїх порушених прав змушений був звернутися до суду, тому визначає розмір моральної шкоди в сумі 500 грн. В решті позовних вимог слід відмовити. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 1600 грн. витрат на правову допомогу то вони, на думку суду, задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що відповідно до ст., ст. 84, 88 ЦПК, судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права підчас вирішення цивільної справи. В матеріалах справи відсутні квитанції сплати позивачем адвокату 1600 грн. за надання правової допомоги. Судові витрати по справі відповідно до ст.88 ЦПК слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 115, 116, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 60, 84, 88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

Outcome: partial