Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд.ЮА» - про стягнення заборгованості з виплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди. Позивач при зверненні до суду мотивує свої вимоги тим, що з 03 травня він працював в ТОВ «Гранд.ЮА». Під час роботи в ТОВ «Гранд.ЮА» заробітна плата позивача перераховувалась на картковий рахунок, в зв'язку з чим при звільненні при виплаті заробітної плати позивачу не були надані передбачені ст.. 30 ЗУ «Про заробітну плату» дані про заробітну плату. Позивач зазначає, що при звільненні відповідач не в повному обсязі розрахувався з позивачем, вказана заборгованість не погашена відповідачем по даний час. Зазначає, що за час роботи у відповідача позивач не перебував у щорічній відпустці, в зв'язку з чим загальна кількість невикористаних днів щорічної відпустки склала 66 календарних днів. Компенсація за не використані дні щорічної відпуски позивачу виплачена не була. Позивач зазначає, що виплата при його звільненні склала 1972,24 грн., з яких заробітна плата за останній місяць роботи мала скласти 1007,86 грн. Компенсація за не використані дні відпустки склала 964,38 грн. Позивач зазначає, що відповідач не виплатив позивачу при розрахунку повну компенсацію за невикористані дні відпустки, а саме розмір недоплати склав 2160,06 грн. Розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку становить 15196,14 грн. В зв'язку із зазначеним позивач вважаючи свої права порушеними, з урахуванням уточнень просив суд: стягнути з відповідача на свою користь 22356,20 грн., з яких: заборгованість з виплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 2160,06 грн.. середній заробіток за весь час затримки в сумі 15196,14 грн. та моральна шкода в сумі 5000 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача в якій також зазначив, що позовну заяву з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. ТОВ «Гранд.ЮА» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 03 травня працював в ТОВ «Гранд.ЮА». Вбачається, що під час роботи позивача в ТОВ «Гранд.ЮА» його заробітна плата перераховувалась на картковий рахунок, в зв'язку з чим при звільненні при виплаті заробітної плати позивачу не були надані передбачені ст.. 30 ЗУ «Про заробітну плату» дані про заробітну плату. Встановлено, що при звільненні відповідач не в повному обсязі розрахувався з позивачем, вказана заборгованість не погашена відповідачем по даний час. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Відповідно до ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум. належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 74 КЗпП України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Вбачається, що позивач перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем не перебував у щорічній відпустці. Враховуючи час який позивач пропрацював в ТОВ «Гранд.ЮА» вбачається, що загальна кількість невикористаних днів щорічної відпустки склала 66 календарних днів. Розмір зазначеної компенсації визначається згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Згідно п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. Згідно з приписами п. 7 Порядку нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Вбачається, що заробітна плата позивача за останні 12 місяців перед звільненням склала 1 1881,28, що підтверджується данними довідки про рух коштів по картковому рахунку позивача. Кількість робочих днів за останні 12 місяців до звільнення, згідно листів Міністерства труда та соціальної політики України за № 8515/о/14-11/13 від 23.08.2011 р. та за № 9050/0/14-12/13 від 21.08.2012 p., склала 251 день. Таким чином середньоденний розмір заробітної плати позивача склав 47,34 грн. Враховуючи що позивачем не було використано 66 днів щорічної відпустки, розмір компенсації мав би скласти 3124,44 грн. Згідно даних довідки про рух коштів по картковому рахунку позивача, виплати при звільненні склали лише 1972,24 грн., з яких заробітна плата за останній місяць роботи мала скласти 1007,86 грн. Відповідно до зазначеного, компенсація за невикористані дні відпустки склала 964,38 грн. Таким чином вбачається, що ТОВ «Гранд.ЮА» не виплатив позивачу при розрахунку повну компенсацію за невикористані дні відпустки, а саме розмір недоплати склав 2160,06 грн. У відповідності до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України за № 9050/0/14-12/13 від 21. 08. 2012 року кількість робочих днів у 2013 році, за виключенням 21 робочого дня січня, склала 230 днів. Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 04.09.2013 р. № 9884/0/14-13/13 від 04. 09. 2013 року, кількість робочих днів станом на 16.05.2014 р. становить 91 день. Таким чином загальна кількість днів склала 321. З огляду на зазначене вбачається, що розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день ухвалення рішення складає 15196,14 грн. Таким чином, зважаючи на викладене, суд перевіривши розрахунок позивача щодо суми середнього заробітку за період затримки виплат при звільненні та суми компенсації за невикористані дні щорічної відпустки вважає його вірним, а відтак приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в зв'язку з чим вважає за можливе вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованість з виплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 2160,06 грн. та середній заробіток за весь час затримки в сумі 15196,14 грн. задовольнити. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 5000 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, якщо порушення його прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки несвоєчасна виплата заробітної плати спричинила позивачу моральні страждання, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків, виходячи з засад розумності та справедливості суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 1 000 грн. З урахуванням часткового задоволення позову, у відповідності з вимогами ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір за вимогу майнового характеру в сумі 243 грн. 60 коп. та судовий збір за вимогу немайнового характеру в сумі 243 грн. 60 коп., а всього стягнути 487 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial