Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

[PERSON], звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання в порядку набувальної давності права на земельну частку (пай) площею 5,45 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «40 років Жовтня». В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що [PERSON] отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0234440, розміром 5,45 умовних кадастрових гектарів та відразу передала оригінал останнього Позивачу на зберігання, оскільки в подальшому не виявляла бажання займатися оформленням вказаного паю та отримувати державний акт на своє імя. Починаючи з моменту отримання оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0234440 у 2000 році, цей сертифікат знаходився у Позивача. Він протягом всього часу володіє цим сертифікатом без таємниць, відкрито для всіх третіх осіб. Право позивача на земельну частку (пай) не заперечувалось, не оспорювалось. З моменту фактичного володіння сертифікатом і по теперішній час до Позивача не предявлявся правомочною особою позов про повернення сертифікату. З невідомих Позивачу причин оригінал вказаного Сертифікату було втрачено, але його копія до тепер зберігається у Позивача. Тобто Позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим Сертифікатом на право на земельну частку (пай), не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 16). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], на підставі рішення Чугуївської районної державної адміністрації від 14 квітня 2000 року № 187, отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0234440, розміром 5,45 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП «40 років Жовтня», що знаходиться в с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області (а.с. 7). Відразу після отримання вказаного Сертифікату, [PERSON] передала оригінал останнього Позивачу на зберігання, оскільки в подальшому не виявляла бажання займатися оформленням вказаного паю та отримувати державний акт на своє імя. [PERSON] в 2001 році зникла без вісті та відомостей про її місце знаходження до даного часу невідомо. Починаючи з моменту отримання оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0234440 у 2000 році, цей сертифікат знаходився у Позивача. Він протягом всього часу володіє цим сертифікатом без таємниць, відкрито для всіх третіх осіб. Право позивача на земельну частку (пай) не заперечувалось, не оспорювалось. З моменту фактичного володіння сертифікатом і по теперішній час до Позивача не предявлявся правомочною особою позов про повернення сертифікату. З невідомих Позивачу причин оригінал вказаного Сертифікату було втрачено, але його копія до тепер зберігається у Позивача. Тобто Позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим Сертифікатом на право на земельну частку (пай), не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб. Але Позивач не має можливості отримати правовстановлюючі документи, належним чином оформити право власності та використовувати земельну ділянку, право на яку засвідчує Сертифікат серії ХР № 0234440. [PERSON], Відповідач по справі, також претендує на визнання за нею права на вказану земельну частку (пай) в порядку набувальної давності. Проте вона не зберігала в себе оригінал або копію вказаного Сертифікату на право на земельну частку (пай), на відміну від Позивача, який з 2000 року добросовісно, відкрито, безперервно володіє вказаним Сертифікатом на право на земельну ділянку (пай). Відповідно до положень ст. 344 ЦК України Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому в п. 8 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України встановлено, що правила ст.\~344\~ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до\~частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Визнання права на вказану земельну частку не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, враховуючи те, що Позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє Сертифікатом на право на земельну ділянку (пай) з 2000 року, Позивач вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за ним право на земельну частку (пай), яке належить [PERSON], в порядку набувальної давності.

Outcome: approved