Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької із вказаним позовом, у якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 1,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказував, що [INFO] року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай) із земель КСП «Прогрес» розміром 1,56 в умовних кадастрових гектарах. За життя [PERSON] не склала заповіту, та близьких родичів не мала. З 1989 року і до часу відкриття спадщини позивач постійно проживав із спадкодавицею в одному будинку, а після смерті [PERSON] використовує все належне померлій майно. 31.03.2016 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу з метою оформлення спадщини, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що відповідно до норм ЦК УРСР позивач не являється спадкоємцем. Таким чином, належне позивачу право в порядку спадкування на вище зазначене майно є оспорюванним, а тому з метою реалізації своїх спадкових прав він вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай). У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задоволити виходячи зі змісту позову. Зокрема, [PERSON] пояснив, що [PERSON] була одинока, тому останніх десять років перед смертю вона проживала у його сім`ї і він опікувався нею та здійснив похорон. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай), та оскільки інших спадкоємців немає, то позивач звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва, однак у видачі такого йому було відмовлено. Представник позивача звертав увагу суду на те, що у вказаному випадку [PERSON] має право на успадкування майна померлої [PERSON] з огляду на п. 4 та п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Представник відповідача Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області С. Козачок, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, натомість надіслав до суду лист про визнання позову, а також просив розгляд справи провести у відсутності представника сільської ради. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов`язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що після смерті [INFO] року [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) розміром 1,56 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на підставі рішення Віньковецької районної державної адміністрації від 17.04.1996 року. Із інфораційної довідки відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області від 27.01.2016 року № 27-28-99.4-211/15-16 слідує, що вартість земельної частки (паю) станом на [INFO] року складає 5795, 98 грн. Згідно з рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26.11.2015 року, яке набрало законної сили, був встановлений факт проживання однією сім`єю позивача [PERSON] та померлої [PERSON] більше п`яти років до дня смерті. У березні 2016 року позивач звернувся до нотаріуса щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON], однак згідно повідомлення приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу Кухарської Л.А. йому було роз'яснено, що за нормами Цивільного кодексу Української РСР, які діяли на момент смерті [PERSON], він спадкоємцем не являється, тому має право звернутись із вказаним питанням до суду. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Так, у четверту чергу, як передбачено ст. 1264 ЦК України, право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Право на спадкування за законом осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю, вперше були закріплені новим ЦК України. Разом з тим воно може поширюватися на відносини, які виникли у зв`язку з відкриттям спадщини до вступу в силу ЦК України в 2004 році. Якщо спадщина відкрилася до 01 січня 2004 року, але не була ніким з спадкоємцям прийнята до настання цього терміну, то за умови прийняття судом рішення про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, такі особи мають право на спадкування, не зважаючи на те, що факт відкриття спадщини і проживання однією сім`єю мали місце під час дії ЦК УРСР. Такий висновок випливає із змісту абзацу першого пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень, згідно якого правила книги шостої ЦК України та застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, та підтверджується постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року (абзац перший пункту 21 постанови). Відповідно до змісту вказаного пункту, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Ця вимога закону поширюється щодо осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сімєю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Наведене вище на думку суду відноситься до позовних вимог [PERSON], бо за змістом рішення суду від 26.11.2015 року позивач, проживаючи разом із [PERSON], вів з нею спільне господарство з 1987 року по 1999 рік, та вважав її членом своєї сім`ї. За правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, враховуючи, що позивач [PERSON] набув права та обов`язки спадкодавиці [PERSON], то спадщина після смерті останньої належить позивачу, а неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне спадкодавці майно у нотаріуса не може бути перешкодою у набутті права власності на таке спадкове майно, визнання відповідачем позову не порушує права та законні інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved