Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що він є учасником бойових дій та інвалідом III групи. До складу його сімї входять дружина [PERSON], син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Він та члени його сімї житла у приватній власності не мають та ніколи не мали. 13 січня 2006 року він звернувся до [PERSON] міської ради Вінницької області з заявою, в якій просив поставити його та членів його сімї на чергу квартирного обліку як учасника бойових дій. Проте, рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради №41 від 16 березня 2006 року йому було відмовлено, оскільки не були дотримані вимоги п.5, п.13 Правил обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов і надання їм житлових приміщень в УРСР. Зокрема згідно п. 13 Правил обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов і надання їм житлових приміщень в УРСР, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які проживають не менше пяти років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності. При цьому, при прийнятті вказаного рішення, виконавчому комітету [PERSON] міської ради слід було керуватися не п. 13, а п.14 Правил обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов і надання їм житлових приміщень в УРСР, в якому зазначено, що тими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються також громадяни, які проживають у комунальних чи невпорядкованих стосовно умов даного населеного пункту квартирах:, зокрема, особи, які належать до інвалідів війни; особи, на яких поширюється чинність ЗУ «Про статус війни, гарантії їх соціального захисту» та учасники бойових дій та учасники війни. Зазначений пункт не містить жодних умов щодо найму житла для учасників бойових дій та учасників війни, тому рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №41 від 16 березня 2006 року Про відмову у постановці на чергу квартирного обліку у виконкомі міської ради з цих підстав є незаконним. Він та члени його родини у приватній власності житла не мають та ніколи не мали. Вони постійно проживають у [INFO], який орендують та, який належить на праві особистої приватної власності його матері [PERSON] Виходячи з відсутності у приватній власності житла, наявності на їх з дружиною утриманні двох дітей, їх сімя є такою, яка потребує поліпшення житлових умов. [PERSON] міська рада не виконала вимоги ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та не забезпечила його у дворічний строк, передбачений цим законом, житлом, внаслідок чого були порушенні його права на позачергове забезпечення житлом. П.14 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасники бойових дій мають право на першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Тому [PERSON] просить суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №41 від 16 березня 2006 року «Про відмову у постанові на чергу квартирного обліку у виконкомі міської ради» та зобовязати поновити його у черзі квартирного обліку як учасника бойових дій з 13 січня 2006 року, при цьому просить суд поновити йому пропущений строк позовної давності звернення до суду з даним позовом, оскільки вважає, що строк пропущено з поважної причини, так як він тривалий час хворів та не мав фізичної та матеріальної можливості це зробити. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявились, подали до суду заяву із проханням розглянути справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві, просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Іллінецького району Вінницької області за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду клопотання із проханнями про розгляд справи за її відсутності та проханням про застосування до позовної заяви [PERSON] наслідків спливу позовної давності. За таких обставин суд визнає можливим розглянути цивільну справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення, яким задовольнити позовні вимоги [PERSON] із наступних підстав. Вимоги [PERSON] підтверджені наданими ним письмовими доказами, а саме: копією паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера позивача [PERSON] (а.с.6-8), копією посвідчення ветерана війни учасника бойових дій [PERSON] (а.с.9), копією посвідчення інваліда ІІІ групи [PERSON], предявник якого має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інваліда війни (а.с.10), копією заяви [PERSON]М про постановку його разом з сімєю на пільгову чергу як учасника бойових дій (а.с.11), копією рішення [PERSON] міської ради №41 від 16 березня 2006 року про відмову у постановці на чергу квартирного обліку у виконкомі міської ради (а.с.12), копією довідки [PERSON] міської ради №636 від 22 лютого 2016 року про склад сімї [PERSON] (а.с.13), копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (а.с.14), копією свідоцтва про народження 07 жовтня 1998 року [PERSON] (а.с.15), копією свідоцтва про народження 12 травня 2015 року [PERSON] (а.с.16), копією свідоцтва №1461 на право особистої власності на житловий будинок від 3 липня 1989 року (а.с.17), копіями виписок з медичної карти хворого [PERSON] (а.с.18-31), копіями виписок терапевтичного відділення №3 з історії хвороби [PERSON] (а.с.32-35), копією довідки [PERSON] ЦРЛ №80 від 22 січня 2015 року по те, що [PERSON] знаходився на лікуванні в лікаря-травматолога (а.с.36). Як встановлено судом, позивач є учасником бойових дій та інвалідом ІІІ групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, та ветеранів війни інвалідів війни (а.с.9,10). Згідно довідки [PERSON] міської ради №636 від 22 лютого 2016 року, до складу сімї [PERSON] входять: дружина [PERSON], син [PERSON], син [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.13). На даний час позивач разом зі своєю сімєю проживають у будинку його матері, який належить їй на праві власності. На утриманні позивача перебувають двоє неповнолітніх дітей. Власного житла сімя [PERSON] не має та ніколи не мала, тому вважається такою, що потребує поліпшення житлових умов. 13 січня 2006 року він звернувся до [PERSON] міської ради Вінницької області з заявою, в якій просив поставити його та членів його сімї на чергу квартирного обліку як учасника бойових дій, однак рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради №41 від 16 березня 2006 року йому було відмовлено, оскільки не були дотримані вимоги п.5, п.13 Правил обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов і надання їм житлових приміщень в УРСР (а.с.11,12). Згідно п.14 ч. 1 ст. 12, п.18 ч.1 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасники бойових дій мають право на першочергове забезпечення жилою площею, якщо вони потребують поліпшення житлових умов; інвалідам війни надаються такі пільги: позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік. Відповідно п.2 ч.1 ст.15, ст.31 ЖК України, виконавчі комітети міських рад керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні Ради; громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством, цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сімю. Ст. 34 ЖК України визначає, що особами, які потребують поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які, зокрема, проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності. Відповідно до ст. 46 ЖК України, поза чергою жиле приміщення надається: інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення. Право позачергового отримання квартир або садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, за наявності в них права на отримання такого житла, мають, зокрема, особи, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», протягом двох років з дня взяття на соціальний квартирний облік, що передбачено ст.11 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення». Згідно п.2 абз.1 Постанови Кабінету Міністрів Укураїни від 9 березня 2011 року № 223 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів», житло надається виходячи з норми не більш як 21 кв. метр загальної площі житла на одного члена сімї та додатково 10,5 кв. метра на сімю. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладене вище з урахуванням наведених правових норм, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо наявності у нього права на постановку його разом з сімєю на чергу квартирного обліку як учасника бойових дій, який потребує поліпшення житлових та надання житлового приміщення, яке передбачене п.14 Правил обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов і надання їм житлових приміщень в УРСР. Тому, суд вважає незаконним рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 41 від 16 березня 2006 року, яким [PERSON] відмовлено у постановці на чергу квартирного обліку у виконкомі міської ради та вважає за необхідне відновити його порушене право шляхом зобовязання відповідача поновити [PERSON] у черзі квартирного обліку як учасника бойових дій з 13 січня 2006 року. Згідно ст. 257, ч.3, ч.5 ст. 267 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки відповідачем не заявлена вимога про застосування строку позовної давності до вимоги позивача, а позивачем, в свою чергу, надані докази поважності причин пропуску ним згаданого строку (а.с.18-36), суд вважає за необхідне поновити йому строк позовної давності та ухвалити у справі заочне рішення, яким задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки вони повністю знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних у справі письмових доказів і не спростовані в жодній мірі належними допустимими доказами відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved