Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнень позовних вимог) до [PERSON], [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) О.Б. про солідарне стягнення сум боргу за договором позики з урахуванням трьох відсотків річних в загальній сумі 1000 доларів США, основного боргу, процентів за користування грошовими коштами в розмірі 1680 доларів США у гривневому еквіваленті на момент винесення рішення суду. А також просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 148 грн. 19 коп., 320 грн. та 120 грн. витрати на інформаційне технічне забезпечення судового процесу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.10.2007 р. відповідач [PERSON] отримала від нього в позику грошові кошти під 3% щомісячно у розмірі 1000 доларів США, з кінцевим строком повернення - 15.03.2008р., про що було складено розписку від 15.10.2007 р. Відповідач [PERSON] 15.10.2007 р. письмово поручилася перед позивачем щодо виконання взятих [PERSON] на себе зобовязань за договором позики. У встановлений строк [PERSON] гроші не повернула, від виконання свого обовязку щодо повернення суми позики ухиляється. У процесі розгляду справи позивач уточнив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку 1000 доларів США основного боргу, процентів за користування грошовими коштами в розмірі 1680 доларів США у гривневому еквіваленті на момент винесення рішення суду. Три відсотки щомісячних за користування грошовими коштами в сумі 1000 доларів США розраховуються за формулою за період з 01.07.2010 року по 01.02.2015 року: 1000 доларів США *3% /100*56 місяців прострочки = 1680 доларів США. 10.05.2012р. судом було прийнято заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення сум боргу за договором позики задоволено. Ухвалою суду від 02.07.2014р. на задоволення заяви [PERSON] заочне рішення від 10.05.2012р. скасовано. 02.07.2014р. відповідачка [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання договору поруки від 15.10.2007р. припиненим, зазначаючи, що вона не згодна з позовом в частині стягнення заборгованості з неї як з поручителя, оскільки кінцевий термін виконання основного зобовязання настав 15.03.2008р., а отже згідно з вимогами ч.4 ст.559 ЦК України порука [PERSON] щодо вказаних правовідносин припинилася 16.10.2008р. зі спливом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, в той час як позов було подано 17.03.2011р. Зазначене є підставою для визнання договору поруки від 15.10.2007р. припиненим. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити в повному обсязі. В свою чергу просила відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв та клопотань про відкладення судового розгляду або про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала письмову заяву, якою просила розглядати справу за її відсутністю, наполягала на задоволенні поданого нею зустрічного позову про визнання договору поруки від 15.10.2007р. припиненим та просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення сум боргу за договором позики в частині щодо стягнення з неї суми боргу. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову та про задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що 15.10.2007 р. відповідач [PERSON] отримала від [PERSON] в позику грошові кошти під 3% щомісячно у розмірі 1000 доларів США з кінцевим строком повернення - 15.03.2008 р., що вбачається зі складеної відповідачем розписки, що свідчить про укладення сторонами договору позики (а.с.19). 15.10.2007 р. [PERSON] поручилася перед [PERSON] щодо виконання взятих [PERSON] на себе зобовязань по поверненню боргу за розпискою від 15.10.2007р. (а.с.20). В подальшому відповідачем [PERSON] борг повернуто не було. Стаття 526 ЦК України закріплює, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Другим абзацом ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 1 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з наявної у матеріалах справи розписки від 15.10.2007р. сторонами встановлено 3% щомісячно за користування отриманих грошових коштів. Враховуючи викладене, згідно чинного законодавства [PERSON] зобовязана повернути позивачу суму отриманої позики та суму процентів за користування позики за весь період до моменту повернення позики. Отже підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення визначеної суми з боржника [PERSON] Таким чином, оскільки позичальник свої грошові зобовязання перед позивачем не виконав, на користь позивача з [PERSON] підлягає стягненню 1000 доларів США + 1680 доларів США (3% щомісячно за період з 01.07.2010 року по 01.02.2015 року), що в еквіваленті по курсу НБУ на день подання уточнених позовних вимог складає 58343,60 грн. Строк з 01.07.2010 року позивач визначив з тих підстав, що до вказаної дати велись перемовини щодо повернення боргу, а в подальшому відповідачи почали ухилятися від повернення боргу. При цьому безпідставними є вимоги позивача до [PERSON], які в цій частині не підлягають задоволенню, враховуючи наступне. За змістом норм ст.ст.559, 598 ЦК України припинення зобовязання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин субєктивне право і кореспондуючий йому обовязок перестають існувати. Відповідно ч.4 ст.559 ЦК України вбачається, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Згідно розписки про отримання коштів, термін повернення позики визначено 15.03.2008р., а отже згідно з вимогами ч.4 ст.559 ЦПК порука [PERSON] щодо вказаних правовідносин припинилася зі спливом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, в той час як позов було подано лише 17.03.2011р. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] у зв'язку з пропущенням позивачем шестимісячного терміну, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України, а зустрічний позов [PERSON] про припинення договору поруки є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати в частині сплаченого судового збору стягуються з [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий сбір в сумі 148 грн. 19 коп, 320 грн. та витрати на інформаційно-техничне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: partial