Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду із цією заявою, просила встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: встановити факт, що померла 15 квітня 2017 р. [PERSON] є її матірю. Також, заявник просила справу розглядати за її відсутності, викладене у своїй заяві підтвердила повністю, просила вимоги задовольнити. На обґрунтування поданої заяви вказувала, що 15 квітня 2017 р. померла її матір, яка при житті мала земельну ділянку на праві приватної власності. Своєчасно звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона не змогла довести своє право на спадкове майно через розбіжності у написанні прізвища матері у її свідоцтві про народження та у свідоцтві про смерть матері. Зацікавлена особа Сергіївська сільська рада Саратського району Одеської області проти задоволення заяви не заперечувала, просила розглядати справу за її відсутності про що подала до суду заяву відповідного змісту. Вивчивши матеріали справи, розглянувши заяви про розгляд справи за відсутності особи, на підставі представлених суду доказах та доведення їхньої переконливості суд дійшов до висновку про наступне. 15 квітня 2017 р. померла [PERSON], що було зареєстровано Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а.з. №188, свідоцтво про смерть І-ЖД №476282 від 19 квітня 2017 р.. При житті [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 4,66 га на території Сергіївської сільської ради Саратського району Одеської області масив №42 ділянка №850,1; 850,2, виданий Саратською районною державною адміністрацією Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт серія ОД №038972, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010453305651, виданий 13 жовтня 2004 р.. Згідно свідоцтва про народження VII-УР №0981435 виданого Сергіївською сільською радою Татарбунарського р/в ЗАГС Одеської області, а.з. №30. 12 липня 1966 р. народилась на російській мові [PERSON], а її батьками також на російській мові були записані «Фомичев Никита Архипович» та «Фомичева Евгения Ивановна». 27 квітня 1985 р. виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Саратського району Одеської області був зареєстрований шлюб між, як зазначено російською мовою [PERSON] і [PERSON], а.з. №1. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя [PERSON]. 08 грудня 2017 р. р. приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу Одеської області у розясненні відмовила заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку належну спадкодавцю [PERSON]. У постанові нотаріус посилалась на розбіжності у написанні прізвища у свідоцтві про народження заявника та у свідоцтві про смерть спадкодавця. Вивчивши матеріали справи на підставі представлених, доказах та доведення їхньої переконливості, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнанних або оспорюванни права, свободи чи законних інтересів, а суди згідно ч.1 ст.19 ЦПК України розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема право на спадщину. Згідно ст.1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом відносяться діти спадкодавця. Таким чином, при встановленні судом факту родинних відносин, відповідно до положень вказаної раніше ст.1261 ЦПК України, у заявника може виникнути майнові права на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] у виді земельної ділянки. З огляду на встановлене у судовому засіданні суд вважає доведеним факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON]. Суд приходить до такого висновку виходячи з пояснень заявника, листа зацікавленої особи, і інших письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, з яких вбачається що дійсно заявник є дочкою померлої 15 квітня 2017 р. [PERSON]. На думку суду розбіжності у написанні прізвища матері заявника у свідоцтві про народження та у свідоцтві про смерть повязані із помилками при перекладі прізвища з російської мови на українську, що у свою чергу не повинно обмежувати заявника у реалізації її прав, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved