Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, зазначивши, що він є спадкоємцем за заповітом після [PERSON], яка померла 18.01.2016 року. За життя [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку, площею 4,0000 га, розташовану на території Радульської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, що належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЯ № 349934, виданого 19.10.2006 року Радульською селищною радою, однак виконання заповіту є ускладненим, у звязку з тим, що в ньому помилково зазначено, що вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 364 від 11.09.2006 року. З урахуванням викладеного, [PERSON] просить розтлумачити заповіт таким чином, що [PERSON] заповіла позивачеві належну їй земельну ділянку, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії АЯ № 349934, виданого 19.10.2006 року Радульською селищною радою. До суду позивач та його представник надали заяви, в яких свої вимоги підтримали та просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав на визнання позову. Приватний нотаріус Ріпкинського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має право на спадкування за заповітом після [PERSON], смерть якої настала 18.01.2016 року. З державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЯ № 349934, виданого Радульською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області 19.10.2006 року, вбачається, що [PERSON], згідно розпорядження Ріпкинської РДА № 364 від 11.09.2006 року, на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 4,0000 га, для ведення особистого селянського господарства. В той же час, зі змісту заповіту, посвідченого секретарем виконкому Радульської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 18.11.2015 року, вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку, котра належить їй на підставі іншого правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право на спадщину № 364 від 11.09.2006 року. Статтею 1256 ЦК України передбачено, що заповіт може бути розтлумачений судом. У відповідності до ст. 213 ЦК України, на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] при складанні заповіту мала намір заповісти [PERSON] земельну ділянку, правовстановлюючим документом на яку є державний акт на право власності на земельну ділянку серії АЯ № 349934, а не свідоцтво про право на спадщину № 364 від 11.09.2006 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved