Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді ј частки житлового будинку [ADDRESS] . На час смерті батька йому було 12 років. Інші спадкоємці, крім матері [PERSON] , яка, згідно рішення Березівського районного суду Одеської області від 8 травня 2020 року, успадкувала ѕ частки вказаного спадкового майна, відсутні. Оскільки на час відкриття спадщини він був неповнолітнім, тому вважає себе спадкоємцем обов`язкової частки спадкового майна у відповідності до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року). Крім того, також зазначає, що у вказаному судовому рішенні, яке набрало законної сили, йдеться про те, що [PERSON] , тобто відповідачка, в той час, коли вступила в управління та володіння спадковим майном, діяла від імені та в його інтересах, а тому він також вважається таким, що теж фактично вступив в управління та володіння спадковим майном і має право на обов`язкову частку. У зв`язку з цим, просить визнати за ним право права власності на спадкове майно, а саме на ј частку житлового будинку [ADDRESS] та справу розглядати за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідачка, будучи сповіщеною про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, однак своєю заявою від 27 листопада 2020 року вимогу позову визнає в повному обсязі, проти її задоволення не заперечує, а справу просить розглядати за її відсутністю. У відповідності\~до ст.ст.82,200,206\~ЦПК України\~за результатами\~підготовчого засідання\~суд за\~наявності визнання\~відповідачем позову\~ухвалює рішення\~про його\~задоволення,\~оскільки визнання\~останнім цього\~позову не\~порушує права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб; обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторін відповідно до ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи. Позивач у поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутність. Зважаючи на те, що явку сторін не визнано обов`язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність в порядку заочного розгляду та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Вивчивши матеріали цивільної справи та спадкову справу №470 від 29 травня 2002 року, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Згідно ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернусь до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За правилами ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 6 серпня 1999 року спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , і відповідачка прийняли в дар вищевказаний житловий будинок (а.с.5,8). Із свідоцтва про народження убачається, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та на час відкриття спадщини мав право на обов`язкову частку у спадковому майні (а.с.7). Довідкою Березівської міської ради Одеської області №02-13/880 від 2 липня 2020 року підтверджується, що спадкодавець [PERSON] проживав постійно разом та був зареєстрований зі своєю дружиною [PERSON] та позивачем в будинку [ADDRESS] до дня його смерті (а.с.14). Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. \~ \~ \~ \~Статтею 549 ЦК України (у редакції 1963 року) передбачалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців після відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При оформленні спадкових прав даної категорії спадкоємців відповідно до положень ст.549 ЦК України (у редакції 1963 року) необхідно враховувати, що ці особи вважаються такими, що прийняли спадщину тільки відносно того спадкового майна, що відкрилося до набрання чинності ЦК України, тобто до 1 січня 2004 року. З рішення Березівського районного суду Одеської області від 8 травня 2020 року, яке набрало законної сили, свідчить, що позивач має право на частку спадщини, яка має бути не менше двох третин частки, яка б належала йому при спадкуванні за законом (обов`язкова частка). Таким чином, коли вступила в управління та володіння спадковим майном [PERSON] , то вона діяла від імені та в інтересах позивача, а тому він також вважається таким, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном і має право на обов`язкову частку (а.с.16). Отже, цивільні відносини позивача щодо успадкування майна померлого спадкодавця, що виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, продовжують існувати після набрання ним чинності. \~ \~ \~ \~Наведені обставини, які вважати недостовірними у суду підстав немає, повною мірою підтверджуються і не заперечуються відповідачкою у своїй заяві від 27 листопада 2020 року (а.с.36). \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач у встановлений законом строк, що діяв на момент відкриття спадщини, прийняв спадщину після смерті свого батька, так як постійно проживав з ним у неповнолітньому віці до дня його смерті та користувався усім належним йому майном, а тому фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що повністю узгоджується з вимогами ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року). Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За\~ст.6 Європейської конвенції з прав людини\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Outcome: approved