Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом у якому прохав визнати що він ( [PERSON] ) має право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Свої вимоги мотивував тим, що позивач народився [INFO] і з часу свого народження проживав в будинку [ADDRESS] частини вказаного будинку нале\-жать на праві батьку позивача [PERSON] , а на інші 11/25 частин буди\-нку залишилась відкритою спадщина після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Після отримання паспорта громадянина України позивач з 24.12.2010 року був зареєстрова\-ний за постійним місцем проживання в зазначеному будинку. Після закінчення навчання в школі, позивач у 2012 році вступив на навчання до Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України, у зв`язку з чим з 20.09.2012 року по 06.06.2016 року, тобто на протязі всього часу навчання інституті, позивач був зареєстрований в гуртожит\-ку по [ADDRESS] . Після закінчення навчання, позивач повернувся на постійне проживання в будинок [ADDRESS] , проте зареєструватись в ньому за місцем проживання відразу не зміг, так як право власності батька на належні йому 64/75 частини будинку не були зареєстровані за ним згідно вимог чинного законодавства. З метою працевлаштування, позивач, продовжуючи проживати у будинку батька, тимчасово зареєструвався в будинку [ADDRESS] . 02.08.2016 р. позивач знявся з реєстрації в с. Хмелів Роменського району, оскільки батько подав до реєстраційної служби всі документи для реєстрації його права власності на належну йому ча\-стину будинку. Після реєстрації батьком його права власності на належну йому частину будинку, позивач звернувся до Управління реєстраційних послуг Роменської міської ради із заявою про реєст\-рацію свого місця проживання в будинку [ADDRESS] . Проте лис\-том від 15.08.2016 р. № 04-06/751 «Про реєстрацію місця проживання» Управління реєстра\-ційних послуг Роменської міської ради повідомило позивача, що для проведення реєстрації місця проживання йому необхідно надати правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на будинок, та письмову згоду співвласників. З огляду на відсутність іншого співвласника будинку, який би мав надати згоду на реєстрацію позивача в будинку за фактичним місцем проживання, позивач змушений був звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в заяві до суду розгляд справи прохав провести у його відсутності, позовні вимоги\~ визнав повністю. Третя особа Управління реєстраційних послуг Роменської міської Ради розгляд справи прохає провести у відсутності представника управління з приводу вирішення справи покладається на розсуд суду. Третя особа Роменська міська Рада клопоче про розгляд справи у відсутності представника міської Ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Відповідач [PERSON] є власником 64/75 частин будинку [ADDRESS] , на інші 11/75 частин будинку спадщина залишилась відкритою.Відсутність власника 11/75 частин вказаного будинку підтверджується інформаційною довідкою з Державних реєстрів (а.с. 6-10). З копії будинкової книги (а.с. 11-15) та\~ копії паспорта [PERSON] (а.с. 20-21) вбачається, що позивач з 24.12.2010 року був зареєстрова\-ний за постійним місцем проживання в будинку [ADDRESS] . Після вступу на навчання до Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України (а.с. 16-18), 10.09.2012 р. він знявся з реєстрації за місцем проживання в будинку [ADDRESS] і з 20.09.2012 року по 06.06.2016 року, на протязі всього часу навчання інституті, був зареєстрований в гуртожит\-ку по [ADDRESS] . Після закінчення навчання, позивач повернувся на постійне проживання в будинок [ADDRESS] , проте зареєструватись в ньому за місцем проживання відразу не зміг, так як право власності батька на належні йому 64/75 частини будинку не були зареєстровані за ним згідно вимог чинного законодавства. Позивач, продовжуючи проживати у будинку [ADDRESS] , тимчасово зареєструвався в будинку [ADDRESS] .\~ А 02.08.2016 р. - знявся з реєстрації за вказаною адресою (а.с. 20). З листа Управління реєстраційних послуг Роменської міської Ради Сумської області № 04-06/751 від 15.08.2016 року «Про реєстрацію місця проживання» адресованого [PERSON] вбачається, що реєстрацію місця проживання [PERSON] по [ADDRESS] можливо провести лише за згодою всіх співвласників, але у даному випадку власність на вищевказаний будинок недооформлена. Для проведення реєстрації місця проживання необхідно надати правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на цей житловий будинок та згоду всіх співвласників (а.с. 19). Згідно ст. 156 ЖК України встановлено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квар\-тири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квар\-тири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та віль\-ний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно зі ст. 6 громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання за реєструвати своє місце проживання. Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться ві\-домості про місце проживання; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалі\-зованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, про\-ходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військо\-вий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військо\-вий облік або перебувають на військовому обліку). Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, встановлено, що для реєстрації місця прожи\-вання особа або її представник подає документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення су\-ду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності, на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності за\-значених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власни\-ка/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вима\-гаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників). Вирішуючи вказаний спір, суд враховує, що вирішення питання про реєстрацію місця проживання особи в житловому приміщенні залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням (відсутність такого права, втрата права користування) відповідно до норм жит\-лового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). Як встановлено судом, позивач [PERSON] постійно проживав у житловому будинку [ADDRESS] , народився в ньому, тобто набув права ко\-ристування житловим приміщенням, був зареєстрованим в ньому за місцем проживання. А його відсутність в будинку, зняття з реєстрації за місцем проживання в ньому були пов`язані із тимчасовою відсутністю з огляду на навчання в іншому населеному пункті. Оскільки причина тимчасової відсутності за місцем постійного проживання була поважною, то за позивачем зберіга\-лось право проживання в будинку та користування ним. Вказані обставини визнаються сторонами і в силу вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захи\-щаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Консти\-туції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною 3 статті 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із за\-йманого жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інак\-ше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до су\-ду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які пору\-шують це право. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси третіх осіб. За\~ таких обставин, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved