Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22.09.2005 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, в якому мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 36.07.2012 року шлюб між ними розірвано. З лютого 2013 року доньки проживають в м. Кіцмань із відповідачкою та її батьками. Починаючи з весни 2013 року у нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо його участі у вихованні доньок, їх відвідуванні, почались створюватись штучні перешкоди зі сторони відповідачки та осіб, які проживають разом із його доньками, стосовно можливості його нормального спілкування з ними. Весь час він намагаюся налагодити нормальний зв'язок із дітьми, брати участь у їх вихованні, утриманні, розвитку їх здібностей та забезпечити їх усім необхідним для нормального розвитку та становлення. Ним були куплені телефони для дітей, для спілкування з ними особисто, однак мати їм заборонила та вимкнула їх номери взагалі. Часто він пересилав посилки із подарунками та сплачував аліменти, які інколи відповідачка не хоче отримувати. В лютому місяці 2017 року він запропонував дочку [PERSON] відправити на відпочинок та оздоровлення в дитячий табір «Артек», але відповідачка категорично відмовила, навіть не повідомивши це дитині. Після чисельних марних спроб вирішити не питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дітей, він вимушений звернутися до суду. Розпорядженням Кіцманської райдержадміністрації від 30.05.2014 року за № 156 визначено порядок побачення з малолітніми дітьми, зокрема щомісяця другу і четверту суботу з 11:00год. по 18:00год. в житловому будинку та на території господарського двору матері в її присутності або в присутності її близьких родичів. Зобов'язано [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у спілкуванні з малолітніми доньками. Відповідачка ігнорує розпорядження, продовжував чинити перешкоди у спілкуванні з доньками та участі у їх вихованні. Віповідачка психологічно каліче дітей, діти зазнають психологічної травми із-за ненависті матері до батька, що значно травмує їх психіку та подальший нормальний розвиток. Відповідачка свого часу вже покинула двох своїх дітей. Аліменти, які він надсилає, вочевидь вона витрачає лише на свої потреби, оскільки ніде не працює. Він любить своїх доньок, тому хочу особисто спілкуватися з ними. Він вживав всіх необхідних заходів, щоб вирішити питання про участь у вихованні доньки без залучення органів державної влади. Просив зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з доньками; визначити способи участі у вихованні дітей та особисте спілкування: - побачення п'ять разів на тиждень окремо від матері та її близьких родичів: з понеділка по п'ятницю з 14.00год. до 20.00год. за місцем навчання доньок або за місцем їх проживання, перебування; - побачення у святкові дні (державні та релігійні свята) та день народження з 08.00год. до 14.00год. за місцем навчання доньок або за місцем їх проживання, перебування і окремо від матері та її близьких родичів; - спільний відпочинок без супроводу матері та її близьких родичів: першу половину будь-яких канікул та півтора місяця літніх канікул доньки проводять з батьком; - у день його побачення з доньками він має право забирати їх з дому/школи особисто; - необмежене спілкування з доньками особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; - зобов'язати [PERSON] за два дні до дня його зустрічі з доньками, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі будь - яких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Позивач неодноразово уточнював заявлені вимоги та просив зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з доньками; визначити способи участі у вихованні дітей та особисте спілкування: - побачення п'ять разів на тиждень окремо від матері та її близьких родичів: з понеділка по п'ятницю з 14.00год. до 20.00год. за місцем навчання доньок або за місцем їх проживання, перебування, побачення у святкові дні (державні та релігійні свята) та день народження з 08.00год. до 14.00год. за місцем навчання доньок або за місцем їх проживання, перебування і окремо від матері та її близьких родичів; - побачення з доньками у вихідні дні суботу та неділю з 09.00год. до 18.00год. без присутності та супроводу матері та її близьких родичів, у вільному місці на вибір доньок, вийти на прогулянку, виїхати за покупками до магазину, на відпочинок в тому числі з виїздом до м.Чернівці для розваг та відпочинку; - спільний відпочинок без супроводу матері та її близьких родичів: першу половину будь-яких канікул та півтора місяця літніх канікул доньки проводять з батьком, в тому числі за місцем проживання батька, у день його побачення з доньками він маю право забирати їх з дому/школи особисто; - необмежене спілкування з доньками особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; - перші три зустрічі батька з доньками провести за участю психолога Служби у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації; - зобов'язати [PERSON] за два дні до його зустрічі з доньками, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі будь-яких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин; - зобов'язати [PERSON] привозити дітей в м. Київ на проживання до нього у першу половину канікул та передавати їх йому власноручно; - зобов'язати [PERSON] повідомити йому свій номер телефонного зв'язку, оскільки тільки вона володіє інформацією щодо дітей та вони проживають разом з нею, також у разі будь-яких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин; - зобов'язати [PERSON] повідомити його існуючі телефони дітей для особистого спілкування з ними, у разі будь-яких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин; - зобов'язати [PERSON] налагодити будь-яку існуючу систему відео-зв'язку для особистого спілкування його з дітьми та повідомити його і особисто про такий зв'язок та у разі будь-яких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Відповідачка [PERSON] звернулась із зустрічним позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням суду [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання літей, однак злісно ухиляється від сплати аліментів, здійснює поодинокі платежі невеликими сумами, узвязку з чим утворилась заборгованість. [PERSON] ні усно, ні письмово з дітьми не спілкується, не проявляє про них батьківської турботи. Розпорядженням Кіцманської РДА від 30.05.2014 року за № 156 [PERSON] визначено порядок побачення з малолітніми дітьми, 25.07.2014 року внесено зміни до даного розпорядження, однак [PERSON] його не виконує. Кожного разу, коли [PERSON] з`являвся за місцем проживання її та дітей, він влаштовував скандали, бійки із нею, ображав її та дітей, шантажував та погрожував. Після таких дій діти не бажають зустрічатися та спілкуватися із батьком, бояться його. Вона багато разів змушена була звертатися до поліції. Життям, здоров`ям, навчанням, уподобаннями дітей [PERSON] не цікавиться, натомість залякує та тримає у постійному психологічному напруженні. При психологічному обстеженні [PERSON], що вбачається із довідок Кіцманського дошкільного навчального закладу від 13.09.2016 року за № 23 та від 14.09.2016 року за № 24, було виявлено конфліктну ситуацію в сім`ї, психологічні проблеми, що тривожать дитину. Присутність батька негативно впливає на її емоційний стан. Батько навідувався лише раз, своєю поведінкою налякав дитину і вона не бажає із ним контактувати. Також, батько не цікавиться навчанням і дочки [PERSON], до навчального закладу не приходить, що підтверджується довідкою Кіцманського ЗНЗ від 07.09.2016 року. При згадці про батька [PERSON] напружується і тривожиться. Навчанням дочки [PERSON] у музичній школі батько також не цікавиться. Посилаючись на протиправну та винну поведінку [PERSON], просила позбавити його батьківських прав. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені та в подальшому уточнені позовні вимоги з наведених підстав та заперечували проти задоволення зустрічного позову тим, що аліменти він сплачує, від отримання коштів відповідачка відмовляється, він робить подарунки донькам, він прагне спілкуватися дітьми, але відповідачка йому перешкоджає та влаштовує скандали, тому він і звертався до органу опіки та піклування та наразі і до суду з даним позовом. Мати налаштовує дітей проти нього, протягом року він не приїжджав. щоби не травмувати дітей, а коли приїхав, мати влаштувала скандал. Востаннє приїжджав до дітей у серпні 2016 року. Про те, що мати чинить перешкоди, для складання відповідних Актів, до органу опіки та піклування чи до інших органів, він не звертався. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечувати проти задоволення первісного позову з тих підстав, що позивач заявляє вимоги не у передбачений законодавством спосіб, не доведено факту перешкоджання відповідачкою у спілкуванні батька з дітьми, навпаки, батько, своєю негативною поведінкою, сам налаштовує дітей проти себе, оскільки ображає мати дітей в їх присутності, неналежно себе поводить, тому діти не бажають із ним зустрічатися та спілкуватися. Заявлені за зустрічним позовом вимоги позивач та її представник підтримали з викладених підстав та вказуючи, що в такий спосіб слід захистити дітей від неналежної поведінки батька, оскільки діти його бояться. За чотири роки батько лише чотири рази приїжджав до дітей і завжди це закінчувалось скандалами. Він чинить психологічний тиск на дітей, після його приїзду діти налякані та обурені. Представник Служби у справах дітей Кіцманської райдержадміністрації пояснила, що діти з лютого 2013 року проживають із матір`ю. Вперше батько приїхав 21.03.2014 року та звернувся до поліції, прокурора. 04.04.2014 року до Служби у справах дітей завернулася мати дітей, а не батько. У березні 2014 року [PERSON] двічі вчиняв скандали, у травні 2014 року надіслав письмовий наклеп на матір дітей, засідання Комісії відбулось без [PERSON], оскільки він не з`явився, 30.05.2014 року було видане розпорядження РДА за № 156 про визначення днів побачень із дітьми, після чого у червня 2014 року [PERSON] двічі приїжджав, був не задоволений, звертався до поліції, а у липні 2014 року звернувся до Служби і до розпорядження № 156 було внесено зміни. [PERSON] писав різного роду скарги, до різних органів, навіть скарги на працівників Служби. Для дітей створені належні умови, вони всім забезпечені, їм забезпечено належне дозвілля, мати належно виконує свої обов'язки. Заявлені [PERSON] вимоги фактично зводяться до зміни місця проживання дітей, при таких умовах буде порушено сталий та звичний режим життя дітей. Для позбавлення [PERSON] батьківських прав наявні всі підстав. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника Служби у справах дітей, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22.09.2005 року перебували у шлюбі, який розірвано заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Київ від 26.07.2012 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.11.2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі по 500 гривень щомісячно. Розпорядженням Кіцманської РДА від 30.05.2014 року за № 156 [PERSON] визначено порядок побачення з малолітніми дітьми, а 25.07.2014 року внесено зміни до даного розпорядження. Вказаним розпорядженням визначено порядок побачення [PERSON] з малолітніми дітьми, зокрема: щомісяця другу і четверту суботу з 11:00год. по 18:00год. в житловому будинку та на території господарського двору матері в її присутності або в присутності її близьких родичів. Зобов'язано [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у спілкуванні з малолітніми доньками. До зазначеного розпорядження внесено зміни розпорядженням № 221 від 25.07.2014 року щодо визначення порядку побачення батька із дітьми, зокрема виключено побачення із дітьми в присутності близьких родичів. Встановлено, що лише 27.08.2016 року [PERSON] зверталась до поліції з приводу вчинення [PERSON] словесної суперечки із нею, а [PERSON] звертався лише 26.08.2016 року з приводу того, що [PERSON] не дозволяє йому побачитися із дітьми. Свідок [PERSON] показала, що вона працює психологом Кіцманського ЗНЗ, 08.09.2016 року було звернення матері з приводу позбавлення батьківських прав батька дітей. Старша дитина Інана висловлювалась з приводу того, що, коли приїжджає батько, він ображає матір і вона не хоче, щоби мама плакала. Дитина надає перевагу матері та боїться, що її забере батько. Молодша дитина [PERSON] також боїться, що її забере батько. У даному випадку не слід наполягати на спілкуванні дітей із батьком та необхідно знайти компроміс. На її погляд, у обох батьків немає бачення щодо спільної (обоюдної) участі у вихованні дітей. Мають бути ініціативні, підготовчі, бажані дії у спілкуванні батька з дітьми. Таке спілкування не має бути нав'язливим та примусовим. Недоцільно їхати дітям до батька в м. Київ. Згідно показань свідка [PERSON], яка є класоводом дитини [PERSON], батька дитини вона бачили три рази, він конфліктує із матір`ю дитини. Батько звертався до директора закладу про побачення з дитиною, надсилав подарунок, проте дитина не бажала із ним спілкуватися, оскільки, зі слів дитини, він ображає матір, тому вона його боїться. Як показала свідок [PERSON], батька [PERSON] вона бачила двічі у травні та у листопаді 2016 року, він хотів поспілкуватися із дитиною, але дитина відмовлялась, не хотіла брати листа від батька, дитина боїться, що батько її забере. За змістом ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів визначена статтею 19 СК України. На підставі ч.1 ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Органом опіки та піклування Кіцманської райдержадміністрації при вирішенні питання про визначення порядку побачення батька з дітьми враховано обставини, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дітей, що спілкування дітей із батьком є необхідним та в інтересах дітей. За змістом ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. На підставі ч.4 зазначеної норми суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем [PERSON] не доведено належними і допустимими доказами щодо перешкоджання [PERSON] у спілкуванні з дітьми та щодо належного виконання розпорядженням Кіцманської райдержадміністрації Чернівецької області від 30.05.2014 року за № 156 із змінами від 25.07.2014 року. З огляду на наведене суд дійшов висновків про недоведеність чинення відповідачкою [PERSON] перешкод [PERSON] у спілкуванні з дітьми та участі у їх вихованні. Заявлені позивачем вимоги щодо побачення із дітьми п'ять разів на тиждень з понеділка по п'ятницю з 14.00год. до 20.00год., побачення у святкові дні (державні та релігійні свята) та день народження з 08.00год. до 14.00год., побачення у вихідні дні суботу та неділю з 09.00год. до 18.00год., спільний відпочинок батька та дітей у першу половину будь-яких канікул та півтора місяця літніх канікул, у тому числі за місцем проживання батька, суд розцінює як необґрунтовані та такі,що призведуть до порушення сталого способу життя дітей, суперечитиме їх інтересам щодо вибору способу їх дозвілля та зайняття по розвитку здібностей, а в цілому як вимогу про фактичну зміну місця проживання дітей. Вимоги щодо необмеженого спілкування батька з доньками особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, суд також розцінює як вимогу, що може суперечити інтересам дітей щодо вільного вибору права на такі засоби спілкування. Заявлена вимога про проведення перших трьох зустрічей батька з доньками провести за участю психолога Служби у справах дітей Кіцманської райдержадміністрації суд не вважає обґрунтованою за тих підстав, що, як з'ясовано в судовому засіданні, посада такого спеціаліста в Службі у справах дітей відсутня, а вимога заявлена не у передбачений законодавством спосіб. Вимоги про зобов'язання [PERSON] за два дні до зустрічі батька з доньками, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі будь-яких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин; про зобов'язання [PERSON] привозити дітей в м. Київ на проживання до нього у першу половину канікул та передавати їх йому власноручно, про зобов'язання [PERSON] повідомити йому свій номер телефонного зв'язку, існуючі телефони дітей, та про налагодження будь-якої існуючої системи відео-зв'язку для особистого спілкування його з дітьми та повідомити його і особисто про такий зв'язок та у разі будь-яких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин, суд вважає такими, що не ґрунтуються на моральних засадах та не знаходить їх обґрунтованими та такими, що можуть бути застосовані при вирішенні спору про визначення способу участі батька у вихованні дітей. Крім того, судом не встановлено, що сам позивач належно виконує розпорядження райдержадміністрації № 156 із внесеними згідно розпорядження № 221 змінами про встановлення порядку побачення із дітьми. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені за первісним позовом вимоги підлягають частковому задоволенню щодо визначення способів участі позивача у спілкуванні з дітьми, який належить встановити шляхом його побачень у другу та четверту суботу кожного місяця в період часу з 11:00год. до 18:00год. за місцем проживання дітей, а у задоволенні інших вимог слід відмовити. Частини 1 та 2 ст.3 Конвенції про права дитини наголошують, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частини 1 та 2 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Згідно з п.2 ч.1ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Права та обов'язки батьків визначені ст.ст.150, 151, 153-156 СК України та в сукупності декларують такі обов'язки батьків, як виховання дітей, турбота про їх фізичний розвиток, підготовка до самостійного життя, матеріальне утримання, захист прав та інтересів дитини тощо. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України п.п.15, 18 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно висновку органу опіки та піклування Кіцманської райдержадміністрації Чернівецької області за № 01-15/7-706 від 09.11.2016 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] Згідно сертифікату серії [NUMBER] від 21.10.2016 року про проходження профілактичного наркологічного огляду та медичної довідки серії 4НТН № 009406 від 21.10.2016 року про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів у [PERSON] ознак наркологічних захворювань не виявлено і на диспансерному обліку з приводу психіатричних захворювань він не перебуває. Також, згідно довідки серії ЦАП № 0347697 МВС України [PERSON] станом на 26.10.2016 року до кримінальної відповідальності не притягався, не знятої чи не погашеної судимості не має, у розшуку не перебуває. Як вбачається з Акту обстеження умов проживання від 14.12.2016 року, [PERSON] із сім`єю проживає в орендованій квартирі в м. Київ, наявні всі умови для проживання дітей. За змістом ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З матеріалів справи вбачається, що висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] зроблено органом опіки та піклування відповідно до заяви [PERSON] на підставі інформації Кіцманського дошкільного навчального закладу від 13.09.2016 року за № 23 про небажання дитини [PERSON] спілкуватися із батьком та довідки № 24 від 14.09.2016 року даного навчального закладу про те, що [PERSON] з квітня 2013 року до травня 2016 року лише один раз відвідав дитину і своєю поведінкою налякав дитину і вона не бажала із ним контактувати; характеристики [PERSON], виданої Кіцманською ЗНЗ, де вказано, що батько у школі не з`являвся; характеристики [PERSON], виданої Кіцманською ЗНЗ, де вказано, що батько рідко із нею спілкується; результатів психологічної діагностики дітей, згідно якої не рекомендується примушувати їх до зустрічей із батьком; характеристик [PERSON] та [PERSON], виданих 12.09.2016 року Кіцманською музичною школою, де вказано, що батька за період навчання не бачили; Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], складеного виконкомом Кіцманської міської ради 15.09.2016 року, згідно якого батько вихованням дітей не займається, матеріально не утримує; письмових пояснень дітей та сусідів; висновку по матеріалах перевірки ЄО-3399 від 30.08.2016 року; Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], складеного виконкомом Сергіївської сільської ради 19.09.2016 року, згідно якого [PERSON] зареєстрований, але не проживає в селі; характеристики [PERSON], наданої виконкомом Сергіївської сільської ради 19.09.2016 року, відповідно до якої за період проживання [PERSON] із дітьми [PERSON] в селі постійно не проживав, належної уваги вихованню дітей не приділяв, місяцями до сім`ї не приїздив; пояснень [PERSON]; повідомлення Приватбанку від 26.09.2016 року про отримання [PERSON] протягом 2015 року від [PERSON] грошових переказів на суму 3000 гривень. Суд вважає, що висновок є недостатньо обґрунтованим, не містить відомостей про з'ясування органом опіки та піклування реального відношення батька до виховання доньок, посилань на наявність достатньої та переконливої документальної бази, що характеризує особистість батька, а також установлення факту саме ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків (а не невиконання таких обов'язків). Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає окремо від дітейі в його поведінці є ознаки невиконання ним своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, проте підстави для позбавлення його батьківських прав є формальними. У матеріалах справи відсутні докази ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків, тобто такої винної поведінки особи, коли вона свідомо, систематично, не зважаючи на заходи попередження, продовжує не виконувати ці обов'язки, що надавало б достатні підстави для позбавленн його батьківських прав. Тому, враховуючи характер винної поведінки позивача, його бажання виконувати обов`язки по вихованню дітей, а також що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд не знаходить підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав, при цьому його належить попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. На підставі ст.ст. 19, 141, 150, 155, 164, 166 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial