Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що йому на праві власності належить 1/28 частка житлового будинку, що розташований по вул. Захисників України (стара назва вул. Дзержинського), 31 кв. 8 в м. Бердянську Запорізької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19. 03. 2010 року. Вказана частка успадкована ним після смерті матері [PERSON], якій належала 1/14 частка, тобто 1/2 від 1/14 ї, інша 1/2 частка була успадкована його рідною сестрою [PERSON]. [PERSON] померла 12. 02. 2003 року, відкрилася спадщина на частку житлового будинку, проте жоден з її можливих спадкоємців не звернувся для прийняття спадщини на частину будинку. Він постійно проживає та зареєстрований [INFO], відкрито та безперервно користується часткою, що належить померлій [PERSON], та земельною ділянкою, яка розташована під домоволодінням, утримує його в належному стані, робить в ньому капітальні ремонти, здійснює оплату комунальних послуг. Можливі спадкоємці після смерті сестри йому невідомі. Просить визнати за ним право власності на 1/28 частку домоволодіння, розташованого по вул. Захисників України (стара назва вул. Дзержинського), 31 кв. 8 в м. Бердянську в порядку набувальної давності. В судове засідання позивач і його представник за договором і свідоцтвом адвокат [PERSON] не явилися, про дату слухання справи повідомлені, у заяві просять слухати справу за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають. Представник відповідача територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради до суду не явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав, і суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19. 03. 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, реєстр № 3-423, спадкоємцями майна померлої 19. 11. 1998 року [PERSON] є [PERSON] ( 1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка). Вказана спадщина складається з 1/14 частини домоволодіння № 31 по вул. Дзержинського в м. Бердянську Запорізької області, що розташована на земельній ділянці площею 1280,0 кв. м. Частка спадкового майна, яка належить позивачу складає 1/28, його сестрі [PERSON] також належить 1/28 частка. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть 12. 02. 2003 року у м. Вінниця [PERSON] померла. Судом здійснювалася перевірка наявності можливих спадкоємців померлої, але фактичних даних добуто не було, згідно алфавітної книги обліку спадкових справ Першої вінницької державної нотаріальної контори за 2003 рік, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Наразі судом встановлено, що позивач постійно зареєстрований та мешкає у кв. № 8 по вул. Дзержинського (нова назва - Захисників України) в м. Бердянську, згідно копії технічного паспорту на житловий будинок квартира № 8 складається з однієї житлової кімнати. [PERSON] знялася з реєстрації 22. 08. 1998 року, згідно довідки вуличного комітету № 22 від 31. 08. 2016 року у квартирі № 8 по вул. Дзержинського (захисників України) зареєстрований та мешкає один [PERSON]. Позивач вказує, що протягом з 1996 року він відкрито, постійно та добросовісно користується не тільки своєю часткою у квартирі, а і часткою [PERSON], доглядає за нерухомими майном, робить ремонти , сплачує комунальні послуги. тому просить визнати за ним право власності на частку сестри у квартирі за набувальною давністю. Згідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомими майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом встановлено, що усі вимоги, які містяться у вказаній статті, позивачем виконано, факт безперервного і добросовісного користування часткою чужого нерухомого майна протягом більше, ніж 10 років, доведено у судовому засіданні, спадкоємці померлої [PERSON] після її смерті у 2003 році спадщину не приймали, своїх претензій на нерухоме майно не заявляли. За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved