Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], де третя особа Тячівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, орган опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації про виготовлення закордонного паспорта та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. В позовній заяві зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] і від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні і вихованні, а відповідач не приймає ніякої участі у вихованні сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, взагалі не цікавиться його життям. На даний час син має можливість тимчасової виїхати за кордон, однак відсутність згоди відповідача перешкоджає у виготовленні документів для виїзду дитини за кордон. А тому просить дозволити виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та виїзд за кордон для її сина [PERSON] без згоди батька [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник Тячівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представник органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації в судовому засіданні проти вимог заявниці не заперечив. Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO],який перебуває на утриманні і вихованні у позивачки. Згідно ст. 141 CK України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років ). За відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Як встановлено в судовому засіданні позивачка має намір забезпечити відпочинок та оздоровлення дитини за кордоном, а згоди на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та виїзд за кордон неповнолітнього відповідач невмотивовано не надає. Право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та повертатися в Україну, а також право на охорону здоровя гарантуються Конституцією України (ст.ст. 33, 49). Згідно зі ст. 3 п. 1 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 і ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991року, ст. 7 ч. 8 СК України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами,… судами, адміністративними … органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим\~урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.ст. 154, 155 СК України батьки мають право на самозахист дитини, а здійснення ними своїх батьківських прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини. Беручи до уваги необґрунтовану відсутність згоди батька на виготовлення сину документів та на виїзд за кордон із обумовленою метою і повязане з цим фактичне обмеження права дитини, а також наявність позитивного висновку з цього приводу органу опіки і піклування , суд вважає , що в інтересах дитини позов слід задовольнити.

Outcome: approved