Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (далі АТ «ПРОСТО-страхування») страхове відшкодування в сумі 12 045,52 грн., та з [PERSON], моральну шкоду заподіяну дорожньо-транспортною пригодою (далі ДТП) в сумі 1 000 грн. В обґрунтування вимог посилався на те, що 14.12.2013р., сталася ДТП за участю автомобілів «Тойота» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля «Део Ланос» р/н [NUMBER] під його керуванням. [PERSON], визнано винним у порушені Правил дорожнього руху (далі ПДР) яке призвело то зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Враховуючи те, що [PERSON], уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з АТ «ПРОСТО-страхування» і настав страховий випадок, він звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, але АТ «ПРОСТО-страхування» відмовило йому у здійсненні виплати. В частині обґрунтування моральної шкоди зазначив, що через пошкодження транспортного засобу, зазнав хвилювань, витратив значний час та зусилля на відновлення транспортного засобу, що порушило його звичайний уклад життя. Таким чином просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник АТ «ПРОСТО-страхування» вимоги позову не визнала та пояснила, що страхова компанія правомірно відмовила у виплаті, оскільки, позивач не зберіг автомобіль у такому стані, в якому він був після ДТП, а самостійно здійснив ремонт, що не дало можливості встановити розмір заподіяної шкоди. Крім того, зазначила, що ДТП відбулося 14.12.2013р., із заявою позивач звернувся тільки 02.05.2014р., але станом на час звернення автомобіль був відремонтований, 03.07.2014р., позивачем було надано повний пакет документів на виплату відшкодування. Також зазначила, що представник АТ «ПРОСТО-страхування» не викликався на огляд автомобіля при проведенні експертного дослідження, крім того, вважає що в довідці про ДТП дописані пошкодження яких не було при пригоді, отже вважає, що з часу ДТП до складання акту огляду автомобіля, транспортний засіб міг отримати додаткові пошкодження непов'язані із ДТП від 14.12.2013р. Відповідач [PERSON], вимоги позову не визнав та пояснив, що не заперечує проти обставин події ДТП, що відбулася 14.12.2013р., але він декілька разів зустрічався із позивачем, спілкувався по телефону і ніяких вимог позивач до нього не пред'являв, а з поведінки потерпілого не вбачалося, що він переносить певні страждання. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 14.12.2013р., [PERSON], керуючи автомобілем «Тойота» р/н [NUMBER] на перехресті вулиць Проспект Добровольського - Марсельська при здійсненні повороту ліворуч не вибрав безпечну дистанцію та здійснив зіткнення з автомобілем «Део Ланос» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який на зазначеному перехресті виконував поворот праворуч. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у вчинені правопорушення, що призвело до зіткнення транспортних засобів визнано [PERSON] Зазначені обставини встановлені постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.03.2014р., (а.с. 7), та визнані відповідачем [PERSON], а отже в силу ч. ч. 1, 4 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Також встановлено, що [PERSON], уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з АТ «ПРОСТО-страхування» (а.с. 30), строк дії договору з 25.05.2013р., по 24.05.2014р. Відповідно до експертного висновку № 18т від 31.05.2014р., здійсненого НДЕКЦ ГУ МВС України в Одеській області розмір матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля «Део Ланос» р/н [NUMBER] становить 12 045,52 грн., (а.с. 8-17). [PERSON], 02.07.2014р., звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. АТ «ПРОСТО-страхування» листом від 25.07.2014р., відмовило [PERSON], у здійсненні виплати (а.с. 29). В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою - другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В силу ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON], знаходиться в безпосередньому причино-наслідковому зв'язку з спричиненням матеріальної шкоди майну [PERSON], та з урахуванням того, що [PERSON], застрахував свою цивільно-правову відповідальність в АТ «ПРОСТО-страхування» та у встановлений законом строк повідомив про подію, то саме з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь [PERSON], підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 12 045,52 грн. Суд не приймає до уваги заперечення представника АТ «ПРОСТО-страхування» про те, що страховик правомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування, оскільки відповідач в силу ч.1 ст. 60 ЦПК України, що є його обов'язком, не довів до суду та не надав жодного доказу в заперечення вимог позивача. Так, у випадку сумнівів, щодо достовірності відомостей в довідці виданої працівником ДАІ про ДТП, в якій зазначені пошкодження транспортного засобу, відповідач не був позбавлений права заявити клопотання про виклик у судове засідання працівника ДАІ, який склав таку довідку. Також, не прийнято до уваги строк протягом якого потерпіла особа звернулася до АТ «ПРОСТО-страхування», оскільки відмова у виплаті страхового відшкодування можлива у випадку не подання заяви потерпілою особою протягом року з моменту скоєння ДТП (ст. 37.1.4 Закону 1961-ІV), а обов'язок повідомити страховика про пригоду належить страхувальнику, в даному випадку [PERSON], що ним і було зроблено та що передбачено ст. 33.1.4. Закону 1961-ІV, а саме невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. У випадку незгоди із проведеним експертним дослідженням, АТ «ПРОСТО-страхування», не було позбавлено можливості призначення експертизи за правилами ст. ст. 143-150 ЦПК України. Також, судом не прийнято до уваги посилання АТ «ПРОСТО-страхування» на вимоги Податкового кодексу України ст. 196, щодо зменшення виплати на 20% (ПДВ) страхової виплати, оскільки позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення матеріальної шкоди визначеної експертом, а не вартості здійсненого ним відновлювального ремонту. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, при визначені розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості. Завдання моральної шкоди [PERSON], знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, що виразилося в пошкодженні належного йому майна, що в будь якому випадку є моральним стражданням пов'язаним з вимушеними змінами укладу життя пов'язаного із неможливістю тривалої експлуатації автомобіля пов'язаного з його ушкодженням та ремонтом і не пов'язаним із завданням шкоди життю або здоров'ю потерпілого. Разом з тим, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає, що з [PERSON], на користь [PERSON], підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 500 грн.

Outcome: partial