Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] від 02.09.2004 року, виданого на ім'я [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви що [INFO] померла його матір [PERSON].. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до якої ввійшла належна померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], земельна ділянка, розміром 4.07 га, розташована на території Чаплинської селищної ради в с. Балтазарівка Чаплинського району Херсонської області. На даний час [PERSON] має намір належним чином оформити своє право на спадщину, однак при зверненні до відповідних органів було виявлено помилку у правовстановлюючому документі, що перешкоджає йому скористатися своїм правом щодо прийняття спадщини. Вказує, що в зазначеному правовстановлюючому документі невірно зазначено дані про особу, на їм'я якої видано відповідний державний акт, а саме прізвище, особи, якій видано такий акт вказано, як «[PERSON]». Тоді як в дійсності прізвище померлої зазначається як «[PERSON]». Вказана розбіжність у написанні літери «є» та «е» у прізвищі спадкодавця, зазначеного у правовстановлюючому документі, перешкоджає заявнику підтвердити факт належності померлій спадкового майна. Іншої можливості виправити помилку, допущену при написанні прізвища у правовстановлюючому документі немає. Просить суд встановити факт належності [PERSON], померлій [INFO] Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] від 02.09.2004 року, виданого на ім'я [PERSON]. Заявник [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Чаплинської селищної ради Херсонської області в судове засідання не з'явився, подавши заяву про визнання вимог [PERSON] та розгляд справи без представника заінтересованої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON]. 02 вересня 2004 року на ім'я [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], згідно якого вона отримала у власність земельну ділянку, розміром 4.07 га, розташовану на території с. Балтазарівка Чаплинського району Херсонської області. Зі свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого 06.06.2017 року Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, вбачається що [INFO] померла [PERSON], про що 06 червня 2017 року Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис №112. Як вбачається з вказаного свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], від 06.06.2017 року, прізвище померлої зазначається як [PERSON]. Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12.04.2018 року, [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері [PERSON]. Однак у зв'язку з тим, що неможливо встановити факт належності правовстановлюючого документа спадкодавцю, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Разом з тим, дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що дійсно у даному випадку має помилка у зазначенні прізвища особи, якій видано правовстановлюючий документ. Сукупність досліджених доказів, та співпадання імені, по-батькові та співзвучність прізвища померлої, зазначеного у Державному акті на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], із даними, зазначеними у свідоцтві про смерть, серії [NUMBER], а також даними, щодо прізвища, імені та по-батькові вказаними у свідоцтві про народження заявника, серії [NUMBER], як щодо матері так і щодо нього самого. Все це, а також наявність оригіналів документів у заявника підтверджує той факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] дійсно належить [PERSON], померлій [INFO]. За таких обставин суд приходить до висновку, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] дані особи, на ім'я якої він виданий, містять помилку, яка виникла через невірний переклад прізвища на українську мову. У зв'язку з тим, що дані померлої у свідоцтві про його смерть не збігаються з її даними, зазначеними у Державному акті на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], заявник позбавлений можливості реалізувати своє право, щодо спадкування майна. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки факт належності Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] виданого 02.09.2004 року на ім'я [PERSON] належить померлій [INFO] [PERSON] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливо, а його встановлення необхідно заявниці для реалізації права на спадщину. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються , якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved