Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги наступним. 19.09.2008 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній республіці Крим, актовий запис №529 було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. У шлюбі народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, з весни 2014 року фактично шлюб між ним та відповідачем припинився.Спільного господарства не ведуть та не підтримують стосунків. З квітня 2015 року позивач набув статусу внутрішньо переміщеної особи, працює та проживає у м. Києві, наміру повертатися та тимчасово окуповану територію не має. Шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим просить його розірвати. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, представник позивача звернувся до Київського апеляційного суду з питанням про визначення підсудності для розгляду вказаної справи у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року визначена підсудність по вказаній цивільній справі Шевченківському районному суду м. Києва. Провадження у даній справі відкрито 15.05.2020 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, просив позов задовольнити та покласти на нього судові витрати. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Виклик до суду здійснювався у спосіб передбачений положеннями ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України.Відзив до суду не подала. За таких обставин, зважаючи на положення ст.ст. ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, ухваливши про заочний розгляд справи, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 19.09.2008 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній республіці Крим було зареєстровано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 529, копія свідоцтва про шлюб долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як зазначає позивач, з 2014 року шлюб з відповідачем фактично припинив існування, спільного господарства сторони не ведуть, стосунків не підтримують, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін в ході розгляду справи отримано не було. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За встановлених обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам як позивача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання щодо залишення прізвища отриманого відповідачем при реєстрації шлюбу чи відновлення дошлюбного прізвища в судовому засіданні не вирішувалось. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти такі витрати на нього. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved