Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СоулУкраїна» про стягнення коштів, вказавши, що 27.09.2016 року між сторонами був укладений договір доручення №0129, за умовами якого ТОВ «Соул-Україна», діючий як повірений, зобовязувалось за плату від імені або за участі та за рахунок довірителя позивача по справі, вчинити юридичні дії в порядку та на умовах, викладених в договорі (пункт 1 договору), а саме укласти договір поставки або будь-який інший договір, за яким довіритель в подальшому отримує у власність транспортний засіб мінітрактор Булат 224 з навісним обладнанням (пункт 2 договору), вартістю 90 000 грн. (пункт 3 договору). Представниками відповідача йому були надані роздруковані параметри обумовленого трактора та всі його технічні характеристики. Договір доручення з боку повіреного був підписаний представником [PERSON], проте в реквізитах сторін відсутнє посилання на дату та номер довіреності, яка б давала право даному представнику підписувати цей договір. Відповідно до договору доручення №0129 від 27.09.2016 року ним були виконані всі зобовязання по перерахунку відповідачу 90 000 грн. Згідно наданих йому відповідачем реквізитів, він 27.09.2016 року через Приватбанк вніс на рахунок відповідача 26009052642625 в Приватбанку МФО 320649, всю обумовлену договором суму 90 000 грн., сплативши за це ще 900 грн. комісії. Хоча п.2.2.1 Договору передбачалась видача ним повіреному довіреності на вчинення правочину, передбаченого договором доручення, тобто договору поставки або будь-якого іншого договору по придбанню на його імя транспортного засобу, від нього ніхто вказаної довіреності не вимагав і навіть пропозиції виготовити таку довіреність йому не надходило. Така довіреність мала б бути посвідчена нотаріально, оскільки стосувалась майнових прав на транспортний засіб. Він стверджує, що з боку відповідача і не планувалось виконання умов договору, оскільки його виконання неможливе без отримання від нього довіреності на представництво його інтересів в стосунках з третіми особами, в яких мав придбаватись на його імя трактор. Таким чином, вважає, що за відсутності його довіреності на ТОВ «Соул Україна», воно не могло представляти його інтереси по придбанню на його імя обумовленого транспортного засобу мінітрактора Булат 224. Відсутність в реквізитах сторони повіреного даних про довіреність на підставі якої діяла [PERSON], як особа, уповноважена на укладання та підписання договору, ставить під сумнів виконання спірної угоди, яка не виконана до цього часу. Оскільки перемовини з приводу виконання умов договору ні до чого не привели, він, відповідно до п.4.2. договору був змушений відмовитись від договору доручення №0129, про що повідомив відповідача письмово рекомендованим листом з повідомленням про вручення 06.10.2016 року та 30.10.2016 року з вимогою негайного повернення сплачених на рахунок відповідача коштів в розмірі 90 000 грн. Проте до цього часу ні відповіді, ні коштів йому не надійшло. Також позивач зазначив, що п.4.2.2 договору передбачав обовязок повіреного, відповідача по справі, у випадку його, як довірителя, відмови від договору до моменту укладення правочину по купівлі транспортного засобу, повернути йому сплачені кошти 90 000 грн. протягом 3 банківських днів з дня надання повіреним відповіді на заяву довірителя про відмову від договору. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задоволити з наступних підстав, судом обєктивно встановлено, що 27 вересня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Соул-Україна» та [PERSON] укладено договір доручення №0129, відповідно до умов якого, повірений зобовязується за плату від імені або за участі та за рахунок довірителя вчинити юридичні дії в порядку та на умовах викладених у даному договорі (п.1.1 договору). Згідно з п.1.2 та п.1.3 договору повірений, діючи від імені або за участю та за рахунок довірителя, зобовязаний укласти договір поставки або будь-який інший договір, за яким довіритель в подальшому отримує у власність транспортний засіб мінітрактор Булат 224 та навісне обладнання. Вартість транспортного засобу визначається довірителем на рівні 90 000 гривень. На виконання умов вказаного договору [PERSON] 27.09.2016 року перерахував на рахунок ТзОВ «Соул-Україна» кошти в сумі 90 000 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.624928398.1. від 27.09.2016 року. [PERSON] 30.10.2016 року направив відповідачу повідомлення рекомендованим листом про припинення договору доручення №0129 від 27.09.2016 року з вимогою повернути сплачені кошти в сумі 90 000 гривень у звязку із тим, що ТзОВ «Соул-Україна» не виконало свої зобовязання за умовами вказаного Договору, пропозицій по пошуку та придбанню транспортного засобу від нього не надходило. Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. За змістом ст.ст. 1003, 1004 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. За ст. 1006 ЦК України повірений зобов'язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Відповідно до умов договору, а саме, п.4.2. Довіритель має право відмовитись від договору в односторонньому порядку, про що письмово повідомляє повіреного шляхом направлення, рекомендованою поштою, на адресу повіреного, відповідного листа з чітким волевиявленням щодо відмови від договору та зазначенням власних банківських реквізитів. У випадку відмови довірителя від договору до моменту укладення правочину щодо купівлі транспортного засобу повірений повертає довірителю сплачену ним суму, яка вказана у п. 1.3. даного договору протягом 30 банківських днів з дня надання повіреним відповіді на заяву довірителя про відмову від договору. Згідно зі ст. 60 ЦПК України -- кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та що відповідачем не виконано належним чином умов договору суд вважає, що слід стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Соул Україна» на користь [PERSON] 90000 гривень сплачених за договором доручення №0129 від 27.09.2016 року.

Outcome: approved