Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням по вул.Горинська,44 в с. Путятинці Рогатинського району Івано-Франківської області. У позовній заяві зазначено, що позивач зареєстрований та проживає\~\~в [INFO]. Будинок належить йому на праві приватної власності. Відповідачка по справі\~зареєстрована в даному будинку, однак з 2000 року в ньому не проживає, житловим приміщенням не користується, не бере участі в його утриманні, комунальні послуги не оплачує. Добровільно знятися з реєстрації не бажає. Реєстрація в житловому будинку [PERSON] носить формальний характер та спричиняє для позивача зайві витрати при оплаті за комунальні послуги, є перешкодою для оформлення субсидії. Просив позов задовольнити, визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням по вул.Горинська,44 в с. Путятинці Рогатинського району Івано-Франківської області. Позивач у судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити. Відповідачка у судове засідання не прибула повторно, не повідомила суд про причини своєї неявки, не подала відзиву на позов, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд,\~\~дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: с. Путятинці Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 23 червня 1991 року, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету сільської ради від 20 травня 1991 року. Право власності на домоволодіння зареєстроване 23 червня 1991 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим номером 136 Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 30 листопада 1989 року у відділі загсу Рогатинського райвиконкому. Дана обставина підтверджена свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-НМ №382407, виданим 30 листопада 1989 року. Відповідач по справі [PERSON], зареєстрована в зазначеному житловому будинку, з 2000 року не проживає в домоволодінні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Путятинської сільської ради №576 від 04 липня 2018 року, актом від 03 липня 2018 року, складеним депутатом Путятинської сільської ради за участю сільського голови, довідкою №586, виданою 10 липня 2018 року виконавчим комітетом Путятинської сільської ради. Стаття 47 Конституції України\~гарантує кожному право на житло. Кожна особа, згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких, зокрема, належить припинення дії, яка порушує право (п.3 ч.2ст.16 ЦК). Відповідно до ст. 319,\~321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Частина 1\~ст. 383 ЦК України\~передбачає, що власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. За\~ст. 150 Житлового кодексу\~України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~ст. 156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України\~право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. Згідно\~ст. 391 ЦК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами\~Житлового КодексуУкраїни»\~власник має\~право вимагати\~усунення будь-яких\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування та розпорядження своїм майном. За змістом\~ст. 7 Закону України від 11грудня 2003 року№ 1382-4 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою: 4) оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до висновків Верховного суду України у справі № 6-709цс16 (аналогічна № 6-158цс14) було висловлено позицію: власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання такої особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.\~ \~\~За таких\~обставин та\~доказів,\~досліджених і\~перевірених у\~судовому засіданні,\~суд приходить\~до висновку,\~\~що позивач,\~будучи власником\~житла,\~ належними\~та допустимими\~доказами довів\~ порушення\~його права\~на користування\~і розпорядження\~належним йому\~на праві\~приватної власності\~майном,\~а також\~створення відповідачем\~перешкод щодо\~здійснення ним\~ законних\~прав,\~а тому\~таке право\~підлягає захисту\~судом,\~шляхом визнання\~[PERSON]\~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням\~№44\~по вул.\~Горинськав с. Путятинці Рогатинського району Івано-Франківської області.

Outcome: approved