Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до Мукачівської міської територіальної громади про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дружини - [PERSON] , яка померла [INFO] . Як на підставу для задоволення позову, позивач посилається на обставини щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що він постійно проживає у ФРН. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Від уповноваженого представника Мукачвіської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким в задоволенні позову просить відмовити, оскільки з доданих матеріалів вбачаються розбіжності у написанні прізвища та імені дружини позивача. Крім того, зазначає, що Мукачівська міська територіальна громада не може бути відповідачем по справі так як немає статусу юридичної особи. Подану позивачем 1 червня 2021 року відповідь на відзив на позовну заяву, суд з урахуванням приписів частини восьмої статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, до уваги не приймає, оскільки таку подано з порушенням строків, встановлених ухвалою від 26 березня 2021 року. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~4 листопада 1980 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №23 (свідоцтво про укладання шлюбу серії [NUMBER] ). \~ \~ \~ \~ Згідно з даними свідоцтва про смерть, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 13) [INFO] померла [PERSON] випадок своєї смерті [PERSON] заповіту/спадкового договору не залишила, інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину в спадковому реєстрі відсутня (а.с. 15, 16). Державним нотаріусом Мукачівського державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Ергарт-Козар В.В. було роз`яснено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до змісту статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини по справі суд виходить також із того, що згідно із загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої\~статті 1269\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою\~статті 1272 Цивільного кодексу України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~Цивільного кодексу України\~про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду України\~\~\~від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15. Відповідно до\~ статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~ кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач у якості обставини, яка перешкоджала йому своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зазначив той факт, що постійно проживав на території Федеративної Республіки Німеччина ( [PERSON] ). Надаючи правову оцінку таким доводам позивача, суд зазначає, що сам по собі факт перебування особи за кордоном не може свідчити про наявність об`єктивних та непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Перебування позивача поза межами України не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою (повідомленням, телеграмою) - у порядку, передбаченому п. 2.1, п. 3.5 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22 лютого 2012 року № 296/5, або подати заяву про прийняття спадщини, звернувшись до консульської установи України в ФРН на підставі статті 38 Закону України «Про нотаріат». Таким чином, позивач не довів обставини відносно неможливості звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини до консула консульської установи України в Німеччині або до нотаріуса на території України. Доказів, які б свідчили про перешкоду подання такої заяви, позивачам також не надано. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини є відсутніми. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від\~\~26\~\~вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15,\~\~від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Таким чином, належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, що перешкоджали їй звернутися з відповідною заявою, суду не надано. Крім того, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 02 жовтня 2019 року прийнятій у справі № 461/6793/15-ц (провадження № 61-15551св18). Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі\~\~\~№ 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17. Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції\~має право\~за клопотанням\~позивача до\~закінчення підготовчого\~провадження,\~а у\~разі розгляду\~справи за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~-\~до початку\~першого судового\~засідання залучити\~до участі\~у ній\~співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі З огляду на викладене, належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Належний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачі. З матеріалів справи вбачається, що Мукачівська міська територіальна громада є неналежним відповідачем у справі, оскільки не є юридичною особою, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, з даних свідоцтва про укладання шлюбу та свідоцтва про смерть вбачаються розбіжності в написанні прізвища та імені [PERSON] , внаслідок чого суд позбавлений можливості встановити факт того, що дружина позивача є померлою [PERSON] . Враховуючи встановлені судом обставини, тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що становить понад 8 років, позовні\~ вимоги задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: dismissed