Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]\~ про не перешкоджання в користуванні власністю, відшкодування матеріальних збитків, скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсними договорів, відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, [PERSON], є власником ? частини домоволодіння №65, розташованого в м. Одесі по вул. Слобідській кут Нерубайської, 36. Так, 1/8 частину домоволодіння від отримав на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2001р., а 1/8 частину придбав за договором купівлі - продажу від 10.08.2004р... В цілому домоволодіння складається з двох кам'яних житлових будинків, зазначених під літ. „А та „Б, житлової площі 85,8 кв.м., з надвірними господарчими спорудженнями, зазначеними літ. „B, „Л, вбиральні, літ. „Г - літня кухня, літ. „Д -сарай з льохом, літ. „З гараж, літ. „И, „Д - сараї, №1-6,8,9 огородження, мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 462 кв.м. Співвласниками домоволодіння є [PERSON], а також відповідачка по справі [PERSON]. Позивач стверджує, що відповідачка без відома та згоди інших співвласників, самовільно, без виділу своєї частки в натурі, над частиною домоволодіння надбудувала ще два поверхи на чотири окремі квартири. В результаті цих вищевказаних дій, частина будівлі, якою користується позивач отримала значні пошкодження. Так, надбудова двох поверхів призвела до появи щілин та осадку стін всього будинку. Крім того, надбудова повністю закриває денне освітлення двора та іншої частини будівлі. Згідно із висновками будівельно-технічного експертного дослідження, пошкодження виникли в результаті порушення норми СНІП при проведені надбудови, яку провела [PERSON]. Так експертом встановлено, що в результаті спорудження стіни нової надбудови порушена цілісність даху, виникла щілина між дахом частини будинку під літ А та новою стіною. З фасадної сторони вибиті каміння, на яких спирається стропила даху. В результаті проведеної реконструкції виникли пошкодження та дефекти в приміщеннях частини житлового будинку літ „А (квартира №2), яка находиться у власності позивача. Ці пошкодження та дефекти полягають у вигляді прокольних та поперечних тріщин, які виникли в результаті збільшення загрузки на перегородки стін від спорудження надбудови. Після обстеження експерт і зробив висновок про те, що в результаті порушення з боку [PERSON] при спорудженні надбудови технічних норм, стан житла позивача характеризується як незадовільний. Подальша експлуатація квартири обмежена, а саме можлива тільки за умови проведення ремонтно-відновлювальних робіт, які зазначені в експертному заключні. Позивач також посилається на те, що за захистом своїх прав він звертався до багатьох інстанцій, в тому числі до МБТІ та РОН, Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області, прокуратури, меру міста. В ході перевірки прокуратурою були виявлені чисельні порушення чинного законодавства. По цьому факту відкрито кримінальне провадження. Так, Прокуратурою Суворовського району м. Одеси було проведено перевірку наших звернень та встановлено факт реєстрації 28.05.2012р. інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області декларації про готовність до експлуатації житлового будинку, розташованого по вул. Слобідській, 65 кут вул. Нерубайської, 36 у м. Одесі, яка містить дані, що не відповідають дійсності. Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено порядок проектування та будівництва об'єктів, а саме: 1)отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2)розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3)затвердження проектної документації; 4)виконання підготовчих та будівельних робіт; 5)прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6)реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Згідно із відповідями Управління архітектури та містобудування, прокуратури Суворовського району м. Одеси, відповідачка вихідні дані на будівництво вказаного будинку не отримувала, проектна документація не погоджувалась. Більш того, вказаний в п.10 декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД 14212084706 від 28.05.2012р. дозвіл на початок виконання будівельних робіт інспекцією ДАБК Одеської міської ради не видавався. Тобто відповідачка здійснювала будівництво будинку в порушення ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/1301/14 від 22.07.2014р. позовні вимоги [PERSON] до Інспекції ДАБК в Одеській області про скасування реєстрації декларації №ОД 14212084706 про готовність об'єкта будівництва до експлуатації від 28.05.2012р. були задоволені. Крім того, адміністративним судом при розгляді зазначеної справи було встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2012р. по справі №1527/10718/12 зобов'язано [PERSON] привести до попереднього стану самовільно реконструйований будинок. Незважаючи на існуюче рішення Суворовського районного суду м. Одеси, [PERSON] зареєструвала декларацію про готовність об'єкту до експлуатації 28.05.2012р. ( реєстрація скасована рішенням адміністративного суду від 22.07.2014р.) та отримала свідоцтво про право власності CAE № 797423 від 17.12.2012р. На підставі викладеного, позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на 52/100 частини домоволодіння серія САЕ №797423 від 17.12.2012р. видане [PERSON] виконавчим комітетом Одеської міської [PERSON] на 52/100 частини обєкта нерухомого майна, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Слобідська б. 65/вул. Нерубайська, 36. Крім того, незважаючи на незаконність будівництва та існуюче рішення про приведення в первинний стан, відповідачка по справі [PERSON] не лише добудувала, а і, отримавши незаконне свідоцтво про право власності подарувала зазначений об'єкт наступним особам: [PERSON] згідно договору дарування №163 від )7.02.2013р. 8/100 часток (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень N2276126 від 07.02.2013р); [PERSON] згідно договору дарування №204 від 12.02.2013р. 16/100 часток (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №337109 від 12.02.2013р.); [PERSON] згідно договору дарування №166 від 07.02.2013 р. 6/100 часток (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №277130 від 07.02.2013р). Зазначена особа в подальшому подарувала свою частку [PERSON] згідно договору дарування №870 від 14.05.2013р. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №2230705 від 14.04.2013р.) Однак згоди на перерахунок часток у праві спільної часткової власності позивач не надавав, а тому виділення часток іншим співвласником є незаконним. Крім того, після невиконання приписів Інспекції ДАБК в Одеські області, реєстрацію декларації про початок будівельних робіт було скасовано наказом №33 CK від 22.04.2014р.. Позивач вважає, що діями відповідачки перешкоджають йому в користуванні власністю, оскільки він не має можливості проживати в будинку із-за його руйнації, надбудова заважає денному освітленню помешкання, а розпочате будівництво позбавляє можливості користуватись спільним двором. В звязку з чим, позивач вважає, що діями відповідачки йому було заподіяну моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 100000 гривень. На підставі викладеного, позивач просить: 1)Визнати недійсним свідоцтво про право власності серія САЕ №797423 від 17.12.2012р. видане [PERSON] 2)Зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не перешкоджати мені в користуванні власністю у вигляді 1/4 частини домоволодіння №65, розташованого в м. Одесі по вул. Слобідській кут Нерубайської, 36. 3)Зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] привести домоволодіння №65 по вул. Слобідська м. Одеси в первинний стан. 4)Визнати недійсним договір дарування №163 від 07.02.2013р. 8/100 часток (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №276126 від 07.02.2013р.) укладений між [PERSON] та [PERSON]; 5)Визнати недійсним договір дарування №204 від 12.02.2013р. 16/100 часток (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №337109 від 12.02.2013р.) укладений між [PERSON] та [PERSON]; 6)Визнати недійсним договір дарування №166 від 07.02.2013 р. 6/100 часток (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №277130 від 07.02.2103 р. укладений між [PERSON] та [PERSON]. 7)Визнати недійсним договір дарування №870 від 14.05.2013р. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №2230705 від 14.04.2013р.) укладений між [PERSON] та [PERSON] 8)Стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 100000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON], а також її представник адвокат - [PERSON], представник [PERSON], який одночасно представляв інтереси [PERSON], представник [PERSON] [PERSON], відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнали у повному обсязі. Так вони пояснили, що придбали свою нерухомості через агентства нерухомості. На час посвідчення договорів дарування, не існувало жодної заборони на відчуження майна, а тому вони вважають, що є добросовісними набувачами. Крім того, [PERSON] їх не повідомляла про існування будь-якого спору щодо будівлі. Вони також пояснили, що їх приміщення не порушують права позивача. Представники Суворовської районної адміністрації Одеської міської [PERSON], Виконавчого комітету Одеської міської [PERSON] в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідачі [PERSON], [PERSON] про розгляд справи неодноразово повідомлялись за місцем реєстрації, однак судові повідомлення не отримують, незважаючи на інформаційні повідомлення органів пошти. В звязку з чим, суд вважає, що відповідачі про розгляд справи вважаються повідомленими, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON] є власником ? частини домоволодіння №65, розташованого в м. Одесі по вул. Слобідській кут Нерубайської, 36. Так, 1/8 частину домоволодіння від отримав на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2001р., а 1/8 частину придбав за договором купівлі - продажу від 10.08.2004р... (Т.1, а.с. 7-8) В цілому домоволодіння складається з двох кам'яних житлових будинків, зазначених під літ. „А та „Б, житлової площі 85,8 кв.м., з надвірними господарчими спорудженнями, зазначеними літ. „B, „Л, вбиральні, літ. „Г - літня кухня, літ. „Д -сарай з льохом, літ. „З гараж, літ. „И, „Д -сараї, №1-6,8,9 огородження, мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 462 кв.м. Співвласниками домоволодіння є [PERSON], а також відповідачка по справі [PERSON]. Частиною 1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] без відома та згоди інших співвласників, самовільно, без виділу своєї частки в натурі, над частиною домоволодіння надбудувала ще два поверхи на чотири окремі квартири. Вищевказаний факт підтверджується листом прокуратури Суворовського районного м. Одеси від 17.04.2013р., з якого вбачається, що [PERSON], як забудовник в п. 10 декларації про готовність обєкта до експлуатації № ОД14212084106 від 28.05.2012р. (обєкт будівництва реконструкція ? частини житлового будинку по вул. Слобідський 65, кут. вул. Нерубайської, 36 в м. Одесі) дозвіл на початок виконання будівельних робіт №159/2 від 16.04.2006р. інспекцією ДАБК Одеської міської [PERSON] не видавався, а дозвіл № 159 виданий 06.04.2006р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] на реконструкцію квартири № 1 за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Цвєтаєва, 6. Крім того, було встановлено, що земельна ділянка під будівництво не відводилась, вихідні дані не отримувались, проектна документація управління архітектури та містобудування не погоджувалась. (Т1, а.с. 11) Крім того, факт самочинного будівництва підтверджується листом прокуратури Одеської області від 17.07.2013р., листами ІДАБК в Одеській області від 10.10.2012р., 25.04.2013р., 16.05.2013р., листом Суворовської районної адміністрації від 16.08.2012р., листом Управління архітектури та містобудування ОМР від 13.07.2012р., від 24.09.2012р. (Т1., а.с. 11-19). В матеріалах справи є також копії багаточисленних звернень з приводу будівництва [PERSON] (Т1, а.с. 20-26) Ухвалою суду від 13 листопада 2013р. було заборонено [PERSON] вести будь-які роботи на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Слобідська, 65. (Т1, а.с. 60) Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2012р. по справі №1527/10718/12 зобов'язано [PERSON] привести до попереднього стану самовільно реконструйований будинок. Незважаючи на існуюче рішення Суворовського районного суду м. Одеси, [PERSON] зареєструвала декларацію про готовність об'єкту до експлуатації 28.05.2012р. № ОД 14212084706. На підставі вищевказаної декларації, Виконавчим комітетом Одеської міської [PERSON] було видане [PERSON] свідоцтво про право власності на 52/100 частини домоволодіння, яке розташований за адресою: м. Одеса, вул. Слобідська б. 65/вул. Нерубайська, 36 серія САЕ №797423 від 17.12.2012р. (Т2, а.с. 157) Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/1301/14 від 22.07.2014р. позовні вимоги [PERSON] до Інспекції ДАБК в Одеській області про скасування реєстрації декларації №ОД 14212084706 про готовність об'єкта будівництва до експлуатації від 28.05.2012р. були задоволені. (Т2., а.с. 234-238) Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, оскільки між сторонами існує спір щодо порядку користування житловим будинком, а також, враховуючи що позивач не надавав згоду на зміну часток у праві спільної часткової власності, то необхідно визнати недійсним свідоцтво про право власності на 52/100 частини домоволодіння серія САЕ №797423 від 17.12.2012р. видане [PERSON] виконавчим комітетом Одеської міської [PERSON] на 52/100 частин обєкта нерухомого майна, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Слобідська б. 65/вул. Нерубайська, 36. Судом також встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на 52/100 частини домоволодіння серія САЕ №797423 від 17.12.2012р. видане [PERSON] виконавчим комітетом Одеської міської [PERSON] на 52/100 частин обєкта нерухомого майна, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Слобідська б. 65/вул. Нерубайська, 36, [PERSON] здійснила часткове відчуження частин домоволодіння [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Так, 07 лютого 2013р. [PERSON], згідно договору дарування №166 від 07.02.2013 р. подарувала [PERSON] - 6/100 часток, домоволодіння яке розташований за адресою: м. Одеса, вул. Слобідська б. 65/вул. Нерубайська, 36. Вищевказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], у реєстрі за № 166. (Т.2, а.с. 58) В свою чергу, [PERSON], згідно договору дарування № 870 від 14.05.2013р., свою частку подарувала свою частку [PERSON]. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] у реєстрі за № 870. (Т.2, а.с. 57) Крім того, згідно договору дарування від 12.02.2013р. [PERSON] подарувала [PERSON], згідно договору дарування №204 від 12.02.2013р. 16/100 часток домоволодіння яке розташований за адресою: м. Одеса, вул. Слобідська б. 65/вул. Нерубайська, 36. Вищевказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], у реєстрі за № 204. (Т.2, а.с. 58) Згідно договору дарування від 07.02.2013р. [PERSON] подарувала [PERSON] 8/100 часток домоволодіння яке розташований за адресою: м. Одеса, вул. Слобідська б. 65/вул. Нерубайська, 36. Вищевказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], у реєстрі за № 204. (Т.2, а.с. 163) Позивач просить визнати недійсними вищевказані договору на підставі ч. 2 ст. 203 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В той же час, згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Судом встановлено, що під час нотаріального посвідчення вищевказаних договорів були відсутні будь-які заборони, арешти на здійснення відчуження нерухомого майна відповідачкою [PERSON], а також були чинними правовстановлюючі документи на належні їй майно. Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для визнання вищевказаних договорів недійсними на підставі ст. 203, 215 ЦК України. В той же час, суд вважає, в даному випадку позивач повинен був використовувати інших спосіб захист своїх прав, який він лише частково використав. Так, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, дійсно позивач має право вигати від інших співвласників усунення перешкод своїх прав, у тому числі, щодо знесення або приведення у попередній стан приміщень, які було незаконно споруджені. Позивач мотивує свої вимоги посилався на ч. 3 ст. 357 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Судом встановлено, що дійсно [PERSON] не отримувала згоду позивача, як співвласника на реконструкцією, а тому, вона не має право на збільшення своєї частки. В той же час, ч. 4 ст. 357 ЦК України встановлено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. В якості доказу порушення своїх прав, позивач посилався на висновки будівельно-технічного експертного дослідження №175/1/2013, яке було складено 11.11.2013р. ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім.. [PERSON]. Так експертом встановлено, що в результаті спорудження стіни нової надбудови порушена цілісність даху, виникла щілина між дахом частини будинку під літ А та новою стіною. З фасадної сторони вибиті каміння, на яких спирається стропила даху. В результаті проведеної реконструкції виникли пошкодження та дефекти в приміщеннях частини житлового будинку літ „А (квартира №2), яка находиться у власності позивача. Ці пошкодження та дефекти полягають у вигляді прокольних та поперечних тріщин, які виникли в результаті збільшення загрузки на перегородки стін від спорудження надбудови. Після обстеження експерт і зробив висновок про те, що в результаті порушення з боку [PERSON] при спорудженні надбудови технічних норм стан житла позивача характеризується як незадовільний. Подальша експлуатація квартири обмежена, а саме можлива тільки за умови проведення ремонтно-відновлювальних робіт, які зазначені в експертному висновку. (Т2., а.с. 239-264) Суд вважає, що вищевказаний звіт, відповідно до п. 17 \~Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.06.2009р. \~«Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження \~у справі до судового розгляду» може бути розцінений судом лише як письмовий доказ, \~який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній \~оцінці. В процесі розгляду справи суд неодноразово пропонував сторонам подати клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою встановлення негативного вплину частини приміщень, які були збудовані [PERSON] на приміщення, якими користується позивач. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків. Суд вважає, що докази, які надав позивач не дають суду можливості достатньо вважати, що відновлення прав позивача необхідно здійснити шляхом приведення приміщення відповідачів у попередній стан, тобто фактичному знесенню даних будов. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо приведення домоволодіння №65 по вул. Слобідська м. Одесі в первинний стан необхідно залишити без задоволення. Суд також вважає, що відсутні підстави, які передбачені ст.ст. 23, 1167 ЦК України для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 100000 гривень, у звязку з чим, вони не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 203,204, 215,356,357,358,391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial