Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області від 20 липня 2006 року, за реєстровим номером № 2164, йому належить на праві приватної власності однокімнатна квартира № 10, що знаходиться у м. Вовчанську по вул. Пролетарське поле буд. 5, Харківської області. У серпні 2012 року він зареєстрував у вищезазначеній квартирі свою доньку [PERSON], яка на той час фактично проживала в його будинку в якості члена сімї. Однак, з самого початку, відповідач не стала проживати в ній, виїхала з будинку та стала фактично проживати за іншою адресою. Весь цей час вона квартирою не користувалася, в добровільному порядку знаятися з реєстрації не бажає, що в свою чергу, спричиняє труднощі, позивачу як власнику квартири, виконувати обовязки повязані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. Просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти її з реєстрації за вказаною адресою. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій зазначив, що підтримує свої позовні вимоги викладені у позовній заяві, просив розглядати справу у його відсутнсті, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій зазначила, що визнає позовні вимоги [PERSON], просила розглядати справу у її відсутнсті. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши наявні докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до фотокопії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданим державним нотаріусом Вовчанського району Харківської області [PERSON] 20 липня 2006 року реєстровий номер № 2164, [PERSON] отримав у спадщину за заповітом квартиру № 10, що знаходиться за адресою: Харківська область м. Вовчанськ, вул. Пролетарське поле 5 (а.с.3). Відповідно до фотокопії будинкової книги, у квартирі 10 будинку № 5, розташованому за адресою: Харківська область м. Вовчанськ, вул. Пролетарське поле, зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с.13), в той же час, відповідач не мешкає у спірній квартирі. Крім того, власник квартири - позивач не бажає, щоб відповідач була зареєстрована у його квартирі. Відповідно до письмових пояснень свідків сусідів [PERSON], який проживає у [INFO] та [PERSON], яка проживає у [INFO], що вони є сусідами [PERSON], який є власником квартири № 10, що знаходиться за адресою: Харківська область м. Вовчанськ, вул. Пролетарське поле 5 Підтверджують, що протягом усього часу громадянка [PERSON] дійсно не проживала та не проживає у квартирі № 10, що знаходиться за адресою: Харківська область м. Вовчанськ, вул. Пролетарське поле 5 ( а.с. 14,17). Інших доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірній квартирі, суду не надано. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідачів в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником квартири, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушений нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованих у його квартирі відповідачів. Таким чином, оскільки позивач є власником зазначеної квартири і на даний час не бажає, щоб відповідач була зареєстрована в ній, тому він, відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю. За таких обставин, оскільки відповідач не є власником квартири, крім того не проживає в ній понад один рік без поважних причин, витрати на її утримання не несе, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в квартирі позивача порушує його права як власника, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і тому вони підлягають задоволенню. Разом з тим, не підлягає задоволенню позов в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» \~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, вказана норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є прямим доказом для зняття особи з реєстрації місця проживання і не потребує інших додаткових рішень суду для зняття особи з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: partial