Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до відповідача та просив суд усунути перешкоди в здійсненні його права власності на квартиру №11, яка розташована за адресою: м.Харків вул.Чернишевська,88 шляхом визнання такою, що втратила право користування квартирою №11 по вул.Чернишевського, 88 в м.Харкові [PERSON] шляхом зняття з реєстрації за адресою: м.Харків [ADDRESS] [PERSON] Свої позовні вимоги він обгрунтував тим, що він є власником квартири №11, яка розташована по вул.Чернишевській, 88 у м.Харкові. З жовтня 2009р. у квартирі проживали його син [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] та їх неповнолітньою донькою [PERSON]. 28.02.2013р. шлюб між сином та невісткою було розірвано. В червні 2013р. [PERSON] зібрала свої речі та разом з донькою виїхала з квартири і деякий час мешкала у м. Києві. З червня 2013р. [PERSON] здавала квартиру стороннім людям без погодження з ним як з власником житла. Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], незважаючи на те, що з червні 2013р. не проживає за указаною адресою а мешкає у [ADDRESS]. Перешкод у користуванні квартирою відповідачу не створювалося, із заявами про неможливість проживання у квартирі відповідач нікуди не звертався. У звязку з реєстрацією відповідача у вказаній квартирі він не має можливості продати квартиру. У лютому 2015 року процесі розгляду справи [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON], третя особа - Київський районний відділ головного управління Державної міграційної служби України, у якому просила зобов'язати відповідача [PERSON]. усунути перешкоди в користуванні нею квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом вселення її та її доньки - [PERSON] до даної квартири та передачі їй [PERSON] ключів від квартири. Зустрічні позовні вимоги вона обґрунтувала тим, що з 28.04.2011 по 28.02.2013 перебувала у шлюбі з [PERSON] Після розлучення за рішенням Кіївського районного суду м. Харкова від 28.02.2013 їхня малолітня донька [PERSON] 09.02.2009р.народження, залишилась проживати з нею. За часів їх спільного проживання однією сімєю і після розірвання шлюбу вони з донькою проживали за адресою: [INFO]. За цією ж адресою зареєстроване місце їх постійного проживання. Іншого житла вони не мають. Власником квартири є [PERSON], батько її колишнього чоловіка. За цією адресою зареєстрована лише вона та її малолітня дочка. Її колишній чоловік, [PERSON], має інше місце проживання. В серпні 2014р. між нею та [PERSON] виникла сварка, під час якої він застосовував до неї фізичне та психологічне насильство та примусив її з донькою піти зі спірної квартири. Через деякий час, коли вона з донькою хотіла повернутись до місця їхнього проживання, це виявилось неможливим, оскільки замки на вхідних дверях квартири було змінено. 20.01.2015 вона намагалась зайти до спірної квартири, але її колишній чоловік [PERSON] фізично перешкоджав їй і не дозволив, навіть, взяти власні речі, які були необхідні їй з донькою. На цей час вона та її малолітня донька не мають постійного місця проживання та вимушені переходити від одних знайомих до інших. Вважає , що її право та її малолітньої доньки на житло порушене. Відповідач [PERSON] та його син [PERSON] не дозволяють користуватися квартирою, де на законних підставах зареєстроване місце постійного проживання її та малолітньої доньки -[PERSON]. Під час судового розгляду справи судом в якості третьої особи було залучено службу у справах дітей Київського району Управляння у справах дітей Харківської міськради. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]М позов його довірителя підтримав, проти зустрічного позову заперечував. Відповідач за основним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні проти позову [PERSON] до неї заперечувала., Свої позивні вимоги -підтримала. Третя особа представник Київського районного відділу Головного Управління Державної міграційної служби України у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просив проводити судовий розгляд справи в його відсутність. Третя особа представник служби у справах дітей Київського району м.Харкова у судовому засіданні вважав що порушення прав неповнолітньої дитини з боку позивача [PERSON] не допущено, зустрічний позов є безпідставним і в його задоволенні просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 05.07.2008р., [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6). З жовтня 2009 року в спірній квартирі проживали син власника, [PERSON] з дружиною [PERSON] та їх донькою [PERSON] Дані обставини сторонами не заперечуються. За даними довідки КП «Жилкомсервіс» від 10.11.2014р., [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у [INFO] з березня 2011 року як члени сімї власника; (а.с.11). Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 28.02.2013 року шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На час розгляду справи встановлено, що сторони проживають окремо. Свідки [PERSON] та [PERSON], сусіди сторін за місцем їх проживання [INFO]., в судовому засіданні пояснили, що їм відомо про те, що у 2013 році сторони розірвали шлюб і осінню того ж року [PERSON] виїхала до м. Києва де вона працювала. Квартиру [ADDRESS] знімали квартиранти . Після повернення до Харкова в літку 2014 року [PERSON] забрала свої речі , квартиру було здано нею квартирантам. [PERSON] ніяких перешкод для її проживання в квартирі не чинив , бо в квартирі на той час не проживав. Після виїзду до Києва осінню 2013 року [PERSON] до спірної квартири не поверталася. Відповідно до змісту ст..156 ЖК України члени сімї власника після припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири)зберігають право на користування займаним приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік. Позивач за зустрічним позовом посилається на те, що син відповідача- Стародубцев А.А. в наслідок застосування фізичного та психологічного насильства вимусив її в червні 2013 року піти з квартири. В подальшому змінив замки в помешканні , ключі їй не надав, а в січні 2015 року не впустив її до квартири , коли вона намагалася вселитися до неї . Згідно довідки Київського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській обл. від 10.11.2014р. [PERSON] до Київського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській обл.. із заявами про неможливість проживання або усунення перешкод у користуванні квартирою 11 по вул.Чернишевській, 88 у м.Харкові за період з 01.01.2014р. до листопада 2014 року не зверталася. (а.с.12). Сама позивач за зустрічним позовом [PERSON] не заперечує той факт, що з приводу вимушеного характеру залишення нею спірної житлової площі в 2013-2014 р.р. вона нікуди не зверталася. Звернення [PERSON] до начальника райвідділу міліції і прокурора району з приводу усунення перешкод у користуванні квартирою зареєстровано в січні 2015 року, тобто в період коли спір щодо усунення перешкод власнику житла знаходився на розгляді в суді. Свідок [PERSON], яку було заявлено позивачем [PERSON] , підтвердила в судовому засіданні , що свої речі [PERSON] з квартири забирала добровільно, [PERSON] допомагав їй знести їх до підїзду. Свідок [PERSON] так само дала пояснення про те, що не може свідчити з особистих спостережень з приводу того, що [PERSON] створював перешкоди [PERSON] в тому щоб вона не могла потрапити до квартири. Будь яких обєктивних даних та доказів з приводу того, що [PERSON] . та його син міняли замки у квартирі , або у якийсь інший спосіб перешкоджали її проживанню у квартирі, позивачем за зустрічним позовом не надано. Відповідачем [PERSON] відповідні обставини заперечуються. Суд доходить висновку про те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження позовні вимоги [PERSON] стосовно того, що відповідач добровільно залишив спірну квартиру в осінь 2013 року і понад рік був відсутній в місці свого проживання та реєстрації. Відповідно до ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] . У зустрічному позові [PERSON] відмовляє за недоведеністю вимог.

Outcome: approved