Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду через свого представника - [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи позов тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у виді: домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS], належне спадкодавиці на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30.01.1992 року №296 та земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нова зоря», розміром 1,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості і належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 28.11.1996 року, [NUMBER]. За життя [PERSON] заповіт, яким все своє майно на день смерті заповідала [PERSON] та [PERSON] Наразі даний заповіт є чинним. Звернувшись до Черкаської районної державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв'язку з неможливістю оформити право власності на спадкове майно, після смерті [PERSON], позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, проте від його представника - [PERSON] через канцелярію суду надійшла письмова заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі та відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS], належне спадкодавиці на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30.01.1992 року №296 та земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нова зоря», розміром 1,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості і належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 28.11.1996 року, [NUMBER]. 05.11.1998 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповідала [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Наразі заповіт є чинним. Враховуючи, відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно, позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно довідки, виданої Кумейківською сільською радою Черкаського району № 78 від 26.02.2016 року, за померлою [PERSON] рахується житловий будинок в с. Кумейки Черкаського району по [ADDRESS], в якому [PERSON] була зареєстрована та проживала по день смерті. 05.05.2016 року на замовлення позивача КП «ЧООБТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] в с. Кумейки Черкаського району Черкаської області. В технічному паспорті відсутні дані щодо самочинного будівництва. Інвентаризаційна вартість домоволодіння складає 80588 грн. Згідно даних Черкаської райдержнотконтори встановлено, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], заведено спадкову справу №121/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом та згідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма ч. 1 ст. 1275 ЦК України, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Отже єдиним спадкоємцем за заповітом, який звернувся з заявою про прийняття спадщини є [PERSON], а тому суд вважає, що позовні вимоги останнього є доведеними, підтверджені належними доказами, ґрунтуються на законі, і підлягають до задоволення.

Outcome: approved