Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму матеріального збитку у розмірі 2354,24 грн., кошти сплачені ТБ «Радар» в сумі 450,00 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 229,41 грн. [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму матеріального збитку у розмірі 2354,24 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 229,41 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 30.09.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. [PERSON] вчинив правопорушення, що призвело до заподіяння його матеріальної шкоди при наступних обставинах. 09.07.2013 року о 22:30 годині, керуючи велосипедом в темний час доби, рухався посеред проїзної частини, невірно обрав швидкість руху та дистанцію, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль марки Опель Вектора, державний номер [NUMBER], що не рухався. В результаті зіткнення його автомобілю Опель, державний номер [NUMBER], спричинені пошкодження, розмір яких визначений ТБ «Радар» в сумі 2 354,24 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON], його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на його користь 1099,38 грн. - кошти витрачені на придбання ліків, 4900,62 грн. - кошти не підтверджені чеками та моральні збитки, суму сплаченого судового збору - 243,60 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 09.07.2013 року о 22:30 годині [PERSON], керуючи автомобілем Опель, д.н. [NUMBER], незаконно заїхав на охоронну територію гаражного кооперативу «Зірочка», розташованого за адресою: м. Харків, вул.. Котельниківська, 17. Для того, щоб не бути поміченим [PERSON] їхав на автомобілі без освітлювальних приборів посередині проїзної частини території гаражного кооперативу. В районі гаражів №№ 126,127 [PERSON] здійснив наїзд на нього, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження, а саме забиту рану лобної частини. Так як [PERSON] не надав йому першу медичну допомогу і не викликав карету швидкої допомоги, він був змушений самостійно зупиняти кровотечу і змивати з очей кров. Поки він оговтувався від завданих тілесних ушкоджень [PERSON] переставив свій автомобіль з центру проїзної частини ближче до гаражів, увімкнув освітлювальні прибори і викликав співробітників ДАІ. Співробітники ДАІ, яки приїхали на місце пригоди, викликали карету швидкої допомоги, його було госпіталізовано до 4-ої міської клінічної лікарні швидкої і невідкладної медичної допомоги ім. проф.. Мєщанінова, де йому була надана медична допомога, а саме накладені шви на розсік лоба, оброблені рани на підборідді, губі, носі, брові. Також, вважав постанову Дзержинського районного суду міста Харкова від 30.09.2013 року незаконною та необґрунтованою. Після ДТП в результаті отриманих травм він втратив працездатність та знаходився на лікарняному з 10.07.2013 року по 01.08.2013 року, зазнав значних матеріальних та моральних збитків. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний - відмові у задоволенні на підставі настпуного. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. [PERSON] 09.07.2013 року а 22:30 год., керуючи велосипедом в темний час доби, рухався посередині проїзної частини, невірно обрав швидкість руху та дистанцію, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль марки Опель, д.н. [NUMBER], що не рухався. Викладене підтверджується постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 30.09.2013 року, якою [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За таких обставин суд вважає доведеною вину [PERSON] у дорожньо - транспортній пригоді, що сталася 09.07.2013 року о 22 годині 30 хвилин, та такою, що не підлягає доказуванню. Згідно частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що володіє транспортним засобом на відповідній правовій підставі, якщо вона не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України, шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 1192 ЦК України враховуючи обставини справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка заподіяла шкоду, відшкодувати її в натурі або відшкодувати понесені збитки у повному обсязі, при цьому розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються у відповідності до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого майна. Згідно звіту № 121/2013 дослідження спеціаліста - авто товарознавця ТБ «Радар» від 05.09.2013 року, матеріальний збиток, завданий власникові Опель Вектора, д.н. [NUMBER], в результаті його пошкодження складає 2354,24 грн. Таким чином, враховуючи викладене суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 2354,24 грн. Також, суд вважає необхідним у відповідності до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 229,41 грн. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову [PERSON] через встановлення факту вини [PERSON] у дорожньо - транспортній пригоді 09.07.2013 року, відсутність доказів того, що дорожньо - транспортна пригода 09.07.2013 року трапилася з вини [PERSON], що відповідачу завдана матеріальна та моральна шкода внаслідок дій (бездіяльності) останнього.

Outcome: approved