Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просив встановити факт, що він постійно проживав із [PERSON] на час її смерті 08 квітня 2005 року. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 08.04.2005 року, відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 1,56 га, що на території Охрімовецької сільської ради, та домогосподарство по вул. Першотравневі, 27, с. Слобідка-Охрімовецька. [PERSON] є спадкоємцем за законом, спадщину прийняв, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із бабусею у її будинку в с. Слобідка-Охрімовецька, тому звернувся до нотаріуса по питанню отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що він не може документально підтвердити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У звязку з цим, з метою переоформлення спадкового майна, він змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. У судове засідання 30.03.2016 року учасники процесу не зявились. Представник заявника [PERSON] надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи, Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова [PERSON], будучи повідомленим належним чином про дату і час розгляду справи, у суд на розгляд не зявився, натомість подав до суду письмову заяву, у якій вимоги [PERSON] визнав, та справу просив розглянути за його відсутності. 30.03.2016 року справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У судовому засіданні 21.03.2016 року заявник [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги заяви підтримали, просили задовольнити. В підтримання своїх вимог [PERSON] пояснив, що після смерті діда [PERSON] його бабка [PERSON] залишилась одна на господарстві, тому він з дружиною постійно навідувався до неї, доглядав її, допомагав господарювати, оскільки два її сини [PERSON] та [PERSON] проживали далеко і опікуватись нею не мали змоги. А коли у липні 2004 року бабка занедужала, та потребувала постійного догляду, то її син, тобто дядько заявника [PERSON]В запропонував [PERSON] разом із сім`єю перейти на постійне проживання у будинок бабки, і з того часу заявник, його дружина та двоє дітей постійно мешкають у будинку в с. Слобідка - Охрімовецька по вул. Першотравнева, 27, без реєстрації. Незадовго перед смертю, а саме 30.03.2005 року, бабка склала заповіт на свого сина [PERSON], але після відкриття спадщини він повідомив, що на спадкове майно не претендує, спадщину приймати не буде, оскільки не заперечує, щоб усе майно перейшло до заявника, а 01.01.2016 року дядько помер. Інший спадкоємець за законом, а саме батько заявника -- [PERSON] тривалий час проживає в Росії, і наміру приймати спадщину не має. Отже, заявник є спадкоємцем за законом, але через відсутність реєстрації за місцем постійного проживання не може отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити. Судом встановлено, що 08.04.2005 року в с.Слобідка-Охрімовецька Віньковецького району померла [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилося майно, до складу якого входить житловий будинок із господарськими будівлями, розміщений за вищевказаною адресою, та земельна частка (пай) розміром 1,56 га із земель КСП «Прогрес», що на території Охрімовецької сільської ради, на яке відкрилась спадщина. 25.02.2016 року заявник [PERSON], як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно після смерті своєї баби [PERSON], проте постановою приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] від 25.02.2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що заявником пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини, та не доведенням факту спільного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 004044 від 08.04.2005 року, виданим Охрімовецькою сільською радою Віньковецького району; ксерокопією сертифіката на право на земельну частку (пай) від 18.12.1996 року; ксерокопією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння в с. Слобідка Охрімовецька по вул. Першотравнева, 27, на імя [PERSON]; довідками Охрімовецької сільської ради від 25.02.2016 року № 172 та № 174; постановою приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.02.2016 року. Відповідно до довідки Охрімовецької сільської ради від 02.03.2016 року № 321, [PERSON] разом із своєю сім`єю, а саме з дружиною [PERSON], дочкою [PERSON], [INFO], та сином [PERSON], [INFO], проживають без реєстрації у с. Слобідка-Охрімовецька по вул. Першотравнева, 27, Віньковецького району Хмельницької області. Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані судом кожен окремо, у суді пояснили, що проживають у [INFO], а раніше по сусідству з ними жили дід і баба заявника -- [PERSON] та [PERSON]. Коли помер дід [PERSON], то його баба ще деякий час проживала одна, але оскільки вона була немічна, то в 2004 році заявник із сімєю переселився повністю до баби, доглядав її аж до смерті, а після похорон надалі постійно проживає у бабиному будинку. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавиці, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини він не може через відсутність документа, котрий свідчить про факт його постійного проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, так як він зареєстрований у [INFO]. Проаналізувавши досліджені докази, з урахуванням віку та стану здоровя [PERSON], яка померла у віці 74 роки, потребувала догляду та допомоги, і не могла самостійно мешкати в сільській місцевості, а її рідні діти проживали віддалено та не мали змоги опікуватись нею, що заявником підтверджено належними та допустимими доказами, суд доходить висновку, що у звязку з цим вона проживала разом із своїм внуком, тобто заявником, а тому заява про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем підлягає задоволенню.

Outcome: approved