Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просив: розірвати договір купівлі-продажу товару «открытка художественная» від 19.03.2016р., 20.03.2016р., 21.03.2016р., 06.07.2016р., укладений між ним та ТОВ «Віал-Маркет» згідно касових чеків; стягнути з ТОВ «Віал-Маркет» на його користь 36 грн. вартість оплаченого товару згідно договору купівлі-продажу від 19.03.16р., 20.03.2016р., 21.03.2016р., 06.07.2016р.; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 1000 грн. завдану йому вказаними договорами купівлі-продажу. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначив, що 19.03.2016р., 20.03.2016р., 21.03.2016р., 06.07.2016р. здійснив купівлю товару «открытка художественная» у супермаркеті «Класс» ТОВ «Віал-Маркет», що підтверджується відповідними чеками. Згідно ціннику товару у торговому залі супермаркету його вартість за одиницю складала 5 грн., але вартість оплаченого позивачем вказаного товару у вищевказаних чеках склала за одиницю 9 грн.. Вказана обставина, на думку покупця [PERSON], є порушенням його права на достовірну інформацію про товар щодо його ціни, у зв*язку з чим його було введено в оману продавцем. Позивач посилається на ст.ст.15, 21 ЗУ «Про захист прав споживачів». В судове засідання позивач не з*явився, надав заяву з проханням слухати справу без його присутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав письмові заперечення проти позову та просив розглядати справу без присутності представника. З письмових заперечень вбачається, що позовні вимоги відповідач не визнає з підстав відсутності умислу на порушення прав [PERSON] як споживача з боку відповідача. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема, договори та інші правочини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] здійснив купівлю товару «открытка художественная» у супермаркеті «Класс» ТОВ «Віал-Маркет», що підтверджується відповідними чеками від 19.03.16р., 20.03.2016р., 21.03.2016р., 06.07.2016р., а відтак між останніми було укладено договір\~\~- купівлі продажу та\~\~виникли правовідносини, які врегульовані ст.655 ЦК України. У зв'язку з укладенням вказаного договору на покупця розповсюджуються права і гарантії визначені Законом України «Про захист прав споживачів» як на споживача. Згідно з ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною 1 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що\~\~ продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Положеннями ст.15 Закону України\~\~«Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити: 1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; 2) найменування нормативних документів, вимогам яких повинна відповідати вітчизняна продукція; 3) дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об'єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт; 4) відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; 5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; 6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров'ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї до відповідності; 7) дату виготовлення; 8) відомості про умови зберігання; 9) гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); 10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; 11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; 12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. У разі, коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило: 1) придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків; 2) неможливість використання придбаної продукції за призначенням - споживач має право вимагати надання у прийнятно короткий, але не більше місяця, строк належної інформації. Якщо інформацію в обумовлений строк не буде надано, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування збитків; 3) заподіяння шкоди життю, здоров'ю або майну споживача - споживач має право пред'явити продавцю (виробнику, виконавцю) вимоги, передбачені законом, а також вимагати відшкодування збитків, завданих природним об'єктам, що перебувають у його володінні на праві власності або на інших підставах, передбачених законом чи договором. Під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває. Разом з тим, доказів того, що придбаний товар «открытки»\~\~не мали\~\~потрібних споживачеві властивостей, або їх не можливо використати за призначенням, або споживачу заподіяно шкоду життю, здоров*ю та майну\~\~позивачем не надано, та не доведено, що договір було укладено з\~\~порушенням норм\~\~ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів». Виходячи з викладеного вище, позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору та повернення вартості оплаченого товару задоволенню не підлягають. Оскільки суд відмовляє [PERSON] у позові в частині розірвання договору, тому відсутні законні підстави для стягнення моральної шкоди.

Outcome: dismissed