Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Арсенал Страхування», [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП, посилаючись на те, що 12 грудня 2015 року о 19 годині 50 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Toyota Corrolla», державний номерний знак [NUMBER], в м. Чернівці по вул. Руській, 222, не дотрималась безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Зазначає, що постановою судді Першотравневого районного суду від 25.12.2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Стверджує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР №009683, власником автомобіля «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON] Водночас зазначив, що станом на 12.12.2015 року цивільно-правова відповідальність [PERSON], як особи, яка правомірно експлуатує автомобіль «Toyota Corrolla», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПАТ СК «Арсенал Страхування», про що свідчить поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5559289 від 19.08.2015 року. Відповідно до вищевказаного страхового полісу, розмір ліміту страхової компанії на одного потерпілого за шкоду, завдану життю і здоров'ю, становить 100\~000 гривень, за шкоду, заподіяну майну 50\~000 гривень, розмір франшизи - 1000 гривень. В установлені законодавством строки сторони повідомили ПАТ СК «Арсенал Страхування». Позивач зазначив, що відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №125-12-15 від 28.12.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER], становить 71025,80 гривень, вартість матеріальних збитків 30384,02 гривень. Внаслідок звернення позивача 11.03.2016 року до ПАТ СК «Арсенал Страхування» щодо виплати страхового відшкодування, останнім було здійснено перерахунок коштів в розмірі 18356,50 гривень, однак залишок невиплачених коштів, в розмірі 11027,52 гривень ПАТ СК «Арсенал Страхування» не визнало. Позивач зазначив, що позбавлений можливості користуватися власним автомобілем, так як ходова частина останнього зазнала значних ушкоджень, у нього відсутні кошти для проведення ремонтних робіт. Крім того, вказав, що відповідач [PERSON] повністю його ігнорує та не відшкодовує завдану матеріальну шкоду. Враховуючи вищевказане, згідно уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з ПАТ СК «Арсенал Страхування» на його користь частину розміру страхового відшкодування в розмірі 11244,52 гривень та судові витрати в розмірі 2983,39 гривень. Стягнути з відповідача [PERSON], решту суми, заподіяної йому матеріальної шкоди, що не покрита страховим відшкодуванням, та становить 46062,09 гривень, моральну шкоду в розмірі 3000 гривень та судові витрати в розмірі 12773,67 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилався на доводи, викладені в позові. Просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні [PERSON], представник ПАТ СК «Арсенал Страхування», позовні вимоги не визнав. В поданих суду запереченнях на позовну заяву зазначив, що позовні вимоги безпідставні, так як для визначення вартості відновлювального ремонту, з урахуванням зносу, автомобіля «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER], що належить позивачу [PERSON], ПАТ СК «Арсенал Страхування» звернулось до сертифікованого оцінювача [PERSON] Відповідно до наданого останнім звіту № 45-23 від 12.12.2015 року вартість відновлювального ремонту досліджуваного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 19356,50 гривень. Разом з тим, від отриманої суми віднято франшизу в розмірі 1000 гривень, що передбачена полісом АЕ/5559289, про що складено страховий акт. 01.04.2016 року проведено перерахунок страхового відшкодування в розмірі 18356,50 гривень на картковий рахунок [PERSON] Вважає, що наданий позивачем висновок № 125-12-15 від 28.12.2015 року не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, так як всупереч п. 8.5.6 - взято середньоринкові ціни нормо-годин ремонтно-відновлювальних робіт, однак з додаванням ПДВ; всупереч п. 8.5.3 пораховано в заміну «задню панель», що є ремонтно-придатною. Водночас представник відповідача зазначив, що у вищевказаному висновку пораховано як такі, що потребують заміни запчастини ходової частини автомобіля та вихлопної системи, що є експлуатаційними поломками автомобіля та не має відношення до дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні [PERSON], представник відповідача [PERSON], позовні вимоги не визнав та пояснив, що вважає розмір відшкодування матеріальної шкоди завищеним, так як автомобіль позивача експлуатується з 2005 року. Водночас зазначив, що вищевказаний транспортний засіб знято з виробництва у 2009 році, а тому встановити дійсну вартість деталей неможливо. Вважає, що деталі до автомобіля коштують приблизно 30\~000 гривень, а тому вказана сума підлягає стягненню з страхової компанії. Так, як відновлювальні роботи не проведено, вважає, що суму ПДВ не можна враховувати. Експерт [PERSON] в судовому засіданні вказав, що експертиза проводилась ним відповідно до чинного законодавства України, на підставі чого ним було видано висновок про вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно постанови судді Першотравневого районного суду м.Чернівці у справі про адміністративне правопорушення №725/6566/15-п від 25.12.2015 року, 12.12.2015 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], в м. Чернівці по вул. Руській,222, не дотрималась безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Опель», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і за його вчинення призначено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу, у розмірі 340,00 грн. в дохід держави. Дана обставина підтверджуються відповідними копіями постанови суду /а.с.11-12/. У відповідності з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР №009683, власником автомобіля «Опель Астра», державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON] /а.с.14/. Із страхового полісу №АЕ/5559289 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що встановлено наступні розміри страхових сум: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю 100\~000 гривень, за шкоду, заподіяну майну 50\~000 гривень, розмір франшизи 1000 гривень /а.с. 15/. Із довідки про дорожньо-транспортну пригоду №82131348 (за вих. № 78 від 26.02.2016 року) вбачається, що 12.12.2015 року, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм [PERSON], яка керувала автомобілем марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль марки «Опель», державний номерний знак [NUMBER], яким керував водій [PERSON], отримав механічні пошкодження задньої центральної частини /а.с. 18/. Висновком № 125-12-15 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «[PERSON] 3НГ», державний номерний знак [NUMBER], стверджено, що його розмір становить 30384,02 гривень /а.с. 21-62/. 11.03.2016 року [PERSON] звернувся у ПрАТ СК «Арсенал Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування у сумі 29384,02 гривні, внаслідок чого на його банківську картку було переховано 18356,50 гривень /а.с. 65-67, 71/. Із проведеного ПрАТ СК «Арсенал Страхування» розрахунку страхового відшкодування від 24.03.2016 року вбачається, що позивачу [PERSON] підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 18356,50 гривень /а.с. 103/. Звітом №45-23 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «[PERSON] 3НГ», державний номерний знак [NUMBER], визначено, що його розмір становить 18356,50 гривень /а.с. 104-117/. Висновком експерта № 711-а від 24.10.2016 року стверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Опель Астра», державний номерний знак [NUMBER], становить 75662,59 гривень /а.с. 173-187/. У відповідності до ст. 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів», - Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За приписами ст. 269 КУпАП, - потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Згідно п. 1.3 ст. 1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Отже, як в розумінні КУпАП у справі про адміністративне правопорушення так і в розумінні ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» - позивач [PERSON] являється потерпілим. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У ч.1 ст.1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За приписами п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров 'ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 1194 Цивільного кодексу України, - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між; фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у заявку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Аналіз вищенаведених норм приводить суд до висновку, що відшкодуванню підлягає матеріальна шкода в повному обсязі, так як є доведеною. Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на те, що позивачем надано докази на підтвердження, понесених матеріальних збитків в розмірі 11244,52 грн., суд вважає, що в цій частині позовні вимоги про стягнення з ПАТ СК «Арсенал Страхування» зазначеної суми підлягають задоволенню. Крім того, позивачем також надані докази завданої відповідачем [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 46062,09 гривень, а тому, і в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача завданої матеріальної шкоди в сумі 46062,09 грн. також підлягають задоволенню. В частині вимог про відшкодування моральної шкоди суд прийшов до наступного висновку: Частиною 1 статті 1167 ЦК України стверджено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст. 23 ЦК України стверджено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що майже 1 рік не може належним чином використовувати свій транспортний засіб, все це спричинює йому моральні страждання. Зібраними доказами доведено, що моральні страждання позивача спричиненні наявною дорожньо-транспортною пригодою, яка трапилась з вини відповідача [PERSON], що цілком очевидно потягло моральні переживання позивача з цього приводу. З наведеного суд приходить до висновку, що моральна шкода позивачу заподіяна. Позивачем загальний розмір моральної шкоди заявлено у розмірі 3000 гривень. Враховуючи характер і розмір майнової шкоди, з огляду на принципи справедливості і співрозмірності, суд вважає, що заявлений позивачем розмір шкоди є надмірним, а тому підлягає зменшенню, виходячи із фактичних обставин та ступеню душевних страждань, а тому, позов, в частині стягнення зПерч В.М. на користь [PERSON] моральної шкоди підлягає частковому задоволенню - а саме на суму 500 грн. Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, суд приходить до наступного: Відшкодування витрат на оплату послуг адвоката здійснюється за наявності документального підтвердження витрат, а саме платіжного доручення про сплату коштів. У разі неподання відповідних документів у суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум. Розмір відшкодування не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. Суд з урахуванням матеріалів конкретної справи, зокрема ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність. Розумна необхідність це врахування часу, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду і складність справи; вартість відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні, наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; ціна позову; докази, що підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката (отже, це суто оціночне поняття). Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат (п. 6.5. Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 року) Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що позивачем та його адвокатом не надано суду конкретного часу, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, вартість відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні, відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг, а тому суд вважає, що слід стягнути з Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Арсенал Страхування» на користь позивача судові витрати в розмірі 427,89 грн., та з [PERSON] на користь позивача судові витрати в розмірі 1711,57 грн., оскільки саме на таку суму позивач та його адвокат надали суду докази на підтвердження понесених судових витрат. Таким чином, вимоги заявлені позивачем вимоги в їх сукупності підлягають задоволенню частково. Враховуючи вищенаведене

Outcome: partial