Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до виконавчого комітету Трускавецької міської ради про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він звернувся до відповідача з запитом про надання публічної інформації, а саме: надати інформацію про наявність на території м. Трускавець вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 380/3955/2020 визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області щодо ненадання [PERSON] відповіді на запит від 28 квітня 2020 року у строк, встановлений\~Законом України «Про доступ до публічної інформації». Протиправними діями Виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок\~протиправних дій. Порушення його прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у нього негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Також, завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що йому довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Йому, як позивачу притаманні особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду його запиту порушило законні права позивача, сприймалося ним, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача, було порушено його стан душевної рівноваги, для відновлення якого йому доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою. Крім того, йому доводилося додатково дисциплінувати себе, доводилося витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на його фізичному та моральному стані, через що він не встигав закінчити, як повсякденну роботу, зокрема побутову. Гострота цих переживань посилюється тим, що в нього загострене почуття справедливості. Більш того, внаслідок\~неправомірних дій відповідача, були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, яким він змушений додатково пояснювати чому став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам та ін. Також, це завдало йому страждань, як учаснику бойових дій, для яких передбачено першочергове відведення земельних ділянок. Розрахунок моральної шкоди позивач здійснив наступним чином: за кожен місяць\~порушеного права на соціальний захист, він оцінив у розмірі мінімальної заробітної плати, у січні місяці 2021 року для працездатних осіб - 6000 грн. (ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»). Відповідач повинен був надати інформацію в травні 2020 року. Станом на березень 2021 року минуло 11 місяців. Відповідач не надав доступ до публічної інформації. Таким чином, з травня 2020 року по березень 2021 року минуло - 11 місяців. 11 місяців * 6000 грн. = 66000 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі\~66000 грн. Ухвалою судді Трускавецького міського суду Львівської області від 26 березня 2021 року постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження в даній цивільній справі, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 18 травня 2021 року за клопотанням Виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного позову за недоведеністю позовних вимог, враховуючи заперечення викладені у відзиві на позовну заяву. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши подані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків. На підставі поданих позивачем доказів судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року у адміністративній справі №380/3955/20 за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області щодо ненадання [PERSON] відповіді на запит від 28 квітня 2020 року; зобов`язано Виконавчий комітет Трускавецької міської ради розглянути запит [PERSON] про надання публічної інформації від 28 квітня 2021 року. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року апеляційну скаргу Виконавчого комітету Трускавецької міської ради залишено без задоволення рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 380/3955/20 залишено без змін. Запит [PERSON] до Виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області від 28 квітня 2020 року стосувався отримання публічної інформації,\~а саме: про наявність на території м. Трускавець вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель та споруд з місцями (орієнтирами) розташування. З інформації, наданої відповідачем у відзиві на позовну заяву, відомо, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року по справі № 380/3955/20, яким зобов`язано виконавчий комітет Трускавецької міської ради розглянути запит [PERSON] від 28 квітня 2020 року повторно надіслано копію відповіді від 07 травня 2020 року. Вказаний лист було повернуто на адресу адресанта, оскільки позивач змінив адресу з м. Бахмут Донецької області на м. Черкаси. Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України,завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно із ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. п. 3, 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.\~Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. Відповідно до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Протиправність бездіяльності відповідача, яка виразились у ненаданні позивачу інформації на запит про отримання публічної інформації, підтверджена рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у адміністративній справі № 380/3955/20, яке залишено в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, і не підлягає доказуванню. Відповідно до\~ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Зі змісту цієї норми випливає, що основною умовою такого розгляду є те, що моральна шкода повинна бути заподіяна (похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин. Таким чином, доказуванню підлягає факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діяннями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позовна заява [PERSON] не містить покликання на будь-які докази фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що позивачу\~бездіяльністю\~виконавчого комітету Трускавецької міської ради було завдано моральну шкоду, та інших обставин, які містять інформацію щодо предмета доказування та які мають значення до вирішення справи. Позивачем також не було надано до суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували, що йому дійсно заподіяна моральна шкода; моральна шкода заподіяна йому саме внаслідок бездіяльності виконавчого комітету Трускавецької міської ради (тобто відсутній причинний зв`язок). Сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди. Крім того, визнання судом протиправною бездіяльності відповідача стосується виключно меж застосування законодавства про надання публічної інформації, у той час як завдання моральної шкоди має бути обов`язково підтверджене належними та допустимими доказами. Крім того, як вбачається із позовної заяви та долученого представником відзиву на позовну заяву, позивач неодноразово звертався з аналогічними позовами до органів місцевого самоврядування в різних областях України (Черкаська, Запорізька, Рівненська, Кіровоградська, Хмельницька, Херсонська, Полтавська, Тернопільська, Львівська тощо) стосовно визнання дій органів місцевого самоврядування при розгляді інформаційних запитів неправомірними. Вказані справи розглядаються в інших судах в порядку адміністративного судочинства. В подальшому позивачем пред`являлись позови про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю виконавчих органів місцевого самоврядування. Наведені факти вказують на спланований механізм, кінцевим результатом якого є не отримання відповіді на запит про надання публічної інформації та захист порушеного права, а власне отримання вигоди у вигляді грошових коштів, використовуючи при цьому в своїх особистих інтересах чинне законодавство. Окрім цього, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 66000 грн., позивач [PERSON] покликався на розмір мінімальної заробітної плати, який станом на січень 2021 року для працездатних осіб становив 6000 грн. Тому, зазначаючи період із травня 2020 року по березень 2021 року, що складає 11 місяців, за розрахунками позивача стягненню підлягає 66000 грн., які він просив стягнути, як моральну шкоду із відповідача на його користь. Суд вважає, що позивач [PERSON] не обґрунтував співмірність заподіяної йому моральної шкоди, виходячи із засад розумності та справедливості, а виходив лише із розміру мінімальної заробітної плати. Прив`язка моральної шкоди до мінімального розміру заробітної плати передбачена \~ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», та підлягає застосуванню в спеціальних випадках, передбачених цим Законом. В даному випадку вказана норма не підлягає застосуванню, тому мінімальний розмір заробітної плати не може бути прийнятий для визначення розміру моральної шкоди. Таким чином, доводи позивача, що моральна шкода у даному випадку повинна визначатись відповідно наданого ним розрахунку, виходячи із мінімального розміру заробітної плати, як одиниці соціальної гарантії, є необґрунтованими і не підлягають задоволенню судом, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його недоведеністю. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: dismissed