Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до Пустовійтівської сільської ради (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2), [PERSON] (відповідач 3) про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивовано тим, що 16.12.2004 року померла прабаба позивача [PERSON], яка у відповідності до заповіту від 23.08.1990 року заповіла все своє майно позивачу - [PERSON] Позивач зазначає, що він прийняв спадщину за померлою [PERSON], оскільки проживав разом з нею та доглядав її до дня смерті. Разом з тим, оформити право власності на спадкове майно в нотаріальній конторі не представляється можливим, за відсутності правовстановлюючих документів. Також позивач зазначає, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] являються її діти [PERSON] та [PERSON], які спадщини не приймали та на неї не претендують. За таких обставин позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,4673 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що належала померлій 16.12.2004 року [PERSON] згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН №187450, виданого Хмільницькою РДА 13 вересня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №3668. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі 2 та 3 в судове засідання не зявились, однак надали заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності та зазначають, що позовні вимоги визнають повністю. Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та зазначив, що відповідач 1 проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №252387 (а.с.8) підтверджено, що [PERSON] померла 16.12.2004 року в с.Чернятинці Хмільницького району Вінницької області. Відповідно до заповіту від 23 серпня 1990 року посвідченого заступником голови Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, [PERSON] заповіла все належне їй майно - [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №37. Заповіт не змінено і не відмінено (а.с.10). Після смерті [PERSON]. залишилось спадкове майно, серед якого земельна ділянка площею площею 2,4673 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, вартістю 83695,86 грн. (а.с.12), що належала померлій 16.12.2004 року [PERSON] згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН №187450, виданого Хмільницькою РДА 13 вересня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №3668 (а.с.9). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Довідкою Уланівської сільської ради №3712 від 01.12.2015 року (а.с.11) підтверджено, що померла 16.12.2004 року [PERSON], протягом шести років до дня своєї смерті, проживала, без реєстрації, разом зі своїм правнуком [PERSON] по вул.Лісова, 18 в с.Воронівці Хмільницького району Вінницької області. [PERSON] доглядав [PERSON] до дня її смерті, після її смерті фактично прийняв спадщину. Листом державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори [PERSON] №91/01-16 від 20.10.2016 року (а.с. 43) підтверджено, що спадкова справа після смерті 16.12.2004 року [PERSON] у Хмільницькій районній держаній нотаріальній конторі не заводилась. Відповідним роз'ясненням приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] №221/01-16 від 06.09.2016 року (а.с.18) [PERSON] повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину, за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, неможливо. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом. За таких обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки матеріалами справи, дослідженими судом, доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину за померлою 16.12.2004 року [PERSON], відповідачі не заперечують проти задоволення позову, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, а тому перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved