Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хмельницького університету управління та праці про стягнення компенсації втрати частини заробітку за час затримки розрахунку 1861 гривню 70 копійок та 490 гривень 72 копійок невиплаченої індексації та моральну шкоду в розмірі 20000 гривень, вказавши, що 29 травня 2015 року згідно наказу №199-к від 15.05.2015 року він був звільнений за угодою стороні з посади начальника планово-фінансового відділу Хмельницького університету управління та права. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків виплати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 2 вищевказаного Закону компенсація громадянам втрат частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаю з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти, зокрема, і заробітну плату. Беручи до уваги те, що відповідач не виплатив індексацію заробітної плати за травень 2015 року загальна сума компенсації, яка належить їй до виплати складає 1,96 грн. та розмір невиплаченої індексації заробітної плати за травень 2015 року складає 490,72 грн. Відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належним звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємства, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по сутті спору. А тому його середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 18621,70 грн. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги зменшили та просять стягнути з відповідача 16020 гривень 90 копійки компенсації за час затримки розрахунку з урахуванням обовязкових платежів та 20000 гривень заподіяної моральної шкоди. Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечують. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що [PERSON] 29 травня 2015 року згідно наказу №199-к від 15.05.2015 року був звільнений за угодою стороні з посади начальника планово-фінансового відділу Хмельницького університету управління та права. При звільненні [PERSON] не було виплачено індексацію заробітної плати за травень 2015 року, вказана індексацію була виплачена позивачу 31 серпня 2015 року, що підтверджується довідкою виданою Хмельницьким університетом управління та праці . Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків виплати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно ст. 2 вищевказаного Закону компенсація громадянам втрат частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаю з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти, зокрема, і заробітну плату. Статтею 5 Закону України «Про індексацію грошових коштів населення» передбачено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у звязку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у звязку з індексацією за рахунок власник коштів і коштів Державного бюджету України. Відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належним звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємства, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по сутті спору. Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні ому від підприємства, установи , організації суми в день звільнення, коли він у це день був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що з підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 16020 грн.90 коп компенсації за час затримки розрахунку, що обчислюється (7316,36+5298,32-1934):42 дні х 63 дні). Визначаючи розмір компенсації за час затримки розрахунку, суд керується вимогами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100., відповідно до якого обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Також, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, підлягають частковому задоволенню в розмірі 100 гривень. При цьому суд враховує, що згідно вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Outcome: approved