Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову він вказав, що 14 вересня 2007 року між ВАТ Комерційний банк «Надра» та [PERSON] і [PERSON] було укладено Договір «Автопакет» № 6/4/09/2007/840-К054, за яким відповідач повинен був надати йому кредитні кошти у сумі 7 366, 33 доларів США на строк до 03.09.2012 року включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13,10% річних, для купівлі автомобіля. Згідно п. 2.2.1 кредитного договору сторони домовилися про сплату процентів за користування кредитом в іноземній валюті - доларах США. За весь час користування кредитом позивач сплатив 3 537,50 доларів США, що підтверджується розрахунками відповідача. Позивачу стало відомо, що відповідач на час видачі кредиту не мав відповідної ліцензії на видачу кредиту в іноземній валюті. Для здійснення операцій з валютними цінностями банку потрібна наявність двох складових - банківської ліцензії та письмового дозволу Національного банку України. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що зміст договору в частині встановлення обов'язку позивача сплачувати проценти за користування кредитом в іноземній валюті, тобто в доларах США, суперечить приписам Декрету КМ України Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законів України «Про Національний банк України», «Про банки і банківську діяльність», пункти 1.1.3.1. та 2.2.1. Договору мають бути визнані недійсними. Таким чином, необхідність визнання недійсним пунктів 1.1.3.1 та 2.2.1. Договору, якими фактично визначається конкретний розмір процентів, які підлягають сплаті банку, тягне за собою необхідність визнання Договору недійсним в цілому, адже без цих умов дана угода не відповідає вимогам закону та не може задовольнити інтереси учасників даного договору. Крім того, видаючи кредит для придбання автотранспортного засобу, малось на увазі не оплата останнього в іностранній валюті, а конвертація доларів в гривню з подальшим розрахунком за договором купівлі-продажу. Таким чином, сторони заздалегідь знали про необхідність конвертації валюти. З цього виходить, що сторони зазначили в договорі одне - кредит в іноземній валюті, а дійсно - кредит в гривні (для укладення в подальшому угоди купівлі-продажу). Всі вищезазначені дії відповідача та ніяк не відповідають вимогам законодавства, щодо укладення кредитного договора та відповідно договір повинен бути визнаний недійсним та сторони повинні повернути все отримане на виконання даного правочину, а саме: - за договором йому було надано суму 7 366 доларів 33 цента, що складало на дату укладення договору 37 199 грн. 97 коп., згідно офіціального курсу НБУ на 14 вересня 2007 року (505, 0000 грн. за 100 долларів США). За цей час він сплатив за договором, згідно квітанцій, суму 22 439 грн. 49 коп. (згідно розрахунку). Таким чином, остаточна сума заборгованості перед позивачем складає 14 760 грн. 48 коп. Позивач свій позов підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позовні вимоги, надала заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення зі згоди позивача за наявним в матеріалах справи доказами. Матеріалами справи встановлено, що 14 вересня 2007 року між ПАТ Комерційний банк «Надра» та [PERSON] і [PERSON] було укладено Договір «Автопакет» № 6/4/09/2007/840-К054, за яким відповідач повинен був надати [PERSON] кредитні кошти у сумі 7 366, 33 доларів США на строк до 03.09.2012 року включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13,10% річних, для купівлі автомобіля. Згідно п. 2.2.1 кредитного договору сторони домовилися про сплату процентів за користування кредитом в іноземній валюті - доларах США. За весь час користування кредитом позивач сплатив 3 537,50 доларів США, що підтверджується розрахунками відповідача. Позивачу стало відомо, що відповідач на час видачі кредиту не мав відповідної ліцензії на видачу кредиту в іноземній валюті. Для здійснення операцій з валютними цінностями банку потрібна наявність двох складових - банківської ліцензії та письмового дозволу Національного банку України. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що зміст договору в частині встановлення обов'язку позивача сплачувати проценти за користування кредитом в іноземній валюті, тобто в доларах США, суперечить приписам Декрету КМ України Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законів України «Про Національний банк України», «Про банки і банківську діяльність», пункти 1.1.3.1. та 2.2.1. Договору мають бути визнані недійсними. Разом з цим, якщо частина угоди, визнаної недійсною, містить істотну умову, без якої угода в цілому не відповідає вимогам закону та/або після виключення з неї окремої частини, зизнаної недійсною, вона не зберігає здатності задовольнити інтереси сторін або досягти мети, яка була визначена ними при її укладенні, угода підлягає визнанню недійсною у цілому. З огляду на правову природу кредитних договорів сплата процентів за користування грошовими коштами являється невід'ємною та істотною ознакою даного різновиду цивільно- правових угод. Враховуючи викладене, недійсність умов кредитного договору щодо сплати процентів за користування грошовими коштами тягне втрату даною угодою ознак саме кредитного договору, що в свою чергу, викликає необхідність визнання недійсним кредитного договору в цілому, виходячи з приписів ст. 217 ЦК України. Таким чином, необхідність визнання недійсним пунктів 1.1.3.1 та 2.2.1. Договору, якими фактично визначається конкретний розмір процентів, які підлягають сплаті банку, тягне за собою необхідність визнання Договору недійсним в цілому, адже без цих умов дана угода не відповідає вимогам закону та не може задовольнити інтереси учасників даного договору. Крім того, видаючи кредит для придбання автотранспортного засобу, малось на увазі не оплата останнього в іностранній валюті, а конвертація доларів в гривню з подальшим розрахунком за договором купівлі-продажу. Таким чином, сторони заздалегідь знали про необхідність конвертації валюти. З цього виходить, що сторони зазначили в договорі одне - кредит в іноземній валюті, а дійсно - кредит в гривні (для укладення в подальшому угоди купівлі-продажу). Також, згідно зі ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розміру та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Надання грошових коштів і є одна з основних ознак кредиту. Однак, всупереч цього банк, в дійсності, не надавав мені грошові кошти, а перерахував, нібито всю суму, продавцю автомобіля. Всі вищезазначені дії відповідача та ніяк не відповідають вимогам законодавства, щодо укладення кредитного договора та відповідно Договір повинен бути визнаний недійсним та сторони повинні повернути все отримане на виконання даного правочину, а саме: за Договором позивачу було надано суму 7 366 доларів 33 цента, що складало на дату укладення Договору 37 199 грн. 97 коп., згідно офіціального курсу НБУ на 14 вересня 2007 року. За цей час позивач сплатив за Договором, згідно квітанцій, суму 22 439 грн. 49 коп. Таким чином, остаточна сума заборгованості перед банком складає 14 760 грн. 48 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved