Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, у якому просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті його діда [PERSON], який помер 16 вересня 2014 року, на домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Зарічна, буд. 47-а, с. Підгорівка Старобільського району Луганської області загальною площею 76,3 кв.м., житловою площею 57,0 кв.м., зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва на право забудови в сільських населених пунктах від 26.04.1973 року, та земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку і 0,3037 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: вул. Зарічна, 47-а, с. Підгорівка Старобільського району Луганської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 048147 від 25 вересня 2002 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 16 вересня 2014 року помер його дід [PERSON]. Він проживав за адресою: [INFO]. За життя 19 червня 2013 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті заповідав йому (позивачу) усе своє майно. Заповіт був посвідчений секретарем Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області та зареєстрований в реєстрі за номером 47. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Зарічна, буд. 47-а, с. Підгорівка Старобільського району Луганської області загальною площею 76,3 кв.м., житловою площею 57,0 кв.м., та земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку і 0,3037 га для ведення особистого селянського господарства за вищевказаною адресою. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку він звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду. У звязку з цим він не має змоги у позасудовому порядку прийняти спадщину на вказане спадкове майно. Він після смерті [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області [PERSON] в судове засідання не зявився. В своїй письмовій заяві позов визнав у повному обсязі, просить суд розглянути справу у його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2014 року помер дід позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області. Він проживав за адресою: [INFO]. 19 червня 2013 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті заповідав позивачу [PERSON] усе своє майно. Заповіт був посвідчений секретарем Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області та зареєстрований в реєстрі за номером 47. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Зарічна, буд. 47-а, с. Підгорівка Старобільського району Луганської області загальною площею 76,3 кв.м., житловою площею 57,0 кв.м., та земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку і 0,3037 га для ведення особистого селянського господарства за вищевказаною адресою. Відповідно до п. 23 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може з вернутися до суду за правилами позовного провадження. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку після смерті [PERSON], який помер 16 вересня 2014 року, позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріса Старобільської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та для вирішення питання спадкування майна після смерті [PERSON] йому було рекомендовано звернутися до суду. Вказані обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2017 року. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на підставі ст.ст. 1233-1235 ЦК України. У звязку з вищевикладеним позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1233-1235 ЦК України,

Outcome: approved