Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» в особі Філії « Запорізька обласна «Кредитна спілка «Спілка пенсіонерів України» про стягнення суми грошового внеску. У позовній заяві вказує, що 27.01.2009 року між [PERSON] та філією «Запорізька обласна» Кредитна спілка «Спілка пенсіонерів України» був укладений Депозитний договір № ЗП-270109В про розміщення грошових коштів на внеску «Квартальний». Цього ж дня, відповідно до п.п. 1.1 Депозитного договору було внесено на депозитний рахунок № ЗП-270109005 грошові кошти у сумі 5000,00 грн. строком на 12 місяців, з 27.01.2009 року по 27.10.2010 року. Внесення зазначених коштів підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №ЗП-270109005. Згідно до п. п. 1.2. Депозитного договору, відсотки на депозитний внесок за договором становлять 31 % річних. Відповідно до п. п. 3.1.2, 3.1.3 Депозитного договору, філія зобов'язується забезпечити повне збереження грошових коштів вкладника; своєчасно і належним чином нарахувати та виплачувати відсотки у розмірі та в строки, передбачені п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.2, 2.4, цього договору. Згідно до Додатку № 1 до депозитного договору № ЗП-270109В від 27.01.2009 року сума нарахованих відсотків становить 1550,00 грн. До теперішнього часу, а ні нараховані відсотки, а ні сам вклад позивачу не повернуто. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму неповернутого вкладу у розмірі 5000,00 гривень, нараховані та несплачені відсотки в розмірі 1550,00 гривень, 3 % річних у розмірі 590,58 гривень, індекс інфляції у розмірі 6363,36 гривень, а всього 13503,94 гривень Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, письмових заперечень суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 27.01.2009 року між [PERSON] та філією «Запорізька обласна» Кредитна спілка «Спілка пенсіонерів України» був укладений Депозитний договір № ЗП-270109В про розміщення грошових коштів на внеску «Квартальний». Цього ж дня, відповідно до п.п. 1.1 Депозитного договору було внесено на депозитний рахунок № ЗП-270109005 грошові кошти у сумі 5000,00 грн. строком на 12 місяців, з 27.01.2009 року по 27.10.2010 року. Внесення зазначених коштів підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №ЗП-270109005. Згідно до п. п. 1.2. Депозитного договору, відсотки на депозитний внесок за договором становлять 31 % річних. Відповідно до п. п. 3.1.2, 3.1.3 Депозитного договору, філія зобов'язується забезпечити повне збереження грошових коштів вкладника; своєчасно і належним чином нарахувати та виплачувати відсотки у розмірі та в строки, передбачені п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.2, 2.4, цього договору. Відповідач не повернув позивачу ні сам вклад нінараховані відсотки. Згідно ст.ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону. Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦП України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не виконав свого обов'язку з повернення грошових коштів в сумі 5000,00 грн. та відсотків у сумі 1550,00 грн., вказану суму коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Також, стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобовязання шляхом сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3-57гс10 від 20.12.2010 року діюче законодавство не виключає можливості звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення з боржника суми на яку заборгованість за грошовими зобов'язаннями збільшилась в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за період після прийняття судом рішення про стягнення відповідної заборгованості. Право вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів є способом захисту майнових прав та інтересів, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних витрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Розрахунок інфляційних втрат проводиться за формулою СБ*Іі/100%-СБ, де СБ - сума боргу, Іі - індекс інфляції за відповідний місяць. Суд виходить з наступних показників та розрахунку, так період прострочення з 01.08.2014 року по 01.08.2017 року. Сукупний індекс інфляції за вказаний період 194,17, отже інфляційні збитки, розраховані за вказаною формою за період з 01.08.2014 року по 01.08.2017 року складають 6 168.14 грн. Також не доплачено позивачу за період з 01.08.2014 року по 01.08.2017 року 3% річних, що складають 590,58 гривні, від суми заборгованості. Розрахунок 3% річних проводиться за формулою С*3*Д/365/100, де С - сума боргу, Д - кількість днів прострочення. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача суми неповернутого вкладу у розмірі 5000,00 гривень, нараховані та несплачені відсотки в розмірі 1550,00 гривень, 3 % річних у розмірі 590,58 гривень, індекс інфляції у розмірі 6168,14 гривень, а всього 13308,72 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: partial