overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 31 серпня 2016 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, в якому у них народилась дочка [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачкою виявилось невдалим. Через несумісність характерів, протилежні погляди на спільне життя і сім`ю, між сторонами виникали сварки. Вони втратили повагу один до одного, а також почуття любові. Сторони проживають окремо, рідко бачаться, майже не спілкуються, спільного господарства не ведуть. На думку позивача, їхня сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Спору щодо спільного майна подружжя немає. Також відсутній спір щодо місця проживання дитини. Дочка сторін проживатиме з відповідачкою. Із врахуванням наведеного просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, згідна на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 31 серпня 2016 року у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис №210). ( а.с. 3). У шлюбі в сторін народилась дочка [PERSON] [INFO] (а.с. 4), яка проживає з відповідачкою. У судовому засіданні встановлено, що намір сторін розірвати шлюб є остаточним, миритись вони не бажають. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи обставини справи судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, розлад в сім`ї носить тривалий характер, згода сторін на примирення відсутня, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка згідна розірвати шлюб. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно,\~а тому\~шлюб слід\~розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що із 13 червня 1987 року перебуває в шлюбі з відповідачкою [PERSON] , в якому у них народились троє дітей син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час повнолітні. За час подружнього життя спільне життя із відповідачкою не склалось, сім`я фактично розпалась, шлюбні відносини припинились, збереження шлюбу неможливе. На думку позивача, подальше спільне життя із відповідачем суперечить його інтересам; примирення неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю немає. Із врахуванням наведеного просить суд розірвати шлюб, оскільки відповідачка відмовляється подати спільну заяву про розірвання шлюбу в органи РАЦС. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати позов у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила у встановлений судом строк відзив не подала, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідачка була належно повідомлена про дату, час і місце судового засідання. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Сторони зареєстрували шлюб 13 червня 1987 року у Чайковицькій сільській Раді народних депутатів Самбірського району Львівської області (актовий запис № 15) ( а.с. 4). У шлюбі в сторін народились троє дітей син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~дочка [PERSON] ,\~ [INFO] \~та син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~які на\~даний час\~повнолітні.\~ Згідно викладеного позивачем [PERSON] у поданих заявах, відомо, що його намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачкою не бажає. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст.\~ 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Отже, аналізуючи всі обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивача, що його відносини з дружиною як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що із 25 грудня 2015 року перебуває в шлюбі з відповідачкою [PERSON] , в якому у них народились двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розлучення сторін є постійні непорозуміння та сварки на побутовому рівні, в результаті чого подружжя із початку 2020 року не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо не ведуть спільного господарства, не турбуються один про одного, фактично стали чужими людьми. Всі спроби примиритись та відновити взаємоповагу і зберегти сім`ю виявились марними. Позивач втратив до відповідачки почуття любові та довіри. Він дійшов висновку щодо необхідності розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Із врахуванням наведеного просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати позов у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовільнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідачка була належно повідомлена про дату, час і місце судового засідання. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Сторони зареєстрували шлюб 25.12.2005 року у виконавчому комітеті Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області (актовий запис №9) ( а.с. 5). У шлюбі в сторін народилась народились двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Згідно викладеного позивачем [PERSON] у поданих заявах відомо, що його намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачкою не бажає. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст.\~ 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Отже, аналізуючи всі обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивача, що його відносини з дружиною як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на його користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини її заробітку і всіх доходів, але не менше встановленого законом мінімального розміру. Мотивує заяву тим, що з відповідачем проживають окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей вона не надає, хоча є фізично здоровою, працездатною і відповідно має таку можливість. Він змушений самостійно вирішувати всі матеріальні питання щодо утримання синів. З урахуванням положень ст. 274 ЦПК України при відкритті провадження вирішено провести розгляд цієї справи в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення повістки за місцем реєстрації та розміщення оголошення про виклик на сайті суду. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, 280 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно свідоцтв про народження (а.с. 4-5), сторони по справі є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьки дітей проживають окремо. Сини проживають разом з батьком - позивачем [PERSON] , що підтверджується довідкою Чорнобаївської селищної ради Черкаської області № 1794 від 30 серпня 2021 року та перебувають на його утриманні (а.с. 6). За ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач є матір`ю дітей, є здоровою, працездатною, інших утриманців не має, але добровільно допомоги на утримання дітей не надає, доказів протилежного [PERSON] не надано, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А відтак, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 07 вересня 2021 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, у якому просить встановити факт належності на праві приватної власності померлій 01.04.1997 року [PERSON] 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих у с.Гути Конотопського району Сумської області по вул.Шевченка, 5. А також визнати за нею право власності на це майно в порядку спадкування за законом. Вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] була її матірю після смерті якої відкрилася спадщина, у тому числі і на вищезгадані будівлі. Спадщину вона прийняла, оскільки своєчасно звернулася з відповідною заявою до Конотопської районної державної нотаріальної контори. Однак при оформленні з»ясувалося, що відсутні документи, які б засвідчували право власності спадкодавця на вказане спадкове майно й по обліку комунального підприємства «Конотопське міжміське бюро технічної інвентаризації» воно не зареєстроване, що є перешкодою для юридичного оформлення спадщини. В судовому засіданні [PERSON] вимоги позову підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Конотопського району Сумської області надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, задоволенню вимог не заперечують (а.с. 13). Треті особи: - [PERSON] надала заяву про розгляд справи без неї, задоволенню вимог не заперечує (а.с.15); - Конотопська районна державна нотаріальна контора та КП Конотопське МБТІ також надали заяви про розгляд справи без участі їх представників, проти позовних вимог не заперечують (а.с. 12). Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, вислухавши позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки, безумовно визнані відповідачем. Відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 1261 ЦК України позивачка, як донька померлого спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід встановити факт належності на праві приватної власності [PERSON] В,О., яка померла 01.04.1997 року, 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих у с.Гути, Конотопського району, вул.Шевченка, 5. А також визнати за позивачкою, в порядку спадкування за законом, право власності на вищевказані будівлі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цією заявою, в обґрунтування якої зазначив, що йому на підставі рішення Кононівської сільської ради Біловодського району від 26 лютого 2001 року було видано державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER]. При оформленні Державного акту в ньому була допущена помилка по батькові замість «[PERSON]» у акті помилково вказано «[PERSON]». Зазначена невідповідність перешкоджає йому у здійсненні права на розпорядження зазначеною земельною ділянкою та унеможливлює укладення договору оренди земельної ділянки. З приводу внесення виправлень до Державного акту заявник звертався до Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області, на що його листом від 07.11.2017 року №232/02-14 було повідомлено про неможливість внесення виправлення допущеної помилки у написанні прізвища. У зв'язку із неможливістю в іншому порядку вирішити питання про внесення виправлень до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, він вимушений звернутись до суду із цією заявою. До початку судового засідання від заявника, через його представника [PERSON], надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа - Кононівська сільська рада Біловодського району Луганської області в судове засідання свого представника не направила, про дату час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи без участі представника та заперечень проти заяви до суду не надходило, тому суд вважав за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як вбачається із державного акту на право власності на земельну ділянку площею 10,0955 га., яка розташована на території Кононівської сільської Ради, серії [NUMBER], від 11.04.2001р. він виданий [PERSON], який мешкає у с. Лимарівка Біловодського району Луганської області. Одночасно з копії паспорту заявника йдеться, що правильне написання по батькові заявника - [PERSON]. Належність заявнику зазначеної земельної ділянки, яка знаходиться на території Кононівської сільської ради Біловодського району, підтверджується копією додаткової угоди від 01.01.2018 про внесення змін до договору оренди землі від 01.01.2009 року № 114, у якому по батькові заявника вказано - [PERSON]. Наведене переконало суд, що при заповненні Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] було допущено помилку у написанні по батькові заявника. З огляду на те, що в документ, факт належності якого просить встановити заявник внести виправлення неможливо, а помилка в ньому перешкоджає [PERSON] реалізувати своє право розпорядження земельною ділянкою, та враховуючи, що заінтересована особа не надала своїх заперечень до заяви, суд не бачить підстав не задовольняти подану заяву. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цією заявою, в обґрунтування якої зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності за заповітом ВМС № 390476 від 06 березня 2009 року №442 йому було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ №801641на земельну ділянку площею 9,2376 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Під час підготовки документів для укладення договору оренди землі було встановлено, що у державному акті на право власності на землю його імя було помилково вказано «Вячеслав» замість правильного «Вячеслав». Зазначена помилка перешкоджає внесенню відомостей до Державного земельного кадастру та розпоряджатись належною йому земельною ділянкою в повній мірі. Внести виправлення до державного акту на право власності на землю не має можливості, тому він вимушений звернутись до суду із цією заявою. До початку судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Біловодської селищної ради Луганської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти задоволення заяви не мав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дійсно, як вбачається із державного акту на право власності на земельну ділянк у, яка розташована в межах Плугатарської сільської ради, серії ЛЖ №801641, воно видане [PERSON], який проживає в с. Новоспасівка, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВМС №390476 від 06 березня 2009 року, реєстр. № 442 . Одночасно, з копії паспорта, свідоцтва про народження та картки платника податків заявника йдеться, що правильне написання його імені - [PERSON]. Адреса реєстрації місця проживання заявника співпадає з адресою зазначеною в державному акті на право власності на земельну ділянку. Наведене переконало суд, що при заповненні Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛЖ №801641було допущено описку у написанні імені заявника. З огляду на те, що в документ, факт належності якого просить встановити заявник внести виправлення неможливо, а помилка в ньому перешкоджає [PERSON] реалізувати своє право розпорядження земельною ділянкою, та враховуючи, що заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви, суд не бачить підстав для відмови у задоволенні даної заяви. Враховуючи вищенаведене,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цією заявою, в якій він вказав, що 15 грудня 2015 року о 01 годині 00 хвилин його дружина [PERSON], [INFO], знаходячись на тимчасово окупованій території України у Свердловській центральній міській лікарні №1 Луганської області, народила дитину - хлопчика вагою 3660 грамів. Оскільки відділом РАЦС Біловодського РУЮ йому було відмовлено у реєстрації народження його дитини, який не зміг провести цю реєстрацію через сумнів у легітимності медичної довідки про народження, заявник просить встановити факт народження його дружиною дитини хлопчика. [PERSON] у своїй заяві просив справу розглянути за його відсутності. Заінтересована особа відділ РАЦС Біловодського РУЮ надіслала письмову заяву, в якій вони просили розглядати справу за відсутності їх представника, заперечень проти поданої заяви не мали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся із зазначеною заявою на підставі ст.144 Сімейного Кодексу України, якою на батьків дитини покладено зобовязання невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Факт народження у [PERSON] дитини хлопчика підтверджується індивідуальною картою вагітної та породіллі №292, та обмінною картою з пологового будинку, з яких йдеться, що [PERSON], 15 грудня 2015 року народила дитину хлопчика вагою 3660 грамів, зріст дитини при народженні 52 см. Цей факт підтверджується також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які долучені до матеріалів справи. Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт народження у заявника дитини у певний час, встановлення якого їй необхідно для реєстрації народження дитини з метою захисту прав останньої, а також з метою отримання можливості на допомогу з боку держави у звязку з народженням дитини відповідно до положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», у суду не виникає сумнівів в обґрунтованості заяви, яку слід задовольнити. Враховуючи наведене,

Outcome: approved