Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частина до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та до досягнення нею повноліття. Мотивуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказав, що 02.03.2012 році рішенням Любашівського районного суду Одеської області з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти розміром ј частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання доньки [PERSON] щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, на даний час він уклав повторно шлюб від якого має двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Він зараз не працює. Тобто, змінився його сімейний та матеріальний стан. У зв`язку з чим він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду відзив в якому заперечувала проти задоволення позову у зв`язку з тим, що позов не обґрунтований та позивач за станом здоров`я може працювати. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] .(а.с.10) Батьками останньої записані [PERSON] та [PERSON] . 02 березня 2012 року ухвалено рішення Любашівським районним суду Одеської області про стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя с. Луканівка, Кривоозеського району, Миколаївської області на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2012 року по [INFO] .(а.с.8) Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Можливість зміни розміру аліментів, також, передбачена п. 1.4 даного договору. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що, на даний час, він одружився та має на утриманні двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Він не має доходу та будь-якого нерухомого майна. Тобто, змінився його сімейний та матеріальний стан. У зв`язку з чим він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі ј частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання доньки. Дане твердження позивача відповідає дійсності та заслуговує на увагу виходячи з наступного. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, 15.04.2012 року між [PERSON] , та [PERSON] виконавчим комітетом Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 04. (а.с.9) Відповідно до свідоцтва про народження, копія якого міститься в матеріалах справи, [INFO] народилась [PERSON] , про що виконавчим комітетом Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 12. (а.с.11) Згідно до свідоцтва про народження, копія якого міститься в матеріалах справи, [INFO] народилась [PERSON] , про що виконавчим комітетом Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 8. (а.с.12) Батьками останніх записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки № 560 від 10.08.2020 року, наданої Луканівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області, діти [PERSON] та [PERSON] проживають та перебувають на утриманні [PERSON] (а.с.13) Відповідно до довідки про доходи форма ОК-5 Пенсійного фонду України реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, [PERSON] з 2016 року дохід не отримував.(а.с.14) Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач отримує заробітну плату, має інший дохід, рухоме або нерухоме майно відповідачем не надано та матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що, на даний час, [PERSON] одружений, має на утриманні двох доньок, не працює, нерухомого майна не має, що свідчить про те, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів на доньку, [PERSON] істотно змінився сімейний та матеріальний стан позивача. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, матеріальне та сімейне становище позивача, те, що утримання дітей є обов`язком обох батьків, інші встановлені обставини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved