Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі процентів за договором позики 5379,77 грн., в обґрунтування позовних вимог вказав, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.09.2017 року у цивільній справі №295/6714/17 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 12349, 80 грн, процентів 3891,03 грн. та інфляційних витрат 154,37 грн., а разом 16385,20 грн., однак станом на 19.02.2018 року заборгованість з відповідача не стягнута, а відтак зобов`язання за договором позики не припинені. З урахуванням вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача проценти за період з 13.09.2017 року по 19.02.2018 року у розмірі 5379,77 грн. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 18.01.2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] надав в борг [PERSON] грошові кошти у сумі 12349,80 грн. на термін до 19.02.2017 року та в разі не повернення боргу повністю або частково останній зобовязався сплатити 100% річних на суму невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, що підтверджується розпискою від 18.01.2017 року, яка написана власноручно відповідачем [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.09.2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за договором позики у розмірі 12349,80 грн., процентів в розмірі 6970,02 грн., інфляційні втрати в розмірі 154,37 грн., а разом 19\~474,19 грн. (а.с.4-5). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами . Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України лише в тому разі, якщо договором не встановлено інші умови. Договором позики сторони домовилися, що позикодавець зобовязався сплатити в разі не повернення боргу повністю або частково 100% річних на суму невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Судом встановлено, що договір з приводу повернення суми позики не виконано, рішення суду від 13.09.2017 року про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором позики не виконано, а отже суд вбачає всі підстави для стягнення з відповідача суми процентів, визначених умовами договору за користування грошовими коштами в розмірі 5379,77 грн., виходячи з того, що період прострочення виконання зобовязання з 13.09.2017 року по 19.02.2018 року 159 днів, за які мають бути нараховані відсотки в розмірі 100 % на суму заборгованості 12349,80 грн. (100%/365х12349,80/100%х159 днів) Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшло своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав зобовязання покладені на нього рішенням суду від 13.09.2017 року щодо повернення позивачу всієї суми грошових коштів, суд вважає за можливе стягнути з відповідача суму коштів у розмірі процентів за договором позики у розмірі 5379,77 грн, за період з 13.09.2017 року по 19.02.2018 року. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved