Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту на вказане майно не складала. Спадкоємцями за законом після смерті останньої є позивач та відповідач по справі - дочка спадкодавця, яка відмовилась від прийняття спадщини. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку подав заяву про прийняття спадщини після смерті баби, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений (а. с. 26), 18 листопада 2021 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі (а. с. 64). Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 69), 18 листопада 2021 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності (а. с. 66). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 7) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № [NUMBER] ) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги № 8 за 2016-2020 роки Луківської селищної ради Турійського району Волинської області (а. с. 16). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а. с. 17). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 46,2 кв. м, житловою площею 24,6 кв. м, літня кухня «Б-1», хлів «В-1», вбиральня «Г», колодязь «1» (а. с. 18-20). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень частини першої статті 1265 Цивільного кодексу України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач народився [INFO] в місті Ковелі Волинської області та є внуком спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження та свідоцтвом про народження його матері [PERSON] (а. с. 10). Таким чином позивач у контексті положень статті 1265 ЦК України є спадкоємцем за законом п`ятої черги. 17 квітня 2019 року позивач подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] (а. с. 31). [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) проживала одна у селі Туровичі Турійського району Волинської області (а. с. 12). Відповідач, яка є дочкою спадкодавця та належить до спадкоємців першої черги за законом, 17 квітня 2019 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь внука спадкодавця - позивача [PERSON] (а. с. 30 на звороті). Чоловік спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). За життя [PERSON] заповітів не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 32). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як внук спадкодавця, є єдиним спадкоємцем п`ятої черги за законом, який в контексті положень статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 13 липня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 15). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 21/2019 до майна померлої [PERSON] (а. с. 30-63), з яких також видно, що, інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, свідоцтва про право на спадщину на інше спадкове майно видані також позивачу [PERSON] . За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті баби [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 454 грн; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 454 грн. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved