Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким звільнити з-під арешту нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці, а саме: квартиру [ADDRESS] та належить відповідачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 12 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куркан Г.М. за реєстровим № 1611, який був накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2014 року, в забезпечення позову по цивільній справі № 520/15786/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 червня 2014 року старшим державним виконавцем Другого Київського відділу ДВС ОМУЮ Поляковим О.Г. та зняти заборону на відчуження зазначеної квартири, накладену постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 червня 2014 року старшим державним виконавцем Другого Київського відділу ДВС ОМУЮ Поляковим О.Г. При цьому позивач посилається на те, що 03 грудня 2013 року позивач та відповідачка [PERSON] уклали договір позики, за яким [PERSON] позичила у [PERSON] кошти в розмірі 446490 (чотириста сорок шість тисяч чотириста дев'яносто) гривень, що в еквіваленті, за домовленістю сторін, становило 54450 (п'ятдесят чотири тисячі чотириста п'ятдесят) доларів США з остаточним терміном повернення 03 червня 2014 року. Для забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором, між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. За умовами договору іпотеки Іпотекодержатель має право у випадку невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором позики отримати за рахунок майна Іпотекодавця задоволення забезпечених іпотекою вимог. Також, 03 грудня 2013 року позивач та відповідачка [PERSON] уклали договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, який укладений з метою визначення способів та порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог Іпотекодержателя за Договором позики у випадках, встановлених цим Договором. Позивач зазначив, що 17 липня 2014 року ним було подано приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Чужовській Н.Ю. заяву про повідомлення відповідачку [PERSON] про порушення п.4.2 Договору позики грошей, укладеного 03 грудня 2013 року та необхідності повернути заборгованість та, якщо у тридцятиденний строк, з дня отримання цього повідомлення, [PERSON] не будуть виконані вищевказані вимоги, позивачем буде звернуте стягнення на квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вищевказаної квартири від свого імені будь-який особі на підставі відповідного договору купівлі-продажу у порядку, встановленому законом. 17 липня 2014 року зі змістом цієї заяви відповідачка [PERSON] була ознайомлена та з правовими наслідками погоджена. Однак, після повідомлення Іпотекодавця про свій намір укласти договір купівлі-продажу, позивачу стало відомо, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси (суддя Куриленко О.М.) знаходилась цивільна справа № 520/15786/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, в забезпечення якого, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2014 року було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON]. Рішенням по цієї справі були задоволені позовні вимоги [PERSON] та було стягнуто на його користь суму боргу в розмірі 778625,40 гривень і був виданий виконавчий лист. На підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження 27 травня 2014 року ВП № 43685907. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 червня 2014 року (ВП №43685907) старшим державним виконавцем Другого Київського відділу ДВС ОМУЮ Поляковим О.Г. було накладено арешт на все майно, що належить відповідачці [PERSON], а також було оголошено заборону на відчуження всього майна, що належить останній. Наявність вищезазначених арештів, перешкоджає позивачу реалізувати своє право на задоволення своїх вимог, шляхом продажу предмета Іпотеки з укладанням договору купівлі-продажу, у відповідності з вимогами ст.38 Закону України «Про іпотеку», оскільки [PERSON]., як Іпотекодержатель, має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заві, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, повідомлялась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала у повному обсязі, справу просить розглянути за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв'язку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи другого Київського ВДВС ОМУЮ у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 03 грудня 2013 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] уклали договір позики, за умовами якого [PERSON] позичила у [PERSON] кошти в розмірі 446490 (чотириста сорок шість тисяч чотириста дев'яносто) гривень, що в еквіваленті, за домовленістю сторін, становило 54450 (п'ятдесят чотири тисячі чотириста п'ятдесят) доларів США з остаточним терміном повернення 03 червня 2014 року. З метою забезпечення повного та своєчасного виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором за договором позики від 03 грудня 2013 року, між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим № 5364, предметом якого є нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS], яка в цілому складається з трь ох житлових кімнат, житловою площею 39,3 кв.м., загальною площею 66,2 кв.м., та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 12 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куркан Г.М. за реєстровим № 1611, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 12 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куркан Г.М. за номером 4154758, право власності на яку 18 жовтня 2010 року зареєстровано Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі 762пр-26, номер запису 170. За умовами зазначеного договору іпотеки Іпотекодержатель має право у випадку невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором позики отримати за рахунок майна Іпотекодавця задоволення забезпечених іпотекою вимог. Згідно з п.6.2 Іпотечного договору Іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця у разі невиконання чи неналежного виконання основного зобов'язання, в тому числі при одноразовому порушенні графіку повернення суми позики. Відповідно до п.5.1.5 Іпотечного договору, Іпотекодержатель у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором та/або договором позики, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет Іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Крім того, судом встановлено, що 03 грудня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя. Даний договір укладений з метою визначення способів та порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог Іпотекодержателя за Договором позики у випадках, встановлених п.п. 5.1, 5.2 та 6 цього Договору. Відповідно до п.8 Договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку, одним із наступних способів задоволення своїх вимог, про що Іпотекодержатель сповіщає Іпотекодавця шляхом надіслання останньому повідомлення: про перехід до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, в рахунок виконання зобов'язань зо Договором позики, або про продаж предмету іпотеки від свого імені будь-який особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому законом, для чого Іпотекодавець надає Іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателя. Згідно з п. 9 цього Договору Іпотекодержатель обирає спосіб звернення на предмет іпотеки на власний розсуд. Відповідно до п.11 цього Договору при зверненні стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом продажу предмета іпотеки будь-який особі - покупцеві, Іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити Іпотекодавця, і всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на Предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Судом встановлено, що свої зобов'язання за договором позики [PERSON] належним чином не виконує, у зв'язку з чим, 17 липня 2014 року позивач подав приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Чужовській Н.Ю. заяву про повідомлення відповідачки [PERSON] про порушення останньою п.4.2 Договору позики грошей, укладеного 03 грудня 2013 року та необхідності повернути 638 154 гривні, що в еквіваленті станом на 17 липня 2014 року становить 54 450 доларів США, також повідомлено, що якщо у тридцятиденний строк, з дня отримання цього повідомлення, [PERSON] не будуть виконані вищевказані вимоги, позивачем буде звернуте стягнення на квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вищевказаної квартири від свого імені, будь-який особі на підставі відповідного договору купівлі-продажу у порядку, встановленому законом. Заява була посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., реєстр. №3770. 17 липня 2014 року зі змістом зазначеної заяви була ознайомлена відповідачка [PERSON] та з правовими наслідками погоджена, про що свідчить її особистий підпис на заяві. Судом також встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа № 520/15786/13-ц за позовом відповідача [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2014 року, в забезпечення позову, було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON]. Рішенням Київського районного суду м. Одеси були задоволені позовні вимоги [PERSON] та стягнуто на його користь суму боргу у розмірі 778 625,40 гривень та, 07 травня 2014 року був виданий виконавчий лист №520/15786/13-ц, на підставі якого 27 травня 2014 року було відкрито виконавче провадження ВП № 43685907. При примусовому виконанні виконавчого листа №520/15786/13-ц від 07 травня 2014 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 червня 2014 року (ВП №43685907) старшим державним виконавцем Другого Київського відділу ДВС ОМУЮ Поляковим О.Г. було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та було оголошено заборону на відчуження всього майна, що належить останній. Наявність постанов про накладення арешту на нерухоме майно боржника, перешкоджають позивачу реалізувати своє право на задоволення своїх вимог, шляхом реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором позики. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, або в частині, встановленій Іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно до вимог Закону України «Про звернення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», встановлений пріоритет на переважне право на звернення стягнень на предмет обтяження залежно від черговості. Спірне нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності відповідачці [PERSON], є предметом іпотеки відповідно до Іпотечного договору від 03 грудня 2013 року, що внесено до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна. За правилом ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заявлене майно в примусовому порядку допускається як на задоволення вимог стягувача-заставодавця, так і для задоволення вимог інших стягувачів, при цьому, стягування на заставлене майно боржника для задоволення вимог стягувача, якій не є заставодавцем, в порядку примусового стягнення допускається лише у разі, коли вартість предмета застави перебільшує розмір заборгованості боржника заставодавця. Відповідно до ст.ст.11,12,14 Закону України від 18 листопада 2003 року «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. На підставі ч.6,7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права Іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Записи щодо накладення арешту ухвалою суду та органами ДВС внесено після реєстрації обтяження іпотекою предмета іпотеки. Тобто, [PERSON]., як Іпотекодержатель, має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Таким чином, запис про реєстрацію іпотеки має вищий пріоритет по зрівнянню з записом про накладення арешту на спірну квартиру ухвалою суду та постановами органів ДВС. Згідно ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивач [PERSON] має переважне право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.ст.19,20 Закону України «Про заставу», заставлене майно позичальника за наявності підстав може бути реалізоване без участі Державної виконавчої служби. Згідно ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Частина 3 статті 54 Закону визначає, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно з п.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. При таких обставинах, суд вважає, позовні вимоги [PERSON], обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved