Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'ю, про поділ спільного набутого майна, про стягнення коштів. Позовні вимоги тим, що позивач з 27 серпня 2008 року почав підтримувати фактичні шлюбні відносини із [PERSON] за адресою її мешкання: [ADDRESS]. Позивач стверджує, що в період їх спільного проживання вони вели спільне господарство, заробляли та витрачали кошти, а також проводили ремонтні роботи в будинку. При цьому він придбав майно в будинок на суму 30166 гривень, а також вартість проведення ремонтних робіт становила суму у розмірі 217005 гривень. На теперішній час, позивач припинив фактичні шлюбні відносини із відповідачкою, але не може вирішити питання про поділ спільного набутого майна. Так він неодноразово звертався до відповідачки з пропозицією повернути йому частину коштів, які він витратив на придбання майна та ремонтних робіт, проте відповідачка йому відмовила. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідачки суму коштів у розмірі 123 585 гривень, як частину коштів за придбання майна та проведення ремонтних робіт в будинку. В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив: Встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] без реєстрації шлюбу з лютого 2013 року по серпень 2014 року; · Визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] пральну машинку «Дельфа», вартістю 1600 гривень, мясорубку «Мірта», вартістю 400 гривень, супутникову антену, вартістю 560 гривень, спальний гарнітур (стінка, комод, ліжко, матрац), вартістю 5600 гривень, кондиціонер «Самсунг», вартістю 1600 гривень, кондиціонер «Сенсей», вартістю 1600 гривень, хлібопіч «Оріон», вартістю 640 гривень, мопед, вартістю 2000 гривень, пилосос «Оріон», вартістю 800 гривень, міксер, вартістю 120 гривень, інструмент, вартістю 1060 гривень, запчастини для кондиціонерів, вартістю 2600 гривень, а також проведені ремонтні роботи в будинку № 83 по вул. Хуторська, 83 в м. Одесі на суму 217 005 гривень; · Поділити спільне майно між [PERSON] та [PERSON], а саме: пральну машинку «Дельфа», вартістю 1600 гривень, мясорубку «Мірта», вартістю 400 гривень, супутникову антену, вартістю 560 гривень, спальний гарнітур (стінка, комод, двоспальне ліжко, матрац), вартістю 5600 гривень, кондиціонер «Самсунг», вартістю 1600 гривень, кондиціонер «Сенсей», вартістю 1600 гривень, хлібопіч «Оріон», вартістю 640 гривень, мопед, вартістю 2000 гривень, пилосос «Оріон», вартістю 800 гривень, міксер, вартістю 120 гривень, інструмент, вартістю 1060 гривень, запчастини для кондиціонерів, вартістю 2600 гривень, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 108502,50 гривень у якості компенсації за проведення ремонтних робіт у будинку 83 по вул. Хуторська в м. Одесі. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що він 27 серпня 2008 року почав підтримувати фактичні шлюбні відносини із [PERSON] та став з нею спільно мешкати за адресою її мешкання: [ADDRESS]. При цьому, вони вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, а також вони на спільні кошти проводили ремонтно-будівельні роботи у будинку відповідачки. Вони також придбали в будинок побутову техніку. Він також пояснив, що працював в м. Одесі, оскільки встановлював кондиціонери. Позивач пояснив, що дійсно офіційно припинив подружні відносини з колишньою дружиною тільки в лютому 2013р., однак фактично вони були припинені в 2008р.. Відповідачка позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона зустрілась з позивачем випадково, оскільки бажала знайти собі коханця. Вона пояснила, що дійсно почала зустрічатись з позивачем з 2008р., проте вони не мали спільного бюджету, а також не вели спільного господарства. Відповідач проживав у неї періодично, проте не постійно. Вона також пояснила, що позивач без її відома продав належну їй автомашину, а також під час фактичного припинення взаємовідносин, а саме у червні 2014р. він без її відома забрав належні їй кошти, а також ноутбук та меблі. В зв'язку з чим, вона звернулась до органів міліції. Відповідачка також пояснила, що в будинку ремонтні роботи не виконувались, та він потребує капітального ремонту. Вона пояснила, що побутову техніку вона не купувала спільно з позивачем, а та, яка вказана позивачем в позовній заяві в будинку відсутня. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що сторони познайомились в серпні 2008р., після того стали періодично зустрічатись, однак при цьому, позивач був одружений. Так позивач перебував у шлюбі з [PERSON] з 16.07.1999р. по 28 лютого 2013р., що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та розірвання шлюбу. (а.с. 75-77) Згідно п. 20 Постанову Пленуму ВСУ «Про практику застосування судам законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» N 11 від 21.12.2007р. судам роз'яснено, що ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Частиною 1 ст. 74 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно ч. 2 ст. 74 СК України на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Таким чином, суду необхідно встановити чи склались між сторонами усталені відносини, що притаманні подружжю. З пояснень позивача вбачається, що він з 27 серпня 2008 року почав підтримувати фактичні шлюбні відносини із [PERSON] та став з нею спільно мешкати за адресою її проживання: [ADDRESS]. При цьому, вони вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, а також вони на спільні кошти проводили ремонтно-будівельні роботи у будинку відповідачки. Вищевказані факти частково підтвердила відповідачка, так вона пояснила, що вона почала зустрічатись з позивачем з 2008р., проте вони не мали спільного бюджету, а також не вели спільного господарства, тобто він був її коханцем. Свідок [PERSON] пояснив, що він знає позивача, оскільки він встановлював йому кондиціонер, але [PERSON] він не знає. При цьому, він пояснив, що допомагав робити позивачу ремонт в будинку на Слободці, проте адреси він не пам'ятає. Він розраховував вартість будівельних матеріалів, яка складала суму у розмірі 100000 гривень. Свідок [PERSON], яка є матір'ю позивача [PERSON] пояснила, що вона знає [PERSON] з 2010р.. Вона пояснила, що позивач проводив ремонті роботи в будинку, де проживала відповідачка. При цьому, будинок вона декілька разів відвідувала, оскільки її запрошували позивач та відповідачка. Вона вважала їх сім'єю, оскільки вони проживали спільно, вели спільне господарство. Свідок також пояснила, що надала їм кошти у розмірі 8000 доларів США для проведення ремонту. Свідок [PERSON] пояснив, що він знає позивача, проте [PERSON], він не знає. Він пояснив, що виконував будівельні роботи в будинку. Всі роботи виконувались влітку 2013р., при цьому [PERSON] активно допомагав у ремонті будинку, а також оплачував роботу. Свідок [PERSON] пояснила, що знає сторін багато років, їй також відомо, що вони зустрічались. Вона підтвердила, що ремонт в будинку був частково зроблений, проте будинок потребує ще ремонту. Свідок [PERSON] пояснила, що вона знає [PERSON], оскільки це є її сусідка. [PERSON] вона також бачила, проте не знає скільки часу він проживав в будинку. Вона пояснила, що в будинку проводив каналізацію, водопровід брат відповідачки. Під час розгляду справи судом вивчалось кримінальне провадження № 1201460490002751 за заявою [PERSON]. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 22.09.2014р. було закрито кримінальне провадження. В зазначеній постанові є посилання на те, що [PERSON] та [PERSON] жили у громадянському шлюбі протягом 6 років. В матеріалах справи є також пояснення [PERSON] та [PERSON], які підтверджують, що вони проживали протягом 6 років. В той же час, сторони дали різні пояснення щодо спільного проживання. Так, [PERSON] пояснила, що в останні роки [PERSON] ніде не працював, а всі витрати були на неї. [PERSON] пояснив, що за час спільного проживання була куплена побутова техніка, крім того, він проводив ремонті роботи в будинку. Однак останні роки взаємовідносини сторін погіршились, у зв'язку з чим, були припинені. Він також пояснив, коли він покидав будинок він забрав належні йому кошти у розмірі 8000 гривень, ноутбук, а також іншу побутову техніку та меблі. На підставі викладеного, суд вважає, що фактично взаємовідносини сторін не носили усталеного характеру, що притаманні подружжю. Так, в період з 2008р., тобто з початку взаємовідносин сторін, позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], тобто по 28 лютого 2013р.. З пояснень позивача, які він надавав органам МВС вбачається, що останні 2,5 роки взаємовідносини сторін погіршились, у зв'язку з чим, були припинені. Відповідно до ч. 2 ст. 74 є об'єктом права спільної сумісної власності є майно жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. В зв'язку з чим, суд вважає, що оскільки сторони посилались на те, що вони підтримали спільні стосунки протягом 6 років, більшість з яких позивач перебував в зареєстрованому шлюбі, та характер даних відносин не змінювався. В зв'язку з чим, неможливо встановити факт проживання однією сім'єю, оскільки взаємовідносини сторін не носили усталеного характеру, що притаманні подружжю. Позивач також стверджує, що під час спільного проживання вони придбали пральну машинку «Дельфа», вартістю 1600 гривень, мясорубку «Мірта», вартістю 400 гривень, супутникову антену, вартістю 560 гривень, спальний гарнітур (стінка, комод, ліжко, матрац), вартістю 5600 гривень, кондиціонер «Самсунг», вартістю 1600 гривень, кондиціонер «Сенсей», вартістю 1600 гривень, хлібопіч «Оріон», вартістю 640 гривень, мопед, вартістю 2000 гривень, пилосос «Оріон», вартістю 800 гривень, міксер, вартістю 120 гривень, інструмент, вартістю 1060 гривень, запчастини для кондиціонерів, вартістю 2600 гривень, а також були проведені ремонтні роботи в будинку № 83 по вул. Хуторська в м. Одесі на суму 217 005 гривень. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В матеріалах справи є багато чеків, квитанцій про придбання будівельних матеріалів, проте в жодній не має посилання на їх доставку за адресою відповідачки. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала факт здійснення позивачем будівельних робіт, при цьому надала фотографії стану будинку. Вона також заперечувала проти наявності побутової техніки, на яку посилався позивач. В справі відсутні жодні докази, які підтверджують наявність зазначеної техніки. Необхідно відзначити, що жодна із сторін не заявляла клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, а тому суд позбавлений можливості надати оцінку вартості ремонту, а також про обсяг ремонтних робіт. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed