Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Моторного (Транспортного) страхового бюро України(МТСБУ), який вмотивував тим, що 18.11.2015р. в м. Одесі сталася ДТП, внаслідок якої пошкоджено його автомобіль, а саме з вини водія [PERSON], який керуючи а/м ВАЗ-21099 д.н.з.[NUMBER] не врахував дорожню обстановку і порушуючи пп. «б» п.2.3. п.12.3, 12.1 Правил дорожнього руху скоїв зіткнення з а/м Nissan Qashqai+2 д.н.з.[NUMBER], внаслідок чого останній зазнав механічних ушкоджень. Враховуючи, що [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність відповідно до вимог законодавства, посилаючись на норми ст.22,41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив стягнути з МТСБУ майнову шкоду зазнану внаслідок ДТП у сумі 43338,17 грн., витрати на здійснення огляду пошкодженого автомобіля на СТО «Автоцентр Маршал» у сумі 2234 грн. та витрати по оплаті звіту про незалежну оцінку його автомобілю у сумі 1500 грн. і судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримав просив його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що водієм [PERSON] була застрахована цивільно-правова відповідальність у Приватному акціонерому товаристві «Страхова компанія «Україна» (ПрАТ СК «Україна), а тому у задоволенні позову просив відмовити. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] до суду не з'явився. Суд, вислухавши доводи учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п.«а» ст.41 вказаного Закону, МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] на ділянці вул. Львівської з боку вул. Люстдорфська дорога в напрямку вул.Фонтанська дорога м. Одеси о 17 годині 30 хвилин не врахував дорожню обстановку та порушуючи пп. «б» п.2.3. п.12.3, 12.1 Правил дорожнього руху скоїв зіткнення з а/м Nissan Qashqai+2 д.н.з.[NUMBER], який належить позивачу на праві власності, внаслідок чого останній автомобіль зазнав механічних ушкоджень. За вказане правопорушення відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначене підтверджується постановою Біляївського районного суду Одеської області від 22.06.2016р. у справі №496/1363/16, яка набрала законної сили (а.с.9,11). Ці обставини винних дій [PERSON] в силу ст.86ч.4,6 ЦПК України доказуванню не підлягають. Позивач на виконання вимог п.33.1.4 ст.33 та п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до відповідача з заявою про здійснення регламентної виплати, внаслідок чого відповідачем було заведено справу №29545. 4.12.2015р. на СТО «Автоцентр Маршал» у присутності уповноваженого МТСБУ оглянуто автомобіль [NUMBER] за результатом чого складено акт від 4.12.2015р., за що позивачем сплачено 234 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №ПМ-00003791 та квитанцією №654/26. На підставі вказаного акту огляду, ТОВ «Делфі групп», яке було залучено відповідачем, складено звіт про незалежну оцінку і розмір відновлювального ремонту автомобілю [NUMBER] станом на 30.12.2015р. склала 37814,35 грн. За виконання цього звіту позивачем сплачено ТОВ «Делфі групп» квитанцією №1ВМY47617 - 1500 грн. На час розгляду справи відповідачем матеріальні збитки внаслідок вказаного ДТП не відшкодовані. Станом на 19.11.2016р., згідно рахунку-фактури ТОВ «Елефант» №СФ-СФ00016785 вартість відновлювального ремонту автомобілю [NUMBER] становить 43338,17 грн. з урахуванням ПДВ, при цьому коефіцієнт фізичного зносу деталей автомобілю складає 0,00. Таким чином, оскільки за нормами ст.1192ч.2 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, а згідно ст.29Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, на підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 450172,17 (43338,17+234+1500). Також на підстави ст.141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 551,30 грн. Щодо заперечень відповідача суд зазначає наступне. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на існування ксерокопії полісу АІ №5676026 від 19.07.2015р. за договором обов'язкового страхування між третьою особою [PERSON] та ПрАТ СК «Україна». Вважає, що МТСБУ не повинно відповідати за цим позовом. Однак позивач 4.09.2017р., користуючись нормою ст.64ч.2 ЦПК України, яка діяла на той час, наполягав надати йому оригінал вказаного полісу, на що представник відповідача зазначив, що у сторони відповідача не має оригіналу цього полісу. Крім цього, розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) від 30.04.2015 року №905 ПрАТ «Страхова компанія «Україна» анульовано ліцензію на провадження страхової діяльності у формі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 03.04.2015 року. Також судом встановлено, що ПрАТ «Страхова компанія «Україна» позбавлене з 01.07.2015 членства в МТСБУ та права укладати договори обов'язкового страхування. Відповідачем суд повідомлено про те, що інформації про використання ПрАТ СК «Україна» бланку полісу АІ №5676026 до нього не надходило (а.с.161). Відповідно до ст.983 ЦК України, договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Сторонами суду не надано доказів внесення [PERSON] страхового платежу. Отже суд оцінюючи доказ - ксерокопію полісу АІ №5676026 з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також достатності і взаємного зв'язку з іншими доказами у їх сукупності, вважає її неналежним та недопустимим доказом, а тому відхиляє заперечення представника відповідача.

Outcome: approved