Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із даною заявою. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав та пояснив, що він є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Нехотєєвка, РФ. Ним було отримано свідоцтво про смерть неналежного зразка та саме свідоцтво видано на тимчасово окупованій території Жовтневим відділом РАЦС Луганського МУЮ МЮ ЛНР. Документ такого зразка є недійсним і він не може належним чином зареєструвати смерть [PERSON] Просить встановити факт смерті [PERSON] у Російській Федерації у с.Нехотєєвка, 26.09.2017 року. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, просила судове засідання провести за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Нехотєєвка, РФ. Ним було отримано свідоцтво про смерть неналежного зразка, свідоцтво видано на тимчасово окупованій території Жовтневим відділом РАЦС Луганського МУЮ МЮ ЛНР. Документ такого зразка є недійсним і він не може належним чином зареєструвати смерть [PERSON] Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5). Заявником надано лист Олешківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області від 08.05.2019 року за № 15.18-53/1036 про відмову у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] з підстав того, що ним не надано медичного документу, який відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народженні і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024, що підтверджує відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Кіпр проти Туреччини» від 10.05.2001 року зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суду, просто не можуть ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це ставило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, судом приймається до уваги надане заявником свідоцтво про смерть [PERSON] , померлої [INFO] у с.Нехотєєвка, РФ, видане органом, створеним на тимчасово окупованій території Луганської області у порядку не передбаченому законодавством України, оскільки вказаний документ підтверджує факт смерті особи в певний час на певній території та його неприйняття може зашкодити правам та законним інтересам заявника. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 2 Правил державної реєстрації смерті - реєстрація здійснюється до закінчення одного року з дня настання смерті і проводиться за останнім місцем проживання померлої особи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, а відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати медичні документи встановленого зразка, необхідні для проведення державної реєстрації смерті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, але реєстрація смерті якої неможлива через відсутність у заявника документів, виданих уповноваженими органами України, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved