Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Китайгородської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, треті особи відділ Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області, [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, загальною площею 1,8735 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Китайгородської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 25 лютого 2004 року, реєстраційний номер 010413500162. Зазначає, що являється спадкоємцем за заповітом. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв, подавши заяву до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Кравчук С.В., але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] йому було відмовлено у зв'язку з тим, що у Державному акті на право приватної власності серії [NUMBER] кадастровий номер земельної ділянки вказаний [NUMBER], тоді як у Витязі з державного земельного кадастру про земельну ділянку № [NUMBER] від 10.08.2016 року зазначений кадастровий номер [NUMBER]. Вказує, що фактично у Державному акті на право власності на земельну ділянку і у Витягу з Державного земельного кадастру мова йде про одну і ту ж земельну ділянку, а ні місце розташування, а ні межі якої не змінювалися. Розбіжність пояснюється тим, що при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку було допущено технічну помилку у структурі кадастрового номера, а у Витягу з Державного земельного кадастру вказаний вірний кадастровий номер земельної ділянки. В зв'язку із вищевикладеним, прохає суд визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача - Китайгородської сільської ради Царичанського району в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи - відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області, третю особу [PERSON], перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормами ч.4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. [INFO] померла баба позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 25.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області) (а.с.11). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входить: - земельна ділянка, загальною площею 1,8735 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Китайгородської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 25 лютого 2004 року, реєстраційний номер 010413500162(а.с.15). 11.08.2014 року [PERSON] склала заповіт на користь позивача [PERSON] на вищевказану земельну ділянку, посвідчений секретарем виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 42(аркуш копії спадкової справи 9). В установлений ст. 1269 ЦК України строк позивач прийняв спадщину, подавши до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Кравчук С.В. документи про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON], але у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що у Державному акті на право приватної власності серії [NUMBER] кадастровий номер земельної ділянки вказаний [NUMBER], тоді як у Витязі з державного земельного кадастру про земельну ділянку № [NUMBER] від 10.08.2016 року зазначений кадастровий номер [NUMBER]. Встановлено, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданому 25 лютого 2004 року, і у Витягу з Державного земельного кадастру № [NUMBER] від 10.08.2016 року мова йде про одну і ту ж земельну ділянку, а ні місце розташування, а ні межі якої не змінювалися. Розбіжність пояснюється тим, що при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданому 25 лютого 2004 року, було допущено технічну помилку у структурі кадастрового номера, а у Витягу з Державного земельного кадастру № [NUMBER] від 10.08.2016 року вказаний вірний кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER]. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні не заявляв вимоги щодо стягнення сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору з відповідача, тому суд вважає, що судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved