Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.07.2006 року Глобинським районним судом Полтавської області було ухвалено рішення про стягнення з нього на користь [PERSON] щомісячно аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 03.07.2006 року до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист №2-396 від 23.08.2006 року. Разом з тим, понад 10 років тому колишня дружина позивача звернулась до нього з проханням надати дозвіл на усиновлення їх сина - [PERSON] , її чоловіком, у зв`язку з чим [PERSON] було надано безумовну згоду на усиновлення, вказану письмову заяву було нотаріально посвідчено. Згодом, в судовому порядку було прийнято рішення про усиновлення [PERSON] , чоловіком відповідача, про що внесено відповідні зміни до свідоцтва про народження дитини. Отже, відповідно до вказаного, у позивача з моменту набрання вказаним рішенням суду законної сили припинились майнові зобов`язання відносно [PERSON] . Крім того, жодних дій спрямованих на стягнення з позивача аліментів зі сторони відповідача та органів ДВС не вчинялось. У вересні 2020 року на адресу ПАТ «КИЇВСПЕЦТРАНС», де працює [PERSON] надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.09.2020 року (виконавче провадження № 61487583), відповідно до якої для сплати боргу у розмірі 163871,29 грн. із заробітної плати позивача почалось відрахування у розмірі 50%, а також встановлено в подальшому порядок стягнення проводити у розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] (з 03.07.2006 року до досягнення дитиною повноліття). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26.05.2020 року, заборгованість виникла починаючи з 2006 року. Вказуючи на те, що стягнення аліментів у даному випадку є безпідставним, позивач просить суд прийняти рішення про припинення стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 03.07.2006 року (дублікат виконавчого листа № 257/1645/19 виданого 06.03.2020 року Глобинським районним судом Полтавської області), а також про звільнення його від сплати заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина в розмірі 163871, 29 грн., яка виникла за період з липня 2006 року по вересень 2020 року, крім того стягнути з відповідача понесенні судові витрати. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2020 року справу було передано за підсудністю до Гадяцького районного суду Полтавської області. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 січня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 23 лютого 2021 року за клопотанням відповідача справу було передано за підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області. Ухвалою судді від 29 березня 2021 року справу було прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його особиста розписка про явку в судове засідання від 26 серпня 2021 року, наявна в матеріалах справи. Будь-яких заяв чи клопотань не подавав. Правом подачі відзиву на позов сторона відповідача не скористалась. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2003 по 2005 роки. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . 03 серпня 2006 року Глобинським районним судом Полтавської області було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 03.07.2006 року до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист №2-396 від 23.08.2006 року. 21 вересня 2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] ». З копії рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 січня 2009 року, що набрало законної сили, наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів від 17 травня 2021 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , було визнано усиновлювачем [PERSON] , [INFO] , з відповідною заміною прізвища та по батькові дитини та записом усиновлювача в графу «батько» в актовому записі № 2466 від 01 жовтня 2004 року, вчиненому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, про народження [PERSON] . Внесення вказаних змін до актового запису також підтверджується копією наявного в матеріалах справи повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.02.2009 року, наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області Управління державної реєстрації Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на виконання ухвали суду про витребування доказів від 17 травня 2021 року. Згідно копії ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2019 року, встановлено що на примусовому виконанні у Глобинському РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області перебував виконавчий лист № 2-396 виданий 23.08.2006 року Глобинським районним судом про стягнення з з [PERSON] на користь [PERSON] , щомісячно аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] , [INFO] , з 03.07.2006 року і до його повноліття (а.с.4). Під час розгляду заяви стягувача (державного виконавця Глобинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області) встановлено, що виконавчий документ втрачено при пересилці. 28.09.2011 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження, яке було завершено 28.12.2013 року, згідно п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направенням виконавчого документа за територіальністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Матеріали виконавчого провадження були знищені у зв`язку з закінченням трирічного терміну зберігання згідно акту вилучення виконавчих проваджень для знищення б/н від 01.02.2016 року. Крім цього, судом було встановлено, що відповідно до даних АСВП виконавче провадження за вказаним виконавчим документом на примусове виконання після дати завершення (28.12.2012 року) до органів ДВС не надходив. Зазначеною ухвалою суду від 14 серпня 2019 року було задоволено заяву стягувача та видано дублікат вищевказаного виконавчого листа №2-396 від 23.08.2006 року (а.с.5), на підставі якого 06.03.2020 року державним виконавцем Глобинського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шкірко Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61487583 (а.с. 7). 04.09.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.9), відповідно до якої заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 163871,29 грн., що також підтверджується розрахунком №9366/15.374 від 26.05.2020 року (а.с.10-14). Положеннями ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Правова норма, встановлена ст. 197 СК України передбачає, що за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно із ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ст.18 СК України, згідно з якою одним з них є припинення правовідношення. З урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є наявність або відсутність особистих та майнових прав і обов`язків позивача, як платника аліментів із одержувачем аліментів та дітьми, на користь яких вони стягуються на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Згідно ст.225 СК України, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до матеріалів справи, син позивача - [PERSON] , [INFO] , усиновлений згідно рішення суду, яке набрало законної сили 20 січня 2009 року, на підставі чого позивача виключено як батька з актового запису про народження дитини, а отже обов`язок [PERSON] щодо сплати аліментів на його утримання припиняється з цього часу. Інформація про пред`явлення виконавчого документу до виконання в період з 28.08.2006 року (дата видачі виконавчого листа) по 20.01.2009 року відсутня. Відповідно до цього, оскільки оригінал виконавчого листа перебував на виконанні з 20.09.2012 року по 28.12.2012 року, а його дублікат - з 06.03.2020 року, позивач також підлягає звільненню й від наявної в нього заборгованості за аліментами, яка утворилась вже після здійснення усиновлення. З огляду на те, що з 20 січня 2009 року батьком дитини є [PERSON] , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь матері аліментів, а також звільнення особи від сплати заборгованості по аліментам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2479, 51 грн.

Outcome: approved