Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» та просить стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування матеріальних збитків спричинених дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 22882 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., також просить стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 12838,64 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 20 жовтня 2011року приблизно о 15-00 годині [PERSON] керуючи приналежним [PERSON] технічно справним мікроавтобусом Mersedes-Benz 308, н/з [NUMBER], рухався по вул. Набережній Заводській з боку пл. Десантників в напрямку вул. Павлова в м. Дніпропетровську. На шляху прямування [PERSON] грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виникненні небезпеки для руху у вигляді автомобіля [NUMBER] належного [PERSON], що знаходився під керуванням водія [PERSON], яка рухалася попереду нього в попутному напрямку, своєчасних заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки мікроавтобусу не прийняв і в районі електроопори № 154 допустив з ним зіткнення. Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до висновку експерта № 035/11 від 05.11.2011 року дорожньо-транспортною пригодою автомобілю «Міцубісі Ланцер» завдані пошкодження на загальну суму 72382,00 грн. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Mersedes-Benz 308, н/з [NUMBER], застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/4400354 від 21.07.2011 року. Полісом встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну у розмірі 50000 грн. Франшиза за полісом складає 500 грн. Отже, максимально можливий розмір страхового відшкодування за даним страховим випадком за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 50000-500=49500грн. 02.11.2011 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування до якої були додані всі визначені законом документи. В червні 2012 року позивач звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» із заяво, якою вимагав про прийняте рішення щодо виплати та розміру страхового відшкодування, але представник страхової компанії повідомив про те, що грошові кошти в розмірі 36661,36 грн. перераховано на рахунок ПАТ «КБ «ПриватБанк» де позивач їх може отримати. 28 серпня 2012 року позивач звернувся із заявою до страхової компанії про перегляд прийнятого рішення про виплату страхового відшкодування, але відповіді на нього так і не отримав. Отже, страхове відшкодування перераховано позивачу не в повному обсязі, тобто недоплачена страхова виплата дорівнює 49500 36661,36 = 12838,64 грн. Пошкодження власності автомобіля з вини [PERSON] спричинило позивачу значні нервові переживання та хвилювання, повязані із ремонтом автомобіля, неможливістю використовувати його для вирішення побутових та службових питань, порушення звичного образу життя, необхідність відстоювати свої права в судовому порядку. Моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Надаючи пояснення посилалася на обставини викладені у позові. Вказала, що станом на дату розгляду справи позивач не має вимог до страхової компанії та просить стягнути із [PERSON] суму матеріальної шкоди. Відповідачі [PERSON], заперечень проти позову не надав, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, свого представника до суду не направив. Представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» у частині вимог про стягнення матеріальної шкоди просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]», вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2012 року [PERSON] був визнаний у тому, що 20 жовтня 2011 року приблизно о 15-00 годині керуючи належним [PERSON] технічно справним мікроавтобусом Mersedes-Benz 308, н/з [NUMBER], рухався по вул. Набережній Заводській з боку пл. Десантників в напрямку вул. Павлова в м. Дніпропетровську, де грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виникненні небезпеки для руху у вигляді автомобіля [NUMBER], належного [PERSON], що той час знаходився під керуванням водія [PERSON], яка рухалася попереду нього в попутному напрямку, своєчасних заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки мікроавтобусу не прийняв і в районі електроопори № 154 допустив із вказаним автомобілем зіткнення. [PERSON] був засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України до одного року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Згідно із висновком експерта-автотоварознавця № 035/11 від 05 листопада 2011 року вартість матеріальної шкоди, з технічної точки зору, спричиненого володільцю автомобіля [NUMBER], в результаті пошкодження складає 72382,10 грн. За зверненням до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 36661,36 грн. згідно із розпорядженням № 132741959-12-2369 від 18.07.2012 року, що підтверджується випискою по рахунку. Не погодившись із розміром страхового відшкодування 27 серпня 2012 року позивач звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» із заявою про перегляд рішення щодо виплати йому страхового відшкодування. Дана заява позивача була отримана ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]». Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі, з огляду на п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі… відшкодовується особою, яка її завдала… Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, яка створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє джерелом підвищеної небезпеки. Згідно із вимогами постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 р. суди при розгляді цивільних справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди повинні керуватися наступним: п. 4 позивач повинен зазначити, в чому саме полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується; п. 5 ч. 2 - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні; п. 9 - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В судовому засіданні обставини визначені ч. 1 ст. 991 ЦК України встановлені не були. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.п. 9.1., 9.2. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеним лімітом. Отже, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» про стягнення матеріальної шкоди такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд погоджується із доводами ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» щодо розміру страхового відшкодування, яке було виплачено позивачу в сумі 36661,36 грн. Відповідно до п. 2 ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію ТЗ з місця ДТП. Позивач своєю заявою на адресу страхової компанії не погодився із визнанням його автомобіля, який було пошкоджено під час ДТП, фізично знищеним. Згідно з висновком експерта від 05.11.2011 року вартість автомобіля позивача Міцубісі Ланцер, н/з [NUMBER], визначено у 72427,48 грн. (вартість до ДТП). Вартість відновлювального ремонту 135737,08 грн. Отже ремонт автомобіля визнано економічно недоцільним. Вартість вказаного транспортного засобу після ДТП розрахована у 35266,12 грн. Отже, розмір страхового відшкодування правильно розрахований страховою компанією наступним чином: 72427,48 грн. (загальний розмір розрахованої матеріальної шкоди) 35266,12 грн. (вартість автомобіля позивача після ДТП) 500 грн. (розмір франшизи) = 36661,36 грн. За таких обставин, відповідно до ст. 1194 ЦК України, відповідач [PERSON], який керував забезпеченим транспортним засобом у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]», враховуючи недостатність страхової виплати (страхового відшкодування в сумі 36661,36 грн.) для повного відшкодування завданої ним шкоди позивачу у загальному розмірі 72382,10 грн., зобов'язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в загальному розмірі 35720,74 грн. (з урахуванням 500,00 грн. в рахунок франшизи). Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 40-44) заявлені тільки лише на суму 22882 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, тому про стягнення різниці суми - 12838,74 грн. позивач має право звернутися із позовною заявою лише до відповідача [PERSON] додатково. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, матеріальної шкоди від якого зазнав позивач, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди законні обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, оскільки в наслідок пошкодження транспортного засобу позивач відчував переживання та душевні страждання повязані із позбавленням можливості користуватися автомобілем, не міг вести звичний для себе спосіб життя. Однак, суд вважає, що зазначена позивачем сума в розмірі 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди є завищеною, а грошові кошти в розмірі 2500 грн., на думку суду, повною мірою компенсують моральні страждання та переживання позивача у звязку із пошкодженням власного автомобіля. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] пропорційно до задоволеної частини позовних вимог на користь позивача.

Outcome: partial