Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи без самостійних вимог - ПАТ «ОТП Банк» та ПАТ «Укргазпромбанк» про визнання спадкоємцями та стягнення суми боргу за договором позики від 15 березня 2012 року в межах вартості спадкового майна. Мотивуючи свої позовні вимоги вказує на те, що 15.03.2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав у борг грошові кошти у сумі 20 000 000,00 гривень, які зобов'язався повернути в строк до 31.12.2012 року, проте не виконав взяті на себе зобов'язання і у добровільному порядку суму боргу не повернув. [INFO] [PERSON] помер, у зв'язку з чим 15.05.2013 року ним пред'явлено вимогу спадкоємцям померлого [PERSON] та [PERSON], а також аналогічну вимогу надіслано на адресу першої Ужгородської нотаріальної контори де заведена спадкова справа. Станом на день подання позовної заяви до суду спадкоємці померлого [PERSON] не здійснили повернення боргу. З посиланням на викладене та на норми ст.ст.1218,1281,1282 ЦК України позивач просить суд, визнати [PERSON] та [PERSON] спадкоємцями [PERSON] та такими, що прийняли спадщину за померлим [INFO] [PERSON] та стягнути в солідарному порядку з спадкоємців померлого [INFO] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики від 15.03.2012 року в розмірі 20 000 000,00 грн., в межах вартості отриманого ними спадкового майна. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду 18.03.2015 року від представника позивача надійшла заява в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду 18.03.2015 року від представника відповідача надійшла заява в якій він просить розглянути справу без його участі, та зазначає, що він та відповідач позовні вимоги визнають в повному обсязі. Крім того, на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить суд повністю задовольнити позов. Представники третіх осіб ПАТ «ОТП Банк» та ПАТ «Укргазпромбанк» , залучені до участі у справі ухвалою суду від 26.01.2015 року в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляли. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 15.03.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого, позивач [PERSON] передав [PERSON] суму позики у розмірі -20 000 000,00 гривень, а [PERSON] зобов'язався повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів зі строком повернення позики до 31.12.2012 року, що стверджується договором позики копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 4/. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як встановлено судом, [INFO] позичальник [PERSON] - помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2012 року (а.с.3). Згідно положень ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Судом встановлено, що 15.05.2013 року [PERSON] було надіслано до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори та до [PERSON] та [PERSON] заяву про вимогу до спадкоємців померлого здійснити погашення суми боргу./а.с.5/ Листом державного нотаріуса Першої Ужгородської державної нотаріальної контори №900/02-14 від 18.11.2014 року [PERSON] повідомлено, що після смерті [INFO] [PERSON], спадкоємці за оформленням спадщини не звертались. В першу чергу звернулася його дружина, тобто [PERSON]./а.с.6/ 11.06.2013 року листом державного нотаріуса Першої Ужгородської державної нотаріальної контори №644/01-16 було повідомлено АТ «ОТП Банк», що спадкоємцем померлого [PERSON] є дружина [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS]./а.с.7/ 05.07.2013 року листом державного нотаріуса Першої Ужгородської державної нотаріальної контори №765/01-16 було повідомлено ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК», що спадкоємцем померлого [PERSON] є дружина [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS]./а.с.8/ Згідно довідки КП ЖРЕР №5 від 18.11.2014 року за №3642 на день смерті [PERSON] з ним були зареєстровані його дружина [PERSON] та сини [PERSON], [PERSON] за адресою буд.[ADDRESS]/а.с.6/ Окрім того, спадкоємцем померлого [PERSON] є його син [PERSON], 1997 р.н., який на час відкриття спадщини був неповнолітній та прийняв спадщину в силу приписів ч.4 ст.1268 ЦК України, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про його відмову від спадщини. Тобто, відповідачка [PERSON] та її син [PERSON] 1997 р.н., вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] Статтею 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб'єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. Згідно роз'яснень, що містяться в п.32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» При вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці боржника, зобов'язані задовольнити вимоги кредитора [PERSON] за вищезазначеним договором позики повністю, в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині, а тому вимоги про стягнення в солідарному порядку з спадкоємців померлого суми боргу до задоволення не підлягають, оскільки суперечать приписам ст.1282 ЦК України. Частиною 2 статті 1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Тобто, вимога кредиторів пред'являється до спадкоємців, які прийняли спадщину. Кредитори спадкодавця далеко не завжди мають у своєму розпорядженні дані про спадкоємців боржника, про наявність заповіту і тим більше про склад спадщини. У таких випадках вони можуть пред'явити свої претензії про повернення боргів нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Необхідність пред'явлення кредиторами претензій до спадкоємців не означає, що кредитори зобов'язані повідомляти спадкоємців про наявність вимог до спадщини безпосередньо. Таке повідомлення може бути зроблено через нотаріальну контору, що повністю узгоджується з п.6.1 розділу 3 Методичних рекомендацій Міністерства Юстиції України від 29.01.2009 року «Щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя», який дозволяє приймати вимоги (претензії) від кредиторів спадкодавця нотаріусові за місцем відкриття спадщини. Вимоги (претензії) мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про заявлені вимоги нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину. З досліджених матеріалів справи слідує, що з метою встановлення кола спадкоємців, [PERSON] 15.05.2013 року звернувся до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори з заявою про вимоги погашення суми боргу. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що [PERSON] не пропущено шестимісячний строк для пред'явлення своєї вимоги до спадкоємців Позичальника [PERSON], які прийняли спадщину. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial