Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Рибинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю [PERSON], яка померла 17.07.2015 року, а саме на земельні ділянки (колишня земельна частка (пай) на території Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №407032, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 01.03.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010584100314: земельну ділянку площею 3,92 га рілля, кадастровий номер 7422487900:08:016:0324; земельну ділянку площею 0,18 га сіножаті, кадастровий номер 7422487900:08:015:0324; земельну ділянку площею 0,13 га пасовища, кадастровий номер 7422487900:08:019:0324. В судове засідання позивач не зявився, в позові просив розглянути справу без його участі, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подано письмову заяву про слухання справи без їх участі. Представник третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, при ухваленні рішення покладаються на думку суду. Також повідомили, що 15 грудня 2015 року заведена спадкова справа №335/2015 до майна померлої 17 липня 2015 року [PERSON]. З заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], свідоцтва про право на спадщину не видавалися. В звязку з неявкою до суду сторін фіксація судового процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що 17 липня 2015 року мати позивача [PERSON] померла у віці 83 роки. За життя [PERSON] була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), власність на які підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку ЯА №407032, до якого увійшли земельні ділянки загальною площею 4,23 га, а саме: земельна ділянка площею 3,92 га рілля, для ведення особистого селянського господарства, нормативна грошова оцінка на момент смерті 42727,18 грн.; земельна ділянка площею 0,18 га сіножаті, для ведення особистого селянського господарства, нормативна грошова оцінка на момент смерті 1038,24 грн.; земельна ділянка площею 0,13 га пасовища, для ведення особистого селянського господарства, нормативна грошова оцінка на момент смерті 669,94 грн. Саме на дане майно померлої [PERSON] відкрилася спадщина. [PERSON] не розпорядилася своїм майном, заповіту не склала. Відповідно до довідки Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області на момент смерті померла [PERSON] проживала одна. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є позивач [PERSON], так як після смерті матері прийняв спадщину та вважав, що є повноправним власником земельних ділянок, але коли виявив бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину він цього зробити не зможе. У встановлений законодавством термін позивач звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де надав докази прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], але в документах він не знайшов державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на померлу. За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Письмової відмови державний нотаріус позивачу не надав, проінформував, що ці обставини є загальновідомими фактами, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів. Нажаль документи були втрачені, тому для вирішення даного питання позивач змушений звернутися до суду. Для підтвердження дійсності отримання покійною [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку позивач звернувся із заявою до Відділу Держгеокадастру у Корюківському районі, де йому надали відповідну інформацію (ІІІ-1269/0-1222/6-16 від 05.07.2016). Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Склалася така ситуація, що позивач не має можливості здійснити оформлення та реєстрацію свого права власності на успадковані земельні ділянки, оскільки оригінал державного акту на вказані земельні ділянки втрачені та відновлення їх не можливе. Згідно об»яви в газеті «Маяк» від 17.09.2016 року втрачений державний акт на право на земельну ділянку серії АЯ №407032 на території Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, виданий 01.03.2005 року на ім»я [PERSON] и вважати недійсним. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлої і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Так як нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, що складається із земельних ділянок, позивач змушений звернутися до суду. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов є законним, обґрунтованим і підтвердженим відповідними доказами і тому підлягає задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору, сплачені позивачем при подачі позову до суду, залишити за позивачем, так як позивач не наполягає на їх стягненні з відповідача.

Outcome: approved