Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.11.1997 року він уклав шлюб із [PERSON] . Від шлюбу сторони по справі мають спільного малолітнього сина. Сумісне життя подружжя не склалось з тих підстав, що на протязі спільного життя подружжя виявили, що мають протилежні погляди сімейне життя, втрачено почуття любові та поваги, однією сім`єю сторони по справі не проживають, тому шлюб носить формальний характер, внаслідок чого спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку позивача є неможливим, тому він звернувся до суду з відповідною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з`явився, та в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 19). Відповідач у судові засідання не з`являлась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом надіслання ухвал та судових повісток на зареєстроване місце проживання (перебування), що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулись на адресу суду з особистою відміткою адресата про отримання нею відправлення, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 15, 20). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.11.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Біляївського району Одеської області, актовий запис № 85 (а.с. 6). Сторони по справі від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON] , 2009 р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 113 (а.с. 7). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушуванняжінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що на протязі спільного життя подружжя виявили, що вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, подружжя не проживає однією сім`єю, спільне господарство не ведеться, шлюб має формальний характер, внаслідок чого спільне життя стало суперечити інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved