Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з ПАТ «ШУ «Донбас» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 19 005,66 грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.02.214р.). В обґрунтування позову посилався на наступне. Позивач працював на підприємстві відповідача на посаді гірничого робочого очисного забою 5 розряду. На підставі наказу №629/к від 11.12.2013 року він звільнився з роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я. При звільненні підприємством, всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України, з позивачем не було проведено розрахунок у строки, встановлені Законом. Відповідно до норми ст. 117 КЗпП України позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно наданого позивачем розрахунку кількість днів затримки виплати склала 34 дня, середній заробіток 558,99 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Саприкіна О.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Визнала, що дійсно існувала заборгованість підприємства перед позивачем, яка складалась з 22168,60 грн. - компенсація за невикористану відпустку та 33000,00 грн. - єдино разова допомога при звільненні на пенсію за віком згідно Галузевої угоди. Зазначені кошти виплачено в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №797 від 29.01.2014 р. та №1105 від 30.01.2014 р. Виплати здійснено із запізненням у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем підприємства. Оскільки зазначені кошти не входять до складу заробітної плати, на думку відповідача, порушення строків їх виплат не може бути підставою для застосування ст. 117 КЗпП України. На підставі цього, представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши представників сторін та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2002 року по 2013 рік позивач працював на підприємстві відповідача, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.6). На підставі наказу №629/к від 11.12.2013 року позивача звільнено за п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я. Згідно довідки №159 від 04.02.2014 р. [PERSON] за грудень 2013 року нараховано до виплати 62559,41 грн. Наданими відповідачем платіжними документами підтверджується, що остаточний розрахунок з позивачем здійснено 30.01.2014 р. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, суд вважає доведеним факт порушення встановлених Законом строків виплати належних працівнику коштів. Частиною 1 статті 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що затримка розрахунку стосується виплат, які не входять до складу заробітної плати, тому не може мати наслідком застосування ст. 117 КЗпП України. Шляхом буквального та логічного тлумачення нормативно-правового акту, суд дійшов висновку, що використане законодавцем поняття «належні звільненому працівникові суми» охоплює не лише кошти заробітної плати, а будь-які грошові виплати, які належить отримати працівнику. Аналогічний зміст у контексті даного спору має поняття «остаточний розрахунок». З довідки №157 від 04.02.2014 р. вбачається, що середній заробіток позивача на час звільнення складав 558,99 грн. Довідкою від 25.02.2014 р. відповідач підтверджує графік роботи позивача, що складає п'ять днів на тиждень. Таким чином, за період з 12.12.2013 р. по 30.01.2014 р. робочий час за посадою позивача склав 34 дні, за які слід стягнути середній заробіток виходячи з наданого відповідачем розрахунку 558,99 грн. на день. Сума, що підлягає стягненню складає 34х558,99 грн. = 19005,66 грн. Відповідно до п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Позивачем при зверненні до суду за захистом порушеного права не понесені витрати на судовий збір. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ставка судового збору в цій справі складає 243,60 грн. Зазначену суму необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved