Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ СК «Оранта-життя» про стягнення боргу в розмірі 4 343,83 грн, що складається із 3 989,39 грн боргу за договором страхування, інфляційних збитків в розмірі 274,44 грн, пені за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 80 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.10.2010 року на підтвердження укладення договору страхування життя за програмою №27 «Максимум» з відповідачем було укладено поліс страхування життя №1048527 віл 24.11.2010 року та №1048528 від 24.11.2010 року на строк до 23.11.2027 року. Зазначає, що 08.11.2016 року він звернувся до відповідача про припинення договору страхування та повернення сплаченого страхового внеску. Також, 04.01.2017 року ним було направлено вимогу щодо повернення викупної суми, яку становить 3 989 грн 39 коп і яку відповідач повинен повернути в семиденний строк. Однак, в порушення ч.6 ст.28 Закону України «Про страхування» і до цього часу кошти не виплачені. Посилаючись на ст. 625 ЦК України просить стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У судове засіданні позивач та його представник не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. У відповідності до положень ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України «Про страхування» страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Судом встановлено, що 17.11.2010 року між [PERSON] та АТ «Страхова компанія «Оранта-Життя» на підставі заяви на страхування життя №1033775 укладено Договір страхування життя за програмою «Максимум» (а.с.4-5), що засвідчується Полісом страхування життя №1048527 від 24.11.10 року (а.с.6) та Полісом страхування життя № 1048528 від 24.11.10 року (а.с.7). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про страхування» дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобовязана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено. Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума. Викупна сума це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого дія договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невідємною частиною правил страхування життя. Як вбачається із матеріалів справи 03.01.2017 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про повернення викупної суми (а.с.8). Згідно листа від 28.03.17 року, надісланого ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Життя» на адресу позивача вбачається, що відповідачем розрахована викупна сума у розмірі 3 989 грн 39 коп (а.с.10). На час звернення до суду викупна сума позивачу не сплачена. За положеннями ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно ж умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 625 ЦПК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути інфляційні нарахування та пеню за період з 18.01.2017 року по день звернення до суду 18.09.2017 року. Згідно розрахунку позивача, який не спростований відповідачем та з яким погоджується суд, розмір інфляційних збитків становить 274 грн 44 коп, пеня від простроченої суми становить 80 грн 00 коп. За вказаних обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 21.09.2017 року позивачу відстрочено сплату судового збору в сумі 640 грн за подачу позову до ухвалення судового рішення у даній справі. У разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. Таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved