Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом і просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,385 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Роменського району Сумської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 010915 від 25.09.2002 року, виданого на підставі Рішення 19 сесії 23 скликання [PERSON] сільської [PERSON] від 21.11.2001 року, після смерті матері [PERSON], померлої 17.11.2014 року. Свої вимоги мотивує тим, що 17.11.2014 року померла його мати [PERSON] При житті вона заповіту не складала. Він є єдиним спадкоємцем на майно померлої. Після смерті його матері відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,385 га, що розташована на території [PERSON] сільської [PERSON], Роменського району, Сумської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 010915 від 25.09.2002 року, виданого на підставі рішення 19 сесії 23 скликання [PERSON] сільської [PERSON] від 21.11.2001 року. Вказаний Державний акт було видано на прізвище матері «Василега». Дане прізвище матір мала після реєстрації шлюбу 10.02.1981 року. Прізвище «Сало» мати повернула після розірвання шлюбу, 03.09.2012 року. Державний акт на вказану вище земельну ділянку не зберігся. Для отримання Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку він звернувся до нотаріуса, однак йому було роз'яснено, що в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку - Державного акту, видати Свідоцтво про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом неможливо та рекомендувала звернутися до суду. Управління Держземагенства у Роменському районі Сумської області йому повідомило, що отримати дублікат Державного акту на земельну ділянку неможливо. Позасудовий порядок вирішення даного питання неможливий, тому звернувся до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Роменського району Сумської області в судове засідання не зявився, надано лист про розгляд справи без їхньої участі, проти позову не заперечують. Третя особа: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу [PERSON] судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи: Управління держземагенства у Роменському районі Сумської області, в судове засідання не з'явився, надано лист про розгляд справи без участі представника, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи: Реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, в судове засідання не з'явився, надано лист про розгляд справи без участі представника, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши надані докази, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.11.2014 року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.6) Після укладення шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на Висилега, а після розірвання шлюбу повернула своє дошлюбне прізвище «Сало», що стверджується копіями Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. (а.с.7,8) За життя, 25.09.2002 року вона отримала Державний акт на право приватної власності на землю Серія І-СМ № 010915, який був виданий на підставі рішення 19 сесії 23 скликання [PERSON] сільської [PERSON] народних депутатів від 21.11.2001 року та зареєстровано у Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №1434. (а.с.10) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка, розташована на території [PERSON] сільської [PERSON], загальною площею 0,385 га для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] являється матірю позивача, що стверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.5) Згідно Довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Роменського району Сумської області від 18.05.2015 р. 02-19/371, [PERSON],[INFO], до дня смерті 17.11.2014 року, була зареєстрована і проживала в [INFO]. Спадкоємцем на майно після смерті [PERSON] являється її син [PERSON], який на протязі шести місяців подав до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, в тому числі неповнолітніх та непрацездатних немає. (а.с.9) Як встановлено судом, позивач звертався до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу [PERSON] з приводу оформлення спадкових прав після смерті [PERSON], померлої 17.11.2014 р. [PERSON] відмовлено у видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за відсутності правовстановлюючого документу на імя спадкодавиці, що стверджується копією Розяснення з питань спадкового права приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу [PERSON] від 26.05.2015 року № 295/01-16. (а.с.11) Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2015 рік від 09.06.2015 року № 31-28-0.2-2823/2-15 Управління держземагенства у Роменському районі Сумської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,385 га становить 1611,79 грн. (а.с.15) Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема: прийняття спадщини. Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 3, ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Як встановлено судом, позивач не може захистити своє право власності інакше ніж у судовому порядку. Тому, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved