Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який було розірвано 22.05.2013р. рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської обалсті, після чого сторони почали проживати окремо. У період шлюбу у сторін народився син [PERSON], 03.12.2004 року, який проживає з відповідачкою. На теперішній час сторони не можуть дійти згоди щодо місця проживання сина, позивач не згоден, щоб син проживав з відповідачкою, адже вказує, що має власну двокімнатну квартиру, бізнес, має всі необхідні умови для виховання сина, що в свою чергу відсутнє у відповідачки, яка немає достатнього постійного доходу, мешкає з співмешканцем, та не може забезпечити належні умови для проживання та розвитку дитини, а тому позивач змушений звернутися до суду для визначення місця проживання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, стверджувала, що викладені обставини у позові не відповідають дійсності, пояснила, що є військовослужбовцем, має достатній щомісячний заробіток та належні умови для проживання дитини, а тому немає необхідності для їхнього сина проживати саме з батьком. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні вказала, що за результатами вивчення обставин справи та зібраних документів орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської обалсті вважає за доцільне та таким, що відповідає інтересам малолітнього [PERSON], [INFO] залишити місце його проживання разом з матірю [PERSON] за місцем її проживання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.05.2013 року. Згідно свідоцтва про народження дитини, серії 1-ФП № 035895 від 27.10.2006р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, [PERSON] народився 03.12.2004 року, батьками дитини вказані позивач і відповідачка. Згідно висновку Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської обалсті № 2944/03.1-26 від 31.05.2016р., орган опіки та піклування виконавчого комітету, вивчивши обставини справи та враховуючи думку дитини (проведене співбесіда з малолітнім [PERSON]) вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітнього [PERSON], 03.12.2004р.н., визначити місце його проживання разом з матірю [PERSON] за її місцем проживання. Таким чином, судом не встановлено необхідності визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO] з позивачем. Відповідно до ч.3.ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За згодою сторін по справі малолітній [PERSON] не допитувався в судовому засіданні стосовно його місця проживання, поскільки відповідача пояснила, що [PERSON] бажає проживати з матірю, позивач не заперечував стосовно думки дитини, також представник третьої особи підтвердив думку дитини. Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають ст.ст. 58,59 ЦПК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні підстави, передбачені ст.161 СК України, а тому в задоволенні вимог позивача про визначення місця проживання дитини слід відмовити.

Outcome: dismissed