Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з вказаним позовом до [PERSON] У вимогах позову\~ просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за розписками від 01.03.2018 року та від 29.03.2018 року в сумі 366 240 грн. та 3662 грн. 40 коп. витрат на оплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що 01.03.2018 року між сторонами було укладено договір позики грошових коштів, за яким [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у сумі 7000 дол. США з кінцевим терміном їх повернення до 01.05.2018 року, про що власноруч, написав розписку. 29.03.2018 року між сторонами знову було укладено договір позики грошових коштів, за яким [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у сумі 7000 дол. США з кінцевим терміном їх повернення до 29.04.2018 року. Однак [PERSON] не виконує свої зобовязання та борг не повертає, а сума заборгованості на момент звернення до суду складає 14000 дол. США, що еквівалентно 366240 грн. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача, підтримує позовні вимоги та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку. З урахуванням думки позивача, який не заперечував щодо заочного розгляду справи, положення частини 1 статті 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.03.2018 року між сторонами було укладено договір позики грошових коштів, за яким [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у сумі 7000 дол. США з кінцевим терміном їх повернення до 01.05.2018 року, про що [PERSON] власноруч, написав розписку (а.с. 42). В подальшому, 29.03.2018 року, між сторонами знову було укладено договір позики грошових коштів, за яким [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у сумі 7000 дол. США з кінцевим терміном їх повернення до 29.04.2018 року, про що [PERSON] власноруч, написав розписку (а.с. 41). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу положень ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. При підготовці позову 07.06.2018 року для подальшого звернення в суд, позивачем було проведено розрахунок заборгованості. Станом на 07.06.2018 року офіційний курс долара США за 100 одиниць, встановлений Національним Банком України, становить 2616,2366 грн., тобто сума заборгованості ( 14000 дол. США) складає 366240 грн., і вірно розрахована позивачем. Будь-яких доказів, які б спростовували надані позивачем докази заборгованості за вказаним договором позики, відповідачем не надано. За таких обставин позовна вимога щодо стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 366240 грн. боргу в користь позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. Відповідно до частини пятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 549, 526, 1046, 1049 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved