Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , в якій за згодою позивача мешкає відповідач з 2013 року. Позивач фактично мешкає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить їх батькові та йому. З 04.09.2013 р. позивачу була призначена 2 група інвалідності, відповідно до якої він має право на пільги за комунальні послуги, а саме субсидію. Позивач від зазначеної субсидії не відмовлявся. Однак, оскільки він мешкає за вищевказаною адресою без реєстрації, то це позбавляє його можливості оформити субсидію. Таким чином, він має намір переселитись до квартири, де мешкає відповідач для того, щоб оформити субсидію. Однак, відповідач не звільняє квартиру, чим позбавляє його права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Крім того, [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача та відповідача. По день смерті [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] , в якій співвласником є позивач. 22.11.2019 року позивач намагався заселитися за зазначеною адресою, однак ключі від квартири знаходяться у відповідача, тому він не зміг цього зробити. Крім того, відповідач здійснила сварку з позивачем, чим перешкоджала йому увійти до квартири та розпоряджатися як співвласнику нею. З цього приводу позивач звернувся до поліції з заявою № 10944 від 26.11.2019 року про хуліганство з боку відповідача. Своїми діями відповідач перешкоджає позивачу отримати субсидію за вищевказаною адресою, оскільки вона там не зареєстрована та не є власником. Також відповідач після смерті батька заволоділа всім майном померлого, а також документами про право власності на все нерухоме майно батька, що позбавляє позивача оформити спадщину та субсидію. Просить суд стягнути з відповідача усі кошти за втрачену субсидію за електроенергію по тарифу на день винесення рішення за увесь час його інвалідності: 1 Квт - 0,90 грн. початок показників приладу обліку на 01.11.2013 р. - 008009 Квт; на сьогодні кінцеві показники - 015900 Квт; різниця - 015900 Квт - 008009 Квт = 007891 Квт, що помножити на 0,90 грн. = 71019 грн., та витрати на ксерокопію та транспорт, що складає 20 грн. за рейс. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28 липня 2020 року у задоволені клопотання позивача про залучення фахівців експертів відмовлено. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить суду слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне. Судом встановлено, що згідно довідки № 119 від 18.05.2018 року, виданої КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 р. квартира за адресою: [ADDRESS] числяться за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло, видане на підставі розпорядження СП ДХК «Селидіввугілля» 07.03.2000 № [NUMBER], зареєстроване у Селидівському БТІ 09.03.2000 р. за р. № 1396; квартира за адресою: [ADDRESS] числиться за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу квартири посвідченого державним нотаріусом Другої Селидівської держконтори 26.02.2000 за р. № 202, зареєстрований у Селидівському БТІ 07.03.2000 р. № 1155; квартира за адресою: [ADDRESS] числиться за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області 15.08.2001 р. № 1221. Згідно листа № 126-02-18 від 13.11.2019 року Гірницька міська рада повідомила [PERSON] , що його батько [PERSON] , до дій якого він пред`являє претензії, помер [INFO] . Смерть зареєстровано виконкомом Гірницької міської ради, складено відповідний актовий запис від 11.06.2019 року. Згідно заяви від 08.05.2018 року [PERSON] звернувся до головного лікаря Селидівської ЦМЛ щодо зобов`язання психіатра провести огляд його сестри [PERSON] . Згідно заяви від 26.11.2019 року [PERSON] звернувся до Селидівського ВП щодо хуліганських дії його сестри [PERSON] . Згідно квитанції [PERSON] сплатив 01.11.2013 року комунальні послуги за електроенергію за адресою: [ADDRESS] у розмірі 6,50 грн. Згідно квитанції [PERSON] сплатив 05.02.2020 року комунальні послуги за електроенергію за адресою: [ADDRESS] у розмірі 360 грн. Відповідно до змісту положень статей 11,15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом. Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в статті 16 ЦК України. У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становиша, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій визначено Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (далі Положення). Згідно пункту 5 Положення житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 9 Положення призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Відповідно до п. 43 Положення для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява); декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності); договір наймання (оренди) житла (у разі наявності). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд звертає увагу на те, що позивач не надав до суду доказів щодо звернення до Управління соціального захисту населення для призначення субсидії, а також того, що йому було відмовлено в призначенні субсидії, що свідчить про відсутність порушеного права позивача на отримання субсидії. Крім того, позивач звертаючись до суду з позовними вимогами, предмет позову в яких зазначено стягнення коштів втраченої субсидії, однак позивач в силу вищеприведених вимог Закону не довів причинно-наслідковий зв`язок з боку відповідача щодо порушення його права на отримання субсидії. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позову, оскільки суду не надано доказів протиправних дій відповідача та, як наслідок, спричинення ним матеріальної шкоди, тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Від сплати судового збору позивач звільнений оскільки є інвалідом 2 групи, що підтверджено довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААКА № 584871, виданої спеціалізованою психіатричною МСЕК. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, суд покладає на позивача витрати, пов`язані з розглядом справи, які понесені останнім. Крім того, суд зазначає, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження понесених ним витрат на ксерокопію документів та проїзд.

Outcome: dismissed