Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення способу участі у вихованні дитини та усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 29 липня 2010 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із відповідачкою. Посилався на те, що [PERSON] чинить перешкоди йому у спілкуванні з дитиною, а тому просив суд усунути перешкоди щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та визначити спосіб участі позивача у вихованні дитини, який визначений розпорядженням Глибоцької районної державної адміністрації. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, вказуючи на те, що вона більше не буде чинити перешкод позивачу бачитися та спілкуватися з дитиною. Представник третьої особи Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області Аміхалакіоає М.Ш. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2010 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до розпорядження Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області № 369 від 15 жовтня 2014 року, районна адміністрація, як орган опіки та піклування визначила способи участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини, встановивши систематичні побачення з дитиною кожний четвер тижня з 10.00 год. до 17.00 год., першу і третю суботу місяця з 10.00 год. до 17.00 год. та другу і четверту неділю місяця з 10.00 год. до 17.00 год. без права забирати дитину до себе, а матері [PERSON] не чинити перешкод останньому у спілкуванні та вихованні дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений Сімейним кодексом України (далі - СК України). Зокрема, особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей визначені главою 13 СК України. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Враховуючи вищенаведене та з врахуванням інтересів дитини суд вважає за можливе встановити такий порядок спілкування позивача [PERSON] з неповнолітньою дитиною, як зазначено у розпорядженні органу опіки і піклування. Суд вважає, що визначений спосіб участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею не зашкодить їй, а навпаки повністю відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток. На підставі викладеного, ст. ст. 157-159, 161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved