Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позов мотивований тим, що 14.03.2020 позивач надав у борг відповідачу під розписку борг в сумі 2800 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути кошти до 01.05.2020, у разі недотримання строку повернення, відповідач зобов`язувався сплатити пеню у розмірі 1 % від загальної суми боргу за кожен день прострочення, однак свої зобов`язання не виконав, за таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 102 975 грн., а також судові витрати. Ухвалою суду від 20.10.2020 у справі відкрито загальне позовне провадження та відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Ухвалою суду від 26.11.2020 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх. Позивач в судове засідання не з`явився. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному ст. 128 ЦПК України, в тому числі за допомогою телефонограми. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань не направляв. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно письмової розписки від 14.03.2020 (оригінал, а.с. 58), [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 2800 доларів США та зобов`язався повернути в повному обсязі до 01.05.2020. У разі неповернення коштів у вказаний строк зобов`язується платити пеню в розмірі 1% від суми за кожен день прострочення. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, зокрема, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено судом, за змістом даної розписки [PERSON] взяв в борг в [PERSON] 2800 доларів США грн., що еквівалентно 79 212 грн., в обумовлений у розписці строк відповідач не виконав свого зобов`язання, не повернув отримані у позику грошові кошти. Крім того розпискою була передбачена пеня за прострочення виконання зобов`язання- 1% від загальної суми боргу за кожен день прострочення, що становить у гривневому еквіваленті - 23763,60 грн. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (с. 137 ЦПК України). Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1029,76 грн. та 12500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved