Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просив встановити факт проживання однією сім'єю із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] у с. Великий Олександрів з 01.11.1974 року по [INFO]. Свої вимоги заявник мотивував тим, що [PERSON] проживала у цивільному шлюбі із батьком заявника, виховувала його, та вважала за сина. Після смерті батька вона продовжила жити у його будинку, а коли [PERSON] одружився, то допомагала йому виховувати дітей, вони вели спільне господарство, а заявник у свою чергу доглянув [PERSON] до самої смерті та здійснив її поховання. [INFO] мачуха померла, та після цього відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме земельну ділянку, що розміщена на території Великоолександрівської сільської ради. Маючи намір оформити свої спадкові права заявник звернувся до нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю документів, що підтверджують факт проживання однією сім'єю із спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Тому [PERSON] з метою переоформлення спадкового майна змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Великоолександрівської сільської, сільський голова Васюк Т.В. у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] в с. Великий Олександрів померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майно, до складу якого входить, зокрема, земельна ділянка площею 0,79 га, що розташована на територїї Великоолександрівської сільської ради, та належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Як випливає із довідки Великоолександрівської сільської ради № 204 від 22.03.2016 року, [PERSON] проживала із [PERSON], тобто батьком заявника, у цивільному шлюбі, та своїм єдиним сином рахувала [PERSON], так як своїх дітей у неї не було. Відповідно до акту, складеного комісією Великоолександрівською сільською радою 15.03.2016 року, [PERSON] постійно проживав однією сім'єю із [PERSON] у [ADDRESS], а після смерті мачухи здійснив її поховання. Згідно виписки погосподарської книги Великоолександрівської сільської ради, зокрема за 1974-1976 роки, до складу сім`ї [PERSON] входили чоловік [PERSON], який помер [INFO], та пасинок [PERSON], а згідно виписок погосподарських книг за період з 1977 до 2016 року до складу сім`ї [PERSON] постійно входив заявник [PERSON] Відповідно до запису акту про смерть № 2 від 15.02.2016 року, складеного виконавчим комітетом Великоолександрівської сільської ради, місцем проживання та реєстрації померлої значиться [ADDRESS]. Факт проживання заявника [PERSON] однією сім'єю із [PERSON] починаючи із 1974 року і до смерті останньої підтвердили у суді свідки [PERSON] та [PERSON] Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Приписами ст. 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Згідно з п. 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05. 2008 року № 7, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Постановою приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області Л.А. Кухарської від 31.03.2016 року відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що він не може довести факт родинних відносин та факт проживання однією сім'єю із спадкодавицею [PERSON] не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавиці. Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження вимог про визнання факту його проживання однією сім'єю із [PERSON] починаючи з 1974 року і до її смерті [INFO], тому його заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved