Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ „Укрінбанк про дострокову видачу банківського вкладу, в обґрунтування позову зазначивши наступне. 06.11.2014 року позивач уклав з відповідачем [PERSON] №\~10-1299161 про розміщення банківського вкладу, згідно якої позивач розмістив в банку відповідача грошовий вклад на суму 510\~000 гривень на строк з 06.11.2014 року по 05.05.2016 року, зі сплатою процентів за ставкою 22.5\~% річних. 02.10.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про дострокову видачу банківського вкладу, однак у видачі грошових коштів йому було безпідставно відмовлено. У звязку з цим позивач просить суд розірвати договір банківського вкладу та стягнути з відповідача суму грошового вкладу з нарахованими відсотками. У судове засідання позивач не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності без проведення фіксації судового процесу, у якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і місце слухання справи неодноразово завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, суду надав письмові заперечення проти позову, відповідно зо змісту яких просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч.\~2 ст.\~197 ЦПК\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК\~України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.11.2014 року позивач уклав з відповідачем [PERSON] №\~10-1299161 про розміщення банківського вкладу, згідно якої позивач розмістив в банку відповідача грошовий вклад на суму 510\~000 гривень на строк з 06.11.2014 року по 05.05.2016 року, зі сплатою процентів за ставкою 22.5\~% річних. Внесення позивачем грошового вкладу шляхом перерахування грошових коштів на відповідний депозитний рахунок підтверджується матеріалами справи, а саме меморіальним ордером № 11167442 від 06.11.2014 року. Відповідно до умов договору вкладу, вкладник має право звернутися із заявою про дострокове повернення грошового вкладу та у такому випадку грошові кошти сплачуються не раніше, ніж на третій робочий день від дати надання Вкладником письмової заяви про повернення вкладу. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 3 ст. 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частиною 1 ст. 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Таким чином, позивач виявив своє бажання розірвати договір, у зв'язку з чим вимоги позивача про розірвання договору банківського вкладу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Враховуючи, що сума вкладу за договором на день розгляду справи судом відповідачем не повернута позивачу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми грошового вкладу за договором є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення суми нарахованих відсотків, передбачених договором, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст.1060 ЦК України, за договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Беручи до уваги, що позивачем не чітко викладені позовні вимоги про стягнення нарахованих за договором вкладу відсотків та позивачем не надано детального розрахунку заборгованості по нарахованим відсоткам, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5\~100,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial