Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач зазначав, що 07 листопада 2016 року [PERSON] отримав у [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 000, 00 доларів США, які відповідач зобовязався повернути не пізніше 01.02.2017 р., а в разі запізнення, зобовязався сплатити неустойку у розмірі 10% від суми заборгованості. На підтвердження своїх зобовязань відповідачем була надана власноруч написана розписка, якою відповідач підтвердив факт отримання ним зазначеної вище суми грошей. 14 серпня 2017 року, з метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача претензію з вимогою погасити існуючу заборгованість в повному обсязі. Відповіді на дану претензію позивач станом на дату подання даної позовної заяви не отримав. З 01.02.2017 р. по сьогоднішній день позивач неодноразово, в усній та письмовій формі, звертався до відповідача з вимогою повернути грошові кошти, отримані ним у борг, однак відповідач на телефонні дзвінки і письмову претензію позивача не відповідав та ніяких дій для погашення заборгованості не вчинив. Станом на день подання даної позовної заяви позивачеві так і не була повернута сума боргу та неустойка, а саме: грошові кошти у сумі 1100,00 доларів США. Вказаними вище діями відповідач порушує права та законні інтереси позивача, передбачені положеннями чинного законодавства України. Беручи до уваги курс НБУ гривні до долара США станом на 14.09.2017 р., сума заборгованості становить 26079 (двадцять шість тисяч сімдесят девять) гривень 64 коп. З урахуванням неустойки у розмірі 10% від суми заборгованості, яка передбачена у розписці, відповідач повинен сплатити 100 доларів США, а саме: 2 607,96 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, загальна сума боргу, станом на день подання позовної заяви до суду, становить 28687,60 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 28687,60 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційній веб-сторінці Броварського міськрайонного суду Київської області. Судом встановлено, що 07 листопада 2016 року відповідач [PERSON] отримав в борг у позивача [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 000, 00 доларів США, які відповідач зобовязався повернути не пізніше 01.02.2017 р., а в разі запізнення, зобовязався сплатити неустойку у розмірі 10% від суми заборгованості. На підтвердження своїх зобовязань відповідачем була надана власноруч написана розписка, якою відповідач підтвердив факт отримання ним зазначеної вище суми грошей (а.с.11). Таким чином суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно мали місце правовідносини, до яких можуть застосовуватись положення передбачені ст. 1046-1049 ЦК України. Так, відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 14 серпня 2017 року, з метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача претензію з вимогою погасити існуючу заборгованість в повному обсязі. Відповіді на дану претензію позивач станом на дату подання даної позовної заяви не отримав (а.с.13-18). Станом на день звернення до суду з даним позовом відповідач [PERSON] умови договору позики від 07 листопада 2014 року не виконав, грошові кошти в розмірі 1100 доларів США не повернув. Згідно ч.1\~ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на час звернення до суду з даним позовом, еквівалентом 1000 доларів США за курсом НБУ є 26079,64\~грн. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до умов договору позики, сума неустойки в розмірі 10% від простроченої суми боргу становить 100 доларів США, тобто 2 607,96 грн. Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача за договором позики підлягають грошові кошти в розмірі 28687,60 грн., з яких: 26079,64 грн. - сума осново зобовязання, 2607,96 грн. - неустойка. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved