Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Держави Україна в особі Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, Державної казначейської служби України, про стягнення з державного бюджету України через Державну казначейську службу 1000000000 грн. моральної та 40020 грн. майнової шкоди, завданої незаконним рішенням (ухвалою від 19.12.2017 р. про відмову у відкритті провадження за його скаргою на дії слідчого СВ СУ ГУНП в Хмельницькій області Лічняровського В.А.) та покладення на відповідача судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 17.01.2018 р. скасовано ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2017 р. та призначено новий розгляд в суді першої інстанції. У зв`язку із постановленням слідчим суддею незаконної ухвали про відмову у відкритті провадження за його скаргою, йому була завдана моральна шкода, яка полягає у втраті його часу, моральних стражданнях, які він зазнав у зв`язку із цим. Крім того, посилається на заподіяння йому майнової шкоди що складається з витрат на проїзд до Хмельницького апеляційного суду для подачі скарги про скасування ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2017 р., витрат на підготовку скарги (вартість використаної електроенергії та фарби картриджа лазерного принтера, паперу, тощо). Моральну шкоду оцінює в 1000000000 грн., а майнову в 40024 грн.. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач у позовній заяві просив провести підготовче судове засідання та судовий розгляд у його відсутності на підставі наданих ним доказів. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, то в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 17.01.2018 р. скасовано ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2017 р. про відмову у відкритті провадження за скаргою [PERSON] на дії слідчого СВ СУ ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції Лічняровського В.А., та призначено новий розгляд справи в суді першої інстанції. Постановленням незаконної ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду, у подальшому скасованої судом апеляційної інстанції, за твердженням позивача йому заподіяно моральної та майнової шкоди. Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, АРК або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Згідно із ч. ч. 1, 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Враховуючи зміст наведених норм, доведенню підлягають факт заподіяння шкоди, її розмір та причиновий зв`язок завданої шкоди із протиправним рішенням, дією або бездіяльністю конкретної посадової особи. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, позивач у встановленому порядку не довів факт заподіяння йому шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між прийняттям ухвали про відмову у відкритті провадження та настанням шкоди. Так, на доведення понесення майнової шкоди позивачем подано квитки на разовий проїзд у громадському транспорті на загальну суму 20 грн. та квитанцію про витрати на ксерокопіювання на суму 18 грн.. Однак, зазначені докази не доводять того, у зв`язку із чим здійснені такі витрати. Жодних доказів на доведення решти заявленої суми майнової шкоди не подавалось. Посилання на цінність витраченого часу в кількості 4 години, кожна з яких оцінена позивачем у 10000 грн., не ґрунтується на доказах. Витрати власного часу та зусиль позивача у зв`язку із підготовкою скарги на судове рішення, її поданням та участю у її розгляді є реалізацією особою свого права на оскарження рішення суду, передбаченого п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України і не є підставою для відшкодування шкоди. Не доведено також факт заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок постановлення ухвали слідчого судді від 17.01.2018 р.. Існує законодавчо визначений механізм контролю за законністю прийнятих судових рішень судом першої інстанції при здійсненні кримінального провадження. Заінтересована особа має право у порядку, встановленому КПК України звернутись із апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції на судове рішення суду першої інстанції. Лише якщо помилки суду першої інстанції неможливо виправити в такий спосіб, захист прав здійснюється шляхом подання позову незадоволеної особи проти держави. Отже, сам факт скасування ухвали суду першої інстанції з процесуальних підстав не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди за нормами ЦК України, адже порушене право було поновлене. При цьому, ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 17.01.2018 р. було призначено новий розгляд справи в суді першої інстанції. Факт заподіяння позивачу моральної шкоди за даних обставин не доведений належними доказами, а стверджуване право було поновлено судом у встановлений законом процесуальний спосіб. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 28.01.2019 р. у справі №686/7576/18. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed