Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] року померла його бабка [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,8667га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії [NUMBER] від 03.04.2006 року. Однак, даний Державний акт видано на ім'я [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла внуку [PERSON] Позивач прийняв спадщину у встановлені строки, однак в зв'язку з розбіжностями в написанні прізвища немає змоги оформити належним чином спадкове майно. Позивач звернувся до відповідних органів для видачі дубліката та виправлення помилки, однак йому було відмовлено. В зв`язку з цим позивач [PERSON] змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на земельну ділянку, розташовану на території Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що належала [PERSON], померлій [INFO] року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, однак звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу заслухати в її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнає. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01.06.2013 року виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] померла [INFO].(а.с.6). За життя 03.09.2007 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження, котрим усе своє майно заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON], зареєстровано в реєстрі №77 від 03.09.2007 року. (а.с.8). За наявними даними сільської ради станом на 20.11.2013 року заповіт не змінено та не скасовано. Відповідно до довідки №2241 від 18.11.2016 року, виданої виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] за життя проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Спадкоємцем являється онук [PERSON] який проводив поховання, обрядові обіди після смерті бабки, доглядає присадибну ділянку.(а.с.13). До складу спадкового майна [PERSON] входить зокрема земельна ділянка площею 1,8667га, розташована на території Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.04.2006 року(а.с.7), однак при видачі даного державного акта було допущено помилку в написанні прізвища власника, зазначено «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] являється одна і та ж особа(а.с.34,35). Факт належності [PERSON] земельної ділянки площею 1,8667га, посвідченої Державним актом підтверджується: витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку(а.с.10-12), Довідкою №Р/0-180/6-17 від 23.03.2017 року, виданою відділом у Тростянецькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с.14), архівною довідкою №291 від 28.11.2017 року виданою КУ «Тростянецький районний трудовий архів», в якій зазначено, що [PERSON] дійсно працювала в колгоспі с.Н.Ободівка та має нарахований трудовий стаж за 1945-1975 роки(а.с.42,43), довідкою №1346 від 28.11.2017 року, виданою виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району, якою підтверджено, що згідно даних трудової книжки [NUMBER] [PERSON], [INFO], працювала телятницею в колгоспі ім.Суворова з 1945 року по 1972 рік включно(а.с.44), довідкою №425 від 27.11.2017 року, виданою виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району якою вказано, що за [PERSON] рахується земельна ділянка площею 1,8667га, яка знаходиться під №98 відповідно до схеми розпаювання(а.с.45). Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що дійсно померлій [INFO] року [PERSON] належав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 03.04.2006 року на ім'я [PERSON]. Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №454/2013р. до майна померлої [INFO] року [PERSON], встановлено, що позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабки, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с.9). Дочка померлої [PERSON] відмовились від своєї частки спадщини на користь позивача. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. за №406/02-17 від 21.06.2017 року випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за ним права на спадщину, однак в зв'язку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця не має змоги оформити за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] через нотаріальну контору(а.с.3). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності ма земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 03.04.2006року, дійсно належить [PERSON], спадкоємцем являється [PERSON], який має право на визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved