Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Долинянської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті дружини [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] в с. Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області померла його дружина [PERSON], після смерті якої залишилась земельна ділянка на території Долинянської сільської ради. Заповіт покійна дружини не складала і він є єдиним спадкоємцем після її смерті. Через те, що державний акт про право власності на земельну ділянку втрачений, немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку. В судове засідання [PERSON] не з'явився. Про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник [PERSON], адвокат Шидзінський І. В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Долинянська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Долинянської сільської ради, [PERSON] померла [INFO] в с. Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області (а. с. 5). Відповідно до довідки № 362 від 30.07.2015р., виданої виконавчим комітетом Долинянської сільської ради, заповіт від імені [PERSON] не реєструвався та не посвідчувався. На день смерті [PERSON] з нею проживав її чоловік [PERSON] (а. с. 6). Згідно з копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER], виданого Рогатинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 21 грудня 1999 року, його місце проживання зареєстровано в с. Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області (а. с. 3). Копією вищезазначеного паспорта та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Долинянською сільською радою 21 жовтня 1982 року (а. с. 4), підтверджується те, що [PERSON] була дружиною [PERSON]. Отже, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, де вказано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої відділом Держземагентства в Рогатинському районі Івано-Франківської області (а. с. 19) та копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого управлінням Держкомзему в Рогатинському районі 16 січня 2009 року та зареєстрованого за № [NUMBER] (а. с. 9), [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,6868 га, розташованої на території Долинянської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що судом не встановлено інших осіб, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], окрім [PERSON], суд дійшов висновку, що він набув право власності на спадкове майно, а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved