Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Староцаричанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, слухати справу в його відсутність, без фіксації технічними засобами та проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представивши заяву про визнання позову та прохання розглядати справу в його відсутність. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 29 листопада 2006 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №078431 від 30.11.2006 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,13 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровський район, Одеської області, масив №7, ділянка №5, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №024158, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 27.10.2004 року, на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 28.11.2003 року №1649/2003, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010451500056. Позивач звернулась до нотаріальної контори щодо прийняття та оформлення спадщини, але відповідно до листа Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 21.02.2017 року №204/02-17 позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи та рекомендовано звернутись до суду. Позивач фактично прийняв спадщину після померлої матері, користується спадковим майном, сплачує всі необхідні платежі. Згідно відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 30.03.2017 року №414/01-16 спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась та не відкривалась. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved