Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Львівської державної лісовпорядної експедиції про стягнення невиплачених при звільненні коштів, які входять до складових заробітної плати в розмірі 13587,99 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що з 1975 року працював у Львівській державній лісовпорядній екпсредиції та 07.06.2017 року був звільнений з роботи на підставі п.6 ст.36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою працювати за зміненими умовами праці. Вказує, що в день звільнення 07.06.2017 року, з вини відповідача, йому не було проведена виплата належних при звільненні сум, зокрема: заробітної плати згідно умов колективної угоди станом на 2009 рік. Оскільки зміни і доповнення до вказаної колективної угоди не вносились, ніким не оскаржувались та не скасовані, а тому, непідвищення посадового окладу - є порушенням трудових прав, пов`язаних з недодержанням державних мінімальних гарантій в оплаті праці. Крім того, зазначає, що за результатами інспекційного відвідування експедиції інспектором територіальної державної інспекції праці у Львівській області, виявлені порушення законодавства про працю, про що складено Акт та винесено припис начальнику підприємства на усунення в місячний термін виявлених порушень, який в адміністративному порядку оскаржено не було та вимоги такого не виконано. Факт невиконання з боку адміністрації п.4.3.1 колективної угоди в 2009-2010 р.р. також підтверджено актом по дотриманню і виконанню колективної угоди за 2009 - 2010 р.р. від 27.05.2010 року. З метою врегулювання питання невиплачених коштів, позивач звертався із заявою до начальника експедиції - [PERSON] 15.12.2020 року, однак, відповіді на таку не отримав. За наведених умов, станом на 07.06.2017 року відповідачем не здійснено виплату всіх сум, які входять до складових заробітної плати на день звільнення позивача. Вказаний припис відповідач продовжує ігнорувати, недоплачену заробітну плату та компенсацію за затримку її виплати не розраховує. Водночас, вказує, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 14.08.2019 року з Львівської лісовпорядної експедиції вирішено стягнути на користь позивача не виплачені при звільненні кошти, які входять до складових заробітної плати за інший період. 08.07.2020 року позивач скерував на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з Львівської державної лісовпорядної експедиції невиплачені при звільненні кошти, які входять до складових заробітної плати в розмірі 38023,94 грн., а саме: підвищення посадових окладів на 1% за кожних п`ять років відпрацьованих на підприємстві за період з 17.03.2009 року по квітень 2014 року в сумі 8791,45 грн.; підвищення посадових окладів на 2% за відповідність спеціальності займаній посаді за період з 17.03.2009 року по квітень 2014 року в сумі 2579,11 грн.; доплату за вислугу років у зв`язку з підвищенням посадових окладів на 1% за кожні п`ять років відпрацьованих на підприємстві та 2% за відповідність спеціальності займаній посаді за період з 17.03.2009 року по квітень 2014 року в сумі 2217,43 грн.; доплати за особливий характер праці (складність, напруженість в роботі) згідно галузевих та колективних угод - 12% з врахуванням підвищення посадових окладів на 1% за кожні п`ять років відпрацьованих на підприємстві та 2% за відповідність спеціальності займаній посаді за період з грудня 2007 року по липень 2014 року (включно) в сумі 4305,36 грн.; суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період з грудня 2007 року по червень 2020 року у сумі 20130,59 грн. В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що за результатами перевірки відділом правової допомоги апарату об`єднання профспілок Львівщини, встановлено порушення законодавства про працю, про що керівнику експедиції [PERSON] скеровано подання правового інспектора праці ОПЛ про усунення виявлених порушень. Ухвалою суду від 27.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.01.2020 року заяву представника відповідача - адвоката Оприска М.В. задоволено, продовжено відповідачу Львівській лісовпорядній експедиції строк на подачу відзиву на позов. Ухвалою суду від 23.10.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених у позові та заяві про збільшення позовних вимог. Представник відповідача Львівської державної лісовпорядної експедиції в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Разом з тим, неодноразово скеровував на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи та вчергове не з`явився у судове засідання, призначене на 15.01.2021 року. Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Водночас, згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, з урахуванням того, що представник відповідача неодноразово не прибував у судові засідання, в т.ч. без поважних причин, суд приходить до висновку, про розгляд справи у відсутності останнього, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Порядок оплати праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, регламентуються ст.98 КЗпП України і здійснюється на пілставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] 07.06.2017 року, останньому в порушення вимог ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати. Вказане підтверджується результатами інспекційного відвідування експедиції інспектором Головного управління держпраці у Львівській області, в ході якого виявлені порушення законодавства про працю, про що свідчить лист - відповідь заступника начальника Головного управління держпраці у Львівській області Стецько А. №4849/3/15-04 від 25.05.2018 року (а.с.82-85). На підставі наведенного, щодо в.о. начальника Піпі Р.С. внесено припис на усунення та недопущення в подальшому виявлених порушень, а саме: - «…виявлено порушення вимог п.5,1 Галузевої угоди між агентством лісових ресурсів України і профспілкою працівників лісового господарства України на 2016 - 2020 роки, яка підписана представниками сторін 10.11.2016 року та, відповідно до п.1.9 даної угоди, з цієї дати набрала чинності. Зокрема в листопаді - грудні 2016 року оклади керівників, професіоналів та фахівців розраховувались від тарифної ставки робітника 1 розряду на лісокультурних (лісогосподарських) роботах, помноженої на коефіцієнт відповідної посади, але з розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, збільшеному на 102%, а не на 110%, чим порушено вимоги частини 4 статті 96 КЗпП України, частини 4 статті 6 ЗУ «Про оплату праці» № 108, частини 2 статті 9 ЗУ « Про колективні договори і угоди» від 01 липня 1993 року № 3356-ХІІ»; - «…встановлено порушення абз.3 п.4.3.1. колективної угоди між адміністрацією та профспілковим комітетом Львівської державної лісовпорядної експедиції на 2014 - 2015 роки (чинної на сьогоднішній день), яким передбачено при встановленні посадових окладів враховувати стаж, рівень освіти, спеціальність. За кожні п`ять років, відпрацьованих на підприємстві підвищувати посадовий оклад на 1%, а за відповідність спеціальності займаній посаді - на 2% за погодженням з атестаційною комісією»; - «….встановлено порушення вимог частини четвертої статті 97 КЗпП України. Під час інспекційного відвідування адміністрацією експедиції не представлено жодних документів, відповідно до яких певним категоріям працівників встановлювалась доплата за особливий характер праці (складність,напруженість в роботі). А саме: п.3 додатку № 3 Колективної угоди експедиції на 2014 - 2015 р.р. встановлено проведення доплат в розмірі 12% денної тарифної ставки (посадового окладу) працівникам з відрядною оплатою праці за кожен день, в які вони працювали за персональним комп`ютером або з комп`ютерною технікою більше 4 години в день. Також, п.5 у графі «Надбавки» додатку № 7 Галузевої угоди на 2016 - 2020 роки та Галузевої угоди на 2013 - 2015 роки передбачено надбавку за складність, напруженість у роботі в розмірі до 50% посадового окладу. Як приклад, було досліджено наряд акт ІТП інженер таксатор [PERSON] за березень 2017 року, за даними якого в деякі дні березня 2017 року останній виконував роботу за персональним комп`ютером, однак з визначення відомостей нарахування заробітної плати за березень 2017 року не був застосований особливий порядок оплати праці, встановлений колективною угодою». Крім того, за результатами перевірки відділом правової допомоги апарату Об`єднання профспілок Львівщини встановлено порушення законодавства про працю, про що керівнику експедиції [PERSON] скеровано подання правового інспектора праці ОПЛ №К-32 від 04.06.2018 року про усунення виявлених порушень (а.с.86), а саме : - «п.4.3.1. Колективної угоди, укладеної між адміністрацією та профспілковим комітетом Львівської державної лісовпорядної експедиції, укладеної на 2014 - 2015 р.р. абз. 3 п. 4.3.1. передбачено, що при встановленні посадових окладів працівникам враховувати стаж, рівень освіти, спеціальність. За кожні п`ять років, відпрацьованих на підприємстві підвищувати посадовий оклад на 1%, а за відповідність спеціальності займаній посаді - на 2% за погодженням з атестаційною комісією. Однак, зобов`язання адміністрації в цій частині не виконуються, чим порушено п. 4.3.1. Колективної угоди»; - «п.3 додатку №3 до вище зазначеної Колективної угоди передбачено проведення доплати працівникам експедиції за особливий характер праці, складність, напруженість в роботі, у розмірі 12% денної тарифної ставки (посадового окладу) працівникам з відрядною оплатою праці за кожен день, в які вони працювали за персональним комп`ютером або з комп`ютерною технікою. Однак, доплата за особливий характер праці працівникам експедиції не виплачується, чим порушено зобов`язання колективної угоди, а саме: п.3 додатку № 3. Таким чином, зазначені [PERSON] у зверненні порушення чинного трудового законодавства України та умов колективних договорів у Львівській державній лісовпорядній експедиції в частині виплати надбавок до посадових окладів працівникам, підтвердились». Відповідно до наданих позивачем Розрахунку підвищених посадових окладів на 1% і 2% згідно абз.3 п.4.3.1 Колективної угоди на 2009 рік (а.с.14-19), Розрахунку доплати за особливий характер праці (складність, напруженість в роботі) зідно Колективної угоди - 12% 9 (а.с.87-89) та Розрахунку копмпенсації з жовтня 1999 року по червень 2020 року (а.с.90-91), заборгованість відповідача перед позивачем становить 38023,94 грн. Суд приймає до уваги та вважає такими, що проведені вірно, представлені позивачем розрахунки заборгованості з наступних виплат: підвищення посадових окладів на 1% за кожних п`ять років відпрацьованих на підприємстві за період з 17.03.2009 року по квітень 2014 року в сумі 8791,45 грн.; підвищення посадових окладів на 2% за відповідність спеціальності займаній посаді за період з 17.03.2009 р. по квітень 2014 року в сумі 2579,11 грн.; доплату за вислугу років у зв`язку з підвищенням посадових окладів на 1% за кожні п`ять років відпрацьованих на підприємстві та 2% за відповідність спеціальності займаній посаді за період з 17.03.2009 року по квітень 2014 року в сумі 2217,43 грн.; доплати за особливий характер праці (складність, напруженість в роботі) згідно галузевих та колективних угод - 12% з врахуванням підвищення посадових окладів на 1% за кожних п`ять років відпрацьованих на підприємстві та 2% за відповідність спеціальності займаній посаді за період з грудня 2007 року по липень 2014 року (включно) в сумі 4305,36 грн.; суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період з грудня 2007 року по червень 2020 року у сумі 20130,59 грн., що в загальному розмірі становить 38023,94 грн. При цьому, оцінюючи подані позивачем розрахунки заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такі проведені із застосуванням відповідних формул, належним чином обґрунтовані та мотивовані, зокрема відповідають наданим позивачем колективним угодам та вищенаведеним положенням чинного законодавства. В свою чергу, в процесі розгляду даної справи, жодних належних доказів, які ставлять під сумнів наведені позивачем розрахунки та доводять його необґрунтованість, відповідачем не надано та судом не здобуто. Крім того, в ході розгляду справи судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 14.08.2019 року позов [PERSON] задоволено, вирішено стягнути з Львівської лісовпорядної експедиції на користь позивача не виплачені при звільненні кошти, які входять до складових заробітної плати в сумі 22 822,53 грн. Постановою Львівського апеляційного суду від 17.03.2020 року апеляційну скаргу Лісовпорядної експедиції залишено без задоволення, рішення Галицького районного суду м.Львова від 14.08.2019 року - залишено без змін. Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Згідно пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» : «компенсація втрати частини заробітної плати провадитьсязгідно зі ст.34 Закону і Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. N 1427, підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати (проіндексованої за наявності необхідних для цього умов) на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток». Відповідно до ст.ст.1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати здійснюється підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та господарювання та провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема до них відноситься і заробітна плата. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу на індекс інфляції в період невиплати доходу. Згідно Галузевої угоди між державним комітетом лісового господарства України і профспілковим комітетом працівників лісового господарства України на 2016 - 2020 роки п. 5.18. «…У разі порушення термінів виплати - компенсувати працівникам втрату частини заробітної плати згідно з чинним законодавством». Згідно п.4.1. Колективної угоди, укладеної між адміністрацією та профспілковим комітетом Львівської державної лісовпорядної експедиції на 2014-2015 роки (діючої на день звільнення [PERSON] ) «Оплата праці в експедиції здійснюється у відповідності із Законом України «Про оплату праці», Кодексом законів про працю України, іншими законодавчими та нормативними актами, чинними Генеральною і Галузевою угодами та цією Угодою». Компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу (роботодавця), що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення, оскільки ці нормативні акти не містять будь-якого виключення. Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобов`язане виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 цього Закону). Відповідно до п.2.2.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. N 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 р. N 114/8713 суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати належать до фонду оплати праці у складі додаткової заробітної плати. Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати - це державна гарантія, передбачена законодавством про працю. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення невиплачених при звільненні коштів підлягають задоволенню. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved