Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Ним було отримано повідомлення про відступлення права вимоги датоване 24.04.2014 р. В цьому повідомленні ТОВ «Перший український експертний центр» вказав, що між ним та ДП «Екос» ПАТ «ХК Київміськбуд» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ДП «Екос» відступив всі права вимоги до боржників на користь ТОВ «Перший експертний центр». В цьому ж повідомленні новий кредитор зазначив, що заборгованість за житлово-комунальні послуги має сплачуватись йому. . Такий договір між відповідачами є недійсним, оскільки у ньому відсутні узгоджені переліки житлово-комунальних послуг, що надаються, і їх вартість. На момент укладання спірного договору у відповідача було відсутнє будь - яке право вимоги до позивача, тобто такий договір було оформлено за відсутності будь - якої вимоги, що суперечить ст. 514 ЦК України. За таких обставин [PERSON] просить суд визнати недійсним договір про заміну кредитора № 11/10/01 від 11.10.2012 року, укладений між Дочірнім підприємством «Екос» по експлуатації та ремонту житлового фонду та об»єктів соціально-побутового призначення та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр». В судовому засіданні [PERSON] підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Представник ТОВ «Перший український експертний центр» заперечував щодо задоволення вимог. Пояснив, що Товариство більш ніж 2 роки здійснює надання послуг встановлених ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» згідно із затвердженими у встановленому порядку тарифам. Факт надання позивачу послуг було встановлено під час розгляду справи за позовом Товариства до [PERSON], який з незрозумілих підстав відмовляється сплачувати за надані послуги. Підстави встановлені законом для визнання угоди недійсною відсутні, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Представник Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, що 11.10.2012 року між ДП «Екос» ПАТ «ХК «Київміськбуд» та ТОВ «Перший український експертний центр» було укладено договір про зміну кредитора 11/10/01 за умовами якого ДП «Екос» ПАТ «ХК «Київміськбуд» відступило всі права вимоги виконання зобов»язань боржників на користь ТОВ «Перший український експертний центр». Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), відповідно до вимог ст.. 512 ЦК України. За приписами ст.. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Предметом договору, і це не заперечується сторонами, є заборгованість мешканців буд. [ADDRESS] по сплаті комунальних послуг та заборгованість по сплаті з утримання будинків, споруд, прибудинкової території в тому числі і власника квартири [NUMBER] яким є [PERSON] Також не заперечувалось в судовому засіданні, що ТОВ «Перший український експертний центр» надає споживачам послуги визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». До укладання спірного договору такі послуги надавались ДП «Екос» ПАТ «ХК «Київміськбуд». Позивач зазначає, що в нього були відсутні зобов»язання перед ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», а отже і борг, а тому договір має бути визнано недійсним. Положень п. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов»язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання таких послуг, в розумінні вимог чинного законодавства, не є підставою для звільнення особи від сплати таких послуг. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно із ч. 1-3,6 ст. 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено обов»язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження своїх прав укладеним між відповідачами договором та не доведено наявність підстав з якими законотворець передбачає можливість визнання угоди недійсною. Зважаючи на викладене позов задоволенню не підлягає. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed