Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 02.05.1982 року Капустянською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, актовий запис № 2. Позов [PERSON] обґрунтовував тим, що у шлюбі із відповідачем перебуває із 02.05.1982 року. Неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось. З 2012 року сторони проживають окремо, позивач перебуває в Португалії на заробітках, відповідач утворила нову сім`ю. Збереження сім`ї вважає неможливим, тому просив шлюб розірвати. У судове засідання 21.08.2017 року сторони, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились, у зв`язку з чим справа розглянута згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, та задовільнити позовні вимоги, без надання строку для примирення. Відповідач [PERSON] також надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, визнавши позовні вимоги повністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 02.05.1982 року в Капустянські сільські раді Новоушицького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Як випливає із змісту позовної заяви, сторони подружніх відносин не підтримують з 2012 року, позивач перебуває на заробітках за межами України, а відповідач проживає з іншим чоловіком, тобто шлюб [PERSON] існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач тривалий час не пов'язані спільним побутом, проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що сторони неповнолітніх дітей не мають, позивач наполягає на припиненні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала повністю, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення.

Outcome: approved