Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Старосинявської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки з кадастровими номерами 6824485000:03:014:0073 площею 0,4126 га та 6824485000:03:009:0055 площею 2,2501 га, що розташовані на території Паплинецької сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, які належали [PERSON], який помер 13.05.2015 року. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця, прийняв спадщину. Проте, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через відсутність правовстановлюючих документів. А тому позивач не може реалізувати свої спадкові права. Позивач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Старосинявської селищної ради, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Від нього надійшла заява, в якій він зазначив, що позов визнає і просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно\~ до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж кодексу.\~ Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову\~ суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] помер 28.05.2012 року в с.Паплинці Старосинявського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №257360 від 18.05.2015 року. До складу спадщини [PERSON] входять земельні ділянки з кадастровими номерами 6824485000:03:014:0073 площею 0,4126 га та 6824485000:03:014:0055 площею 2,2501 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Паплинецької сільської ради Старосинявського району Хмельницької області. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу, що стверджується заповітом, виданим Паплинецькою сільською радою Старосинявського району від 28.05.2012 року. [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, проте, через відсутність правовстановлюючих документів у позивача на вказані земельні ділянки, нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадщини, що стверджується листом приватного нотаріуса Старосинявського районного нотаріального округу. Основним Законом України в статті 41 визначається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] належали земельні ділянки з площею 0,4126 га та площею 2,2501 га, що розташовані на території Паплинецької сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач прийняв спадщину і є спадкоємцем за заповітом. На підставі ст. ст. 16, 328, 1218, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved