Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS]. Вимоги мотивує тим, що з 10.08.2001 року [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Вказана квартира являється власністю його та його колишньої родини на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.10.1993 року. Шлюб між ним та відповідачкою було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.2016 року. Відповідачка не проживає у вказаній квартирі вже понад рік, виїхавши в жовтні 2014 року, не повідомивши про місце свого проживання та не знявшись із реєстрації. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2016 року до участі у справі було залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору співвласників спірної квартири [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги та викладені у позові обставини, просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі на підставі наявних у матеріалах справі доказів. Треті особи в судове засідання не з'явилися, суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, у заявах зазначили, що позов підтримують, просять задовольнити вимоги. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28.10.1993 року виданого Комітетом по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району (а.с. 5). Як убачається із довідки по формі № 3, виданої ЖЕД № 403 від 18.09.2015 р. № 446, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON], відповідач [PERSON], 1971 р.н. та син [PERSON], 2003 р.н. (а.с. 3). Шлюб між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.2015 року (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Допитана судом свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача, зі сторонами у справі свого часу дружили сім'ями, у сусідню квартиру [ADDRESS] вона заходить періодично, речей відповідачки там не має. [PERSON] з вказаної квартири виселилася добровільно осінню 2014 року, з того часу жодного разу не з'являлася, відповідачка має іншу сім'ю. Свідок [PERSON] засвідчив, що восени 2014 року відповідачка пішла від [PERSON], він (свідок) на прохання сторін по справі перевозив речі [PERSON] за іншою адресою. Відповідачка виселялася добровільно, будь якого примусу не було. З того часу [PERSON] у квартиру позивача не поверталася. Факт не проживання відповідачки у спірному житловому приміщенні також підтверджено актом від 22 березня 2016 року, підписаним сусідами позивача, посвідчений начальником ЖЕД-403, у якому зазначено, що [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] з жовтня 2014 року (а.с. 6). Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідачка більше року без поважних причин постійно не проживає у спірній квартирі, її майно там не знаходиться, будь які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідачка не несе, у зв'язку з чим позивачу, який є співвласником квартири [ADDRESS], відповідачка чинить перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач відноситься до другої категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв'язку з чим має пільги по сплаті судового збору, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved