Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив, до [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги наступним. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2008 року, який рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 липня 2017 року розірвано. В період шлюбу сторонами було придбано наступне нерухоме майно: 31 жовтня 2014 року - земельну ділянку загальною площею 0,0670 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташовану за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану на ім`я позивача; садовий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на ім`я позивача; земельну ділянку загальною площею 0,0660 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташовану за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану на ім`я відповідачки; 14 січня 2016 року - автомобіль марки DAEWO MATIZ, 2007 року випуску, [NUMBER] , зареєстрований на ім`я відповідачки. Вказані земельні ділянки та садовий будинок придбані сторонами, у тому числі, й за кошти, отримані в борг від [PERSON] в сумі 5 000 доларів США, що підтверджується розпискою від 22 жовтня 2014 року. Договір позики був укладений [PERSON] в інтересах сім`ї за згодою [PERSON] , про що свідчить особисте отримання сторонами грошей від [PERSON] 29 жовтня 2014 року в рівних частках, тобто по 2 500 доларів США в один і той же день банківськими переводами «Золота корона» у Бердянському відділенні ПАТ АБ «Укргазбанк». Позичені грошові кошти були повернуті позивачем частками після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачкою, а саме - 16 грудня 2016 року в сумі 2 000 доларів США та 19 грудня 2017 року в сумі 3 000 доларів США, тобто позика була повернута за рахунок особистих грошей [PERSON] Крім того, 19 червня 2015 року між позивачем та ПАТ АБ «Укргазбанк» був укладений кредитний договір № 187/07/01-2015/ТО на придбання металопластикових вікон в сумі 33 000 грн. Після фактичного припинення шлюбних відносин в період з лютого 2016 року по 18 червня 2018 року (закінчення строку кредитного договору) [PERSON] одноособово сплачені кошти в рахунок погашення вказаного кредитного договору в сумі 30 419,07 грн. Таким чином, частка [PERSON] за борговими зобов`язаннями по кредитному договору від 19 червня 2015 року 187/07/01-2015/ТО складає 15 209,54 грн. Після припинення шлюбних відносин [PERSON] користується автомобілем, садовим будинком та земельними ділянками одноособово. Позивач зазначив, що відповідачка на праві власності має трикімнатну квартиру, в якій вона мешкає, [PERSON] житлової нерухомості немає, тому вважає необхідним виділити йому садовий будинок, який придатний для проживання, де він зможе мешкати. Автомобілем користується відповідачка, тому його доцільно залишити [PERSON] Крім того, розподілу підлягають боргові зобов`язання подружжя, які складаються з позики у розмірі 5 000 доларів США, що складає 140 402,03 грн., та зобов`язань по кредитному договору № 187/07/01-2015/ТО, сплачених [PERSON] одноособово після припинення шлюбних відносин в розмірі 30 419,07 грн. З урахуванням того, що вартість автомобіля менша за загальну вартість земельних ділянок та садового будинку, які позивач просить виділити йому, позивач погоджується сплатити відповідачці різницю вартості за мінусом суми, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] за кредитним договором від 19 червня 2015 року № 187/07/01-2015/ТО. Просив визнати спільною сумісною власністю подружжя земельні ділянки, садовий будинок, автомобіль марки DAEWO MATIZ; визнати спільними борговими зобов`язаннями подружжя договір позики від 22 жовтня 2014 року та кредитний договір від 19 червня 2015 року № 187/07/01-2015/ТО; поділити спільне сумісне майно подружжя та виділити [PERSON] земельну ділянку № [NUMBER] , визнати за ним право власності на земельну ділянку [NUMBER] , [PERSON] виділити автомобіль марки DAEWO MATIZ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] боргові зобов`язання у розмірі 2 500 доларів США, що становить 70 201,02 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 14 861,81 грн., як грошову компенсацію різниці між вартістю її частки у праві спільної сумісної власності та вартістю виділеного їй майна з урахуванням боргових зобов`язань відповідачки за кредитним договором від 19 червня 2015 року № 187/07/01-2015/ТО. Відповідачка [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про встановлення факту окремого проживання та визнання майна особистою приватною власністю. В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України шлюб між сторонами припинено 08 серпня 2017 року, але шлюбні відносини між ними фактично припинились в жовтні 2015 року. З цього часу вони стали проживати окремо, остаточно припинили вести спільні побут та господарство, утримувати один одного, виконувати свої зобов`язання як подружжя. З жовтня 2015 року сторони не мали спільного бюджету, окремо один від одного розпоряджалися своїми доходами. Відповідач забрав свої речі та виїхав з квартири, в якій він проживав однією сім`єю з позивачкою, тобто добровільно змінив місце свого проживання. 15 лютого 2012 року під час шлюбу за кошти сім`ї та кредитні кошти ПАТ «Креді Агріколь Банк» сторонами був придбаний автомобіль FIAT DOBLO COMBI, реєстраційний номер [NUMBER] , який було зареєстровано на [PERSON] з правом користування [PERSON] В 2015 році цей автомобіль було продано, гроші розділено між дружиною та чоловіком на дві частини порівну. За свою частку коштів позивачка придбала автомобіль DAEWO MATIZ, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , купівлю якого було оформлено 14 січня 2016 року, тобто в період окремого проживання подружжя в зв`язку із фактичним припиненням шлюбних відносин. Просила встановити юридичний факт окремого проживання [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із фактичним припиненням ними шлюбних відносин в період з жовтня 2015 року по 08 серпня 2017 року, визнати за позивачкою право особистої приватної власності на автомобіль марки DAEWO MATIZ. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 травня 2018 року по справі призначено оціночно-земельну та оціночно-будівельну експертизу, на час проведення експертизи провадження в справі зупинено. 20 серпня 2018 року до суду надійшов висновок судової оціночно-технічної та земельно-оціночної експертизи, у зв`язку із чим провадження у справі поновлено. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала та пояснила суду наступне. Під час шлюбу сторонами було придбано нерухоме майно - дві земельні ділянки, на одній з яких розташований садовий будинок. Відповідачка [PERSON] має у власності квартиру, в якій вона на даний час проживає із спільною дочкою сторін. [PERSON] власного житла не має, на даний час вимушений проживати з сином в квартирі, яку він винаймає. Садовий будинок можливо переобладнати в житловий будинок та використовувати для проживання позивача. Оскільки між сторонами на даний час існують дуже напружені стосунки, а також тому, що в спірному садовому будинку проживає родичка відповідачки, спільне користування нерухомим майном є неможливим. Позивачем підтверджено факт позики в розмірі 5 000 доларів. Ці грошові кошти були витрачені в інтересах сім`ї на покупку земельних ділянок та садового будинку. Вказаний факт підтверджується банківськими документами, а також тим фактом, що грошові кошти були отримані 29 жовтня 2014 року, а нерухоме майно подружжям було придбано 31 жовтня 2014 року. Позичені кошти в повному обсязі [PERSON] були повернуті після розірвання шлюбу, тому у відповідності з нормами СК України вказана сума є спільними борговим зобов`язанням і половина цієї суми підлягає стягненню з відповідачки. Крім зазначеного, [PERSON] було укладено кредитний договір на покупку металопластикових вікон для садового будинку. Позивачем надано докази того, що ці вікна були придбані та доставлені за адресою розташування садового будинку, що підтверджує той факт, що вікна були придбані в інтересах сім`ї. Кредит [PERSON] також сплачував самостійно після припинення шлюбних відносин, що підтверджено відповідними квитанціями. Вважає доцільним виділити позивачу в порядку поділу садовий будинок та дві земельні ділянки, відповідачці залишити автомобіль та врахувати при поділі майна боргові зобов`язання, які були сплачені [PERSON] . Просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Щодо зустрічного позову зазначила, що [PERSON] не доведено факту окремого проживання сторін з жовтня 2015 року. Рішенням суду від 12 липня 2017 року встановлено, що сторони припинили проживати з лютого 2016 року. Даний факт також підтверджено поясненнями свідків. Крім зазначеного, при вирішенні питання, чи є автомобіль DAEWO MATIZ спільною сумісною чи особистою власністю необхідно враховувати джерело коштів на його придбання. [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що вказаний автомобіль вона придбала за власні кошти. Натомість, в позові вона сама зазначила, що сторонами було продано старий автомобіль і кошти від його продажу були витрачені на купівлю нового автомобілю та на проведення операції [PERSON] Враховуючи наведене, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату та час судового розгляду, в судове засідання не з`явилась. Представник відповідачки первісний позов визнала частково з наступних підстав. Враховуючи, що об`єкти нерухомості складають один комплекс земельних ділянок і споруд, частки подружжя повинні бути рівними, вважає, що садовий будинок і дві земельні ділянки повинні бути поділені по 1/2 частині кожному з подружжя. Крім того, у випадку, коли один з подружжя бажає присудження тільки йому цілого комплексу об`єктів нерухомості, то необхідною є згода іншої сторони, а також попереднє внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, чого позивачем зроблено не було. Відповідачка не заперечує факту укладення [PERSON] кредитного договору на придбання металопластикових вікон, але вказані вікна в садовий будинок поставлені не були, де ці вікна на даний час не відомо, тому є ймовірність, що вікна було встановлено на інші об`єкти нерухомості або передані третім особам. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б дали можливість стверджувати, що вищевказаний кредитний договір було укладено в інтересах сім`ї, тому кошти, сплачені [PERSON] за цим договором, не є об`єктом спільної сумісної власності та не повинні братися до уваги при поділі майна подружжя. Позивачем за первісним позовом не надано суду належних доказів на підтвердження того, що сторони отримали грошову суму в розмірі 5 000 доларів США за розпискою від 22 жовтня 2014 року, а також факту повернення [PERSON] суми боргу. В зв`язку із зазначеним, дана сума також не повинна враховуватися при поділі майна колишнього подружжя [PERSON] . Зустрічний позов просила задовольнити в повному обсязі. [PERSON] не згодна з визначеною [PERSON] вартістю автомобіля DAEWO MATIZ в розмірі 89 857,30 грн., оскільки його було куплено 14 січня 2016 року за 49 000 грн. за кошти позивачки. Шлюбні відносини між сторонами припинилися з жовтня 2015 року, факт окремого проживання на час придбання автомобіля підтверджено поясненнями свідків. Таким чином, автомобіль є особистою власністю [PERSON] і поділу не підлягає. Свідок [PERSON] пояснив суду, що знає [PERSON] з 1979 року, [PERSON] - приблизно 8-9 років. У [PERSON] був автомобіль FIAT, який сторонами було продано, оскільки позивачу було необхідно проведення операції по заміні колінного суглоба, яка коштувала 4 000 доларів США. Свідок порадив купити менший автомобіль, а різницю витратити на лікування [PERSON] Пізніше позивач розповів свідку, що вони з дружиною стару машину продали, а купили DAEWO MATIZ. На той момент вони проживали разом. Перестали спільно проживати сторони на початку 2016 року, саме в той час у позивача були великі проблеми зі здоров`ям, після перебування в лікарні [PERSON] став проживати у батька. Зі слів позивача, коли він перебував в лікарні в м. Запоріжжі, дружина його відвідувала. Допитаний судом свідок [PERSON] пояснив, що він часто спілкувався із сім`єю [PERSON] . З 2014 року по вересень 2015 року свідок проходив військову службу, з вересня 2015 року [PERSON] щотижня ходив з [PERSON] в баню та заходив за позивачем за місцем його проживання по [ADDRESS] . Коли в грудні 2015 року [PERSON] зробили операцію, відповідачка відвідувала його в лікарні, возила йому їжу. Автомобіль FIAT [PERSON] продали перед операцією, оскільки не вистачало грошей на лікування, та взяли менший автомобіль - MATIZ. Новий автомобіль було придбано в той же день, коли продано старий. Автомобілі покупались для потреб сім`ї. Після того, як [PERSON] було виписано з лікарні, він переїхав проживати до батька, але позивач передавав дружині грошові кошти, в тому числі і через свідка. Свідок [PERSON] пояснив суду, що сім`ю [PERSON] він знає з 2009 року, оскільки проводив у них ремонтні роботи. Останній раз в грудні 2015 року - січні 2016 року міняв кран в квартирі по [ADDRESS] . В цей час [PERSON] після проведеної операції проживав у батька, але домовлявся про проведення робіт та сплачував за надані послуги саме позивач. Свідок [PERSON] , яка є сестрою відповідачки за первісним позовом, пояснила суду, що з 31 травня 2015 року вона проживає на дачі, яка належить сторонам по справі. До [PERSON] вона не їздила, але вони практично кожні вихідні приїжджали до неї. В жовтні 2015 року [PERSON] повідомила свідку, що у неї з чоловіком відбулась сварка і він пішов з дому. 01 листопада 2015 року [PERSON] приїхала до [PERSON] поздоровити з днем народження і побачила, що в квартирі по [ADDRESS] не було ні [PERSON] , ні його речей. Після цього свідок приїжджала до [PERSON] в листопаді, грудні 2015 року, на Новий рік, [PERSON] в квартирі не було. Свідку відомо, що [PERSON] перебував у лікарні в зв`язку з операцією, [PERSON] привозила до нього дітей. На дачі свідок проживає постійно, в 2015 році металопластикові вікна на дачу не привозили. В будинку на вікнах старі дерев`яні рами. Свідку відомо, що сторони продали великий автомобіль, частину коштів вони витратили на операцію, яку робили [PERSON] , а за іншу частину грошових коштів вони придбали автомобіль MATIZ. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою [PERSON] . Окремо сторони проживають з жовтня 2015 року. Вказаний факт відомий свідку в зв`язку з тим, що саме в жовтні 2015 року в їх будинку проводились ремонтні роботи, син свідка допомагав відсувати меблі в квартирі [PERSON] і він бачив, що [PERSON] у вказаній квартирі не проживає. Крім зазначеного, [PERSON] давала [PERSON] ключі від її квартири, щоб свідок відкрила двері слюсарю та поясняла, що вона буде на роботі, а її чоловік в квартирі не проживає. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Ст. 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Згідно з нормою ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: partial