Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила (а.с. 6): - визнати право власності за позивачем на приміщення: № 1-3 площею 12,6 кв.м.; 1-2 площею 5,2 кв.м.; 1-1 площею 15,3 кв.м.; 1-7 площею 10,7 кв.м.; загальною площею 43,8 кв.м. в об?єкті незавершеного будівництва № 83 по вул. Котовського в м. Малині, які вже виділені їй в користування і становлять 46/100 ідеальних часток від загальної площі. - інші приміщення (№ 1-4 площею 14,4 кв.м.; 1-5 площею 21,7 кв.м.; 1-6 площею 14,4 кв.м.) загальною площею 50,5 кв.м., що становлять 54/100 ідеальних часток від загальної площі, виділити у власність відповідачу. - визнати за позивачем право власності на 46/100 частин земельної ділянки розташованої в м. Малині по вул. Котовського 83 площею 1000 кв.м., на якій знаходяться приміщення № 1-3 площею 12,6 кв.м.; 1-2 площею 5,2 кв.м.; 1-1 площею 15,3 кв.м.; 1-7 площею 10,7 кв.м.; загальною площею 43,8 кв.м., та становлять 46/100 ідеальних часток від загальної площі об?єкту незавершеного будівництва. - інші 54/100 частини земельної ділянки розташованої в м. Малині по вул. Котовського 83 площею 1000 кв.м., на якій знаходяться приміщення (№ 1-4 площею 14,4 кв.м.; 1-5 площею 21,7 кв.м.; 1-6 площею 14,4 кв.м.) загальною площею 50,5 кв.м., що становлять 54/100 ідеальних часток від загальної площі, виділити у власність відповідачу. - стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за відхилення від ідеальних часток при виділу в натурі їй 46/100 об?єкту незавершеного будівництва в м. Малині по вул. Котовського 83 площею 43,8 кв.м. в розмірі 13437 гривень. - зобов?язати відповідача не чинити перешкоди у здійсненні позивачем права власності та права користування належним їй майном та надати доступ до приміщень № 1-3 площею 12,6 кв.м.; 1-2 площею 5,2 кв.м.; 1-1 площею 15,3 кв.м.; 1-7 площею 10,7 кв.м. та земельної ділянки в м. Малині по вул. Котовського 83. Після уточнення позовних вимог позивач просить (а.с. 50, 212): - визнати право власності за позивачем на приміщення: № 1-3 площею 12,6 кв.м.; 1-2 площею 5,2 кв.м.; 1-1 площею 15,3 кв.м.; 1-7 площею 10,7 кв.м.; загальною площею 43,8 кв.м. в об?єкті незавершеного будівництва № 83 по вул. Котовського в м. Малині, які вже виділені їй в користування і становлять 46/100 часток від загальної площі та виділити їх в натурі. - визнати спірну земельну ділянку обєктом спільного майна подружжя, поділити земельну ділянку між сторонами та визнати за позивачем право власності на 50/100 частин земельної ділянки, розташованої в м. Малині по вул. Котовського 83. - стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за відхилення від ідеальних часток при виділу в натурі їй 46/100 часток об?єкту незавершеного будівництва в м. Малині по вул. Котовського 83 площею 43,8 кв.м. в розмірі 13437 гривень. - зобов?язати відповідача не чинити перешкоди у здійсненні позивачем права власності та права користування належним їй майном та надати доступ до приміщень № 1-3 площею 12,6 кв.м.; 1-2 площею 5,2 кв.м.; 1-1 площею 15,3 кв.м.; 1-7 площею 10,7 кв.м. та земельної ділянки в м. Малині по вул. Котовського 83. В судовому засіданні позивач і її представник позов підтримали та пояснили, що позивач і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 1993 року по 2014 рік. За час перебування у шлюбі відповідач отримав у власність земельну ділянку для будівництва житлового будинку по вул. Котовського 83 в м. Малині Житомирської області на якій за спільні кошти сторін був зведений будинок. Даний будинок ще не добудований та не зданий в експлуатацію. Однак ступінь його готовності такий, що дозволяє здійснити поділ. Оскільки будинок і земельна ділянка є спільною сумісною власністю сторін, то просять позов задовольнити. Відповідач і його представник позов не визнали та пояснили, що будинок є недобудованим, а тому у сторін не виникло право власності на нього. До закінчення будівництва сторони є власниками будівельних матеріалів, а тому просить в позові відмовити. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. На підставі рішень Малинського районного суду Житомирської області від 10.09.2012 року (а.с. 19-21), від 25.04.2014 року (а.с. 22-23) та від 27.10.2014 року (а.с. 24-25) судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 жовтня 1993 року, який рішенням суду від 05 лютого 2014 року був розірваний. Рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради від 17 грудня 1992 року № 292 відповідачу було надано у довічне успадковуване володіння земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва площею 1000 м2 по вул. Котовського 81 в м. Малині Житомирської області (в подальшому номер будинку змінено на №83) (а.с. 12). Цього ж дня рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради № 293 відповідачу було дозволено будівництво одноквартирного, двоповерхового, жилого будинку на 4 кімнати корисною площею 170,2 м2 (а.с. 13-14). 20 грудня 1993 року погоджений проект будівництва житлового будинку № 81 по вул. Котовського в м. Малині Житомирської області (а.с. 15). 20 січня 2000 року відповідачу рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради №7 передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлових і господарських будівель по вул. Котовського 81 в м. Малині Житомирської області площею 1000 м2, а 25 липня 2013 року відповідачем отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку № 83 по вул. Котовського в м. Малині Житомирської області з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Після отримання дозволу та затвердження проекту будівництва сторони спільною працею та за рахунок сумісних коштів з 1994 року здійснювали будівництво житлового будинку на земельній ділянці № 83 по вул. Котовського в м. Малині Житомирської області. На час винесення рішення будинок в експлуатацію не зданий. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 618/07.15 від 01 липня 2015 року відсоток готовності будівництва будинку № 83 по вул. Котовського в м. Малині Житомирської області становить 68%, а його ринкова вартість становить 381500 гривень (а.с. 102). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 10 вересня 2012 року незавершений будівництвом будинок № 83 по вул. Котовського в м. Малині Житомирської області на підставі ст. 22 КпШС України визнаний об'єктом спільної сумісної власності сторін, оскільки був побудований під час перебування сторін у шлюбі за спільні кошти (а.с. 19-21). З даним висновком суд погоджується с наступних підстав. Згідно з існуючим на час спорудження спірного житлового будинку законодавством (ст. ст. 6, 30 ЗК України, ст. ст. 16, 17 Закону України «Про власність») індивідуальне житлове будівництво здійснювалося з метою забезпечення житловою площею тих громадян і членів їх сімей, яким у встановленому порядку надано право на земельну ділянку для будівництва будинку. Відповідно до статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі КпШС України), (чинного на час будівництва спірного будинку) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Аналогічні норми містяться і в ст.ст. 60, 63, 70 СК України, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України. Майном відповідно до ч. 1 ст. 190 та ст. 179 ЦК України є окремі речі, сукупність речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичної точки зору, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, відтак є майном, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. Згідно висновку експерта з будівельно-технічної експертизи № 618/07.15 від 01 липня 2015 року запропоновано 2 варіанти розподілу незавершеного будівництвом будинку № 83 по вул. Котовського в м. Малині Житомирської області (а.с. 83-109). Виконавчий комітет Малинської міської ради надав дозвіл на розподіл будинку за 2 варіантом згідно висновку експерта (а.с. 249). За 2 варіантом експерт запропонував розділити будинок наступним чином (а.с. 97): 1. Першому співвласнику виділити приміщення 1-1 площею 15,3 м2 вартістю 61898 гривень, приміщення 1-2 площею 5,2 м2 вартістю 21037 гривень, приміщення 1-3 площею 12,6 м2 вартістю 50975 гривень, приміщення 1-7 площею 10,7 м2 вартістю 43288 гривень. Всього пропонується виділити першому співвласнику приміщення загальною площею 43,8 м2 вартістю 177197 гривень, що становить 46/100 часток будинку. 2. Другому співвласнику виділити приміщення 1-4 площею 14,4 м2 вартістю 58257 гривень, приміщення 1-5 площею 21,7 м2 вартістю 87790 гривень, приміщення 1-6 площею 14,4 м2 вартістю 58257 гривень. Всього пропонується виділити другому співвласнику приміщення загальною площею 50,5 м2 вартістю 204303 гривні, що становить 54/100 частки будинку. Оскільки за загальним правилом у разі поділу майна, що є спільною сумісною власністю, частки сторін є рівними, то другий співвласник повинен сплатити першому співвласнику грошову компенсацію за відхилення від рівності часток в розмірі 13553 гривні. В зазначеному варіанті для забезпечення відповідності архітектурно-планувального рішення вимогам діючих нормативних документів в галузі будівництва, необхідно провести наступні ремонтно-будівельні роботи: - закрити дверну пройму з приміщення 1-1 в приміщення 1-5; - закрити дверну пройму з приміщення 1-1 в приміщення 1-6; - в приміщенні 1-4 влаштувати перегородку з утворенням тамбуру площею близько 3,7 м2 та кухні площею близько 10,4 м2 (але не менше 7,0 м2) з наступним обладнанням дверної пройми між новоутвореними приміщеннями та встановленням дверного блоку; - для окремого входу в ізольовану квартиру через тамбур влаштувати в стіні дверну пройму з встановленням дверного блоку; - влаштувати дві дверні пройми, з наступним встановленням дверних блоків, між приміщенням 1-5 та приміщенням 1-6; - в приміщенні 1-6 влаштувати перегородку з утворенням суміщеного санвузла площею близько 3,9 м2 (але не менше 3,8 м2); - в приміщенні 1-1 влаштувати перегородку таким чином, щоб утворився тамбур площею близько 4,3 м2 з дверною проймою з дверним блоком у приміщення 1-1; - ліквідувати перегородку між приміщеннями 1-1 та 1-7 з наступним утворенням кімнати площею близько 22,1 м2; - кожну з квартир обладнати окремими інженерними мережами (системами електропостачання, водопостачання, водовідведення, опалення). Суд вважає за доцільне поділити будинок № 83 по вул. Котовського в м. Малині Житомирської області за вищевказаним варіантом розподілу, виділивши позивачу приміщення передбачені для першого співвласника, а відповідачу приміщення передбачені для другого співвласника, оскільки саме таким чином надані сторонам приміщення при вирішенні питання про встановлення порядку користування будинком (а.с. 24-25). Отже суд ділить будинок № 83 по вул. Котовського в м. Малині Житомирської області наступним чином: [PERSON] виділяє: -приміщення 1-1 площею 15,3 м2 вартістю 61898 гривень, -приміщення 1-2 площею 5,2 м2 вартістю 21037 гривень, -приміщення 1-3 площею 12,6 м2 вартістю 50975 гривень, -приміщення 1-7 площею 10,7 м2 вартістю 43288 гривень. Всього виділяє [PERSON] в будинку приміщення площею 43,8 м2 вартістю 177197 гривень, що на 13553 гривні менше ідеальної долі і становить 46/100 часток будинку. [PERSON] виділяє: -приміщення 1-4 площею 14,4 м2 вартістю 58257 гривень, -приміщення 1-5 площею 21,7 м2 вартістю 87790 гривень, -приміщення 1-6 площею 14,4 м2 вартістю 58257 гривень. Всього виділяє [PERSON] в будинку приміщення площею 50,5 м2 вартістю 204303 гривні, що на 13553 гривні більше ідеальної долі і становить 54/100 часток будинку. Стягує з [PERSON] на користь [PERSON] різницю вартості часток в розмірі 13553 гривні. Суд зобовязує сторони здійснити наступні переобладнання: [PERSON]: - закрити дверну пройму з приміщення 1-1 в приміщення 1-5; - закрити дверну пройму з приміщення 1-1 в приміщення 1-6; - в приміщенні 1-1 влаштувати перегородку таким чином, щоб утворився тамбур площею близько 4,3 м2 з дверною проймою з дверним блоком у приміщення 1-1; - ліквідувати перегородку між приміщеннями 1-1 та 1-7 з наступним утворенням кімнати площею близько 22,1 м2. [PERSON]: - в приміщенні 1-4 влаштувати перегородку з утворенням тамбуру площею близько 3,7 м2 та кухні площею близько 10,4 м2 (але не менше 7,0 м2) з наступним обладнанням дверної пройми між новоутвореними приміщеннями та встановленням дверного блоку; - для окремого входу в ізольовану квартиру через тамбур влаштувати в стіні дверну пройму з встановленням дверного блоку; - влаштувати дві дверні пройми, з наступним встановленням дверних блоків, між приміщенням 1-5 та приміщенням 1-6; - в приміщенні 1-6 влаштувати перегородку з утворенням суміщеного санвузла площею близько 3,9 м2 (але не менше 3,8 м2); Також суд зобовязує [PERSON] та [PERSON] кожну з квартир обладнати окремим інженерними мережами (системами електропостачання, водопостачання, водовідведення, опалення). Що стосується земельної ділянки по вул. Котовського № 83 в м. Малині Житомирської області з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, то суд враховує, що відповідно до положень статей 6, 17 ЗК України 1992 року, Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15 «Про приватизацію земельних ділянок», Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадян (затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року № 10) і ст. 22 КпШС України, які були чинними на час приватизації відповідачем спірної земельної ділянки, земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, садівництва, дачного і гаражного будівництва, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку у земельному фонді. Разом з тим, виходячи зі ст. 30 ЗК України 1992 року, згідно з якою при переході права власності на будівлю і споруди разом з цими обєктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення, у разі будівництва подружжям на земельній ділянці будівель і споруд право власності на земельну ділянку відповідно виникає й в учасників спільної власності на ці будівлі та споруди. Аналогічне право в учасників спільної власності на будівлі і споруди виникає при приватизації земельних ділянок, на яких останні знаходяться. Такі самі норми містяться в нині чинних ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. За таких обставин суд визнає земельну ділянку призначену для обслуговування житлових і господарських будівель по вул. Котовського 83 в м. Малині Житомирської області площею 1000 м2 спільною сумісною власністю сторін. Оскільки за загальним правилом при поділі спільної сумісної власності частки співвласників є рівними, то суд визнає за позивачем право власності на 50/100 часток цієї земельної ділянки. Для визначення можливих варіантів її розподілу суд також призначав земельно-технічну експертизу. Експерт у висновку запропонував 4 варіанти розподілу земельної ділянки (а.с. 99-108). Однак з урахуванням варіанту розподілу будинку суд вважає за доцільне розподілити земельну ділянку за варіантом № 2-1 (а.с. 100-101, 107 зворот). За цим варіантом експерт запропонував розділити земельну ділянку наступним чином: 1.Першому співвласнику виділяється земельна ділянка площею 500 м2, що обмежена лініями 1-2-5-Г-М-К-Л-6-1: -від точки 1, яка є вершиною спряження лівої (землі не надані у власність або користування) та тильної (землі [PERSON]С.) меж земельної ділянки, лінія розподілу проходить по тильній межі ділянки до точки 2; довжина лінії 1-2 26,52 м.; -від точки 2, яка є вершиною спряження тильної та правої (землі загального користування вул. Котовського) меж земельної ділянки, лінія розподілу проходить по правій межі ділянки до точки 5; довжина лінії 2-5 16,83 м.; -від точки 5 лінія розподілу проходить під кутом 90,250 до лінії 2-5 (правої межі ділянки) по перпендикуляру до правої стіни будинку до точки Г; точка Г розташована на правій стіні будинку (В-Д) на відстані 4,67 м. від правого дальнього кута будинку (точки В); довжина лінії 5-Г 5,21 м.; -від точки Г лінія розподілу ділянки проходить по лінії розподілу житлового будинку до точки М; точка М розташована на лівій стіні будинку (А-Б) на відстані 4,67 м. від лівого дальнього кута будинку (точки Б); -від точки М лінія розподілу проходить перпендикулярно до лівої стіни будинку до точки К; довжина лінії М-К 1,00 м.; -від точки К лінія розподілу проходить перпендикулярно до лінії М-К до точки Л; довжина лінії К-Л 9,31 м.; -від точки Л лінія розподілу проходить перпендикулярно до лінії К-Л до точки 6; довжина лінії Л-6 7,11 м.; -від точки 6 лінія розподілу проходить по лівій (землі не надані у власність або користування) межі ділянки до точки 1; довжина лінії 6-1 25,37 м. 2.Другому співвласнику виділяється земельна ділянка площею 500 м2, що обмежена лініями 5-Г-М-К-Л-6-4-3-5: -від точки 5 лінія розподілу проходить перпендикулярно до правої стіни будинку та під кутом 89,350 до правої межі ділянки до точки Г; точка Г розташована на правій стіні будинку (В-Д) на відстані 5,25 м. від правого ближнього кута будинку (точки Д); довжина лінії 5-Г 5,21 м.; -від точки Г лінія розподілу земельної ділянки проходить по лінії розподілу житлового будинку до точки М; точка М розташована на лівій стіні будинку (А-Б) на відстані 5,25 м. від лівого ближнього кута будинку (точки А); -від точки М лінія розподілу проходить перпендикулярно до лівої стіни до точки К; довжина лінії М-К 1,00 м.; -від точки К лінія розподілу проходить перпендикулярно до лінії М-К до точки Л; довжина лінії К-Л 9,31 м.; -від точки Л лінія розподілу проходить перпендикулярно до лінії К-Л до точки 6; довжина лінії Л-6 7,11 м.; -від точки 6 лінія розподілу проходить по лівій (землі не надані у власність або у користування) межі ділянки до точки 4, яка є вершиною спряження лівої (землі не надані у власність або у користування) та передньої фасадної (землі загального користування вул. Котовського) меж земельної ділянки; довжина лінії 6-4 13,15 м.; -від точки 4 лінія розподілу проходить по передній фасадній межі ділянки до точки 3, яка є вершиною спряження передньої фасадної (землі загального користування вул. Котовського) та правої (землі загального користування вул. Котовського) меж земельної ділянки; довжина лінії 4-3 25,88 м.; -від точки 3 лінія розподілу проходить по правій межі ділянки до точки 5; довжина лінії 3-5 21,08 м. Враховуючи ті приміщення в будинку, які виділені позивачу та відповідачу, суд проводить розподіл земельної ділянки наступним чином: -[PERSON] виділяє земельну ділянку площею 500 м2, що обмежена лініями 1-2-5-Г-М-К-Л-6-1; -[PERSON] виділяє земельну ділянку площею 500 м2, що обмежена лініями 5-Г-М-К-Л-6-4-3-5. Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов?язати відповідача не чинити перешкоди у здійсненні позивачем права власності та права користування належним їй майном та надати доступ до приміщень № 1-3 площею 12,6 кв.м.; 1-2 площею 5,2 кв.м.; 1-1 площею 15,3 кв.м.; 1-7 площею 10,7 кв.м. та земельної ділянки в м. Малині по вул. Котовського 83, суд враховує, що позивач не надала жодних доказів, які б свідчили про те, що позивач чинить їй якість перешкоди. За таких обставин суд відмовляє позивачу в задоволенні позову в цій частині за безпідставністю. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та витрат на оплату вартості експертизи.

Outcome: partial