Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя, свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував у шлюбі з [PERSON] з 13.10.2001 року по 11.11.2013 року. Позивач зазначає, що 02.09.2005 року вони придбали жилий будинок з господарськими спорудами, розташований по [ADDRESS] та зареєстрували на відповідачку. До розірвання шлюбу вони спільно користувались вказаним будинком. Позивач вказує, що 11.11.2013 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Виходячи з вищевикладеного, позивач просить визнати за ним право власності на одну другу частину будинку [ADDRESS]. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 11.11.2013 року шлюб зареєстрований 13.10.2001 року виконкомом Жовтневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 9 між [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) було розірвано. В свою чергу, згідно із Договору купівлі-продажу будинку від 02.09.2005 року, [PERSON] був куплений житловий будинок з господарчими будівлями які розташовані в [ADDRESS]. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12710027 від 30.11.2006 року власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], зазначена [PERSON]. Як вбачається з висновку про вартість нерухомого майна від 24.07.2014 року, вартість житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], складає 27600,00 гривень. Приписами ч. 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно приписів ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В судовому засіданні позивач та відповідачка визнали, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], є їхньою спільною сумісною власністю. Приписами ч. 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно приписів ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приписами ст. 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Виходячи з вищевикладеного позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved