Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 09.06.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя не склалось через несумісні характери та різні погляди на життя, що призводило до непорозуміння та сімейних негараздів. Подружніх стосунків з 2010 року не підтримують. Вважає, що спільне проживання і збереження шлюбу неможливе, оскільки він проживає з іншою жінкою з якою має спільну доньку та планує одружитися. Крім того, під час шлюбу у відповідача народився син від іншого чоловіка, хоча батьком дитини записаний він, так як на час народження дитини вони перебували в зареєстрованому шлюбі. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, судові витрати залишити без відшкодування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 09.06.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 909, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], після реєстрації шлюбу прізвище відповідача змінено на [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині різних поглядів на життя, несхожості характерів, між ними втрачено почуття любові, сторони подружніх стосунків не підтримують з 2010 року, за цей період жодних дій для примирення та збереження сім'ї не вчиняли, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейні стосунки у сторін не склалися через несумісні характери, сім'я фактично розпалась, сторони вважають, що примирення між ними неможливе та не бажають підтримувати подружні стосунки, просять шлюб розірвати, вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує думку позивача, який просить судові витрати покласти на нього та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved