Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] померла його баба - [PERSON], після смерті якої залишилося право на земельну частку (пай), площею 4,83 в умовних кадастрових гектарах, по колишньому КСП імені Шевченка. Він (позивач) є спадкоємцем померлої за заповітом, спадщину прийняв, але отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) в нотаріуса не може в зв'язку з тим, що сертифікат серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON], а в заповіті та свідоцтві про смерть ім'я спадкодавця зазначено «[PERSON]». Оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай) втрачено. [PERSON] просив суд встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку пай серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], належав [PERSON], яка померла [INFO], та визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай), площею 4,83 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належало [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, які викладені в позовній заяві, просив задовольнити. Представник відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив розгляд справи проводити без його участі. Суд розглядає справу в відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про смерть (а.с. 4) вбачається, що [INFO] померла [PERSON]. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 1992 року [PERSON] скала заповіт, яким належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, а також все майно, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своєму онуку [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 10) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 31 травня 2016 року (а.с. 23). Таким чином, спадкоємство після смерті [PERSON] здійснюється за вищезазначеним заповітом, який не змінений та не відмінений, що підтверджується відміткою секретаря виконкому від 17 квітня 2008 року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай), площею 4,83 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Шевченка, отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який 20 серпня 1996 року зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 105, що підтверджується копією сертифікату (а.с. 8) та довідкою відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 18 березня 2016 року (а.с. 9). В судовому засіданні встановлено, що при виготовленні та видачі вищезазначеного сертифікату було допущено помилку в написанні імені [PERSON], а саме замість ім'я «[PERSON]» зазначено ім'я «[PERSON]». З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON], в зв'язку з тим, що сертифікат виданий на ім'я [PERSON], а в заповіті та свідоцтві про смерть ім'я спадкодавця зазначено «[PERSON]», що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 квітня 2016 року (а.с. 11). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що добре знали [PERSON], яку в селі називали [PERSON]. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. [PERSON] позбавлений можливості в іншому порядку встановити, що сертифікат серії [NUMBER] належав [PERSON]. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволяє йому оформити спадщину після смерті [PERSON] Добуті по справі докази підтверджують факт, який просив встановити позивач, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. З копії спадкової справи № 61/2016 до майна померлої [PERSON] (а.с. 19-21) вбачається, що спадщину після смерті останньої прийняв [PERSON] Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). В судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] втрачено, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 12). Позивач позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин суд вважає, що є законні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало померлій [PERSON]

Outcome: approved