Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що органом приватизації [PERSON] міської ради від 23.01.1998 року винесено розпорядження №27, відповідно до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передано у спільну приватну власність в рівних частках житлове приміщення квартиру [ADDRESS]. На підставі даного розпорядження 23.01.1998 року було видано Свідоцтво про право власності на квартиру. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були зареєстровані в [INFO], але ніколи там не проживали, оскільки проживали у Луганській області. Так як у зазначеній квартирі проживав тільки [PERSON], то приватизація повинна була проводитися виключно на нього одного. Оскільки орган приватизації [PERSON] міської ради при винесенні свого розпорядження в 1998 році не врахував поданих [PERSON] зауважень, що реєстрація [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є формальною і тимчасовою, у даній квартирі зазначені особи не проживають, то таким чином відбулося порушення права [PERSON] щодо отримання у власність даної квартири вцілому. У звязку з вищенаведеним позивач просить визнати частково недійсним розпорядження органу приватизації, свідоцтво про право власності на квартиру та здійснити перереєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] вцілому за [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та посилався на обставини викладені в позовній заяві, наполягав позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Львівської області [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти позову [PERSON] таким чином як надав пояснення позивач. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] міської ради Львівської області про визнання частково недійсним розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на квартиру необхідно задовольнити в межах позовної вимоги виходячи з наступних підстав: Судом установлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 23.01.1998 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності в рівних частках: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON]. Із копії довідки №3524 від 04.04.2016 року, виданої комунальним підприємством [PERSON] міської ради «ЖЕК» вбачається, що в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON], де і зареєстрований [PERSON] Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно до Правової позиції у справі за №6-121 цс 13 Верховний Суд України зазначив, що право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з поясненнями позивача, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved