Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 27489,20 гривень за договором позики, укладеними між сторонами 04 вересня 2015 року, по яких відповідач зобовязався повернути борг до 04.12.2015 року. Вказує, що 04 вересня 2015 року [PERSON] позичив [PERSON] 800 доларів США та 5400 гривень строком до 04 грудня 2015 року. У звязку з неповерненням в строк боргу згідно умов договору позики позивач просить стягнути з відповідача борг за договором позики з відсотками за прострочення грошового зобовязання, втрат від інфляції, в сумі 27489 грн. 20 коп. Позивач станом на 12.09.2016 року збільшив позовні вимоги до 29093 грн. 76 коп. Позивач згідно заяви підтримав заявлені позовні вимоги повністю, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Дослідивши документи і матеріали справи, зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно досліджених копії розписки, 04 вересня 2015 року [PERSON] позичив [PERSON] 800 доларів США та 5400 гривень строком до 04 грудня 2015 року. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором Відповідно до правил ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а в судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір позики, всупереч умовам якого у визначений строк гроші не повернуті. Відповідно до договору позики станом на 12.09.2016 року сума боргу складається з 800 доларів США та 5400 гривень за розпискою від 04.09.2015 року, що складає 26736 грн. (21336+5400=26736), а курс НБУ на цю дату складав 26,67 грн. за 1 долар США (26,67 х 800 = 21336). Втрати від інфляції за період з 05.12.2015 по 12.09.2016 від суми боргу 26736 грн. складають 1737,57 грн. (26736 х 1,06499 26736), де 1,06499 коефіцієнт втрат від інфляції за вказаний період відповідно до відомостей Державної служби статистики України. Враховуючи 3 відсотки річних відповідач за період з 05.12.2015 по 12.09.2016 заборгував позивачу додатково кошти в сумі, що становить 620,19 грн. (283 / 366 х 3 / 100 х 26736), де 283 кількість днів за цей період. Загальна сума боргу по договору позики від 04.09.2015 року з врахуванням трьох процентів річних від простроченої суми по грошовому зобовязанню, втрат від інфляції складає 29093,76 грн. (26736+1737,57+620,19). Відповідач всупереч ст. 60 ЦПК України не представив суду доказів, які б спростовували доводи позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору, які підтверджуються документально, на суму 551,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 598, 625 ЦК України,

Outcome: approved