Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи це тим, що після смерті [INFO] року його батька [PERSON] відкрилась спадщина, що складається, зокрема, з права на земельну ділянку розміром по 2, 83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку позивач має право як спадкоємець за заповітом, однак через втрату Державного акту на право приватної власності на землю він позбавлений можливості оформити свої спадкові права, хоча спадщину прийняв у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представники позивача [PERSON] та адвокат [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали. Представник відповідача Великопузирківської сільської ради - сільський голова [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Ізяславської районної державної адміністрації, залученої до участі в справі ухвалою суду від 11 липня 2016 року, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, залученої до участі в справі ухвалою суду від 11 липня 2016 року, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. [PERSON] являється спадкоємцем [PERSON] за заповітом та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, що підтверджується довідкою державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори № 669/01-16 від 31 березня 2016 року, листом державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори № 1598/05-16 від 19 липня 2016 року. Згідно ст. 1225 Цивільного Кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 131 Земельного Кодексу України громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За життя [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку розміром 2, 83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Великопузирківської сільської ради, на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010675400052, виданого 10 лютого 2006 року, що підтверджується відповідним Державним актом, копія якого додана до матеріалів справи. Державний акт на право приватної власності [PERSON] на землю був втрачений, що підтверджується поясненнями представників позивача, відповідним оголошенням в газеті «Партнер» № 6 (980) за 11 лютого 2016 року, копія примірника якої додана до матеріалів справи. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на спірну земельну ділянку як спадкоємець за заповітом.

Outcome: approved