Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, понесених ним внаслідок пошкодження автомобіля, не виплачених страховою виплатою. Позовні вимоги мотивує тим, що 10 грудня 2016 року близько 10 год., громадянка [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мітсубіші-Паджеро», державний номерний знак Угорської Республіки JUP-366, рухаючись в напрямку м. Ужгород по автодорозі сполученням «Київ-Чоп», по вулиці Центральній в с. Сюрте Ужгородського району Закарпатської області, виконуючи маневр повороту ліворуч з головної дороги, виїхала на зустрічну смугу руху та допустила зіткнення з мікроавтобусом марки «Мерседес-Бенц Спринтер 312Д», державний номерний знак [NUMBER], під його керуванням. За фактом даної дорожньо-транспортної пригоди 11.12.2016 року, розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 12016070170001619, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в ході проведення якого встановлено відсутність в діях позивача та відповідача ознак складу кримінального правопорушення, але разом з тим встановлено в діях відповідача ознаки адміністративного правопорушення. Вказує, що в подальшому було проведено авто-товарознавче дослідження його автомобіля, та згідно висновку № 3210 від 29.05.2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мерседес-Бенц Спринтер 312Д», державний номерний знак [NUMBER], станом на 10.12.2016 року, складає 45122 (сорок пять тисяч сто двадцять дві) гривні. 00 коп. Однак, в березні 2018 року Моторне (транспортне) бюро України тільки частково відшкодувало шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, тобто здійснило регламентну виплату страхового відшкодування в сумі 37601 (тридцять сім тисяч шістсот одна) гривня 67 копійок. Відповідач протягом всього часу з моменту дорожньо-транспортної пригоди добровільно не відшкодувала завдані збитки, а тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON], на його користь матеріальну шкоду в розмірі: 7521 (сім тисяч пятсот двадцять одна) гривню понесених ним внаслідок пошкодження автомобіля, тобто різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, та судові витрати, повязані з розглядом справи. Позивач не скористався правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься його заява, а також заява представника, згідно з якими вони просять розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач також не скористалася правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відзиву чи заперечень на позовну заяву подано не було. У відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 грудня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме громадянка [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мітсубіші-Паджеро», державний номерний знак Угорської Республіки JUP-366, рухаючись в напрямку м. Ужгород по автодорозі сполученням «Київ-Чоп», по вулиці Центральній в с. Сюрте Ужгородського району, Закарпатської області, виконуючи маневр повороту ліворуч з головної дороги, виїхала на зустрічну смугу руху та допустила зіткнення з мікроавтобусом марки «Мерседес-Бенц Спринтер 312Д», державний номерний знак [NUMBER], під його керуванням. З дослідженої у судовому засіданні постанови заступника начальника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області [PERSON] про закриття кримінального провадження № 12016070170001619 від 28.02.2017 року вбачається, що за фактом вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, однак було закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Разом з тим, даною постановою констатовано наявність винних дій водія автомобіля «Мітсубіші-Паджеро», державний номерний знак Угорської Республіки JUP-366, [PERSON] на порушення п.10.1 ПДР України, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів. З доданого до матеріалів справи Висновку експертного авто-товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №3210 від 29.05.2017 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мерседес-Бенц Спринтер 312Д», державний номерний знак [NUMBER], станом на 10.12.2016 року, становить 45122 (сорок пять тисяч сто двадцять дві) гривні. 00 коп. За приписами частини 1 статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України (особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що позивач звертався в порядку ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», із заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача 10.12.2016 року та згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» про отримання коштів (страхового відшкодування), позивачу було відшкодовано 37601 (тридцять сім тисяч шістсот одна) гривня 67 копійок. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.\~81\~ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, не відшкодованою страховою виплатою, є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Згідно з вимогами ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України,\~у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.\~ Крім того, відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, повязані із залученням експертів та проведенням експертизи, а також повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судом встановлено, що позивачем було замовлено авто-товарознавчу експертизу для встановлення розміру завданих йому збитків, вартість проведення якої згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №3210 становить 620 (шістсот двадцять) гривень. Також, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). З дослідженого у судовому засіданні акту прийому-передачі наданих послуг № 1 від 28.02.2017 року встановлено, що загальна кількість витраченого часу адвоката відповідача на стадії досудового розслідування склало 8 год., та загальна вартість виконаних робіт становить 11456 гривень. З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено належними доказами оплату ним проведення авто-товарознавчої експертизи, гонорару адвокату та обґрунтованість таких витрат у зазначеному розмірі. При цьому, позивачем також ставиться вимога про стягнення з відповідача інших понесених ним витрат (поштові витрати на відправлення позовної заяви, транспортні витрати, витрати на друк та копіювання позовної заяви та додатків до неї), повязаних з підготовкою до розгляду справи у розмірі 437,05 грн., однак ним не додано жодних підтверджуючих документів (касових чеків, накладних, тощо), в обґрунтування такої суми, тому така вимога до задоволення не підлягає. Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial