Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з заявою про встановлення факту батьківства. В обґрунтування вимог вказує, що народився 16.08.1962 року. В свідоцтві про народження вчинений запис про матір [PERSON], відомості про батька відсутні. Це сталось тому, що на час його народження його мати [PERSON] та батько [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, хоча все життя проживали як одна сім'я, вели спільне господарство, мали взаємні права та обовязки, спільно виховували його. 27.04.2017 року помер батько. В звязку із смертю відкрилась спадщина. 13.09.2017 року листом приватний нотаріус [PERSON] відмовила в оформленні спадщини у звязку із відсутністю документальних доказів родинних відносин заявника з [PERSON] Інших спадкоємців немає. Просить встановити факт батьківства, а саме: що [PERSON], який помер 27.04.2017 року в с. Тарасівка Камянець Подільського району, є батьком [PERSON], [INFO]. В суді заявник та його представник заяву підтримали, просять задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши заявника, свідків, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився 16 серпня 1962 року, його батьками записані матірю [PERSON], батько відомості відсутні, що підтверджується свідоцтвом про народження V-УР № 1086102 від 24.08.1962 року. 27.04.2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №301735 від 27.04.2017 року. Після його смерті залишилось спадкове майно. Позивач як єдиний спадкоємець майна після смерті батька виявив бажання прийняти та оформити спадкові права, в звязку з чим [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Камянець Подільського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини. Однак листом №186/02-31 від 13.09.2017 року приватний нотаріус [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини [PERSON] з [PERSON]. Відповідно до ч. 2\~ст. 55 КпШС України 1969 року\~при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з ч. ч. 2, 3\~ст. 53 КпШС України 1969 року\~в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Як розяснено у п. 15\~Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України N 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~\~суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених\~ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч.2\~ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми\~КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Такий правовий висновок\~Верховного [PERSON] України викладений у постанові від 25.02.2015\~р. у справі № 6-20цс15. Аналогічні розяснення містяться і у п. 3\~постанові Пленуму Верховного [PERSON] України N 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Судом встановлено, що з 1961 року [PERSON] та [PERSON] стали вести сумісно господарство як подружжя,постійно проживали і були зареєстровані в [INFO] Камянець Подільського району, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обовязки один до одного. Згідно виписки з по господарської книги по господарського номеру 1283 за 1961 1963\~рр. [PERSON] записаний головою двору, [PERSON] дружина, [PERSON], [INFO], син. [PERSON] та [PERSON] шлюб не реєстрували, дитина була зареєстрована за заявою позивачки. Разом з [PERSON]П постійно проживали і були зареєстровані [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (онука), [PERSON] (онука), [PERSON] (співмешканка), що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Устянської сільської ради Камянець Подільського району №1922 від 12.09.2017 року. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином з дня народження, займався вихованням, дав йому освіту, зробив весілля, допомагав матеріально. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON]Д.є сином його брата [PERSON] [PERSON] та [PERSON] жили однією сімєю без реєстрації шлюбу. В 1962 році в них народився син [PERSON]. [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином, піклувався про нього, дбав про його здоровя , фізичний та психоемоційний розвиток, приділяв багато увагу здобуттю сином освіти. Після одруження заявник з сімєю проживав разом з батьками. Зважаючи на те, що при встановленні батьківства суд приймає до уваги сумісне проживання і ведення загального господарства батьками дитини до народження дитини або сумісне виховання чи утримання ними дитини, а також докази, які з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства (ст. 53 ч.3 КпШС), суд вважає, що зібраними у справі доказами з достовірністю підтверджується факт того, що [PERSON] та [PERSON] з 1961 року, тобто до народження дитини проживали разом і вели сумісне господарство. Після народження дитини [PERSON] продовжував проживати разом з сином і його матірю, займався його вихованням та утримував сина, крім того, поясненнями свідків зазначені факти також підтверджені. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним і підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 53 КпШС УРСР,

Outcome: approved