Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

[PERSON] \~\~звернувся до суду з позовом до Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування\~\~своїх вимог позивач вказує на те, що [INFO] померла його співмешканка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку сільськогосподарського призначення розташована на території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області. Позивач зазначає, що прийняв спадщину, однак оформити її не може, так як рішенням Балтського районного суду Одеської області від 11.11.2013 року було встановлено факт родинних відносин між його померлою співмешканкою та відповідачем [PERSON] як між троюрідною тіткою та племінником, в результаті чого [PERSON] , звернувшись до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Одеської області, отримав свідоцтво про право на спадщину, зокрема земельну ділянку яка належала [PERSON] . Ухвалою апеляційного суду Одеської області дане рішення було скасоване, а заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин залишена без розгляду. Після цього рішенням Балтського районного суду Одеської області від 19.12.2016 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] у справі за його позовом до Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області та [PERSON] , встановлено факт спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] в селі Піщана Балтського району Одеської області з 1999 року по день смерті останньої, визнано за ним право власності на земельну ділянку, належну померлій [PERSON] , визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] та скасовано державну реєстрацію в Державному реєстрі України права власності на спірну земельну ділянку. Зазначене рішення було оскаржене [PERSON] і рішенням апеляційного суду Одеської області від 08.08.2017 року скасовано через незалучення до участі у справі [PERSON] , як особи, яка може в порядку спадкування претендувати на спадкове майно в разі доведення поважності причин пропуску строку прийняття спадщини. Апеляційний суд ухвалив нове рішення, яким відмовив в задоволені позовних вимог [PERSON] , констатуючи, що відмова в задоволені позову не позбавляє його права звернутися з відповідним позовом до суду першої інстанції, залучивши до участі у справі всіх належних відповідачів. В зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що проживав із [PERSON] протягом 15 років, вели спільне господарство, після її смерті позивач за власні кошти здійснив поховання, вчинив всі необхідні обряди. За життя [PERSON] заповітів не складала, спадкоємців за законом першої, другої та третьої черги не має, він є спадкоємцем за законом четвертої черги, тому просив встановити факт його проживання однією сім`єю разом із [PERSON] , визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка належала останній, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, здійснену на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області Фургал Т.В. позовні вимоги позивача визнала і повідомила, що позивач і [PERSON] з 1999 року проживали однією сім`єю разом в одному житловому будинку по [ADDRESS] , вели спільне господарство і в погосподарській книзі вони записані як чоловік і дружина, на підтвердження чого надала для ознайомлення оригінал погосподарської книги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що [PERSON] дійсно проживав разом із [PERSON] однією сім`єю, що [PERSON] не доводиться [PERSON] родичем, позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі. Справжність підпису в заяві засвідчена секретарем Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області. Відповідач [PERSON] позов не визнав і повідомив, що позивач не є співмешканцем [PERSON] . Зазначив, що позивач сам передав йому повноваження для оформлення спадщини, що він і зробив, зі згоди позивача оформив спадщину на своє ім`я. Посилаючись на наявність рішень інших судів, ухвалених з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав, заявив відвід судді, однак після відмови у задоволенні відводу, [PERSON] покинув зал судового засідання, пояснивши, що більше не бажає брати участі в розгляді цієї справи цим складом суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Балтського районного суду Одеської області від 11.11.2013 року у справі № 493/2201/13-ц було встановлено факт родинних відносин між відповідачем [PERSON] та [PERSON] як між племінником та троюрідною тіткою. На підставі даного рішення суду приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області 17.12.2013 року відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВТО №297574 на земельну ділянку яка належала [PERSON] . Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.07.2016 року рішення Балтського районного суду Одеської області про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] було скасоване, а заява [PERSON] залишена без розгляду. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 19.12.2016 року у справі № 493/1156/16 частково задоволено позовні вимоги [PERSON] у справі за його позовом до Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області та [PERSON] , встановлено факт спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] в селі Піщана Балтського району Одеської області з 1999 року по день смерті останньої, визнано за ним право власності на земельну ділянку, належну померлій [PERSON] , визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] та скасовано державну реєстрацію в Державному реєстрі України права власності на спірну земельну ділянку. Зазначене рішення було оскаржене [PERSON] і рішенням апеляційного суду Одеської області від 08.08.2017 року скасовано через незалучення до участі у справі [PERSON] , як особи, яка може в порядку спадкування претендувати на спадкове майно в разі доведення поважності причин пропуску строку прийняття спадщини. Апеляційний суд ухвалив нове рішення, яким відмовив в задоволені позовних вимог [PERSON] , констатуючи, що відмова в задоволені позову не позбавляє його права звернутися з відповідним позовом до суду першої інстанції, залучивши до участі у справі всіх належних відповідачів. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Використовуючи своє право, позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в тому числі до [PERSON] та просив встановити факт його проживання однією сім`єю разом із [PERSON] , визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка належала останній, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, здійснену на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до вимог ст.1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, мають право на спадкування за законом у четверту чергу. Відповідно до\~ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Нормами ст.315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. У пункті 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року\~зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з п. 23\~постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту спільного постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] породжує для нього відповідне право на спадкування відповідно до\~ст.1264 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . За цією ж адресою як його дружина була зареєстрована [PERSON] , що підтверджується випискою із погосподарської книги. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у\~статті 3 Сімейного Кодексу України. Враховуючи викладене, беручи до уваги пояснення свідків, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині встановлення факту проживання [PERSON] разом із [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Що стосується позовної вимоги про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, суд зазначає наступне. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Позивач [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги за законом прийняв спадщину після померлої [PERSON] . У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9703 га, кадастровий номер 5120686900:01:001:0767, розташована на території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №092708, виданим 14.10.2008 року Балтською районною державною адміністрацією. Згідно\~ст.1225 ЦК України\~визначено, що\~спадкування права на земельну\~ділянку переходить до спадкоємців на загальних\~підставах, із\~збереженням\~її\~цільового\~призначення. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування. Згідно ч. 5\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Згідно з\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При цьому, за вимогами ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК України). Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст.\~2, ст.\~10, ч. 1,\~2,\~5\~ст.\~263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно необхідно задовольнити. Крім того, позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним виданого [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Згідно ст.1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВТО №297574, видане 17.12.2013 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Степанову А.Г. на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області від 11.11.2013 року, яке ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.07.2016 року скасовано, суд приходить до висновку про необхідність визнання даного свідоцтва недійсним, так як [PERSON] не мав права на спадкування. Враховуючи, що підставою виникнення у [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку було свідоцтво про право на спадщину, р-р №2988, серії ВТО № [NUMBER] , видане 17.12.2013 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П., суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку.\~

Outcome: approved