Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції, Львівська філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, [PERSON] про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником вантажного автомобіля Renault Magnum, державний номерний знак [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 486856, виданого Дрогобицьким ВРЕР ДАІ ГУ МВС України у Львівській області 09 лютого 2012 року. У жовтні 2016 року він вирішив продати вказаний автомобіль, проте, як йому стало відомо, в Державному реєстрі обтяження рухомого майна міститься запис від 01 березня 2012 року про накладення арешту на предмет обтяження автомобіль Renault Magnum, державний номерний знак [NUMBER], внесений відділом Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції на підставі ухвали Трускавецького міського суду про забезпечення позову від 18 січня 2012 року у справі № 1324-67/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 29 квітня 2014 року позов [PERSON] задоволено частково, зокрема, [PERSON] виділено та визнано за ним право власності на вантажний автомобіль марки Renault Magnum, державний номерний знак [NUMBER], вартістю 156\~612 грн. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 13 листопада 2014 року, яке було залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, рішення Трускавецького міського суду від 29 квітня 2014 року скасовано частково. Суд апеляційної інстанції встановив відсутність підстав для визнання права власності на вантажний автомобіль марки Renault Magnum, державний номерний знак [NUMBER], 1999 року випуску, за [PERSON], оскільки автомобіль було відчужено 25 січня 2012 року [PERSON] за правочином купівлі-продажу, який був чинним на момент вирішення справи судом. Тому позивач вважає, що на даний час відсутні підстави для накладення арешту на автомобіль марки Renault Magnum, державний номерний знак [NUMBER]. Просить усунути перешкоди в користуванні майном шляхом звільнення з-під арешту вантажного автомобіля Renault Magnum, державний номерний знак [NUMBER], 1999 року випуску, який належить йому на праві власності. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не заперечили у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, старший державний виконавець Трускавецького міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] у судовому засіданні, не заперечила проти задоволення позовних вимог. У судове засідання, що відбулося 29 грудня 2016 року старший державний виконавець Трускавецького міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, однак подала заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Львівської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, причин неявки не повідомили. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 486856 транспортний засіб Renault Magnum, державний номерний знак [NUMBER], 1999 року випуску, належить [PERSON], дата реєстрації: 09 лютого 2012 року /арк. справи 6/. Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 50456534 від 05 жовтня 2016 року на майно, яке належить боржнику [PERSON], предмет державної реєстрації: ВС4200СІ, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 01 березня 2012 року, накладено заборону відчуження /арк. справи 7/. Ухвалою Трускавецького міського суду про забезпечення позову від 18 січня 2012 року у справі у справі № 1324-67/12, провадження № 2/1324/164/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, на вантажний автомобіль (фуру) марки Renault Magnum, державний номерний знак [NUMBER], 1999 року випуску, який зареєстрований у МРЕВ ДАІ м. Дрогобича на [PERSON], накладено арешт /арк. справи 17-18/. З рішення Трускавецького міського суду від 29 квітня 2014 року вбачається, що [PERSON] виділено та визнано за ним правом власності на майно, зокрема, вантажний автомобіль (фура) марки Renault Magnum, державний номерний знак [NUMBER], вартістю 156\~612 грн. /арк. справи 12-16/. У подальшому рішенням колегії суддів апеляційного суду Львівської області від 13 листопада 2014 року встановлено, що автомобіль відчужено відповідачем [PERSON] 25 січня 2012 року [PERSON]. Також зазначено, що неправильним є висновок суду першої інстанції про передачу [PERSON] спірного автомобіля та визнання за ним права власності, оскільки автомобіль був відчужений за правочином, який був чинним донині /арк. справи 8-10/. Доказів недійсності правочину на час розгляду цієї справи суду не надано. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на \~власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.\~ Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. З огляду на вищенаведене вбачається, що ухвалою Трускавецького міського суду про забезпечення позову від 18 січня 2012 року накладено заходи забезпечення позову на майно, яке як було встановлено рішенням колегії суддів апеляційного суду Львівської області в подальшому не належить стороні по справі № 1324/67/12 [PERSON] Як було зазначено вище, судом встановлено, що відповідно транспортний засіб Renault Magnum, державний номерний знак [NUMBER], 1999 року випуску, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 486856. За таких обставин, суд \~приходить до переконання, що накладене обтяження на вказане рухоме майно транспортний засіб Renault Magnum, державний номерний знак [NUMBER], 1999 року випуску, який належить [PERSON], порушує його право власності на зазначене майно, позбавляє позивача права володіти, користуватися та розпоряджатися майном, яке належить йому на \~праві \~власності. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. На підставі наведеного та

Outcome: approved