Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Філії «Одеське регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Національний банк України, про : -визнання протиправними дій щодо нарахування на його картковий рахунок № 4476070100614023 заборгованості за надання послуги SMS-банкінгу, яка не надавалася, та щодо здійснення голосових повідомлень на його мобільний телефон про його кредиторську заборгованість; -визнання протиправними дій щодо своєчасного розгляду його звернення у відповідності до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1006 р. № 393/96-ВР, та щодо ненадання йому інформації про банківську послугу у відповідності до ст. 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; -про зобовязання списати з його рахунку № 4476070100614023 заборгованість; -та про відшкодування моральної шкоди в сумі 100000,00 грн. (а.с.2-7). Ухвалою суду від 02 червня 2016 року до участі у даній справі залучено ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у якості співвідповідача, а також Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с. 79). В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що, по-перше, 20.12.2011 р. між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір № 004-Р/006227 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки, а 26.12.2011 р. додатковий договір про надання послуг SMS-банкінгу до договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки № 004-Р/006227 від 20.12.2011 р.; по-друге, 27.07.2015 р. на його мобільний телефон надійшло голосове повідомлення про те, що у нього є кредиторська заборгованість у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та він повинен її терміново сплатити, після чого кожен день двічі у день на його мобільний телефон надходили голосові повідомлення про його кредиторську заборгованість та необхідність її погасити, що його дуже нервувало; по-третє, оскільки жодних послуг, за які він повинен заплатити гроші ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», він не отримував, тому 07.08.2015 р. він звернувся із відповідною заявами про надання розяснень щодо його заборгованості до Національного банку України та до Одеського регіонального управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та серед іншого просив в цих заявах на час отримання ним відповіді на ці заяви не третирувати його за мобільним звязком про його кредиторську заборгованість перед банком, але не зважаючи на це, банк методично повідомляв його по мобільному звязку про кредиторську заборгованість; по-четверте, 30.08.2015 р. він отримав відповідь від Національного банку України про те, що його заяву направлено до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» для розгляду суті та надання йому відповіді у строк до 31.08.2015 р., але будь-якої відповіді від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» він не отримав, та лише 26.09.2015 р. отримав відповідь Одеського регіонального управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яка не містить відповіді на жодне з питань, які містять у його заяві, й ця відповідь Одеського регіонального управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надана з порушенням вимог ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» та ст. 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність» щодо надання йому інформації по банківській послузі; і, по-пяте, відповідно до п. 1 додаткового договору про надання послуг SMS-банкінгу до договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки № 004-Р/006227 від 20.12.2011 р. банк повинен був надавати йому SMS-повідомлення про усі операції на його банківському картковому рахунку, й відповідно до наданого йому банком розрахунку, банк нарахував на його картковий рахунок Overdraft interest transaction, але фактично бак не виконував вимоги вказаного додаткового договору щодо надання йому SMS-повідомлень про усі операції на його банківському картковому рахунку. З огляду на наведене, позивач вважає, що своїми неправомірними діями щодо вимагання від нього кредиторської заборгованості, якої фактично не існує, постійними голосовими повідомленнями на його мобільний телефон про кредиторську заборгованість, порушенням вимог ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» щодо терміну розгляду його звернення, та порушенням ст. 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність» щодо надання йому інформації про банківську послугу відповідач спричинив йому моральну шкоду, розмір якої він оцінює у 10000,00 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позов, а представник відповідачів [PERSON] не визнала позов та подала адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву, які приєднані судом до матеріалів справи (а.с. 28-32, 58). Треті особи Національний банк України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не повідомили суду причини неявки своїх представників, хоча про дату і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 20.12.2011 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 004-Р/006227 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки, а 26.12.2011 року додатковий договір про надання послуг SMS-банкінгу до договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки № 004-Р/006227 від 20.12.2011 року, який є невідємною частиною цього договору. Відповідно до цього додаткового договору про надання послуг SMS-банкінгу від 26.12.2011 року, з 10.01.2012 року до платіжної картки позивача № 4476 0701 0061 4023 була підключена послуга «SMS-банкінг». Пункт 1 цього додаткового договору передбачає, що банк надає клієнту інформацію про транзакції по картковому рахунку клієнта, що здійсненні за допомогою платіжної картки клієнта, яка випущена на імя клієнта до його карткового рахунку, відкритого відповідно до умов договору, шляхом передачі SMS-повідомлень через мобільний зв'язок. Банк та клієнт дійшли згоди, що вказана вище інформація надається банком цілодобово. Згідно з п. 5 цього додаткового договору за надання послуги «SMS-банкінг» клієнт сплачує банку винагороду відповідно до встановлених договором тарифів банку. При цьому, Банк має право самостійно списувати суми вказаної винагороди з рахунків клієнта відповідно до умов укладеного договору та діючих тарифів Банка. У даній справі позивач не оспорює згаданий додатковий договір від 26.12.2011 року, та цей додатковий договір у встановленому законом порядку не визнаний недійсним станом на дату судового розгляду даної справи. Відповідно до п. 3.2.1 Тарифів комісійної винагороди АТ «Банк «Фінанси та Кредит» по операціях емісії і обслуговування платіжних карток MasterCard Worldwide або VISA Inc. На базі мікрочіпа та магнітної смуги для фізичних осіб (мультивалютні карткові рахунки в гривнях/доларах США), за операції з надання інформації про рух грошових коштів по КР шляхом SMS-повідомлень на мобільний телефон (за місяці_ за кожну картку окремо кошти списуються банком в день підключення, а надалі через кожний місяць отримання послуги. При цьому, у вказаних Тарифах банку не вказується, що нарахування та списання коштів повязано з кількість надісланих SMS-повідомлень. Відповідно до п. 3.1.5. договору № 004-Р/006227 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки від 20.12.2011 р. банк зобовязується списувати з карткового рахунку суми, виставлені до оплати банком. Пункт 1.2. цього договору передбачає, що клієнт сплачує банку плату за послуги, що надаються банком при використанні платіжної картки та обслуговуванні карткового рахунка у розмірах та в строки, які встановлені тарифами комісійної винагороди банку по операціях емісії і обслуговування платіжних карток. Таким чином, враховуючи той факт, що позивач не зараховував кошти на свій картковий рахунок, а списання коштів банком за користування послугою SMS-банкінгу відбувалося за умовами договору, у позивача станом на 11.09.2015 р. виникла заборгованість (несанкціонований овердрафт) у розмірі 393,87 грн. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги, що відповідно до п.4.1.5. договору № 004-Р/006227 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки від 20.12.2011 р. клієнт зобовязується щомісяця, не пізніше 10-го числа кожного місяця, особисто одержувати в банку виписку по картковому рахунку за минули розрахунковий період. У випадку неотримання клієнтом виписки, на нього покладаються можливі ризики і втрати. Відповідно до п. 4.1.6. цього договору, клієнт зобовязується перевіряти правильність відображення у виписці по картковому рахунку всіх операцій і у випадку незгоди з залишком коштів на картковому рахунку або іншими даними, зазначеними у виписці, письмово повідомити про це банк не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним. Якщо банк у зазначений строк не отримає відповідного повідомлення від клієнта, виписка вважається підтвердженою клієнтом. Але позивач не отримував виписки за власним картковим рахунком та протягом користування картковим рахунком жодного разу не звертався до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з висловленням незгоди з залишком коштів або іншими даними, зазначеним у виписці. Отже суд погоджується з доводами представника відповідачів про те, що виписки, які формувались банком за кожен розрахунковий період, згідно умов згаданого договору, вважаються підтвердженими позивачем. Відповідно до п. 4.1.7. цього договору клієнт зобовязаний контролювати свій видатковий ліміт, не допускаючи виникнення несанкціонованого овердрафту, погашати всі заборгованості по КР в строки, передбачені договором, а відповідно до п. 4.1.9. цього договору, у випадку виникнення несанкціонованого овердрафту, клієнт зобовязаний погасити заборгованість, що виникла, у строк до 10-го числа місяця, наступного за звітним.. Відповідно до п. 5.1. цього договору клієнт несе відповідальність за несвоєчасне та неналежне виконання умов договору. Пункт 5.1.7. цього договору передбачає, що клієнт за першою вимогою банку негайно відшкодовує збитки, завдані банку внаслідок невиконання умов цього договору. Згідно з п. 3.2.3. цього договору, у разі невиконання клієнтом зобовязань по сплаті комісій, погашенню процентів за користування кредитними коштами банку ( в т.ч. несанкціонованим овердрафтом) або по погашенню всієї заборгованості за кредитним лімітом (а також несанкціонованим овердрафтом, у випадку його виникнення), а також в разі іншого порушення або невиконання клієнтом умов цього договору, банк має право за допомогою доступних засобів звязку (повідомлення через систему «Інтернет-банк» або на мобільні телефони у вигляді SMS- повідомлень, візуалізуються на екрані банкомату банку в момент його використання клієнтом, а також дзвінки на відомі банку номери телефонів, електронна пошта, звичайна пошта, тощо) повідомляти клієнта про наявність та суми заборгованості перед банком, що підлягають погашенню. З огляду на наведене, суд погоджується з доводами представника відповідачів про те, що відправляючи позивачу повідомлення про наявність заборгованості за договором (несанкціонований овердрафт), розмір якої за період з 10.01.2012 р. по 01.01.2013 р. склав 393,87 грн., відповідач діяв відповідно до положень укладеного між ним і позивачем договору. Також суд бере до уваги, що позивачу була відключена банком послуга SMS-банкінг з 01.01.2013 р., що відповідає положенням п. 6. Додаткового договору про надання послуг SMS-банкінгу до договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки № 004-Р/006227 від 20.12.2011 р. Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій банку щодо своєчасного розгляду його звернення у відповідності до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1006 р. № 393/96-ВР, та щодо ненадання йому інформації про банківську послугу у відповідності до ст. 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд виходить з наступного. Як вбачається з листа Національного банку України від 25.08.2015 р. № 20-06008/60191, отримана останнім заява позивача щодо незаконності дій ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 07.08.2015 р., була направлена Національним банком України до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» для розгляду по суті в строк до 31.08.2015 р. (а.с. 10,11), але суду не надано доказів щодо дати отримання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вказаних листа Національного банку України та заяви позивача від 07.08.2015 р. Більш того, факт відправлення 25.08.2015 р. Національним банком України згаданої заяви позивача від 07.08.2015 р. на адресу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», на думку суду, вочевидь свідчить про неможливість отримання банком цієї заяви позивача в строк до 31.08.2015 р. Своїм листом від 11.09.2015 р. № 3917 Філія «Одеське регіональне управління ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» надала відповідь позивачу на його заяву від 07.08.2015 р. (а.с.12). Таким чином, суд не вбачає порушень з боку банку вимог ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» щодо терміну розгляду банком заяви позивача від 07.08.2015 р. Крім того, суд погоджується з доводами представника банку стосовного того, що, по-перше, у згаданому листі банку від 11.09.2015 р. № 3917 міститься інформація, за якою звертався позивач; і, по-друге, інформація щодо умов і порядку надання банком послуги SMS-банкінг міститься в укладеному між сторонами договорі про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки № 004-Р/006227 від 20.12.2011 р. та укладеному між сторонами 26.12.2011 р. додатковому договорі до цього договору. Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при задоволені вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Проте задоволення такої вимоги за умови її предявлення можливе з урахуванням положень п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», який передбачає право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією (товар, робота чи послуга, що виготовляється, виконується чи надається для суспільних потреб), у випадках, передбачених законом. Також суд бере до уваги, що, по-перше, умови договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки № 004-Р/006227 від 20.12.2011 р. та додаткового договору про надання послуг SMS-банкінгу від 26.12.2011 р. до договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки № 004-Р/006227 від 20.12.2011 року не передбачають відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди за порушення зобовязання ; і, по-друге, положення глави 82 ЦК України, які врегульовують правила деліктної відповідальності, не можуть застосовуватись до правовідносин, що виникли з порушення договірного зобовязання. Отже вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди не підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed