Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги мотивував тим, що 22.01.2008 року, він уклав шлюб із відповідачем в відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 67. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає із відповідачем. Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя та на роль кожного з подружжя в сімї, в наслідок чого між сторонами виникали непорозуміння та суперечки. За час перебування у шлюбі, сторони декілька разів на короткий період припиняли спільне проживання, однак їх примирення були не тривалими та позитивних результатів не дали. В лютому 2017 року, позивач залишив дружину та перейшов проживати до своїх батьків. Позивач вважає, що причини, які спонукали його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя сторін як подружжя та збереження шлюбу, суперечитиме їх інтересам, що й змусило його звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав за обставин, викладених в позовній заяві, та просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Пояснив, що надання судом строку на примирення, на його думку не дасть позитивних результатів, оскільки у них було достатньо часу для примирення. Крім того пояснив, що спору щодо того з ким буде проживати дитина та щодо участі у її вихованні того з батьків, хто буде проживати окремо, між сторонами немає. Судові витрати просив залишити за ним. Відповідач [PERSON], під час розгляду справи заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечила проти їх задоволення. Пояснила, що спору щодо того з ким буде проживати дитина та щодо участі у її вихованні того з батьків, хто буде проживати окремо, між сторонами немає. Спору щодо спільно нажитого майна також між сторонами немає. Заперечувала проти надання строку на примирення. Зясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серія 1-АМ № 049067, [PERSON] та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.01.2008 р., актовий запис № 67 (а.с.6). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства через різні характери та погляди на життя. Спору щодо спільно нажитого майна, у сторін не має. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, тому його необхідно розірвати на підставі ст..ст.110, 112 СК України, які регулюють вказані правовідносини. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають залишенню за позивачем, відповідно до його клопотання.

Outcome: approved