Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON]звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Хмільницької міської ради Вінницької області, третя особа: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Позов мотивований тим, що позивач згідно договору купівлі-продажу посвідченого 09.08.2002 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] за реєстром №2008 придбав житловий будинок №47/1 по вул. Тургенєва в м. Хмільнику Вінницької області. Відчужуваний житловий будинок належав продавцеві на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, посвідченого Хмільницького міською державною нотаріальною конторою 15.08.1991 за реєстром №1235, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 06.06.2002 року за реєстром №1245. В 2003 році на вказаній земельній ділянці позивачем без порушення встановлених будівельних норм та правил на земельній ділянці відведеній для будівництва індивідуального житлового будинку було самочинно збудовано господарську будівлю - сарай, літ. Б, розміром 10,61х4,31м. та веранду літ. а, розміром 2,84х5,07м. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області №2-67/11 від 14.02.2011 року за ним було визнано право на земельну ділянку площею 1000 кв. м. для будівництва та обслуговування будинковолодіння в м. Хмільнику по вул. Тургенєва №47/1 та земельну ділянку площею 679.0 кв. м. для ведення садівництва, суміжну до присадибної. 01.08.2017 року АНВП «Візит» було проведено технічне обстеження самочинно збудованих: веранди літ.а площею 11,9 кв.м. та сараю літ. Б площею 45,7 кв.м., за результатами якого було складено Звіт та встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації. Позивач звернувся до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Хмільницької міської ради про реєстрацію та прийом в експлуатацію самочинно збудованих обєктів за адресою вул. Тургенєва №47/1 в м. Хмільнику Вінницької області, однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. Враховуючи викладене, позивач просить визнати за ним право власності на самочинно збудоване ним нерухоме майно за адресою: вул. Тургенєва №47/1, м. Хмільник Вінницької області, а саме на: веранду, позначену на плані технічного паспорту літ.а, площею 11,9 кв.м. та сараю, позначеного на плані технічного паспорту літерою «Б», площею 45,7 кв.м. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник Хмільницької міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та при внесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно договору купівлі-продажу посвідченого 09.08.2002 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] за реєстром №2008 (копія на а.с. 3) позивач придбав житловий будинок № 47/1 по вул. Тургенєва в м. Хмільнику Вінницької області. Відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.02.2011 року (копія на а.с. 23-24) за позивачем було визнано право на земельну ділянку площею 1000 кв. м. для будівництва та обслуговування будинковолодіння в м. Хмільнику по вул. Тургенєва №47/1 та земельну ділянку площею 679.0 кв. м. для ведення садівництва, суміжну до присадибної. Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення № 489 від 27.12.2016 року (копія на а.с. 12) позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. 26.01.2017 року АНВП «Візит» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок (копія на а.с. 14-17), в якому зазначені самочинно збудовані: веранда, літ. а площею 11,9 кв.м. та сарай літ. Б площею 45,7 кв.м. Згідно звіту АНВП «Візит» про проведення технічного обстеження веранди літ. А, сараю літ. «Б» по вул. Тургенєва № 47/1 в м. Хмільник Вінницької області (копія на а.с.18-21) за результатами проведеного технічного обстеження вищезазначених обєктів встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації. 20.02.2017 позивач звернувся до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Хмільницької міської ради про реєстрацію та прийом в експлуатацію самочинно збудованих обєктів за адресою вул. Тургенєва №47/1 в м. Хмільнику Вінницької області. Відповідно до листа Управління містобудування та архітектури виконкому Хмільницької міської ради № 07-20/119 від 23.02.2017 року (а.с. 27) позивачу повідомлено, що органи місцевого самоврядування не наділені повноваженнями узаконення обєктів самовільного будівництва на садибних ділянках. Для визнання будівництва самочинним воно має бути повязане з обєктом нерухомості й порушувати одне з положень статті 376 ЦК України. У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) обєкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до п. 14 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК). Згідно ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи те, що позивач самочинно збудував нерухоме майно на земельній ділянці на яку набув право власності у встановленому законом порядку, вказане самочинно збудоване майно відповідає архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам, ці обставини вже неодноразово були предметом розгляду компетентних державних органів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved