Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії [NUMBER] право на земельну частку (пай) розміром 4,68 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували в колективній власності колишнього КСП «Маяк». Він (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняв, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). [PERSON] просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,68 в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 813 від 27 березня 2001 року, в порядку спадкування за заповітом після її смерті. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 4,68 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП «Маяк», 27 березня 2001 року на її ім`я на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації № 155 від 1 липня 1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 813 від 27 березня 2001 року, що підтверджується довідкою відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 21 січня 2020 року (а.с. 12) та копією відповідного сертифіката (а.с. 15). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що 21 вересня 1991 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не знаходилося і в чому б воно не виражалося, і взагалі все те, на що вона матиме право на день її смерті, заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 13). З копії спадкової справи № 58/2011 до майна померлої [PERSON] (а.с. 32-33) вбачається, що [PERSON] спадщину прийняв. Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належне їй на підставі сертифіката серії [NUMBER] право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виготовлений у порушення вимог ст. 25 ЦК України, а саме виданий на ім`я [PERSON] після її смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1588/02-31 від 29 жовтня 2019 року (а.с. 14). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved