Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що між сторонами було укладено шлюб 10.08.1985 року у виконкомі Великокопанської сільської ради за актовим записом №30. Від даного шлюбу народилася двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін виявились різні характери та погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, міцної сім'ї сторони не створили. Шлюб існує тільки формально, позивач втратив почуття любові до жінки і міцної сім'ї сторони не створили, а тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує (а.с.10). Відповідач у судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розлучення не заперечує (а.с.12). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін. В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що сторони 10.08.1985 року уклали шлюб у виконкомі Великокопанської сільської ради за актовим записом №30 (а.с.9). Від даного шлюбу народилася двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] (а.с.4) та син [PERSON] [INFO] (а.с.5). Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін виявились різні характери та погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, міцної сім'ї сторони не створили. Шлюб існує тільки формально, позивач втратив почуття любові до жінки і міцної сім'ї сторони не створили, а тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Спору про майно, що є спільною власністю сторін, не має. Відповідно до вимог ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу подружжя [PERSON] не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв'язку із чим даний позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved