Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: Олександрівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.08.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 3473 про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у розмірі 15 118,34 доларів США (п'ятнадцять тисяч сто вісімнадцять доларів 34 центи), що за курсом НБУ станом на 26.07.2016 р. 24,78 грн. за долар США складає 374 632 грн.47 коп. (триста сімдесят чотири тисячі шістсот тридцять дві грн. 47 коп.), з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 4100,48 доларів США (чотири тисячі сто доларів США 48 центів); заборгованість за відсотками 5 908,68 доларів США (пять тисяч девятсот вісім доларів США 68 центів); заборгованість з комісії у розмірі 9,40 доларів США (девять доларів США сорок центів); заборгованість з пені у розмірі 5099,78 доларів США (пять тисяч девяносто девять доларів США 78 центів), за кредитним договором №ZPDoAEoooooo28 від 04.01.2006 року. Позивач вважає, що здійснений виконавчий напис № 3473 від 25.08.2016 року, є незаконним та такими, що не підлягає виконанню у звязку із наступним. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Виконавчий напис № 3473 від 25.08.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] був підставою для відкриття виконавчого провадження ВП № 53946608 Олександрівським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУ юстиції у Запорізькій області. Але наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою у звязку з виникненням такої заборгованості у позивача перед відповідачем через дію положень кредитного договору, які є спірними щодо встановлення валюти погашення кредиту та відсотків. Позивач не погоджується з сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, і тому така сума не має ознак безспірності. Також підтвердженням обставин відсутності ознак безспірності заборгованості за кредитним договором є те, що відповідач у 2012 році звертався до позивача з позовною заявою до Індустріального суду Дніпропетровської області про стягнення заборгованості за кредитним договором №ZPDoAEoooooo28 від 04.01.2006 року та з цього приводу ухвалено заочне рішення суду, адже між сторонами існує спір про право. Строк звернення відповідача до третьої особи з приводу вчинення нотаріальних дії\~ серпень 2016 року, а заборгованість за договором існувала ще з 2012 року, тобто більше ніж три роки. Таким чином, приватний нотаріус зобовязаний був відмовити у здійсненні такої нотаріальної дії як вчинення виконавчого напису проте вчинив таку нотаріальну дію в звязку з чим і порушив вимоги Закону. За таких обставин, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про вчинення виконавчого про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZPD0AE00000028 від 04.01.2006 року за реєстровим номером 3473 від 25.08.2016 року підлягає скасуванню, з підстав викладених вище, в судому порядку. На підставі вищевикладеного просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3473 від 25.08.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 3473. Скасувати виконавчий напис від 25.08.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3473 Стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» на його користь витрати по сплаті судового збору та витрат з надання юридичної допомоги. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з*явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з*явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить винести рішення на розсуд суду. Судом встановлено, що 25.08.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 3473 про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у розмірі 15 118,34 доларів США (п'ятнадцять тисяч сто вісімнадцять доларів 34 центи), що за курсом НБУ станом на 26.07.2016 р. 24,78 грн. за долар США складає 374 632 грн.47 коп. (триста сімдесят чотири тисячі шістсот тридцять дві грн. 47 коп.), з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 4100,48 доларів США (чотири тисячі сто доларів США 48 центів); заборгованість за відсотками 5 908,68 доларів США (пять тисяч девятсот вісім доларів США 68 центів); заборгованість з комісії у розмірі 9,40 доларів США (девять доларів США сорок центів); заборгованість з пені у розмірі 5099,78 доларів США (пять тисяч девяносто девять доларів США 78 центів), за кредитним договором №ZPDoAEoooooo28 від 04.01.2006 року. Виконавчий напис № 3473 від 25.08.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] був підставою для відкриття виконавчого провадження ВП № 53946608 Олександрівським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУ юстиції у Запорізькій області. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сумм або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом п.п. 2.1, 2.2 гл. 16 цього Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача За вимогами п.п. 3.1, 3.2 гл. 16 зазначеного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172. Зазначеним Переліком № 1172, зокрема п. 2, передбачено, що для одержання виконавчого напису за Кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов*язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/293/15. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі потрібно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Верховного Суду по справі № 310/9293/15ц від 23.01.2018). Дослідженням змісту спірного виконавчого напису встановлено, що приватним нотаріусом не було дотримано вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення виконавчих написів. Наявні у нотаріуса документи на час вчинення ним виконавчого напису не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором. Також підтвердженням обставин відсутності ознак безспірності заборгованості за кредитним договором є те, що відповідач у 2012 році звертався до позивача з позовною заявою до Індустріального суду Дніпропетровської області про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZPDoAEoooooo28 від 04.01.2006 року та з цього приводу 05.12.2012 року Індустріальним судом Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення, адже між сторонами існує спір про право. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вказані обставини справи, те що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно стягнути на користь позивача 704 грн. 80 коп. судового збору. Також позивачем [PERSON] ставиться питання про стягнення з ПАТ КБ «Приват Банк» на його користь витрат повязаних з наданням юридичної допомоги у сумі 5400 грн. Згідно з ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України абачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як слід з матеріалів справи позивачем [PERSON] на підтвердження витрат повязаних з наданням йому правничої допомоги у сумі 5400 грн. не долучено до матеріалів справи договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також оригіналу платіжного доручення про оплату послуг адвоката. Враховуючи приписи ст. 137 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині стягнення з ПАТ КБ «Приват Банк» на його користь витрат повязаних з наданням юридичної допомоги у сумі 5400 грн. задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial