Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON]. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 06 серпня 2013 року виконавчим комітетом Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району, Волинської області, актовий запис № 10. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, син - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її нтересам та інтересам їх дитини, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, згідно якої позов визнав повністю, просить суд слухати справу у його відсутності. Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.08.2013 року виконавчим комітетом Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району, Волинської області, актовий запис № 10. Дана обставина стверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, син - [PERSON], [INFO], батьками якого являються сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні.

Outcome: approved