Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13.07.2008 року по 09.04.2012 року. В шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2016 року постановлено стягувати з неї на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що в даний час, вже більше року, дитина проживає разом з нею в Республіці Польща, місто Варшава, де відвідує школу та гуртки, а також знаходиться на повному її утриманні. Кошти, які вона сплачує за рішенням суду, відповідач використовує за власним розсудом, а не на утримання дитини. Просить суд, припинити стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття, що стягуються на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2016 року. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2018 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2018 року зустрічний позов відповідача про негайне відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Здійснено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2018 року закрито підготовче судове засідання справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2019 року зустрічний позов відповідача залишено без розгляду. Представник позивача до судового засідання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Із матеріалів справи вбачається, що у спільному подружньому житті у сторін народилася одна дитина: донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2016 року, яке набрало законної сили, постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4). Юридичною підставою для стягнення аліментів з позивача на користь відповідача було те, що неповнолітня дитина тривалий час проживала з батьком та перебувала на його утриманні. Відповідно до шкільного свідоцтва, неповнолітня [PERSON], навчалася в 2017/2018 навчальному році в третьому класі початкової школи №277 ім. Елізи Ожешкової в м. Варшава, воєводство Мазовецьке та була переведена до четвертого класу (а.с. 6-8). Таким чином, на даний час неповнолітня донька проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, що не заперечується відповідачем. Крім того, сторони уклали договір про добровільну участь батька у вихованні дитини від 29 березня 2019 року, в якому крім іншого, домовились про те, що місцем проживання дитини є адреса проживання мами [PERSON] - [ADDRESS] (а.с. 129-130). Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З аналізу даної норми вбачається, що одним із способів захисту порушеного права у разі зміни обставин, що впливають на визначені розміри періодичних платежів, є звільнення від них. За таких підстав, враховуючи, що змінилося сімейне становище платника аліментів, оскільки, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, а тому відпали юридичні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що достатнім для захисту прав позивача буде звільнення її від обов'язку сплати аліментів, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, слід задовольнити.

Outcome: approved