Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 141 024 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 10.12.2013р. відповідач взяла у нього в борг 12 000 доларів США, які зобов`язалась повернути протягом одного місяця з дня пред'явлення вимоги. 25.04.2014р. він звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів. Строк повернення боргу закінчився, однак повернути вказану суму грошей відповідач відмовляється. На момент звернення до суду з позовом за курсом, встановленим Національним банком України, борг відповідача перед позивачем складає 141 024 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Також він просив стягнути з відповідача половину його витрат на сплату судового збору. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, вказуючи, що не змогла повернути борг в строк у зв'язку з скрутним майновим становищем. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені названими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до вимог статей 11,13,203,204 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов`язань) зокрема, є договори, зміст яких не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення його учасників має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; він має бути вчинений у форм, встановленій законом і спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Договір є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійним. Статтями 509,526,615 ЦК України встановлено, що правомірний договір породжує для сторін цивільні обов`язки, які повинні виконуватись належним чином у межах та на умовах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язань недопустима, якщо інше не передбачене умовами договору чи законом. Згідно із положеннями статей 1046,1047,1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 10.12.2013р. за договором позики позивач передав відповідачу 12 000 доларів США під зворотне зобов`язання останньої повернути таку ж суму грошових коштів протягом місяця з дня пред'явлення вимоги про це. 25.04.2014р. [PERSON] направив відповідачу поштою цінним листом вимогу про повернення коштів в сумі 12 000 доларів США. Однак відповідач зобов'язання не виконала та суму заборгованості не сплатила. З довідки, наданої позивачем (а.с. 6), вбачається, що Національним банком України встановлений наступний курс української гривні до долара США: так 1 долар США дорівнює 11,752057 грн. Тобто, заборгованість відповідача перед позивачем складає 141 024 грн. На підставі викладеного, враховуючи, що визнання відповідачем позову не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, враховуючи, що представник позивача просив стягнути з відповідача лише половину понесених судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України, 705 грн. 12 коп. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved