Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Тридубської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельні ділянки площею 0,03 га, кадастровий номер: 4823984200:03:000:2074; площею 0,04 га, кадастровий номер: 4823984200:03:000:1631; площею 3,3305 га, кадастровий номер: 4823984200:03:000:2247 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Тридубської сільської ради Кривоозерського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 15 лютого 2017 року. В ході підготовчого провадження, ухвалою суду від 22 листопада 2018 року первісного відповідача - Тридубську сільську раду Кривоозерського району Миколаївської області замінено на належного - [PERSON], який, будучи повнолітньою непрацездатною дитиною спадкодавця, має право на обов'язкову частку в спадщині після смерті [PERSON] незалежно від змісту заповіту, складеного спадкодавцем. Під час\~підготовчого провадження\~у справі\~позивач [PERSON],\~письмовою заявою\~від 22\~листопада 2018\~року зменшив\~заявлені позовні\~вимог та\~просив суд\~визнати за\~ним право\~власності на\~3/4 частки земельної ділянки площею 0,03 га, з кадастровим номером:4823984200:03:000:2074, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області; 3/4 частки земельної ділянки площею 0,04 га, з кадастровим номером:4823984200:03:000:1631, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області; 3/4 частки земельної ділянки площею 3.3305 га, з кадастровим номером:4823984200:03:000:2247, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу 29 вересня 2016 року за №2693, після смерті [PERSON], який помер 15 лютого 2017 року. Всудовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, повторно суд не прибув, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, відзив на позовну не надіслав. З урахуванням положень ч.4 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення). Вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15 лютого 2017 року помер [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-ФП №259571, виданого повторно Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.7). Заповітом, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу 29 вересня 2016 року, зареєстрованим в реєстрі за №2693, [PERSON], належні йому земельні ділянки площею 0,03 га, кадастровий номер: 4823984200:03:000:2074; площею 0,04 га, кадастровий номер: 4823984200:03:000:1631; площею 3,3305 га, кадастровий номер: 4823984200:03:000:2247 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Тридубської сільської ради Кривоозерського району заповів [PERSON] (а.с.10). Вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за №59578076 та він є чинним на день смерті спадкодавця (а.с.10, 32). Відповідно до спадкової справи № 49/2017 до майна померлого 15 лютого 2017 року [PERSON], заведеної в Третій Черкаській державній нотаріальній конторі, (а.с.18-55) позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини у визначений законодавством строк (а.с.22). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як встановлено із матеріалів справи, позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на земельну ділянку у нотаріальному порядку, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку, про що [PERSON], державним нотаріусом Третьої Черкаської державної нотаріальної контори 15 березня 2018 року за №308/02-31 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.5-6). Відповідно до положень ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з\~положеннями ст.131\~ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За положеннями ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Факт належності [PERSON]. на день його смерті земельних ділянок площею 0,03 га, кадастровий номер: 4823984200:03:000:2074; площею 0,04 га, кадастровий номер: 4823984200:03:000:1631; площею 3,3305 га, кадастровий номер: 4823984200:03:000:2247 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Тридубської сільської ради Кривоозерського району, підтверджується даними архівної копії державного акта на право власності за земельну ділянку МК №026142, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією Миколаївської області 29 вересня 2004 року (а.с.9) та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4803703502017 від 07 серпня 2017 року (а.с.11-13). Відповідно до положень ст.1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи до уваги, що дане право ніким не оспорюється, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved