Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 18 листопада 2000 року сторони перебувають у шлюбі. Під час шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , про що Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 23 липня 2020 року складено відповідний актовий запис №1416, батьком якої позивача записано згідно ч. 1 ст. 122 CK України. Однак, як стало йому відомо, кровне споріднення між ним та дитиною відповідачки відсутнє, що нею не заперечується, оскільки на період зачаття дитини та на момент вчинення оспорюваного актового запису він перебував за межами України, а відтак біологічним батьком дитини є інша особа. Тому враховуючи викладене просить позов задовольнити шляхом виключення відомостей про [PERSON] , як батька дитини з актового запису № 1416 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , який складено Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 23 липня 2020 року. Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак представник звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Представник третьої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 18 листопада 2000 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради про зроблено актовий запис №1418 та свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане 18 листопада 2000 року. У даному шлюбі в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , про що 23 липня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) складено актовий запис №1416, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 23 липня 2020 року. Згідно вказано свідоцтва батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Із відміток про перетин державного кордону, проставлених у паспорті позивача слідує, що позивач [PERSON] перетнув державний кордон, в напрямку виїзду з України 06 серпня 2019 року. Наступний перетин кордону, а саме в`їзд на територію України відбувся 11 січня 2020 року. 20 квітня 2020 року позивач перетнув державний кордон в напрямку виїзду з України, 11 вересня 2020 року позивач здійснив в`їзд на територію України. В подальшому 25 листопада 2020 року позивач виїхав за межі України, а 23 лютого 2021 року перетнув кордон України в напрямку в`їзду. Статтею 121 СК України зазначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Наказом Мінюсту України від 12 січня 2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14 січня 2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила). Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п.2.16.4 Правил № 96/5 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, зазначила, що не заперечує проти їх задоволення, оскільки позивач не є біологічним батьком дитини. Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З огляду на встановлені судом обставини, врахувавши визнання відповідачкою позовних вимог, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини з актового запису № 1416 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , який складено Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 23 липня 2020 року.

Outcome: approved