Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ Приватбанк про стягнення суми коштів в розмірі 142 460,00 грн (т.1 а.с.1-4). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 2011 році ним відкрито картковий рахунок № 5211537901692231 в ПАТ КБ «Приватбанк» та отримано платіжну картку «Універсальна». 02.08.2014 року, перебуваючи в зоні АТО, виконуючи поставлене завдання командира механізованого батальйону, внаслідок попадання мінометної гранати отримав поранення. В результаті чого йому було встановлено другу групу інвалідності. Вказує, після поранення вищевказаний картковий рахунок використовувався ним для зарахування коштів від небайдужих, бажаючих допомогти людей та допомоги від держави в особі Міністерства оборони України. 18.02.2015 року в період з 12 год. 18 хв. до 13 год. 14 хв. з його рахунку, без його відома, окремими девятьма транзакціями по 15 155,00 грн та однією на суму 6 065 грн було знято кошти в розмірі 142 460,00 грн. При цьому ні картку, ні ПІН-коду картки він третім особам не передавав та не повідомляв. Про вказані обставини позивач дізнався під час зняття коштів з банкомату, що знаходиться на перехресті вулиць Київської та проспекту Миру. Відразу звернувся до відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», де було заблоковано картку. Також, звернувся із заявою про повернення йому коштів, у відповідь на яку йому повідомили, що він, нібито розголосив особисту інформацію, що і стало причиною несанкціонованого зняття коштів. Вважає таку позицію банку безпідставною та необґрунтованою, так як банк не забезпечив належним чином збереження коштів на належному йому картковому рахунку. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила позов задовольнити повністю, при цьому посилалася на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявленого позову, надав письмові заперечення (т.1 а.с.62-65) у відповідності до яких просив відмовити у його задоволенні. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] мати позивача, суду пояснила, що 18.02.2015 року з картки його сина, шахрайським способом, були зняті кошти. Зазначила, що картка знаходилася в розпорядженні сина, він її нікому не передавав. В період знаходження сина в лікарському закладі, він особисто знімав кошти через банкомат, який знаходиться на території лікарської установи та через інші банкомати. В день зняття коштів, 18.02.2015 року близько 13.00 год син повідомив, що у нього зник телефонний зв'язок. Після чого, вони з чоловіком поїхали до банкомату, потім до банку, а в подальшому до міліції. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи та не оспорюється сторонами, 17.08.2011 року на підставі анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», було відкрито картковий рахунок №5211537901692231 та отримано платіжну картку «Універсальна» (т.1 а.с.10; 66-82, т.2 а.с.247-264). Відповідно виписки по картковому рахунку №5211537901692231 (т.1 а.с.11-12, 124-250, т.2 а.с.1-235), 18.02.2015 року з 12 год. 18 хв. до 13 год. 14 хв. здійснено переказ коштів у сумі 142 460 грн через сервіс інтернет-платежів «iPay». Відповідно до інформації ТОВ «[PERSON] Центр» від 04.11.2015 року № 475 (т.2 а.с.244) щодо транзакцій по банківській карті 521153*2231 18 лютого 2015 року, через сервіс інтернет-платежів «iPay.ua», а саме: 18.02.2015 року о 12:17 здійснено переказ коштів у сумі 15 155 грн з картки 521153*2231 на картку 516875*3308; 18.02.2015 року о 12:31 здійснено переказ коштів у сумі 15 155 грн з картки 521153*2231 на картку 516875*3308; 18.02.2015 року о 12:36 здійснено переказ коштів у сумі 15 155 грн з картки 521153*2231 на картку 516875*3308; 18.02.2015 року о 12:41 здійснено переказ коштів у сумі 15 155 грн з картки 521153*2231 на картку 516875*3308; 18.02.2015 року о 12:44 здійснено переказ коштів у сумі 15 155 грн з картки 521153*2231 на картку 516875*3308; 18.02.2015 року о 12:54 здійснено переказ коштів у сумі 15 155 грн з картки 521153*2231 на картку 414943*6099; 18.02.2015 року о 12:57 здійснено переказ коштів у сумі 15 155 грн з картки 521153*2231 на картку 414943*6099; 18.02.2015 року о 13:04 здійснено переказ коштів у сумі 15 155 грн з картки 521153*2231 на картку 516875*9114; 18.02.2015 року о 13:08 здійснено переказ коштів у сумі 15 155 грн з картки 521153*2231 на картку 516875*9114; 18.02.2015 року о 13:13 здійснено переказ коштів у сумі 6 065 грн з картки 521153*2231 на картку 516875*9114. При цьому, зазначений телефон відправника [NUMBER]. Для проведення переказу необхідно вказати номер картки, дату, CVV. Для підтвердження переказу необхідно ввести одноразовий цифровий пароль з СМС. Відповідно до повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 04.03.2015 року (т.1 а.с.16), з картки №5211537901692231 клієнта [PERSON] шахрайським шляхом були списані грошові кошти на загальну суму 142 460 грн.; 75 000 грн були зараховані на картку № 5168757279743308, 36 000 грн були зараховані на картку № 5168755504439114, що належать [PERSON]; 30 000 грн були зараховані на картку № 4149437847536099, що належить [PERSON] Згідно довідок ПАТ КБ «ПриватБанк» (т.1 а.с.17-18) зняття грошових коштів в день надходження здійснювалось через банкомати [PERSON] з невстановленою особою, відповідно [PERSON] з невстановленою особою. Листом від 27.04.2015 р. (т.1 а.с.14) Банк повідомив позивача про відсутність правових підстав для задоволення його вимог, оскільки ним розголошена особиста інформація третім особам. Про результати службового розслідування по вказаному факту представником ПАТ КБ «ПриватБанк» суду повідомлено не було. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно із п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобовязаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожен день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до п. 9 розділу VI Постанови правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Доводи представника відповідача про те, що зняття коштів в день проведення операції [PERSON] (т.1 а.с.9) свідчить про розголошення ним особистої інформації третім особам, та відповідно Умов та Правил надання банківських послуг виключає відповідальність банку, судом не приймаються до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження даного факту. Представник відповідача мав можливість в установленому порядку надати докази на підтвердження даного факту, які знаходяться в розпорядженні в банку, зокрема: відповідні відео чи фото матеріали з банкоматів під час зняття коштів з рахунку позивача, що мали місце в період з 13.08.2014 року по 31.08.2014 року. Крім того, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила той факт, що картка знаходилася в розпорядженні сина, він її нікому не передавав. Тобто, відповідачем не надано суду доказів того, що [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяв несанкціонованому зняттю коштів з рахунку, незаконному використанню номера авторизованого телефону клієнта, якому належить картка, з подальшим введенням динамічного паролю або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Навпаки, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується копією акту про заміну SIM- картки (т.1 а.с.91), позивач 18.02.2015 року звертався до центру Life про заміну SIM- картки [NUMBER] з приводу її крадіжки. 18.02.2015 року позивач також звертався до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області з відповідною заявою з приводу зняття коштів з його рахунку та блокування його номеру мобільного звязку (т.1 а.с.15). Судом також не приймаються до уваги доводи представника відповідача про те, що позивач не звертався з письмовою заявою до банку про блокування коштів, а тому відповідальність за здійснення всіх операцій несе позивач, так як згідно наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16.10.2015 року (а.с.113) саме 18.02.2015 року було закрито рахунок №5211537901692231. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що Банком не доведено порушення [PERSON] умов та правил надання банківських послуг, а тому позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. За правилами ст.88 ЦПК України про розподіл судових витрат, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 136 грн. 90 коп. (142 460 грн. х 1,5 %). На підставі наведеного,

Outcome: approved