Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. Свою заяву мотивує тим, що він народився в м. Луцьку та був прописаний і проживав разом з батьками і рідним братом в [ADDRESS] . Вказує, що 29.05.1979 року Луцьким міським судом його було засуджено за вчинення злочинів до 5 років позбавлення волі. Після відбуття покарання його він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у виправних колоніях на території України. Після звільнення з місць відбування покарань постійно проживав у м. Луцьку. 26.12.2011 року Луцьким міськрайонний судом Волинської області його було засуджено за вчинення злочинів до 6 років позбавлення волі та в грудні 2015 року після відбуття покарання він знову повернувся в м. Луцьк і з моменту приїзду та по даний час він проживає у Центрі обліку бездомних осіб Волинського обласного благодійного фонду, оскільки власного житла немає. Зазначає, що маючи бажання змінити своє життя, офіційно працевлаштуватись, він звернувся в Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку з метою отримання паспорта громадянина України, оскільки паспорт колишнього СРСР зразка 1974 року ним був втрачений. Посилаючись на необхідність набуття права на отримання громадянства України та для користування всіма правами громадянина України, передбаченими Конституцією України, просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечила проти позову з підстав, викладених у письмових поясненнях. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом з`ясовано, що заявник [PERSON] народився [INFO] в м. Луцьку Волинської області, що підтверджується копією заяви про видачу паспорта від 03.02.1978 (а.с. ). Як слідує із довідки управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у Волинській області від 30.07.2018 року, [PERSON] неодноразово був засуджений Луцьким міськрайонним судом Волинської області та відбував покарання у виправних колоніях на території України. (а.с. 4, 5). При цьому, як слідує із вказаної довідки, [PERSON] 30.08.1990 року був засуджений Луцьким міськрайонним судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 142 КК України до 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна та лікуванням від алкогольної залежності і відбував покарання з 14.10.1990 року по 21.06.1997 року в Стрижавській ВК №81 Вінницької області (а.с. 5). Посвідченням про взяття на облік №686 підтверджується, що [PERSON] перебуває на обліку в Центрі бездомних осіб Волинського обласного благодійного фонду «Переображення» як особа, яка не має постійного місця проживання (а.с. ). Крім того, як слідує із довідки Луцького відділу поліції у Волинській області від 27.08.2019 року, [PERSON] дійсно звертався в Луцький ВП ГУНП у Волинській області з приводу втрати паспорта громадянина України на його ім`я (а.с. ). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пп. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності зазначеним вище Законом України, який дасть право відповідним органам вирішувати питання про надання громадянства України і встановлення такого факту породжує для заявника право на набуття громадянства України (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Отже, оскільки судом встановлено, що заявник на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року - та набрання чинності Законом України «Про громадянство України» від 13 листопада 1991 року проживав на території України (відбував покарання в Стрижавській ВК №81 Вінницької області), то суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved