Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 29.04.2001 року зареєстрували шлюб з відповідачем у Слобідо-Кульчієвецькій сільській раді Камянець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №05. Від шлюбу народилася діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що протягом останніх декількох років не можуть проживати разом виконувати сімейні обов»язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один до одного. Постійні скандали неодноразово відбувались в присутності дітей. Неодноразово протягом останнього часу намагався залагодити сімейні проблеми, але в сімейних стосунках нічого не змінювалось, відносини переросли в ще більш ворожі. В результаті спільних розмов прийшли до висновку, що розлучення відповідає спільним інтересам з відповідачем, відповідач забрала свої речі і переїхали на постійне місце проживання до батьків. Просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. Спору про майно та місце проживання дітей не виникає. В суді представник позивача позов підтримав, просить задовольнити. Відповідач повторно у судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила, повідомлена своєчасно, належним чином судовою повісткою у відповідності до ст. 130 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.04.2001 року у Слобідо-Кульчієвецькій сільській раді, Камянець-Подільського району, Хмельницької області, актовий запис №05. Від шлюбу народилися діти [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БВ №293700 від 06.06.2017 року, [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач поновлювати подружні відносини не бажає, так як втратив почуття поваги та кохання до дружини, вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам так як бажає створити нову сім'ю. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сімї немає. Спору про майно не виникає. Діти залишається проживати з матірю.

Outcome: approved