Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останньої, окрім позивача, є дочка спадкодавця [PERSON] - відповідач у справі, яка спадщину не прийняла і не претендує на неї. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 09 грудня 2021 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі (а. с. 27). Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, 09 грудня 2021 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності (а. с. 30). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 6) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № [NUMBER] ) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги №6 села Туропин за 2006-2010 роки по Мокрецькій сільській раді Турійського району Волинської області (а. с. 11). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а. с. 51 на звороті). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 62,0 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, погріб «Б-1», хлів «В-1» з прибудовою «в» (а. с. 12-14). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Частиною третьою статті 1268 ЦК Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7). Позивач постійно проживав з матір`ю на день її смерті (а. с. 8), 15 липня 2021 року подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті останньої (а. с. 34 на звороті). Відповідач [PERSON] з спадкодавцем на день її смерті не проживала, заяву про прийняття спадщини після її смерті нотаріусу не подавала. Заповіту за життя [PERSON] не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 35-39). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як син спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який в контексті положень статей 1268, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 20 липня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 10). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 32/2021 до майна померлої [PERSON] (а. с. 34-53), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю земельну ділянку видано позивачу. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 454 гривні; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 454 гривні. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273, 1274 ЦК Українита

Outcome: approved