Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що вона з 28 липня 2006 року зареєстрована за адресою: [INFO], та є спадкоємицею за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 08 лютого 2017 року. Інших спадкоємців у померлої крім неї немає. За життя [PERSON] набула право власності на 1/2 частку однокімнатної квартири [ADDRESS], що підтверджується нотаріально посвідченим договором міни від 23 червня 2006 року. На праві спільної часткової власності інша половина зазначеної квартири належала [PERSON], [INFO], який помер 09 березня 2008 року. З 23.12.1992 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. В шлюбі вони прожили 13 років. Спільних дітей не мали. 06.09.2005 року шлюб між ними було розірвано, проте вони продовжували жити як одна сімя, вели спільне господарство, мали взаємні права та обовязки. 09 березня 2008 року [PERSON] помер. [PERSON] разом з нею поховали його. [PERSON] спадкоємців не мав, батьки його померли. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS]. [PERSON] продовжувала жити в зазначеній вище квартирі, вести домогосподарство. До неї переїхала донька [PERSON] Остання продовжувала проживати зі своєю матірю до її смерті 08 лютого 2017 року, й досі продовжує там проживати. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, оскільки не було встановлено факту проживання однією родиною [PERSON] та [PERSON], факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], та факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], так, як, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи на момент смерті вказано, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO]. Просила встановити факт проживання однією сімєю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в період з 23 грудня 1992 року по 09 березня 2008 року за адресою: [ADDRESS]; встановити факт постійного проживання [PERSON] [INFO], РНОКПП [NUMBER], на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 08 лютого 2017 року, за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали подану заяву. Заінтересована особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони тривалий час знайомі з родиною [PERSON]. Останні в 2006 році придбали квартиру [ADDRESS], де й проживали, вели спільне господарство. Про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] у 2005 році їм не відомо, оскільки всі їх вважали родиною. Після смерті [PERSON], [PERSON] переїхала до матері, де й проживає по теперішній час. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано у рівних частках за [PERSON] та [PERSON] на підставі договору міни від 23 червня 2006 року, посвідченого нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області за р. №3-1453, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.07.2006 року. У відповідності до свідоцтв про смерть, [PERSON] помер 09 березня 2008 року, [PERSON] 08 лютого 2017 року. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 3.05.2008 року розяснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;\~\~- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, взаємозвязку з точки зору достатності, достовірності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] в період з 23 грудня 1992 року по 09 березня 2008 року за адресою: [ADDRESS]; та факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 08 лютого 2017 року, за адресою: [ADDRESS]. Вказані факти підтверджуються поясненнями свідків та дослідженим в судовому засіданні письмовими доказами: нотаріально посвідченим договором міни від 23 червня 2006 року; витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, відповідно до якого [PERSON] з 28.07.2006 року зареєстрована за адресою : [INFO]; свідоцтвом про народження [PERSON] (дошлюбне прізвище «Глушко»); довідкою про реєстрацію місця проживання особи, відповідно до якої [PERSON] з 27.10.2015 року по день смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, вони узгоджуються між собою, тому суд приймає їх за основу при ухваленні даного рішення. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить заявник, суду не надано. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у нього права на спадкування. Встановити цей факт в позасудовому порядку заявник не має можливості. Спору про право в даному випадку суд не вбачає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved