Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з вказаним позовом до суду в обгрунтування якого зазначив, що 25.03.2014 року відповідачка позичила у нього 4000 гривень, які зобовязалася повернути за його першою вимогою, що підтверджується відповідною розпискою [PERSON] від 25.03.2014 року, але умови договору позики відповідачка не виконала, кошти не повернула, на його неодноразові вимоги повернути борг не реагує. 23.09.2015 року відповідачці було направлено лист з вимогою повернення позики, але кошти до цього часу не повернуто. Просить суд стягнути з відповідачки на її користь борг за договором позики в сумі 4000 гривень, та у звязку із несвоєчасним поверненням відповідачки боргу також просить суд стягнути з відповідачки у звязку із невиконанням договору позики від 25.03.2014 року три проценти річних в сумі 120 гривень в період з 23.09.2015 року по 23.09.2016 року, та інфляційні збитки за період з 01.10.2015 року по 01.08.2016 року в сумі 332 гривні , а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок. В судове засідання позивач [PERSON], не явився, від представника позивача надійшла заява в якій остання просить розглядати дану справу без її участі та позивача, який у звязку з безпосередньою участю в антитерористичній опереції в період з 08.02.2016 року і по даний час не має можливості явитися в судове засідання та подати свої письмові пояснення. Позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена, про що свідчить поштове повідомлення, в судове засідання не явилася. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії розписки від 25.03.2014 року [PERSON] позичила у [PERSON] 4000 гривень , зобовязалася віддати по домовленості ( а.с. 5 ). Відповідно до копії звернення, відповідачка повідомлялася 23.09.2015 року про повернення суми позики до 25 березня 2015 року (а.с.6), що було підтвердженно відповідачкою в судовому засіданні 06.10.2016 року. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами. На підставі вищевикладеного, у суду є підстави задовольнити даний позов, виходячи з розрахунків наданих позивачем на суму 120 гривень -3% річних за період з 23.09.2015 року по 23.09.2016 року та інфляційні збитки за період з 01.10.2015 року по 01.08.2016 року в сумі 332 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved