Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою та просить встановити факт того, що його ім'я та по - батькові помилково вказані в державному акті про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий 13.09.2005 року Ізмаїльським районним відділом земельних ресурсів як «[PERSON]», російська мова без перекладу , коли як згідно паспорта громадянина України його ім'я та по - батькові на українській мові вказано як «[PERSON]».Встановлення вищезазначеного факту необхідно [PERSON] для надання йому можливості розпоряджатися земельною ділянкою , а саме укладати договір оренди. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги пред'явленої заяви підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання зацікавлена особа - відділ Держземагенстава в Ізмаїльському району Одеської області не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надіслав. Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимог ст. 256 ЦПК України , справи про встановлення фактів , від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян , розглядаються судовим порядком , коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення , а також при неможливості одержання заінтересованими особами відповідних документів чи при неможливості відновлення загублених або знищених документів , що посвідчують ці факти. За позицією Верховного Суду України, викладену у п.12 постанови Пленуму « Про судову практику в справах про встановленні фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. В судовому засіданні встановлено, що згідно державного акту на паво власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 13.09.2005 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,269 га розташованої на території Комишівської сільської ради масив № 20,21, ділянка [NUMBER], масив № 33 ділянка [NUMBER], масив № 92 ділянка [NUMBER], яка надана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У вказаному державному акті ім'я та по - батькові заявника вказано як «[PERSON]», російська мова без перекладу». Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 20.12.2005 року, ім'я заявника на український мові вказано як «[PERSON]». Аналіз вищезазначених документів, свідчить про те, що [PERSON] та, [PERSON], є одна й та сама особа, розбіжності в імені пов'язані з довільним перекладом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу [PERSON].

Outcome: approved