Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся\~з позовом\~ до\~ [PERSON] про\~захист честі,\~гідності та\~ділової репутації.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на наступні\~обставини.\~Так,\~ [PERSON] звернулась\~до \~ Київського\~міського центру\~соціальних служб\~для сім`ї,\~дітей та\~молоді із\~заявою від\~21.05.2019р.,\~яка,\~за думкою\~позивача,\~є недостовірною\~та порушує\~його немайнові\~права на\~повагу до\~його гідності,\~честі та\~недоторканості ділової\~репутації.\~В цієї\~заяві міститься\~інформація наступного\~змісту «Водночас,\~зазначаю ,\~що інформація\~щодо психологічної\~роботи зі\~спільну донькою,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , які проводиться внаслідок вчинення стосовно домашнього насильства з боку [PERSON] ». Позивач вважає, що дана інформація є недостовірною, розповсюджена відповідачкою з метою його дискредитації, порушує права на повагу до його гідності, честі та недоторканості ділової репутації. На підставі викладеного, позивач просить: 1. Визнати інформацію, які містяться в заяві, яка була подана [PERSON] до Київського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, а саме: «Водночас,\~зазначаю ,\~що інформація\~щодо психологічної\~роботи зі\~спільну донькою,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , які проводиться внаслідок вчинення стосовно домашнього насильства з боку [PERSON] ». недостовірною та такою, що порушує немайнові права [PERSON] на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації. 2. Зобов`язати [PERSON] спростувати поширену недостовірну інформацію щодо [PERSON] шляхом направлення рекомендованих листів до Київського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та [PERSON] в яких вказати, що [PERSON] надавались недостовірні та неправдиві відомості відносно [PERSON] , а саме «Водночас,\~зазначаю ,\~що інформація\~щодо психологічної\~роботи зі\~спільну донькою,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , які проводиться внаслідок вчинення стосовно домашнього насильства з боку [PERSON] ». В судове засідання позивач подав заяву, згідно якої просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також розглянути справу без його участі. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Голосов Ю.В. в судове засідання подав заяву, згідно якої він просив розглянути справу у його відсутність, а також відмовити у задоволенні позовних вимог, відповідно до мотивів, які викладені у відзиві на позов. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів по справі. Встановлені судом обставини. Так судом\~встановлено,\~що відповідачка\~ [PERSON] \~направила на\~адресу Київського\~міського центру\~соціальних служб\~для сім`ї\~заяву від\~21.05.2019р.,\~в якій\~був розміщений\~наступний текст\~Водночас,\~зазначаю ,\~що інформація\~щодо психологічної\~роботи зі\~спільну донькою,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , які проводиться внаслідок вчинення стосовно домашнього насильства з боку [PERSON] ». Правові підстави ухваленого рішення. Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (стаття 3, 28). Відповідно до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони порядку з метою запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. За правилами частини першої статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Частиною першою статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Аналогічний правовий висновок зазначено в постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 523/9870/18-ц (провадження № 61-20095св19). Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункт 46 рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»). Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. В абзаці 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України N 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Висновки суду. Суд вважає, що інформація, яка міститься у заяві відповідачки [PERSON] , яка була направлена до Київського міського центру соціальних служб для сім`ї заяву від 21.05.2019р. не містить фактичні данні, а є оціночним судженням [PERSON] поведінки позивача [PERSON] , а також є формою реалізації конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів. На підставі викладеного, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed