Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю. І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у 1996 році він домовився із [PERSON] про купівлю належного йому житлового будинку в [ADDRESS] . Проти продажу будинку дружина власника [PERSON] не заперечувала. Домовлену суму вартості майна 3000 грн. позивач віддав [PERSON] . Оскільки угода здійснювалась на повні взаємній довірі, розписка в отриманні грошей не оформлювалась. Однак через відсутність первинної реєстрації та технічної документації на вищевказаний об`єкт нерухомості, належне оформлення договору купівлі-продажу домоволодіння затягувалось. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] [PERSON] вказує, що із липня 1996 року з дозволу [PERSON] став проживати в житловому будинку, і з вказаної дати він здійснює фактичне управління і володіння житловим будинком та присадибною земельною ділянкою. Однак через відсутність належним чином оформленого договору купівлі-продажу домоволодіння в погосподарській книзі №2 с.Поліське і надалі продовжує обліковуватись за померлим [PERSON] . Таким чином, [PERSON] покликається на те, що має намір оформити право власності на вказаний житловий будинок, однак не має змоги цього зробити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння. Оскільки він відкрито, добросовісно, безперервно з 1996 року володіє нерухомим майном, просить визнати за ним в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] . ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 12.04.2021 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Представником позивача було заявлено клопотання про витребування доказів, яке було задоволено судом. 14.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Юсенко А.О згідно письмової заяви просить провести розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. 31.05.2021 року від сторони відповідача надійшло клопотання, згідно якого Березнівська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу без представника. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) інформація щодо заповіту [PERSON] відсутня. Із свідоцтва про смерть серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) інформація щодо заповіту [PERSON] відсутня. 22.01.2021 року на замовлення [PERSON] КП «Березнівське районне БТІ» виготовило технічний паспорт на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за параметрами запиту нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] відомості відсутні. Відповідно до висновку №03-02/21 про вартість майна ринкова вартість об`єкта нерухомого майна житлового будинку по [ADDRESS] становить 151\~600 грн. Згідно виписки з погосподарської книги №2 за 2016-2023 роки с.Поліське Березнівського району Рівненської області особовий рахунок № [NUMBER] за 2016-2023 роки [ADDRESS] рахується житловий будинок з надвірними господарськими будівлями за [PERSON] . Із довідки виконавчого комітету Поліської сільської ради Березнівського району Рівненської області №15 від 04.01.2021 року встановлено, що за адресою [ADDRESS] станом на 26.02.1999 року були зареєстровані та постійно проживали: 1. [PERSON] , який помер [INFO] , 2. дружина [PERSON] , знята з реєстрації 08.12.1999 року, 3. не родич [PERSON] , 1976 року народження, зареєстрований і на даний час. 4. не родич [PERSON] , 1978 року народження, зареєстрована і на даний час. 5. не родич [PERSON] , 1998 року народження, зареєстрований і на даний час. Згідно довідки Поліської сільської ради Березнівського району Рівненської області №78 від 28.01.2021 року [PERSON] , 1976 року народження, дійсно проживав в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] і користувався земельною ділянкою, прилеглою до даного житлового будинку з 20.07.1996 року по даний час. Відповідно до довідки Поліської сільської ради Березнівського району Рівненської області №77 від 28.01.2021 року [PERSON] , 1978 року народження, дійсно проживала в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] і користувалась земельною ділянкою, прилеглою до даного житлового будинку з 14.10.1996 року по даний час. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 325 ЦК України передбачено, що суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи; фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно із частинами першою та четвертою статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (п.11 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 ). Відповідно до положень п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 зазначено, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. (висновок Великої Палати Верховного суду у Постанові від 14.05.2019р., справа № 910/17274/17). Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього (висновок Великої Палати Верховного суду у Постанові від 14.05.2019р., справа № 910/17274/17). Отже, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. (висновок Великої Палати Верховного суду у Постанові від 14.05.2019р., справа № 910/17274/17). За результатами досліджених в судовому засіданні доказів судом було встановлено наступні обставини : -- вимога [PERSON] щодо визнання за ним права власності на житловий будинок ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України; -- позивач заволодів майном добросовісно, став з родиною у ньому проживати з дозволу власника [PERSON] , і в момент заволодіння житловим будинком не знав про неправомірність заволодіння майном. Водночас, він був впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для легітимного та законного сподівання на оформлення в подальшому права власності на нього; -- [PERSON] фактично заволодів і володіє по даний час житловим будинком на безтитульних умовах, тобто без будь-якої правової підстави, оскільки, згідно із ст.227 діючого на час заволодіння майном Цивільного Кодексу УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен був бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягнуло недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Позивач не укладав жодних угод протягом всього строку володіння вказаним нерухомим майном, які б надавали позивачу титул користувача чи власника об`єкту нерухомості. -- позивач заволодів саме чужим майном, власником якого був [PERSON] -- житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розміщений по [ADDRESS] , може бути предметом набуття за набувальною давністю, оскільки має правовий режим нерухомого майна, що стверджується технічним паспортом від 19.07.2019 року; -- [PERSON] відкрито володіє житловим будинком, оскільки таке володіння є без таємниць, не спрямоване на приховування від третіх осіб. Позивач поводиться із житловим будинком так само, як поводився б з ним власник - зареєструвала в ньому своє місце проживання, проводить його утримання, оплачує комунальні послуги. -- позивач безперервно фактично володіє житловим будинком із 1996 року, тобто встановлений десятирічний строк такого володіння вже сплив. ІV. Висновок суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] за набвальною давністю підлягають до задоволення.

Outcome: approved