Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та при цьому посилався на наступне (з врахуванням уточнених позовних вимог від 11.02.2015р. а.с.163-165). З 29.04.2001р. він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, має неповнолітніх дітей - [PERSON], 08.02.2002 р.народженння, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. За час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу 18.06.2001р. відповідачкою [PERSON] було придбано чотирьохкімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS], яку позивач просить визнати обєктом права спільної сумісної сумісної власності подружжя та в порядку поділу визнати за позивачем право власності на 1\\2 частину вказаної квартири. Крім того [PERSON] зазначав, що за час шлюбу ним та відповідачкою було придбано: телевізор LCD Sharp LC26AD5EBK+ в кредит 23.12.2007р. за 4790 грн., шафа-купе та столи письмові 14.07.2011р. за 20200 грн., шафa-купе горіх P 722 SE 12.10.2007р. за 9300 грн., телевізор Pioneer в кредит 14.07.2008р. за 26498,74 грн., комод Polar в крeдит 09.11.2007р. за 5160 грн., планшетний компютер Appie iPad 2 32Gb MC980RS\White Apple тa iPad2 пурп DLA195U Dexim SIS чохол для нього 06.02.2012р. вартістю 6898 грн., зволожувач повітря Venta LW 44 28.04.2008р. за 3655 грн., диван кутовий модель Вояна в кредит 04.12.2006р. за 2400 грн., два дивани «Фаворит 30» 02.07.2011р. за 2650 грн. кожний. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя позивач просить виділити йому у власність телевізор Pioneer, диван кутовий, шафa-купе горіх P 722 SE, два дивани «Фаворит 30», відповідачці - телевізор LCD Sharp LC26AD5EBK+, шафу-купе та столи письмові, планшетний компютер Apple iPad та чохол для нього, зволожувач повітря Venta LW 44, шафу-купе горіх P 722 SE, комод Polar, диван кутовий. [PERSON] звернулася до [PERSON] із зустрічним позовом. У позові зазначала, що до шлюбу з позивачем 27.12.2000р. вона придбала у власність квартиру [ADDRESS] за 20 260 грн. 16.05.2001р., під час шлюбу з позивачем, на підставі договору купівлі-продажу вона продала вказану квартиру за 20\~700 грн. та невдовзі за ці кошти 18.06.2011р. за договором купівлі-продажу придбала у власність за 25\~100грн. спірну чотирьохкімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS]. Таким чином на придбання спірної квартири відповідачка витратила свої власні кошти у розмірі 20\~700 грн., а тому у відповідність до положень ст.28 КпШС України, [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на чотирьохкімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS]. Крім того, [PERSON] зазначала, що 27.05.2011р. за ініціативою позивача під час шлюбу вона вимушена була взяти кредит в ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» , станом на 01.06.2015р. заборгованість за кредитом складає 16\~370,51 коп. Приймаючи до уваги, що борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями , що виникли і інтересах сімї відповідно до ч.4 ст.65 СК України повинні також враховуватися при поділі майна, [PERSON] просила суд розподілити порівну між нею та позивачем зобовязання за вказаним кредитним договором. В судовому засіданні позивач та його представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали, проти зустрічного позову заперечували в повному обсязі. При цьому позивач наполягав на тому, що з боку відповідачки не надано доказів, що грошова сума 20\~700 грн., отримана нею при продажу належної їй квартири [ADDRESS] були витрачені саме на придбання 18.06.2011р. чотирьохкімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] з її боку не надані. Більш того наполягав, що спірна квартира була придбана ним на гроші, отримані ним на той час за рахунок власних заробітків та грошей, позичених в кредит. Про укладення за власним бажанням відповідачкою договору кредиту з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» він дізнався вже після укладення цієї угоди, кредитні гроші [PERSON] витрачала на власні потреби, інколи він надавав їй допомогу в погашенні кредиту. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] проти позову [PERSON] заперечували, зустрічний позов підтримали в повному обсязі. Зазначали, що факт придбання спірної квартири у червні 2001р., тобто невдовзі після укладення між сторонами шлюбу у квітні цього ж року, виключає можливість накопичення подружжям за такий нетривалий час грошової суми для придбання квартири. Навпаки, ця обставин а свідчить на користь доводів відповідачки щодо придбання спірної квартири за рахунок її особистих коштів, отриманих нею в травні 2001р. під час продажу належної їй на праві особистої приватної власності квартири [ADDRESS]. Вимоги позивача щодо розподілу рухомого майна вважали безпідставними з врахуванням того, що з боку позивача для здійснення поділу мана з врахуванням принципу рівності часток подружжя не надано даних щодо дійсної вартості спірного майна на час поділу з врахуванням зносу. Представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» надіслав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що 27.05.2011р. між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] укладався кредитний договір , станом на 01.06.2015р. відповідачка має заборгованість у розмірі 16\~370,51 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку. Договір від 27.05.2011р. жодних посилань про те, що кредит надається в інтересах подружжя не містить. Проти зміни боржника у зобовязанні ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» як кредитор заперечує, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо розподілу зобовязань між нею та [PERSON] за кредитним договором від 27.05.2011р. банк просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до наступного. При цьому суд виходив з наступного. Судовим розглядом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що з 29.04.2001р. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, якій було зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 29.04.2001р., актовий запис №501 (а.с.87). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітніх дітей - [PERSON], 08.02.2002 р.народженння, [PERSON], [INFO], яка є дитиною інвалідом, [PERSON], [INFO] (а.с.83, 85, 86, 88). На підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.10.2014р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.211-212). Матеріали справи свідчать, що за час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 18.06.2001р., відповідачкою [PERSON] було придбано у власність чотирьохкімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] (а.с.39). В зазначеному житловому приміщенні після його придбання стали мешкати та зареєструвалися позивач [PERSON] з 25.07.2001р. та відповідачка [PERSON] з 03.10.2001р., а також їхні неповнолітні діти (а.с.8,84). Відповідно до вимог ст.22 КпШС України, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку На підставі наведеного квартира [ADDRESS] є обєктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Заперечення відповідачки проти вказаних обставин суд вважає безпідставними. Так [PERSON] та її представник, що пояснювали, що спірна квартира була придбана за рахунок особистих коштів [PERSON], отриманих нею у сумі 20\~700 грн. під час продажу 16.05.2001р. належної їй на праві особистої приватної власності квартири [ADDRESS] та власних накопичень отриманого заробітку. Проте вказані доводи сторони відповідача суд вважає необґрунтованими. Наданий на підтвердження цих заперечень договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений 16.05.2001р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], лише підтверджує факт отримання [PERSON] грошової суми 20\~700 грн. в звязку із здійсненням продажу вказаної квартири, проте не є підтвердженням внесенням цієї суми 18.06.2001р. на придбання спірної квартири. Розмір доходу відповідачки від трудової діяльності станом на 2001р. суду взагалі наданий не був. Допитана в судовому засіданні за клопотання відповідачки свідок [PERSON] пояснила, що достеменно фінансові подробиці придбання квартири [ADDRESS] її друзями [PERSON] та [PERSON] достеменно не знає, при укладенні угод купівлі-продажу 16.05.2001р. та 18.06.2001р., сплаті коштів присутня не була. Крім того, свідок не заперечувала, що для придбання спірної квартири позивач [PERSON] продавав автомобіль та запозичував кошти. Відповідно до положень ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі наведеного вимоги позивача про визначення за ним частки в спільному сумісному майні подружжя шляхом визнання права власності на 1/ 2 частину квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню. Крім того, з боку позивача надані відповідні чеки та договори, що підтверджують факт придбання під час шлюбу зі [PERSON] наступного майна: телевізор LCD Sharp LC26AD5EBK+ в кредит 23.12.2007р. за 4790 грн., шафа-купе та столи письмові 14.07.2011р. за 20200 грн., шафa-купе горіх P 722 SE 12.10.2007р. за 9300 грн., телевізор Pioneer в кредит 14.07.2008р. за 26498,74 грн., комод Polar в крeдит 09.11.2007р. за 5160 грн., планшетний компютер Appie iPad 2 32Gb MC980RS\White Apple тa iPad2 пурп DLA195U Dexim SIS чохол для нього 06.02.2012р. вартістю 6898 грн., зволожувач повітря Venta LW 44 28.04.2008р. за 3655 грн., диван кутовий модель Вояна в кредит 04.12.2006р. за 2400 грн., два дивани «Фаворит 30» 02.07.2011р. за 2650 грн. кожний. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України №16 від 12.06.1998р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України» зі змінами та доповненнями, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна , наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело та час його придбання. При цьому вартість майна визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума , за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В судовому засіданні визначена стороною позивача вартість спільного сумісного майна виходячи з ціни на час його придбання стороною відповідачки заперечувалася. Проте від призначення по справі судово-товарознавчої експертизи для визначення дійсної вартості спірного майна з урахуванням зносу [PERSON] відмовився (а.с. 194). На підставі наведеного в задоволенні цієї частини позову [PERSON] суд відмовляє через недоведеність. Матеріали справи свідчать, що 27.05.2011р. між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] укладався кредитний договір шляхом відкриття кредитної картки. Станом на 01.06.2015р. відповідачка має заборгованість у розмірі 16\~370,51 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.195-210). Договір від 27.05.2011р. жодних посилань про те, що кредит надається в інтересах подружжя не містить. Відповідно до ст.520 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.520 ЦК України , боржник у зобовязанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Проти зміни боржника у зобовязанні ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» як кредитор заперечує, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо розподілу зобовязань між нею та [PERSON] за кредитним договором від 27.05.2011р. суд відмовляє. При цьому суд зазначає, що [PERSON] не позбавлена можливості звернення до позивача із позовом про відшкодування відповідної частини понесених нею витрат в звязку із виконанням грошового зобовязання, укладеного в інтересах сімї. Судові витрати суд розподіляє у відповідність до положень ст.88 ЦПК України. Понесені позивачем, на користь якого ухвалено рішення про визнання права власності на ? частину чотирьохкімнатної ізольованої квартири 42 в будинку 254 Б по пр.Московському м.Харкова, судові витрати при сплаті судового збору у сумі 3654 грн. присуджуються з відповідачки. З врахуванням майнового стану відповідачки [PERSON], яка не працює, здійснює догляд за трьома неповнолітніми дітьми, в тому числі за дитиною-інвалидом, суд звільняє відповідачку від належних з нею судових витрат по сплаті судового збору за подання зустрічного позову.

Outcome: partial