Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, служба у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав. Позивач зазначав, що з 24 вересня 2007 року по 04 липня 2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 листопада 2007 року. У 2012 році позивач та відповідач припинили вести спільне господарство та почали проживати окремо. На сьогоднішній день відповідач проживає разом з чоловіком, з яким вони ведуть доволі розгульний та аморальний спосіб життя. До червня 2015 року неповнолітня дитина проживала разом з відповідачем, а позивач постійно допомагав матеріально відповідачу по утриманню їхньої спільної дитини. Проте, як з`ясувалось пізніше, гроші, які позивач давав на дитину відповідачу, зазвичай витрачалися останньою на спиртні напої. Відповідач зловживала та зловживає алкогольними напоями, не повною мірою усвідомлює значення своїх дій та не керує ними, у зв`язку із чим дитина відчувала моральні страждання й почуття сорому за поведінку матері. Про дані факти позивачу стало відомо від сусідів, які неодноразово бачили відповідача у нетверезому стані. Після того як позивач дізнався про аморальну поведінку відповідача і переконавшись в тому, що остання взагалі не турбується про їхню малолітню дитину, позивач забрав дитину до себе і з 01 червня 2015 року [PERSON] проживає разом зі своїм батьком та його цивільною дружиною [PERSON] . При цьому, відповідач ніяким чином не піклується про свою доньку [PERSON] , не проявляє інтересу до її подальшої долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини та не хоче брати участі у підготовці дитини до самостійного життя. Крім того, відповідач не турбується про забезпечення необхідного харчування і медичного догляду дитини та не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей. Позивач приділяє максимум зусиль для виховання своєї доньки, піклується про її стан здоров`я, моральний, духовний та фізичний розвиток, про що також свідчить і акт обстеження умов проживання малолітньої дитини, де серед іншого зазначено, що сім`я - дитина [PERSON] , батько [PERSON] та мати [PERSON] , дружелюбна і працьовита. Відносини у Каті з батьками люблячі. В сім`ї панує повна взаємоповага один до одного. Посилаючись на викладене, позивач просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утримання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Тулович О.В. позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення в повному обсязі, надали пояснення аналогічні позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. В судовому засіданні представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області Брагінець Л.В. позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду листа про розгляд справи у відсутність представника та прийняття рішення за наявними в матеріалах справи доказами. В судовому засіданні неповнолітня дитина [PERSON] , в присутності психолога служби у справах дітей виконавчого комітету Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області Брагінець Л.В. та батька позивача [PERSON] , пояснила, що на даний час проживає з батьком, в добрих відносинах, з матір`ю спілкується рідко, десь один раз на два місяці, з днем народження мати не вітає, їй добре жити з татом. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що відповідач не доглядає за дитиною, не готує їжу, не піклується про її стан здоров`я, у зв`язку із зловживанням спиртними напоями, відповідач не може піклуватися про дитину. Батько може належним чином забезпечити дочку. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є дочкою позивача, з батьком спілкується нормально, відповідача постійно бачила у нетверезому стані, остання не піклується та не забезпечує неповнолітню дитину, утриманням дитини і відповідача займався позивач. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 листопада 2007 року виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №19 від 05.11.2007 р. (а.с.14). Згідно довідок, виданих Митлашівською сільською радою Драбівського району Черкаської області, №472 та №473 від 13 грудня 2019 року, позивач [PERSON] та неповнолітня дитина [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.21,22). Однак, дійсно проживають позивач [PERSON] та неповнолітня дитина [PERSON] без реєстрації з 02 травня 2009 року за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними довідками (а.с.16,17). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.12.2019 р., неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає за вищевказаною адресою з батьком позивачем [PERSON] та його дружиною [PERSON] . Будинок знаходиться в належному стані, наявні необхідні комунікації, батьки займаються підприємницькою діяльністю. У дитини окрема кімната, де є ліжко, письмовий стіл, телевізор, ноутбук, книжки, іграшки, одягом забезпечена дитини в достатній кількості. Сім`я дружна, працьовита, відносини у дитини з батьком люблячі, в сім`ї панує повна взаємоповага один до одного (а.с.18). Також, відповідно до медичної довідки від 10 грудня 2019 року, неповнолітня дитина [PERSON] знаходиться у здоровому стані, а при необхідності медичної допомоги звертається до поліклініки у супроводі батька [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Згідно характеристики на ученицю 7 класу Плисківської ЗОШ І-ІІІ ст. [PERSON] , [INFO] , дівчинка навчається у школі з третього класу. За час навчання зарекомендувала себе як здібна та дисциплінована учениця. Навчальний матеріал засвоює на достатньому та високому рівні. Наполеглива, цілеспрямована. Швидко запам`ятовує учбовий матеріал. Виявляє логічне, творче мислення. Має добрий загальний розвиток. Особливо [PERSON] даються іноземні мови. Доброзичлива. Залюбки допомагає однокласникам у навчанні. До виконання громадських доручень ставиться відповідально і старанно їх виконує. В класі була обрана членом культмасового сектору. Має авторитет серед однокласників та інших учнів школи. Атмосфера в родині, в якій проживає учениця, дружелюбна, тепла. Відносини між членами сім`ї довірчі, близькі. Батьки охоче співпрацюють з учителями. [PERSON] та [PERSON] приділяють велику увагу вихованню доньки, цікавляться навчанням дитини та є її активними помічниками в навчальному процесі. Постійно відвідують класні та загальношкільні батьківські збори, цікавляться успіхами доньки (а.с.20).? Відповідно до характеристики на відповідача [PERSON] , остання зареєстрована в [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає. Станом на [INFO] [PERSON] проживає в цивільному шлюбі з [PERSON] , [INFO]. в [ADDRESS] , на утриманні якого перебувають неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO]. Скарг на її незадовільну поведінку до сільської ради не надходило, але за час проживання в селі проявила себе схильною до вживання спиртних напоїв (а.с.71). Згідно рішення виконавчого комітету Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області №104 від 05 листопада 2020 року та висновку до цього рішення, служба у справах дітей дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо її доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Як передбачено ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р., особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З вище наведених фактів вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а саме: не займається вихованням дитини, фізичним, духовним розвитком та матеріально не забезпечує, і взагалі ставиться до дитини байдуже. Суд дійшов висновку про задоволення позову в частині позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, суд зазначає наступне. Матеріалами справи встановлено, що аліменти із відповідача за рішенням суду не стягувалися та між сторонами відсутня домовленість про добровільну сплату відповідачем аліментів. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачено ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 та ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст. ст. 181,182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн. Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1197 (одна тисяча сто дев`яносто сім) грн. 50 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, починаючи з дня пред`явлення позову 26 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття [INFO] . Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. З огляду на викладені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. (задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав). Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. (стягнення аліментів).

Outcome: approved