Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 17 січня 2006 року він, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості, придбав на Вінницькій товарно-універсальній біржі по біржовому контракту № 18 будівлю майстерні із складом, що розташовані в м.Іллінці Вінницької області, по вул.Залізнодорожній, 63. На даний час він має намір переобладнати вказану вище будівлю під житловий будинок, однак не може цього зробити з наступних підстав. Архітектурно-будівельне бюро не видає йому будівельний паспорт, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розміщена вказана вище будівля. У звязку з цим ним було придбано у [PERSON] міської ради Вінницької області земельну ділянку, на якій розташована будівля майстерні зі складом в м.Іллінці Вінницької області, по вул. Залізнодорожній, 63, даний договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] Однак, після придбання вказаної земельної ділянки вияснилось, що із тильної сторони будівлі відсутня земельна ділянка, яка необхідна для обслуговування належної йому будівлі, через що він не може проводити ніяких будівельних робіт по переобладнанню належної йому на праві власності будівлі у житловий будинок. На його прохання продати чи надати в оренду земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування придбаної ним будівлі, [PERSON] міська рада відмовила йому, посилаючись на те, що, згідно п.З ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передача (надання) земельних ділянок із земель комунальної власності у власність чи користування фізичним особам для містобудівних потреб без плану зонування або детального плану території забороняється, та порекомендувала звернутися за захистом його права до суду. [PERSON] вважаю, що [PERSON] міска рада відмовила йому неправомірно, оскільки у вказаній статті Закону мова йде про земельні ділянки для містобудівних потреб, тобто про ті земельні ділянки, які надаються для нового будівництва, він же бажає отримати земельну ділянку для обслуговування уже існуючої будівлі, а не для будівництва нової. Крім того, оскільки він придбав на Вінницькій товарно-універсальній біржі будівлю, яка раніше належала СМП ТОВ «[PERSON] райсількомунгосп» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 грудня 2005 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 177 від 22 грудня 2005 року, то і земельна ділянка під цією будівлею, а також земельна ділянка необхідна для обслуговування цієї будівлі перебувала у власності вказаного вище підприємства. Відповідно до ст.92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою це право володіти і користуватися земельною ділянкою, яка перебуває у державній і комунальній власності, без встановлення строку. Право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності, громадські організації інвалідів України, їх підприємства, релігійні організації. Виходячи з викладеного вище, у СМП ТОВ «[PERSON] райсількомунгосп» у постійному користуванні земельна ділянка не може бути, а лише може бути у власності. При цьому правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на земельну ділянку, на даний час втрачено і у міській раді є тільки схема площі земельної ділянки. Земельна ділянка, яка необхідна йому для обслуговування придбаної будівлі, підтверджується кадастровим планом, виготовленим ФОП [PERSON] і становить площу 0,2650 га. Через відсутність державного акту на право власності на земельну ділянку як правовстановлюючого документа, передбаченого ст.ст.125, 126 ЗК України, що засвідчує право власності СМП ТОВ «[PERSON] райсількомунгосп» на земельну ділянку, він не може реалізувати своє право на земельну ділянку, яка йому необхідна для обслуговування придбаної будівлі, шляхом звернення до нотаріальної контори чи до реєстраційного відділу. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,2650 га, розташовану біля земельної ділянки в м.Іллінці Вінницької області, по вул.Залізнодорожній, 63, впритул до його будівлі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав повністю, просить розглянути справу в його відсутність та задовольнити його позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] міської ради Вінницької області в судове засідання не зявився, натомість [PERSON] міський голова подав до суду заперечення позовних вимог [PERSON], просить суд відмовити в їх задоволенні з наступних мотивів. Позивач вказує, що ним було придбано земельну ділянку, на якій розміщено будівлю майстерні із складом по вул.Залізнодорожній,63 в м. Іллінці, а коли він вдруге звернувся з проханням продати чи надати в оренду необхідну земельну ділянку, міська рада відмовила йому. [PERSON] міська рада своїм листом повідомляла [PERSON] про те, що, відповідно до п.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передача (надання) земельних ділянок із земель комунальної власності у власність чи користування фізичним особам для містобудівних потреб без плану зонування або детального плану території забороняється. Виготовлення документації на земельну ділянку, на яку претендує [PERSON], плану зонування чи детального плану території потребує коштів та часу. Оскільки на момент звернення 15 грудня 2015 року план зонування або детальний план території виготовлені не були, тому на звернення [PERSON] про передачу земельної ділянки в оренду і була надана відповідь про неможливість цього зробити. При цьому, заява [PERSON] від 15 грудня 2015 року взагалі не містила звернення щодо викупу земельної ділянки, а лише надання в оренду з правом викупу. Законодавством України передбачена процедура отримання у власність земельних ділянок, а саме: земельні ділянки промисловості, в тому числі і для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, до таких земельних ділянок відноситься і земельна ділянка, за якою звертався в заяві [PERSON], які перебувають в комунальній власності, відчужуються шляхом продажу, відповідно до ст.ст.127, 128 ЗК України. Позивачу добре відомий порядок придбання у власність земельної ділянки, оскільки він вже здійснював викуп земельної ділянки під належною йому на праві власності будівлею. З огляду на викладене, відповідач вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, при цьому просить розглянути справу у відсутність представника ради. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів, ухваливши заочне рішення у справі. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зокрема, копію технічного паспорта на виробничий будинок, на громадський будинок (а.с.5 - 15), копію експлікації приміщень майстерні зі складом (а.с.16), копією експлікації приміщень адмінбудинку (а.с.17), копію акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта (а.с.18 - 20), копію біржового контракту № 18 купівлі-продажу нерухомості від 17 січня 2006 року між ТОВ «Профсервіс» та [PERSON] (а.с.21), копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.22), копію державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,5722 га, розташовану по вул.Залізнодорожній, 63 в м.Іллінеці Вінницької області (а.с.23), копію збірного кадастрового плану, копію експлікації земель та копію кадастрового плату земельної ділянки (а.с.24 - 26), копію відповіді [PERSON] міської ради на звернення [PERSON] про передачу в оренду земельної ділянки (а.с.27), беручи до уваги заперечення відповідача, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються земельним та цивільним законодавством України, зокрема, згідно ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі і на умовах, встановлених для попереднього власника. Відповідно до ст.ст.321, 328, 392 ЦК України, право власності є непорушним і що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; право власності набувається на підставах незаборонених законом, і права власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або законність набуття права власності не встановлена судом; власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин суд вважає за необхідне відновити порушене право позивача, шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,2650 га, розташовану в притул до земельної ділянки площею 0,5722 га, що по вул. Залізнодорожній, 63 в м.Іллінці Вінницької області, яка необхідна для обслуговування належної йому на праві власності будівлі майстерні із складом, розташованої по вул. Залізнодорожній, 63 в м.Іллінці Вінницької області. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, суд визнає доведеними і не спростованими відповідачем вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved