Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Гадячгаз» про неправомірні дії працівників ПрАТ «Гадячгаз» по перекриттю газопостачання у приватне домоволодіння та відшкодування моральної шкоди. У позовній заяві позивач вказує, що він має домовололодіння за адресою: [ADDRESS] , яке дісталось йому у спадок після смерті батьків. 01 квітня 2019 року , без попередження та без його відома, за його відсутності, працівники ПрАТ «Гадячгаз» самовільно проникли до вищевказаного домоволодіння та опломбували кран газового стояка, тим самим грубо порушили його права, як споживача природного газу. Згідно розділу 7 «Про порядок обстеження та припинення розподілу природного газу» Кодексу газорозподільних систем, для припинення газопостачання побутовому споживачу оператор ГРМ має надіслати рекомендоване поштове повідомлення про припинення розподілу газопостачання не менше ніж за три доби. При цьому у повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання. Підстав для опломбування газового стояка житлового будинку не було, так, як він не має заборгованості по платі за газопостачання, вчасно та щомісячно надає показники лічильника в абонентську групу підприємства, дотримується правил безпеки використання газу, підтримує газопровідну мережу на території домоволодіння у належному стані. Ніяких витоків, порушень, попереджень за минулі роки, починаючи з 1995 року, від газового господарства не надходило. У відповіді ПрАТ «Гадячгаз» на його лист-заяву зазначається стандартна причина, пов`язана з витоком природного газу. У повторній заяві керівнику ПрАТ «Гадячгаз» від 28.05.2019 він просив дати чітку відповідь, підтверджену документально, яким чином був виявлений витік газу і ким, в якому місці газопроводу, хто зі свідків чи органів місцевого самоврядування був присутній і який обсяг робіт проведено по ліквідації газовитоку, але відповідь на вказаний лист не надійшла. Його намагання поспілкуватись, знайти компроміс у вирішенні питання з керівництвом «Гадячгаз» завершились безрезультатно. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати ПрАТ «Гадячгаз» за власний рахунок відновити газопостачання до його домоволодіння, за спричинені незручності, неможливість користуватись газовими приладами для підтримки життєдіяльності, як особі, що має другу групу інвалідності ЧАЕС, стягти з відповідача моральну шкоду в розмірі 3000 грн. 09 вересня 2019 року позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати протиправною бездіяльність голови правління ПрАТ «Гадячгаз» [PERSON] , притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 212-3 КУпАП та накласти штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; так, як газопостачання не відновлено та збільшив моральні збитки до 10000 грн. Ухвалою від 24 січня 2020, заяву [PERSON] про уточнення позовних вимог прийнято до розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що у його будинку за адресою: [ADDRESS] газовий стояк без будь-яких пошкоджень, ніяких робіт по усуненню витоку газу не проводилось, а лише опломбовано стояк. Окрім того, газопостачання до його будинку не відновлено, хоча він неодноразово звертався з відповідними заявами. Моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що він є особою з інвалідністю 2-ї групи та є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1). За причинені незручності, а саме неможливість користуватися газовими приладами для підтримки життєдіяльності, погіршується його стан здоров`я (головний біль, безсоння), тому просить стягнути з відповідача заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. Представник ПрАТ «Гадячгаз» Савченко Б.А. позов [PERSON] не визнав, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві. У відзиві представник відповідача ПрАТ «Гадячгаз» зазначив, що за правилами ч. 1 ст. 22 Закону України «Про ринок природного газу», права та обов`язки оператора газотранспортної системи визначаються цим Законом, кодексом газотранспортної системи, іншими нормативно-правовими актами, а також договором транспортування природного газу. Із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про ринок природного газу» та п. 5 глави 5 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, вбачається, що Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок та інших об`єктів всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством. Для належного виконання Оператором ГРМ функцій щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій споживач зобов`язаний забезпечити доступ на власні об`єкти представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання службових обов`язків, зокрема, для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання. Як вбачається з паспортних даних позивача та як зазначив [PERSON] безпосередньо у позовній заяві, він проживає в [ADDRESS] , а не в с. Вельбівка. Згідно до виданого наряду-завдання від 01.04.2019, працівниками ПрАТ «Гадячгаз» було проведено інвентаризацію газових мереж внутрішнього і зовнішнього газопостачання у побутових споживачів у [ADDRESS] , на якій розташоване домоволодіння позивача. У процесі огляду дворового вводу на території вказаного домоволодіння, було виявлено витік газу, тому у зв`язку із наявними порушеннями вимог безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових будинків, відповідно до п. 5.7 Правил безпеки систем газопостачання, затвердженого Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, було припинено газопостачання за вищезгаданою адресою, про що складено акт про припинення газопостачання № 80294 від 01.04.2019. Крім того, відповідно абзацу другого п. 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ. При цьому, у підпунктах 1-5, 9 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем зазначені наступні випадки обмеження/припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ: несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ; розірвання договору розподілу природного газу; наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ. Таким чином, твердження позивача про обов`язок оператора ГРМ надіслати рекомендоване поштове повідомлення про припинення розподілу газопостачання не менше ніж за три доби не заслуговує на увагу, оскільки не поширюється на випадок припинення газопостачання, у зв`язку з витоком газу. Також у відзвиві відповідач зазначає про безпідставність звинувачень щодо використання працівниками ПрАТ «Гадячгаз» службового становища, «щоб з людей в такий спосіб витягувались немалі гроші за відновлення подачі газу», оскільки жодного доказу на підтвердження вказаних обставин до позовної заяви позивачем не додано. Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає, що дії працівників ПрАТ «Гадячгаз» щодо припинення газопостачання до домоволодіння [PERSON] є правомірними. З приводу позовної вимоги про зобов`язання за власний рахунок відновити газопостачання до домоволодіння позивача відповідач зазначив наступне. Пунктом 6 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено порядок відновлення газопостачання, яке здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). За таких обставин, у відповідача відсутні підстави для відновлення газопостачання за власний рахунок. Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди відповідач зазначив наступне. Лише у прохальній частині позовної заяви позивач зазначає в чому полягає моральна шкода (завдані незручності, неможливість користування газовими приладами для підтримки життєдіяльності, погіршення стану здоров`я: головні болі, безсоння, та інше). Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував наявність вказаних обставини, а також що саме неправомірні дії працівників відповідача стали причиною вказаних обставин. Щодо уточнених позовних вимог, представник відповідача також заперечує, про що надав відзив, в якому вказує, що вимогу щодо притягнення голови правління ПрАТ «Гадячгаз» [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 212-3 КУпАП та накладення штрафу не може бути розглянуто у порядку цивільного судочинства. Окрім того, відповідач заперечує стосовно уточнених позовних вимог щодо збільшення моральних збитків до 10000 грн, адже вважає дії працівників ПрАТ «Гадячгаз» правомірними та відсутність будь-яких підстав для стягнення моральних збитків. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги[PERSON] до ПрАТ «Гадячгаз» про неправомірні дії працівників ПрАТ «Гадячгаз» по перекриттю газопостачання у приватне домоволодіння та відшкодування моральної шкоди, підлягають до часткового задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 11, 15 ЦК України передбачено, що цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ст. 16 ЦК України, а саме , одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.08.2012, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 09.09.2019, [PERSON] , 1990 року народження, зареєстрований по [ADDRESS] . Згідно з актом припинення газопостачання № 80294 від 01.04.2019, на будинку по [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , опломбовано цокольний стояк дворового вводу, у зв`язку з витоком газу. Зі змісту Витягу з наряду-завдання на припинення розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] від 01.04.2019 вбачається, що дата останьої сплати споживача за надані послуги - 05.03.2019. З аналізу вищевказаних доказів, вбачається про наявність помилки в адресі місця знаходження будинку, де було проведено опломбування цокольного стояка дворового вводу, у зв`язку з витоком газу, а саме працівниками ПрАТ «Гадячгаз» невірно вказано номер належного [PERSON] будинку, зокрема [NUMBER] замість [NUMBER]. Згідно п. 5.7 Правил безпеки систем газопостачання, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації. Відповідно до повідомлення ПрАТ «Гадячгаз» № 587/524/06 від 20.05.2019, у зв`язку з наявними порушеннями вимог безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових будинків, а саме, у зв`язку із витоком природного газу, відповідно до п. 5.7 Правил безпеки систем газопостачання, 01.04.2019 було припинено газопостачання за адресою: [ADDRESS] . Порядок Відновлення газопостачання визначено п. 6 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, відповідно до якого відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача про відновлення газопостачання та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання. 14.06.2019 [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про причини відключення його будинку від газопостачання, в якій просив дати відповідь, підтверджену документально, яким чином був виявлений витік газу і ким, в якому місці газопроводу, хто зі свідків чи органів місцевого самоврядування був присутній при виконанні робіт і який обсяг робіт проведено по ліквідації газовитоку. Як значиться у повідомленні ПрАТ «Гадячгаз» від 26.06.2019 за № 742/662/06, згідно до виданого наряду-завдання працівниками ПрАТ «Гадячгаз» 01.04.2019 проведено інвентаризацію встановленого газоспоживаючого обладнання у побутових споживачів в с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області , зокрема по [ADDRESS] , на якій розташований будинок позивача. У процесі огляду дворового вводу, що знаходиться на території домоволодіння позивача, було виявлено витік газу, у зв`язку з наявними порушеннями вимог безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових будинків, було припинено газопостачання за вищевказаною адресою шляхом відключення дворового вводу та опломбування цокольного стояка, про що складено акт припинення газопостачання № 80294 від 01.04.2019. При цьому залучення свідків чи будь-якого органу для припинення газопостачання за вказаних підстав законодавством не передбачено. Окрім того, позивач звертався з відповідною аналогічною заявою до відповідача 28.05.2019, а 10.05.2019 із заявою про відновлення газопостачання до його будинку. 14.06.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача про зобов`язанння відповідача поновити газопостачання до його житлового будинку. Однак, станом на дату розгляду справи газопостачання до будинку позивача не поновлено. Відповідач стверджує, що відновлення газопостачання неможливе через наявність витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу), які позивачем не відшкодовано, але жодних доказів про наявність акта виконаних робіт, що містить перелік та вартість таких робіт у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , ні позивачу, ні суду надано не було. Твердження представника відповідача щодо порушення [PERSON] вимог безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлового будинку (витік природного газу), яке б могло стати причиною припинення газопостачання до житлового будинку по [ADDRESS] , у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження та не доведено жодним допустимим доказом. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] - працівники ПрАТ «Гадячгаз» не підтвердили факт будь-яких порушень з боку позивача під час користування газовим обладнанням у його будинку, тим більше будь-яких порушень з його боку, що стали причиною відключення газопостачання в належному йому будинку. Відповідно до ст. 276 ЦК України - орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням. Суд, враховуючи відсутність доведення відповідачем факту порушень експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання позивачем [PERSON] у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , що могло бути підставою для припинення газопостачання у домоволодіння, вважає, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача за власний рахунок поновити газопостачання до належного позивачу домоволодіння в с. Вельбівка підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім цього, згідно з абз. 2 п. 5, п. 9 вказаної Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач обґрунтовує заподіяння йому моральної шкоди тим, що у зв`язку з бездіяльністю відповідача, яка полягає у невідновленні газопостачання до його будинку, він зазнав душевних страждань, що призводить до незручностей, неможливості користуватись газовими приладами для підтримки життєдіяльності. Окрім того, суд при визначенні розміру моральної шкоди враховує тривалість бездіяльності відповідача, а також те, що позивач є особою з інвалідністю 2-ї групи, про що свідчить посвідчення № 130358 та є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , а тому ігноруванння його законних вимог відповідачем призводить до моральних страждань, які виявляються, та як наслідок до погіршення стану здоров`я, наявність головних болей, безсоння. Зазначені обставини підтверджуються щоденником пацієнта від 11.07.2019, з якого вбачається, що позивач звертався до лікаря загальної практики - сімейного лікаря зі скаргами на головний біль, відчуттям нестачі повітря, загальну слабкість, біль у серці. Зі змісту виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 5650/947 також вбачається, що він знаходився на лікуванні в КНП «Гадяцька ЦРЛ» Гадяцької РР» з 29.10.2019 по 07.11.2019 з приводу скарг на головний біль періодичного характеру, головокружіння, шум у голові, біль у шийному відділі хребта, загальну слабкість. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування йому моральної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Разом з тим, суд, враховуючи відсутність у діючому законодавстві визначення способів обчислення розміру моральної шкоди, відсутність точних критеріїв майнового виразу душевного страждання, виходячи з розміру позовних вимог, засад розумності, виваженості і справедливості, вважає, що позовні вимоги позивача в частині розміру стягнення моральної шкоди з відповідача, підлягають до часткового задоволення, а саме у меншому розмірі заявленому ним. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Вимога позивача щодо притягнення голови правління ПрАТ «Гадячгаз» [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 212-3 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності та розгляду таких справ визначено Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 2, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вредакції станом на 01.01.2019 (дата подання позову - 14.06.2019), ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позовної заяви майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1921 грн , тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму складає 768,40 грн. Позивач, на підставі п. 9, п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, тому з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1536,80 грн на користь держави, пропорційно розміру задоволених двох позовних вимог майнового та немайнового характеру.

Outcome: partial