Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - що він не набув статусу громадянина Російської Федерації. Мотивував заяву тим, що він народився [INFO] року в місті Новий Уренгой Російської Федерації. Його батьками є [PERSON] та [PERSON], які є громадянами Російської Федерації. З 1998 року по даний час він постійно проживає в Україні на території м. Вінниці, що підтверджується карткою профілактичних щеплень, медичною довідкою, в яких зазначено адресу місця проживання заявника. З 01.09.2004 року по 2015 рік навчався у ЗОШ № 15 м. Вінниці, яку закінчив із відзнакою. [PERSON] позитивно характеризується, за перемоги в міських олімпіадах нагороджений стипендію, для отримання якої 23.05.2013 року йому було присвоєно ідентифікаційний номер платника податків. 11.08.2015 року був зарахований на перший курс денного відділення факультету будівництва, теплоенергетики та газопостачання Вінницького національного технічного університету. Після досягнення повноліття [PERSON] звернувся до міграційної служби у Вінницькій області з метою отримати паспорт громадянина України, однак йому пояснили, що враховуючи те, що він народився на території РФ і його батьки є громадянами Росії, для набуття громадянства України йому необхідно надати довідку консульського відділу Посольства Російської Федерації в Україні про те, що він не набув громадянства РФ. 23.07.2015 року, знаходячись в приміщенні консульства, [PERSON] надав письмову заяву з відповідними документами та оплатив послуги за видачу довідки в розмірі 1540 грн. 01.09.2015 року заявник знову з'явився до консульства з метою отримати довідку про те, що він не набув статусу громадянина РФ. Таку довідку йому показали, однак, не видали, оскільки вимагали документи, які не передбачені законодавством. Отже, відповідний орган іноземної держави, який уповноважений видавати вказану довідку, в порушення законодавства, без обґрунтованих підстав потрібну [PERSON] довідку видати відмовився. [PERSON] не має громадянства іншої держави і бажає набути громадянство України за територіальним походженням його баби та діда по батьковій лінії. Оскільки без обґрунтованих підстав він не зміг отримати необхідний документ, просив встановити факт, що він не набув статусу громадянина Російської Федерації. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що, на її думку, задоволення даної заяви є єдиним шляхом для вирішення питання набуття заявником громадянства України. Зауважила, що заявник в 1997 році народився на території Росії, однак, з 1998 року по даний час проживає в Україні і бажає набути статус громадянина України. Наголосила, що звернувшись до консульського відділу Посольства РФ в Україні з метою отримати довідку про те, що він не набував статусу громадянина РФ, консульський відділ провів таку перевірку, але довідку не видав. [PERSON] набув статусу громадянина України відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України», тому просив захистити його право. Представник заінтересованої особи - управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області - [PERSON] надав письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 74-77). Суду пояснив, що не оспорює факту, що заявник може набути громадянство України за ст. 8 Закону України «Про громадянство» або бути прийнятим до громадянства України відповідно до ст. 9 цього ж закону. Однак, йому слід надати визначені Законом України «Про громадянство України» та Указом Президента України документи та довести обставину, що він не є громадянином Російської Федерації. Дану обставину може довести або спростувати лише посольство Російської Федерації в Україні, у компетенції якого знаходиться надання такої інформації відповідно до Федерального закону «Про громадянство Російської Федерації». Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити. Так, згідно ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно вимог ч. 1, ч.2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 258 У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ФР № 378909, заявник [PERSON] «[PERSON] - рос.» [PERSON] народився [INFO] року в м. Новий Уренгой Тюменської області Російської Федерації (а.с. 19). Його батьками є громадяни Російської Федерації - [PERSON], уродженець с. Хренівка Барського району Вінницької області (а.с. 33, 34) та [PERSON], уродженка с. Привітне Муровано-Куриловецького району Вінницької області (а.с. 31). Згідно карти профілактичних щеплень, які проводились [PERSON] в 1997, 1998, 1999, 2001, 2004, 2005, 2012 (а.с. 21), медичної довідки ВОСКДРЗН (а.с. 22), адреса проживання [PERSON] зазначена: [ADDRESS] за даної адресою він зареєстрований разом із матір'ю та братом (а.с. 23). [PERSON] в 2004 році був зарахований до 1-го класу ЗОШ № 15, а в 2015 році закінчив 11 клас та був випущений із навчального закладу (а.с. 24). 23.05.2013 року [PERSON] був зареєстрований у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків за реєстраційним номером [NUMBER], про що отримав довідку (а.с. 27). 11.08.2015 року заявник був зарахований на перший курс денного відділення факультету будівництва, теплоенергетики та газопостачання Вінницького національного технічного університету (а.с. 28). 20.08.2013 року [PERSON] звернувся до управління ДМС України у Вінницькій області із заявою про видачу йому паспорта громадянина України за досягненням віку (а.с. 29), однак, у зв`язку з тим, що в 2005 році [PERSON] отримав дозвіл на імміграцію в Україну разом з матір'ю - громадянкою Російської Федерації [PERSON], [INFO], [PERSON] повинен довести належність чи неналежність до громадянства Росії (а.с. 30). 23.07.2015 року [PERSON] звернувся до Посольства Російської Федерації з заявою про перевірку наявності/відсутності громадянства РФ (а.с. 32), і на адвокатський запит була надана відповідь 19.11.2015 року про те, що така перевірка проведена. Враховуючи той факт, що [PERSON] народився після 06.02.1992 року (дата вступу в законну силу Закону «Про громадянство Російської Федерації» від 28.11.1991 року) належність до російського громадянства неповнолітньої дитини за народженням визначається виходячи з громадянства його батьків на момент народження дитини. Згідно документів, що надані [PERSON], є підстави вважати про наявність у нього громадянства Російської Федерації, проте для цього консульському відділу потрібна інформація про громадянство його батьків, адреси їх проживання станом на 06.02.1992 року, які він не надав. Видача довідки про відсутність Громадянства Російської Федерації особі, належність до російського громадянства якої встановлена, суперечить діючому законодавству. В матеріалах справи також міститься довідка, видана [PERSON], відділом Управлінням федеральної міграційної служби по Ямало-Ненецькому автономному округу від 15.03.2016 року (а.с. 105), згідно якої він даним відділом паспортом громадянина Російської Федерації не документувався. Також заявником надана довідка, згідно якої за адресою [ADDRESS] зареєстровані: (рос.) [PERSON] (рос.) [PERSON], [INFO] - син з 11.08.1995 року, [PERSON] (рос.) [PERSON], [INFO] - власник - з11.08.1995 року, [PERSON] (рос.) [PERSON], [INFO], - син - з 16.02.1998 року, [PERSON] (рос.) [PERSON], [INFO] - дружина власника - з 13.09.1995 року (а.с. 104). Враховуючи докази, що надав заявник, достатніх підстав вважати, що він не набув громадянства Російської Федерації, немає. Разом з тим, питання набуття та вихід з громадянства РФ регулюється Конституцією РФ, Законом «Про громадянство Російської Федерації», а порядок набуття громадянства України визначений Законом України «Про громадянство України». Так, згідно із ч. 1 ст. 8 «Про громадянство України» особа, яка має намір набути громадянство України, повинна подати до територіального підрозділу Управління ДМС України у Вінницькій області за місцем своєї реєстрації наступні документи: - заяву-анкету про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням; - три фотокартки (розміром 3,5 х 4,5 мм); - зобов'язання припинити іноземне громадянство; - свідоцтво про народження; - документ, що підтверджує факт народження одного з батьків на території України до 24.08.1991 року. Із роз'яснення управління ДМС України у Вінницькій області від 30.11.2015 року (а.с. 94) вбачається, що при поданні заяви з питання набуття громадянства України, [PERSON] необхідно надати документи, що посвідчують особу/або звернутись до консульського відділу Посольства Російської Федерації для отримання документа, що посвідчує особу. Маючи такий документ, заявник може звертатись щодо набуття громадянства України та в подальшому паспорта громадянина України. Управління ДМС України у Вінницькій області не оспорює факту, що заявник може набути громадянство України за ст. 8 Закону України «Про громадянство України» або бути прийнятим до громадянства України відповідно до ст. 9 цього ж закону. Однак, йому слід надати визначені Законом України «Про громадянство України» та Указом Президента України документи та довести обставину, що він не є громадянином Російської Федерації. Дану обставину може довести або спростувати лише посольство Російської Федерації в Україні, у компетенції якого знаходиться надання такої інформації відповідно до Закону «Про громадянство Російської Федерації». На запит суду консульський відділ Посольства Російської Федерації в Україні 30.09.2016 року повідомив, що даних про документування паспортом громадянина Російської Федерації [PERSON], [INFO] відділ не має. Для встановлення факту належності особи до громадянства Російської Федерації слід провести відповідне перевірку, яка здійснюється при особистому зверненні громадянина, написання відповідної заяви та оплати консульського збору. За результатами перевірки в разі наявності в заявника російського громадянства його може бути виданий закордонний паспорт громадянина РФ. В разі відсутності - довідка (а.с. 120). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявником не дотримано передбаченої законодавством процедури проходження перевірки у консульському відділі з питання наявності/відсутності у нього громадянства Російської Федерації, і доказів неможливості отримати документ про відсутність у нього громадянства Російської Федерації, суду не надано. Враховуючи наведені обставини, а також те, що питання набуття та виходу з громадянства Російської Федерації є виключною компетенцією органів іноземної держави, заява [PERSON] про встановлення факту задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed