Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до філії «Лубенська дорожня експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» про скасування наказу про дисциплінарне стягнення та стягнення моральної шкоди. Позов мотивований тим, що позивач працює машиністом змішувача асфальтобетону АБЗ філії «Лубенська дорожня експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» з 23.01.2012 року. Наказом № 38 від 29.03.2018 року по підприємству було оголошено суботу - 31 березня та неділю - 01 квітня 2018 року робочими днями для працівників ДРП - 3,4,5 та АБЗ. Підставою цього наказу є виробнича необхідність по виконанню робіт з ямкового ремонту покриття гарячим асфальтобетонном автомобільних доріг області. В зв'язку з невиконанням [PERSON] наказу начальника філії № 38 від 29.03.2018 року та незабезпечення випуску гарячої асфальтобетонної суміші на АБЗ, наказом № 42 від 02.04.2018 року на нього накладено дисциплінарне стягнення у виді догани. Позивач вважає незаконним наказ № 38 від 29.03.2018 року, оскільки він прийнятий з порушенням ст.ст. 70, 71, 72 КЗпП України, відповідно вважає незаконним і наступне притягнення його до дисциплінарної відповідальності за його невиконання відповідно до наказу № 42 від 02.04.2018 року. Крім того, наказ № 42 від 02.04.2018 року було видано наступного дня без проведення відповідної перевірки та встановлення причин невиходу на роботу. Притягнення до дисциплінарної відповідальності послужило в подальшому позбавленню його преміальних виплат за 4-й квартал 2017 року і порушення його прав та гарантій як працівника призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоювання незаконного звільнення з боку адміністрації підприємства, що призвело до необхідності прикладення додаткових зусиль по організації свого життя. Завдану моральну шкоду оцінює в 5 000 грн. На підставі викладеного, позивач прохав скасувати наказ № 42 від 02.04.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Представники відповідача Ларькіна Г.Ю. та Яценко В.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, вважали, що дисциплінарне стягнення накладено на [PERSON] правомірно. Третя особа по справі [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки вважає його безпідставним, так як наказ № 38 від 29.03.2018 року було прийнято у відповідності до ст.71 КЗпП в зв'язку з виявленням значної кількості аварійної ямковості, просадок, розмивів та інших деформацій покриття, які впливають на безпеку руху і ставлять під загрозу життя людей. При накладенні дисциплінарного стягнення відповідачем дотримано вимоги законодавства України. Заслухавши доводи учасників справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з наказом т.в.о. начальника філії «Лубенська дорожня експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» № 4-к від 23.01.2012 року [PERSON] прийнято на роботу 23.01.2012 року машиністом змішувача асфальтобетону 4 розряду АБЗ з оплатою згідно тарифної ставки, в послідуючому, наказом №17-к від 04.05.2015 року йому присвоєно кваліфікацію машиніста змішувача асфальтобетону 5 розряду. 19.03.2018 року в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України видав окреме доручення № 78-од, яким доручив керівникам служб автомобільних доріг в областях організувати обстеження автомобільних доріг загального користування державного значення, визначитись з обсягами наявних пошкоджень та руйнувань на них, а також орієнтовних прогнозних обсягів ураженості, що може утворитися у весняний період. Забезпечити некапіталоємкі технології та методи виконання робіт по забезпеченню проїзду на зруйнованих ділянках доріг, на яких у поточному році передбачено виконання ремонтно-будівельних робіт. Організувати з 26.03.2018 року проведення масових аварійних робіт за сприятливих погодних умов у межах передбаченого фінансування на поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання доріг державного значення та у відповідності до вимог ДСТУ. Наказом директора ДП «Полтавський облавтодор» № 54 від 29.03.2018 року начальникам філій «Полтавський облавтодор» та «Лубенська ДЕД» [PERSON] наказано забезпечити випуск гарячої асфальтобетонної суміші на асфальтобетонних заводах філій 31.03 та 01.04.2018 року. Відповідно до протоколу № 15 засідання адміністрації і профспілкового комітету філії «Лубенська ДЕД» від 29.03.2018 року було вирішено дати згоду на оголошення робочими днями 31 березня та 01 квітня 2018 року для робітників ДРП - 3, 4, 5 та АБЗ, які задіяні при приготуванні гарячої асфальтобетонної суміші та виконанні ямкового ремонту. Наказом начальника філій «Полтавський облавтодор» та «Лубенська ДЕД» № 38 від 29.03.2018 року в зв'язку з виробничою необхідністю по виконанню робіт з ямкового ремонту покриття гарячим асфальтобетоном автомобільних доріг області та на підставі наказу ДП «Полтавський облавтодор» № 54 від 29.03.2018 року оголошено суботу 31.03 та неділю 01.04.2018 року робочим днем для працівників ДРП-3, 4, 5 та АБЗ. Відповідно до додатку № 4 до цього наказу в список працівників АБЗ для залучення на роботу для випуску асфальтобетонної суміші 31.03. та 01.04.2018 року включено [PERSON] - машиніста змішувача асфальтобетону 5 розряду. 01.04.2018 року [PERSON] не вийшов на роботу. Відповідно до наказу т.в.о. начальника філії «Лубенська дорожня експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» № 42 від 02.04.2018 року [PERSON] за невиконання наказу начальника філії № 38 від 29.03.2018 року та незабезпечення випуску гарячої асфальтобетонної суміші на АБЗ, оголошено догану. Вказані обставини не заперечуються сторонами. Не погоджуючись з наказом № 42 від 02.04.2018 року [PERSON] звернувся з позовом до суду. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що працює старшим інспектором з кадрів філії «Лубенська ДЕД». За дорученням начальника філії було підготовано наказ про оголошення суботи 31.03.2018 року та неділі 01.04.2018 року робочими днями у зв'язку з виробничою необхідністю. Машиніст змішувача асфальтобетону [PERSON] не вийшов на роботу 01.04.2018 року та відмовився дати письмові пояснення з цього приводу. Пізніше він пояснив, що не вийшов на роботу, так як відповідно до закону субота і неділя у нього вихідні дні. Із профспілкою було погоджено наказ. Керівник прийняв рішення за невихід на роботу оголосити догану [PERSON] Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного. Суть доводів [PERSON] зводиться до того, що на його думку наказ № 38 від 29.03.2018 року про визначення 01.04.2018 року робочим днем є незаконним, а тому відповідач не мав права притягати його до дисциплінарної відповідальності за невихід на роботу 01.04.2018 року. Однак, з доводами позивача не можна погодитися. Відповідно до ст.ст. 70, 71, 72 КЗпП тривалість щотижневого безперервного відпочинку повинна бути не менш як сорок дві години. Робота у вихідні дні забороняється. Залучення окремих працівників до роботи у ці дні допускається тільки з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) підприємства, установи, організації і лише у виняткових випадках, що визначаються законодавством і в частині другій цієї статті. Залучення окремих працівників до роботи у вихідні дні допускається в таких виняткових випадках: 1) для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій і негайного усунення їх наслідків; 2) для відвернення нещасних випадків, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, загибелі або псування майна; 3) для виконання невідкладних, наперед не передбачених робіт, від негайного виконання яких залежить у дальшому нормальна робота підприємства, установи, організації в цілому або їх окремих підрозділів; 4) для виконання невідкладних вантажно-розвантажувальних робіт з метою запобігання або усунення простою рухомого складу чи скупчення вантажів у пунктах відправлення і призначення. Залучення працівників до роботи у вихідні дні провадиться за письмовим наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу. Робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Таким чином, залучення працівників до роботи у вихідні дні провадиться за письмовим наказом (розпорядженням) роботодавця і тільки з дозволу профспілкового комітету підприємства, установи, організації лише у випадках, встановлених у частині 2 статті 71 КЗпП. Залучення до роботи у вихідний день у зв'язку з виробничою необхідністю чинним законодавством не передбачене. При додержанні власником або уповноваженим ним органом вищевказаних правил, які визначають порядок залучення працівників до роботи у вихідний день, працівник зобов'язаний виконати відповідний наказ. Його невиконання є порушенням трудової дисципліни. Судом встановлено, що наказом № 38 від 29.03.2018 року позивача дійсно було залучено до роботи у вихідний день, про що видано письмовий наказ. Наказ видано в зв'язку з тим, що в післязимовий період було виявлено значну кількість аварійної ямковості, просадок, розмивів та інших деформацій покриття, які впливають на безпеку руху і ставлять під загрозу життя людей. При цьому отримано дозвіл виборного органу первинної профспілкової організації. Відповідно до наказу до роботи залучалися окремі працівники. Наказ було доведено до працівників підприємства, що позивач не заперечує. Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ № 38 від 29.03.2018 року прийнято відповідно до норм трудового законодавства. Посилання позивача на порушення вимог ст.ст. 70, 72 КЗпП судом відхиляються. Вказані норми не виключають можливість залучення окремих працівників до роботи у вихідні дні, а лише визначають загальний порядок компенсації за роботу у такі дні. При цьому суд звертає увагу на те, що наказ № 38 від 29.03.2018 року ніким не скасований та є чинним. Не ставить питання про скасування цього наказу і позивач. Відповідно наказ № 38 від 29.03.2018 року підлягав виконанню працівниками підприємства, в тому числі і позивачем. Відповідно до статті 140 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. З урахуванням викладеного, дії позивача щодо невиходу на роботу у визначений наказом № 38 від 29.03.2018 року робочий день правильно кваліфіковані відповідачем як порушення трудової дисципліни, що тягне за собою накладення відповідних стягнень. Види стягнень встановлені статтею 147 КЗпП України, відповідно до частини першої якої за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: догана, звільнення. Відповідно до частини 1 статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Порядок застосування дисциплінарних стягнень встановлено статтею 149 КЗпП України, згідно з якою, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Судом встановлено, що з урахуванням всіх обставин у справі відповідачем на його розсуд було обрано більш м'який вид стягнення - догану, що не суперечить вимогам законодавства. Посилання позивача на те, що у нього не відібрали письмові пояснення, суд відхиляє. Відповідно до правової позиції ВС, викладеної в постанові від 06.06.2018 року у справі № 199/2512/16-ц, відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з'ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов'язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. Під час судового розгляду справи позивач не спростував факт порушення ним трудової дисципліни, в свою чергу цей факт знайшов своє підтвердження під час розгляду справи. З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для скасування наказу № 42 від 02.04.2018 року. Вимога про стягнення моральної шкоди є похідною, а тому також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed