Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Романівської РДА, в якому зазначив, що впродовж тривалого часу від працював у бригаді с. Межирічка колгоспу ім.. Ватутіна села Годиха Дзержинського (на даний час Романівського району) Житомирської області та був його членом. У 1990 році на базі бригади зазначеного колгоспу було створено колгосп «Нове життя», який в подальшому було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство. Посилаючись на те, що при отриманні 2 грудня 1992 року КСП «Нове життя» Державного акта на право колективної власності на землю, його помилково не внесли до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), позивач просив ухвалити рішення яким, визнати за ним право на земельну частку (пай), як пенсіонеру з числа членів КСП «Нове життя» та виділити таку частку із числа земель Годиської сільської ради Романівського району Житомирської області. Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 19 березня 2014 року позовні вимоги позивача, частині виділення йому земельної частки (паю) із земель запасу чи резерву Годиської сільської ради Романівського району Житомирської області, за заявою представника позивача були залишені без розгляду. В судове засідання позивач, представник позивача та представник відповідача, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явилися. Представники сторін подали до суду заяви, в яких вони просили розглянути справу за їх відсутності, при цьому представник позивача позовні вимоги підтримала, а представник відповідача позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Право на земельну частку (пай), відповідно до пункту 2 Указу Президента України № 720/95 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. З наданих позивачем документів вбачається, що на час отримання КСП «Нове життя» Державного акта на право колективної власності на землю, [PERSON] не був включений до списку, що додається до державного акта, хоча був членом зазначеного підприємства, що підтверджується виданими комунальної установи Романівської районної ради «Трудовий архів Романівського району» щодо обліку відпрацьованого [PERSON] робочого часу та копіями з Книг розрахунків з членами колгоспу в тому числі, як зазначено, з [PERSON]. Розбіжності між документальними записами прізвищ [PERSON] та [PERSON] суд відносить до відхилення від орфографічних норм при міжмовному (російсько-українському) їх перетворенні. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved