Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою та просив встановити факт постійного проживання його з батьком [PERSON], який помер [INFO] на час відкриття спадщини. В заяві посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] і після його смерті залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, квартира [ADDRESS], яку він заповів [PERSON], який є рідним та єдиним сином спадкодавця. Вважаючи, що фактично отримав спадщину він у січні 2015 року звернувся до Сквирської нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено. Вказує, що з 2003 року фактично проживав зі спадкодавцем, є зареєстрованим та проживає в квартирі [ADDRESS], яка належала [PERSON] Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.12.2007р. та 28.02.2008 року [PERSON] визнано не дієздатним та [PERSON] призначено його опікуном. У 2010 році був вимушений влаштувати батька до Сквирського психоневрологічного інтернату, де він перебував з 15.07.2010 року й до моменту своєї смерті. За час перебування батька в інтернаті [PERSON] постійного допомагав йому, опікувався його майном, допомагав, відвідував, забезпечував необхідними речами, робив поточний ремонт помешкання, а після смерті організовував поховання та ніс матеріальні витрати. Встановлення даного факту [PERSON] необхідно для оформлення та отримання Свідоцтва про право на спадщину. Просив задовольнити заяву. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Заінтересована особа - Київська міська рада, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заперечення в яких просили відмовити у задоволенні позову. Суд, вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], є сином [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 5, 6, 17, 18 - свідоцтво про смерть та свідоцтво про народження, копії паспортів). Заповітом від 16.05.2002 року [PERSON] заповів сину [PERSON] належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] (а.с. 7, 8, 9 - заповіт, договір купівлі продажу, реєстраційне посвідчення). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.12.2007 року [PERSON] визнано недієздатним, а Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2008 року [PERSON] призначено опікуном [PERSON] (а.с. 14, 15, 16 - посвідчення опікуна). [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с. 19 - форма 3). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом, що відповідно до довідок Сквирського психоневрологічного інтернату [PERSON] [INFO] являвся утриманцем інтернату з 15.07.2010 року по день смерті [INFO] та був зареєстрований на постійному місці проживання в [ADDRESS] та поховання проводив син покійного [PERSON] за власний рахунок (а.с. 12, 13). Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що зібраними по справі доказами не встановлені обставини, які свідчать про доведеність факту постійного проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини, у зв'язку з чим заява є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed