Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в Галицький районний суд Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, який зареєстровано 01 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 902. В шлюбі мають сина [PERSON], [INFO], місце проживання якого позивач просить визначити разом з нею. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сім'я фактично розпалась, проживають роздільно, не ведуть спільного господарства. Відповідач сина не утримує, вихованням та утриманням сина позивач займається самостійно. Оскільки позивач не має змоги самостійно повністю утримувати сина, відповідач не надає допомогу на утримання такого, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 900 грн. щомісячно за період з моменту пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечувала щодо постановлення заочного рішення. Належним чином повідомлений відповідач через ЗМІ в судове засідання не з'явився, жодних заяв щодо руху справи, заперечень на позов не скерував. Судом ухвалено розглянути справу в порядку заочного провадження. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалась, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, разом не проживають. Відповідач сина не утримує, вихованням та утриманням сина позивач займається самостійно. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Місце проживання сина [PERSON] слід визначити разом з матір'ю. Враховуючи те, що відповідач здатен займатись суспільно корисною працею з метою отримання доходів, те що син проживає з матір'ю, яка не має змоги повністю самостійно їх утримувати, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. на місяць.

Outcome: approved