Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду через свого представника [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON] Позов мотивований тим, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 16 серпня 2002 року, зареєстрований Андріївською сільською радою Нахімівського району м. Севастополя, актовий запис № 19. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю. Як зазначає позивач, протягом останніх років стосунки подружжя розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. Сім'я на даний час носить формальний характер і її збереження не відповідає інтересам позивача. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, представник позивача звернувся до Апеляційного суду м. Києва з питанням про визначення підсудності для розгляду вказаної справи у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року визначено підсудність цивільної справи Шевченківському районному суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, відповідно до ст. 196 ЦПК України. Під час проведення підготовчого засідання відповідачем не надано відзиву на позовну заяву чи заяви про зупинення провадження та надання часу на примирення сторін. У судовому засіданні представник позивача надав пояснення стосовно викладено в позові та зазначив, що позивач вимоги підтримує та просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Враховуючи, що представник позивача фактично не заперечував проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, який повідомлявся належним чином і судове засідання не з'явився, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 16 серпня 2002 р., зареєстрований шлюб Андріївською сільською радою Нахімівського району м. Севастополя, про що зроблено актовий запис № 19. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як зазначає позивач, сторони припинили підтримувати подружні, проживають окремо, шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам позивача. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що має істотне значення. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки його збереження не відповідає інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] - «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Питання щодо залишення прізвища отриманого при реєстрації шлюбу чи відновлення дошлюбного прізвища в судовому засіданні не вирішувалось. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved