Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати його колишню невістку [PERSON] разом з її малолітнім сином [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим будинком №47 по вул.Сергія Нігояна у м.Конотопі. На обґрунтування вимог представник позивача за довіреністю [PERSON] зазначив, що вказаний будинок належить на праві власності [PERSON] У будинку, крім інших, зареєстрована відповідач [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO], проте з 11 серпня 2015 року не проживають без поважних причин. Забравши особисті речі та речі дитини відповідач перейшов проживати до батьків за адресою [ADDRESS], де мешкає по теперішній час. Визнання [PERSON] разом з дитиною втратившими право користування житлом необхідно для вільного розпорядження правом власності. Відповідач [PERSON] заперечує вимогам і пояснила, що дійсно після сварки з чоловіком 11.08.2015 року вона забрала з будинку власний одяг, праску, пральну машину, микрохвильову піч, компютор і стол до нього, телевізор, а також речі дитини, та перейшла проживати до своїх батьків [ADDRESS], де і мешкає по теперішній час. Задоволенню позову заперечує, оскільки може статися так, що вони з колишнім чоловіком ще помиряться. Треті особи: [PERSON], [PERSON] подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечують (а.с.13,14). Представник Конотопського міськвиконкому, як органу опіки та піклування, [PERSON] в частині визнання [PERSON] втратившею право користування спірним будинком покладається на розсуд суду, а щодо дитини заперечує. Правову позицію обгрунтовує тим, що в іншому випадку буде порушено право дитини на житло. Суд вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За приписом ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторонами визнано, що з 11.08.2015 року відповідачка разом з дитиною, забравши особисті речі, а також праску, пральну машину, микрохвильову піч, телевізор, компютор і стол до нього добровільно покинула спірний будинок, в якому була зареєстрована, та перейшла до своїх батьків [ADDRESS], де мешкає по теперішній час (а.с.4,6). 02.12.2015 року за рішенням суду між [PERSON] та [PERSON] шлюб був розірваний, а син [PERSON], [INFO], залишений проживати з матірю [PERSON] (а.с.5). Спірний будинок належить на праві власності [PERSON] (а.с.3). Отже, судом достоменно встановлено, що відповідач разом з малолітньою дитиною без поважних причин більше року не проживає за місцем реєстрації у спірному будинку, що є підставою для визнання їх втратившими право користування цим житлом. При цьому, на переконання суду, право дитини на житло жодним чином не порушується, тому як син [PERSON] залишається проживати разом з матірю, як то визначено рішенням суду, у квартирі діда та баби батьків [PERSON]

Outcome: approved