Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Стислий виклад позиції позивача Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з 19 липня 2002 року по 19 грудня 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від спільного подружнього життя мають троє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 16.12.2013 року з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 900 гривень щомісячно, починаючи з 14 листопада 2013 року до досягнення дітьми повноліття. Оскільки після розірвання шлюбу до вересня 2020 року діти проживали разом з ним, [PERSON] не подавала виконавчий лист до примусового виконання. Лише наприкінці січня 2021 року він отримав виклик до державного виконавця Березнівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управляння міністерства юстиції (м. Львів) Овдійчука Р.В. В Березнівському РВ ДВС йому стало відомо про відкриття 21 січня 2021 року виконавчого провадження ВП № 64148218 на підставі виконавчого листа Березнівського районного суду Рівненської області № 555/3060/13-ц від 18 лютого 2014 року. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, проведеного державним виконавцем, розмір заборгованості станом на 01.02.2021 року становить 75 389 грн. Однак, починаючи з 2014 року і по вересень 2020 року діти проживали разом з ним і перебували на його утриманні. На підставі наведеного просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітніх дітей за період з 2018 року по вересень 2020 року в сумі 59 193 грн. Позивач та представник позивача у судовому засідання підтримали заявлені вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказавши, що вона розпочала будівництво житлового будинку в [ADDRESS] , і з вересня 2018 року діти перейшли проживати до неї. Саме вона утримувала дітей, в той час, як позивач жодних грошових коштів для дітей не надавав. Коли діти проживали із відповідачем, вона не пред`являла виконавчий лист про стягнення з колишнього чоловіка аліментів до виконання, однак після того, які діти перейшли проживати до неї, і [PERSON] жодних коштів не надавав, вона пред`явила виконавчий документ до ВДВС. Також позивач не заперечила, що з січня 2018 року до серпня 2018 року дочки та син проживали з позивачем. З урахуванням наведеного, не заперечує щодо звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам за період з січня по серпень 2018 року, у задоволенні решти вимог просить відмовити. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 09.03.2021 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотань щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Згідно виконавчого листа №555/3060/13-ц, виданого 18.02.2014 року Березнівським районним судом Рівненської області, на підставі рішення суду від 16.12.2013 року стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 900 грн., щомісячно, починаючи з 14.11.2013 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2021 року державним виконавцем було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа №555/3060/13-ц, виданого 18.02.2014 року Березнівським районним судом Рівненської області. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] згідно виконавчого листа №555/3060/13-ц від 18.02.2014 року встановлено, що заборгованість за період з січня 2018 року по січень 2021 року становить 75 389 грн. Свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою позивача, дала показання про те, що з 2018 року по літо 2020 року неповнолітні діти проживали разом із позивачем, так як [PERSON] працювала в Києві, а потім перейшли проживати до відповідача, яка побудувала будинок. При цьому свідок вказала, що позивача вона відвідувала рідко, і коли саме відповідач побудувала будинок їй не відомо. Свідок [PERSON] суду показала, що влітку 2019 року [PERSON] , який є її дядьком, приходив разом із дітьми, щоб допомогти її мамі садити картоплю. Про ту обставину, що діти проживали з батьком в 2019 році, свідок знає виключно зі слів своє матері. Свідок [PERSON] дала показання проте, що у вересні 2018 року вона, сестра [PERSON] та брат [PERSON] перейшли проживати від батька до будинку матері. Після цього вона особисто частіше відвідувала тата, допомагала йому по господарству, могла залишитись на кілька днів, а [PERSON] та [PERSON] батька відвідували рідше і в нього не залишались. Ще за часів, коли вони проживали з татом, він зловживав алкогольними напоями і гроші їм на життя давала тільки мама, яка залишала їх у своєї сестри. Після того, як вони пішли проживати у будинок мами, тато лише двічі дав їй грошові кошти, один раз 50 грн. та один раз 20 грн.; також свідок не заперечила, що іноді вони з сестрою брали у тата продукти харчування. Свідок [PERSON] суду повідомила, що з вересня 2018 року вона з сестрою та братом перейшли проживати від тата до будинку матері. Після чого вона з братом відвідували тата не часто, частіше до нього приходила [PERSON] . Коли вони стали проживати з мамою, тато їй ніяких грошових коштів не давав, вони лише іноді приходили до тата і брали в нього молоко, м`ясо, консервацію. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно положень ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч.4 ст.273 ЦПК України). Відповідно до п.22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Викладене повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові №343/860/17 від 21.11.2018 року та №344/12158/16-ц від 01.08.2018 року. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах на утримання неповнолітніх дітей за період з січня 2018 року по серпень 2018 року, оскільки судом встановлено, що у вказаний час діти постійно проживали з батьком, а тому дана обставина є такою, що має істотне значення. Позовні вимоги [PERSON] про звільнення його від сплати заборгованості за період з вересня 2018 року по вересень 2020 року задоволенню не підлягають, так як в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт проживання неповнолітніх дітей із позивачем та їх утримання протягом вересня 2018 року - вересня 2020 року, на якому ґрунтувався позов.

Outcome: partial