Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обгрунтування заявлених вимог у позовній заяві вказав, що йому на праві власності належить житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою, який він придбав у відповідачів. [PERSON] та [PERSON] зобов'язувались знятись з реєстрації на протязі місяця з дня підписання договору купівлі-продажу, однак до теперішнього часу свого зобов'язання не виконали та продовжують бути зареєстрованими в спірному будинку. Куплений позивачем будинок знаходився в жахливому, непридатному для проживання стані, тому там ніхто не проживав, речей відповідачів там не було. В теперішній час місцезнаходження [PERSON] та [PERSON] не відомо, що підтверджується актом обстеження від 20.06.2014 року та довідкою Балаклійського РВ ГУМВСУ в Харківській області від 11.06.2014 року. Вищевикладене є підставою звернення до суду з вказаною заявою. Позивач до суду не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Їх виклик проводився у відповідності із ст.74 ЦПК України, а саме через оголошення у пресі. Заперечень проти позову та клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу житлового будинку (а.с.8-10). За вищевказаною адресою зареєстровані відповідачі - [PERSON] та [PERSON], що вбачається з довідки відділу АДР ГУДМС України від 21.08.2014 року (а.с.32,33) та копії домової книги (а.с.18-19) , однак з 23.07.2012 року не проживають у ньому і їх місце перебування невідоме, що підтверджується актом обстеження від 20.06.2014 року (а.с.20) та довідкою Балаклійського РВ ГУМВСУ в Харківській області від 11.06.2014 року (а.с.21). Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.391, 392 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 наведеного Кодексу). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливі лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом достовірно встановлено що відповідачі не проживають у спірному будинку без поважних причин понад рік , а саме з 23 липня 2012 року. Їх майна в будинку немає, витрати з утримання будинку не несуть, за комунальні послуги не платять. Враховуючи наведене, на підставі ст.72 Житлового кодексу Української РСР , ст.ст.391,392,383 ЦК України ,

Outcome: approved