Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] - в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , встановивши факт право власності останнього на вказане будинковолодіння. В поданій позовній заяві позивачем вказано, що померлий [INFO] [PERSON] , був батьком позивача, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач та дружина спадкодавця - [PERSON] . Вказані спадкоємці на момент смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані із ним, отже, прийняли спадщину, відповідно до вимог закону. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що відповідач [PERSON] не претендує на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] (хоча не відмовились від своєї частки спадщини на користь позивача - через правову необізнаність), однак, позивач не має можливості реалізувати свої права на спадкове майно, оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва на цілу частку у спідщині, через наявність іншого спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті спадкодавця. Крім цього, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом, також, вказано відсмутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки [PERSON] за житя не зареєстрував будинковолодіння. В судове засідання позивач та представник позивача подали письмову заяву, якою заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також подала письмову заяву, якою повідомила, що визнає заявлені позивачем вимоги. Представником відповідача - Клесівської селищної ради, в особі сільського голови [PERSON], суду подано письмову заяву, згідно із якою вказаний відповідач не має заперечень щодо заявлених [PERSON] вимог. Сторонами заявлені клопотання про розгляд даної справи у їх відсутності, які судом задоволені. Інших клопотань заявлено сторонами не було. Так, правовідносини між сторонами виникли із права на спадкування та із права власності на нерухоме майно. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Позиачем заявлено вимогу про встановлення факту права власності за спадкодавцем - [PERSON] . Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В позовній заяві позивач посилається на ті обставини, що спірне будинковолодіння було побудовано [PERSON] (тобто, створено останнім). Сатеттею 331 ЦК України визначено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, для встановлення факту права власності за спадкодавцем на спірне будинковолодіння, позивач, у відповідності до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, має надати докази, які підтверджують вказані осбатвини, тобто, факт будівництва [PERSON] будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] . Копія технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , виготовлений станом на 01 квітня 2014 року, доводить, що за казаною адресою дійсно розташований житловий будинок та господарські будівлі. Згідно із довідкою №3098 від 03 вересня 2020 року, виданої Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області - згідно земельно-облікових даних за домоволодінням в [ADDRESS] , обліковується земельна ділянка орієнтовною площею 0,1200 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Однак, вказані вище докази не доводять факт будівництва будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] , саме [PERSON] , а тому вказана вимога до задоволення не підлягає. Крім цього, позивачем заявлено вимогу про визнання за ним права власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Згідно із вимогами ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. При чому відповідно до ч.2 ст.1223 СК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Так, за змістом ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Копія свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 29 квітня 1976 року, доводить, що позивач є сином [PERSON] . Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 грудня 1994 року, судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Надана суду позивачем довідка №2728, видана 31 липня 2020 року Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області, доводить, що на момент смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в квартирі по [ADDRESS] були зареєстровані також, [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, нотаріусом Сарненської РДНК встановлено, що після смерті [PERSON] , спадкоємцями є, відповідно, дружина - [PERSON] , та син - [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги спадкування після його смерті, відповідно до вимог ст.1261 ЦК України. Вказані обставини встановлені судом із наданої позивачем постанови державного нотаріуса від 02 травня 2019 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім цього, вказана вище постанова доводить, що усі спадкоємці після смерті [PERSON] прийняли спадщину відповідно до закону, а саме : вимог ст.1268 ЦК України, так як проживали разом із спадкодавцем на момент його смерті. Таким чином, позивач дійсно є спадкоємцем першої черги спадкування після смерті батька. Крім цього, стороною доведено, що позивач прийняв спадщину після смерті батька. Однак, згідно із вимогами ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскльки суду не надано доказів належності спадкодавцеві - [PERSON] , на праві власності будинковолоідіння, розташованого по [ADDRESS] , вказане майно не відноситься до складу спадщини після його смерті, а тому відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на вказане майно після смерті батька. Враховуючи наведене, позов [PERSON] до задоволення не підлягає. На підставі наведеного, ст.ст.328, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: dismissed