Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після смерті 16.04.2012 її чоловіка [PERSON] на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,0482 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с. Віненці Переяслав-Хмельницького району Київської області. Вимоги обґрунтовані тим, що вищевказані земельні ділянки її чоловік отримав державні акти у 2004 році. Тоді кадастрові номери не були присвоєні, а після смерті чоловіка Управління Держкомзему в Переяслав-Хмельницькому районі відмовилось вчинити таку дію. З цих підстав нотаріус своєю постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Від Лецьківської сільської ради до суду надійшла заява про визнання позову з проханням слухати справу у відсутності її представника. Заслухавши пояснення позивача, письмові докази по справі та матеріали спадкової справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 16.04.2012 року в м. Києві у віці 51 рік помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.10). Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за останнім місцем проживання спадкодавця: [ADDRESS]. 12.10.2012 Позивач, як спадкоємець першої черги за законом звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про її прийняття. В свою чергу діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, що надійшла на запит суду з Дванадцятої київської державної нотаріальної контори. 29.05.2013 позивач отримала у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] на житловий будинок по вул. Ветеранів,31 в с. Віненці Переяслав-Хмельницького району Київської області (а.с.19). Разом з цим, нотаріус своєю постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, які належали спадкодавцю на підставі державних актів, оскільки у них відсутні кадастрові номери, а витяги з поземельної книги спадкоємиці не видані (а.с.26). Встановлено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка в с. Віненці Переяслав-Хмельницького району Київської області, розміром 0,25 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та земельна ділянка в с. Віненці Переяслав-Хмельницького району Київської області, розміром 0,0482 га. для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державними актами серії КВ № 018295 та серії КВ №018296, виданими 17.08.2004, зареєстрованими в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за номерами 137 та 138, відповідно. Кадастрові номери в державних актах відсутні (а.с.12-15). Відповідно до п.9 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого ПКМ України 09.09.2009 № 1021 9. Поземельна книга вважається відкритою після зазначення кадастрового номера земельної ділянки і дати її відкриття на титулі Поземельної книги, що завіряється підписом посадової особи, скріпленим печаткою територіального органу Держземагентства. Згідно листа Управління Держкомзему у Переяслав-Хмельницькому районі від 06.11.2012, адресованого нотаріусу на його запит, Державні акти на право власності на земельні ділянки видані на імя [PERSON], що розташовані на території Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району (с. Віненці) передані у власність без проведення їх державної реєстрації без відкриття Поземельної книги. А тому на земельні ділянки відсутня інформація в автоматизованій системі даних державного земельного кадастру. Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до п.п. 9-10 Розділу VІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VІ, до 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки. Документи, якими було посвідчено право власності земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим законом, є дійсними. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. З огляду на вищевикладене, враховуючи докази належності майна спадкодавцю, визнання позову відповідачем, відсутність спору про спадщину, а також те, що позивач відповідно до вимог закону вчинила всі дії, які свідчать про прийняття спадщини, суд вважає, що вона має право оформити земельні ділянки на своє імя в порядку спадкування.

Outcome: approved