Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по [ADDRESS] , в т.ч. на належну їй 1/3 частину домоволодіння та на 2/3 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , який в свою чергу успадкував 1/3 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно та оформити право власності на належну їй частину домоволодіння. 03.07.2019 року ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Мануляка Ю.В. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 19.07.2019 року, у зв`язку із закінченням строку відрядження та відрахуванням зі штату Тлумацького районного суду Івано-Франківської області судді [PERSON] , розпорядженням керівника апарату Тлумацького районного суду Івано-Франківської області зобов`язано секретаря суду, відповідального за ведення цивільних справ, здійснити повторний автоматичний розподіл цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] та Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності, що перебувала у провадженні судді Мануляка Ю.В. 19.07.2019 року, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у цивільній справі № 353/614/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] та Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності замінено суддю Мануляка Ю.В. та визначено головуючою суддею Луковкіну У.Ю. 19.07.2019 року ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіної У.Ю. позовну заяву прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести у його відсутності. Представник відповідача - Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 3 Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON] , яка була головою двору, [PERSON] та [PERSON] (позивачка) значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 3). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 23.05.2019 року, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] побудовані у період з 1961 по 1988 роки та не є самовільним будівництвом (а.с. 10-13). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (позивачка) в рівних долях (по 1/3 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] (позивачка) та [PERSON] з 14.11.1964 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] (чоловік позивачки), [INFO] , його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (чоловік позивачки) прийняв спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки він на день смерті спадкодавиці постійно проживав разом з нею та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (довідка Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 369 від 21.06.2019 року, а.с. 5). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 273/2015 від 23.12.2015 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (а.с. 47-59), з якої вбачається, що [PERSON] (чоловік позивачки) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки вона на день смерті спадкодавця постійно проживала разом з ним та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (довідка Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 294 від 22.05.2019 року, а.с. 4). [PERSON] (відповідач), який являється сином спадкодавця, в нотаріальному порядку відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , подавши відповідну заяву (а.с. 61). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 71/2019 від 21.03.2019 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (а.с. 60-73), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS] , в т.ч. на належну їй 1/3 частину домоволодіння та на 2/3 частини цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на 2/3 частини житлового будинку з господарськими буділями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. за № 423/02-31 від 05.06.2019 року (а.с. 8). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме в сумі 688,46 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved