Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся у липні 2016 року до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про зобовязання вчинити певні дії. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що 10 серпня 2015 року між ним та відповідачем укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків № KІВ3NS-157A2HD у звязку з умовами мобілізації. У період з 04 березня 2016 року по 19 квітня 2016 року позивач перебував на лікуванні в НВМКУ «ГВКГ», де йому було встановлено діагноз згідно свідоцтва про хворобу. У звязку з отриманим ушкодженням нервової системи, [PERSON] отримав третю групу інвалідності. 20 квітня 2016 року позивач направив на адресу відповідача заяву про настання страхового випадку, на що отримав відмову у виплаті страхового відшкодування. З цим висновком позивач не погоджується та вважає відмову відповідача необґрунтованою. Тому позивач просить суд зобовязати ПрАТ «СК» Інгосстрах» виплатити суму страхового відшкодування відповідно договору та скасувати борг перед ПАТ КБ «Приватбанк» 5000 грн. використаний на лікування захворювання повязаного з захистом Батьківщини, а також застрахованого згідно договору захворювання (ушкодження нервової системи). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2017 року справу за указаним позовом прийнято до свого провадження у звязку із передачею її за підсудністю. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ушкодження здоровя застрахованої особи внаслідок захворювання не передбачено умовами договору страхування, а тому не є страховим випадком, про що направила до суду відповідні письмові заперечення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Установлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що 10 серпня 2015 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Інгосстрах» укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків № KІВ3NS-157A2HD, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, повязані з життям, здоровям та працездатністю застрахованої особи (а.с. 12). Страховик зобовязався у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобовязався своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору і Правил страхування (п. 4.2 Договору). Відповідно до п. 6.1. Договору, нещасним випадком за цим договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі застрахованої особи подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров'я застрахованої особи або її смерть. Захворювання, у тому числі раптові та професійні, не відносяться до нещасних випадків. Страхувальник зобов'язаний для вирішення питання про здійснення страхової виплати надати Страховику документи, зазначені у п. 3.3. Умов страхування (п.п.1.2.6. Умов страхування) (а.с.11). Згідно із п. 3.3. Умов страхування до заяви про страхову виплату повинні додаватися такі документи, залежно від страхового випадку: договір; документи, що підтверджують факт настання страхового випадку (медична картка, виписка з історії хвороби, листок непрацездатності, довідка медичного закладу, рентгензнімки); копії ІПН та документа, що посвідчує особу одержувача страхової виплати. Медична довідка (або довідки) повинна містити в собі: ПІБ пацієнта, точний діагноз, дату звернення за медичною допомогою, тривалість лікування, підписана відповідальною особою та завірена печаткою медичного закладу. Судом установлено також, що 20 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «Інгосстрах» із заявою про страховий випадок та надав виписний епікриз № 5935, згідно із яким позивач у період з 04 березня 2016 року по 19 квітня 2016 року знаходився на лікуванні в НВМКЦ «ГВКГ» з діагнозом стійкий помірно виражений тривожно-депресивний стан внаслідок перенесеної гострої реакції на стрес, ускладнений інсомнічним синдромом та вираженою емоційно-вольовою нестійкістю, викривлення перетинки носа без порушення функції дихання (а.с. 9). 20 квітня 2016 року відповідачем був складений відповідний страховий акт, яким на підставі п.п. 6.1.2., 6.2. договору страхування та додатку № 1 до Правил добровільного страхування від нещасних випадків, у виплаті страхового відшкодування відмовлено, оскільки випадок кваліфікується як захворювання (а.с. 6) Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ст.990 ЦК України). Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником та страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно на підставі цього закону. Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування»). Отже, обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону обов'язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає. Так, згідно із свідоцтвом про хворобу № 401-п від 15 квітня 2016 року [PERSON] проходив службу в зоні АТО та на фоні незвичних психоемоційних та фізичних навантажень відчув погіршення психічного стану. У звязку з труднощами у виконанні службових обовязків командуванням був направлений до НВМКЦ «ГВКГ» на стаціонарне обстеження, лікування та проведення ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби. Травми носа за час служби заперечує, діагноз стійкий помірно виражений тривожно-депресивний стан внаслідок перенесеної гострої реакції на стрес, ускладнений інсомнічним синдромом та вираженою емоційно-вольовою нестійкістю. Захворювання повязане із захистом Батьківщини та не повязане з проходженням військової служби. Таким чином, з наданих позивачем документів вбачається, що внаслідок вище переліченого захворювання як стійкий помірно виражений тривожно-депресивний стан внаслідок перенесеної гострої реакції на стрес, ускладнений інсомнічним синдромом та вираженою емоційно-вольовою нестійкістю позивач перебував на лікуванні, а тому така подія не відноситься до нещасного випадку, а тому не є страховим випадком, а отже відповідач у відповідності до умов укладеного між сторонами договору страхування від нещасних випадків відмовив у виплаті страхового відшкодування. Щодо вимог позивача про скасування боргу перед ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 5000 грн. використаних на лікування, суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, оскільки будь-яких мотивів з цього приводу позивачем не зазначено у поданому позові та не надано будь-яких належних та допустимих доказів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed