Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві посилається на те, що у селі Свійчів, Володимир-Волинського району Волинської області по вул. Макарова, 53 проживав її батько [PERSON]. 24 листопада 1997 року батько помер. Заповіту на належне йому на праві приватної власності майно він не склав, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом, а саме на право на земельну частку (пай) в розмірі 4,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі по колишній СС «Турія» с. Галинівка Володимир-Волинського району Волинської області, яка знаходиться на території Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВЛ № 0251483. Після смерті батька вона, відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем до дня його смерті, утримувала в належному стані та вела домогосподарство, всі правовстановлюючі документи належні останньому, зберігала в себе, а тому вважається такою що вступила у фактичне володіння спадковим майном. Відповідач [PERSON], який є рідним братом позивачки, на час відкриття спадщини разом зі своєю сім'єю проживав окремо в селі Воля-Свійчівська, у власному житловому будинку, а отже після смерті батька спадщину не прийняв. Мати позивача [PERSON], з батьком в офіційному шлюбі не перебувала, а тому права на спадкування майна, належного покійному не має. Просить визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Турія», розміром 4,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВЛ № 0251483, зареєстрованого Володимир-Волинською районною державною адміністрацією Волинської області 09 листопада 2000 року, про що зроблено запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 265, який вона успадкувала за законом після смерті батька [PERSON], який помер 24 листопада 1997 року. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, не заперечив щодо визнання за нею право власності на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Турія», розміром 4,54 в умовних кадастрових гектарах, який вона успадкувала за законом після смерті батька [PERSON], який помер 24 листопада 1997 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала суду письмову заяву згідно якої заявлений позивачем позов визнала повністю, просить суд слухати справу у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. [PERSON] ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.\~\~ [PERSON] із вимогами ч.1\~ст.524 ЦК України\~(1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Частиною 1\~статті 529 ЦК України\~(1963 р.) встановлено, що при спадкуванні\~\~за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти померлого, а також подружжя і батьки померлого. Відповідно вимог\~ст.548 ч.1 ЦК України\~(1963 р.) необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог\~ст. 549\~\~Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину якщо він\~\~фактично\~\~вступив\~\~в\~\~ управління\~\~або\~\~володіння спадковим майном або\~\~якщо він подав державній нотаріальній\~\~конторі\~\~за\~\~місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії\~\~повинні\~\~бути\~\~вчинені\~\~протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.\~\~\~\~ Таким чином, за\~ст.549 ЦК УРСР\~спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. [PERSON] наявної у справі копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0251483, [PERSON], належить право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Турія» , що знаходиться в с. Галинівка Володимир-Волинського району Волинської області, розміром 4,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, зареєстрованого Володимир-Волинською районною державною адміністрацією Волинської області 09 листопада 2000 року, про що зроблено запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 265. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії 1ЕГ № 030089, 24 листопада 1997 року помер [PERSON]. Отже, після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, а саме на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Турія» , що знаходиться в с. Галинівка Володимир-Волинського району Волинської області, розміром 4,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Судом встановлено, що в померлого [PERSON] був рідний син [PERSON], який помер 15 лютого 1998 року. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-АГ № 070945, що 03 січня 1971 року народилась [PERSON]. В графі батьки її батьком значиться [PERSON]. [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що позивачка 09 листопада 1991 року змінила прізвище на Лукашук в звязку з укладенням шлюбу. Довідкою Галинівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 04.12.2017 року № 659, стверджується, що [PERSON] помер 26.11.1997 року. На день смерті постійно проживав та був зареєстрований в [INFO]. Спадщину, яка скаладається з права на земельну частку (пай), розташовану на тертиорії Галинівської сільської ради, після його смерті прийняла його дочка [PERSON]. Як пояснила в судовому засіданні позивач [PERSON] що на момент смерті батька вона вступила в управління та володіння спадковим майном. Її брат [PERSON] на момент смерті батька проживав разом зі своєю сім»єю за іншою адресою. Жодних заяв про прийняття спадщини не подавав та будь-яких претензій з приводу спадкового майна не заявляв. Її мати [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з батьком не перебувала, а отже права на спадкування майна, належного покійному, не має. Інших спадкоємців немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав, пояснив, що на момент смерті батька він проживав [INFO]. Досліджуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON], спадщину прийняла лише його дочка [PERSON], яка на момент його смерті вступила в управління та володіння спадковим майном. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті батька не залишилося оригіналу правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Outcome: approved