Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпровської районної Ради м. Дніпродзержинська, Третя особа: Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що на підставі рішення виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська № 23 від 21 січня 2004 року позивачу була виділена двокімнатна квартира по [ADDRESS] та виданий ордер на вказану квартиру у подальшому у вказаній квартирі були зареєстровані позивача дружина [PERSON], дочка [PERSON] і мати [PERSON] Для вирішення питання щодо приватизації вказаної квартири [PERSON] звернувся до Фонду комунальної власності Дніпродзержинської міської ради, але йому було відмовлено у приватизації з тих підстав, що квартира розташована за адресою: [ADDRESS], належить до державного житла, а будинок [ADDRESS] побудований за договорами пайової участі за кошти юридичних та фізичних осіб, та квартира 65 у комунальну власність міста не передавалась. Тобто [PERSON] позбавлений права на приватизацію наданого йому житла. Оскільки позивач не може реалізувати своє право на набуття приватної власності на квартиру за Законом «про приватизацію державного житлового фонду» та з урахуванням тієї обставини, що юридична особа, яка внесла свій пай у будівництво цього будинку ВАТ «Дніпродзержинське АТП №11265» ліквідована, вважає, не буди суперечити Конституції України застосування у цьому випадку положення ст. 344 ЦК України щодо набуття права власності за набувальною власністю. [PERSON] на протязі десяти років, з 22 січня 2004 року відкрито, безперервно володіє нерухомим майном - квартирою [ADDRESS] та вважає, що набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач просить суд визнати за ним [PERSON], право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 30,6кв.м., загальною площею 48,8кв.м. Позивач, [PERSON], у відкрите судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, згідно якої просить суд слухати справу у судовому засіданні без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Представник відповідача, Територіальна громада в особі Дніпровської районної у місті ради, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить суд слухати справу у судовому засіданні за відсутністю представника відповідача. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Представник третьої особи, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, згідно якої просить провести розгляд справи за відсутністю їх представника. Суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Судом досліджені докази по справі: - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. На підставі рішення виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська № 23 від 21 січня 2004 року позивачу була виділена двокімнатна квартира розташована за адресою: [ADDRESS] та виданий на ордер на вказану квартиру. У подальшому у спірній квартирі були зареєстровані члени сім'ї позивача, а саме: дружина [PERSON], дочка [PERSON] і мати [PERSON] Для вирішення питання щодо приватизації вказаної квартири [PERSON] звернувся до Фонду комунальної власності Дніпродзержинської міської ради, але йому було відмовлено у приватизації з тих підстав, що квартира розташована за адресою: [ADDRESS], належить до державного житла, а будинок [ADDRESS] побудований за договорами пайової участі за кошти юридичних та фізичних осіб, та квартира 65 у комунальну власність міста не передавалась. Тобто [PERSON] не може реалізувати своє право на набуття приватної власності на квартиру за Законом «про приватизацію державного житлового фонду» і вважає, що з урахуванням тієї обставини, що юридична особа, яка внесла свій пай у будівництво цього будинку, ВАТ «Дніпродзержинське АТП №11265» ліквідована, то застосування у цьому випадку положення ст. 344 ЦК України щодо набуття права власності за набувальною власністю, не буде суперечити Конституції України. Позивач, [PERSON] на протязі десяти років, з 22 січня 2004 року відкрито, безперервно володіє нерухомим майном - квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS] та вважає, що набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 344 ЦК України встановлено, що однією з підстав набуття права власності є набувальна давність. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно зі статтею 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито та безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно за набувальною давністю. Зі змісту ст. 344 ЦК України випливає, що у випадку, якщо є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, він погодився з її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений у Кодексі строк, що розрізняється залежно від речі (рухомої чи нерухомої), яка перебуває у володінні певної особи, і для нерухомого майна складає десять років. Добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна. Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом означеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов'язку повернути річ власнику, а також йому не пред'являвся правомочною особою позов про повернення майна. Згідно зі ст. 57 ЦПК України, докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до Територіальної громади в особі Дніпровської районної Ради м. Дніпродзержинська, Третя особа: Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, в зв'язку з тим, що в судовому засіданні встановлено факт тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння позивачем нерухомим майном більш як десять років, тобто позивачем було дотримано всіх істотних умов набуття права власності за набувальною давністю. Таким чином є підстави для задоволення позову. Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються: - висновком ПП ВКАФ «Солнцево» від 18 лютого 2014 року /а.с. 5-6/, згідно якого підтверджується оціночна вартість об'єкту нерухомого майна, а саме квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]; - копіями сертифікату , кваліфікаційного свідоцтва, посвідчення, довідки /а.с.7-11/, згідно яких підтверджується правова можливість суб'єкта оціночної діяльності; - особистим рахунком /а.с.12/, згідно якого підтверджується статус позивача [PERSON]- квартиронаймач, та зареєстровані особи у зазначеній спірній квартирі; - рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2011 року /а.с.13-16/, згідно якого підтверджується факт ліквідування юридичної особи ВАТ «Дніпродзержинське АТП № 11265» м. Дніпродзержинськ. - копією довідки Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2006 року /а.с.17/, згідно якого підтверджується, що [ADDRESS] у комунальну власність міста не передавалась, а будинок [ADDRESS] побудований за договорами пайової участі у житловому будівництві за кошти фізичних та юридичних осіб; - довідкою ТОВ «Абонент ХХІ» /а.с.18/, згідно якого підтверджується кількість осіб зареєстрованих за адресою: [ADDRESS]; - копією ордеру на житлове приміщення №2 від 22 січня 2004 року /а.с.19/, згідно якого підтверджується факт надання права на заняття жилого приміщення, а саме спірної квартири, на підставі Рішення вик.№23 від 21 січня 2004 року; - копією паспорту на ім'я [PERSON] /а.с. 20/, згідно якого підтверджується особа позивача та місце його реєстрації. На підставі ст. 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved