Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що згідно рішення суду він зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дочки- Чорної [PERSON]: [INFO]. 24.10.2006 році між ним та відповідачкою була укладена письмова умова про те, що він в рахунок аліментів,залишає відповідачці коня, воза та весь інвентар, а відповідачка претензій відносно аліментів не предявлятиме.На виконання вказаної умови він передав відповідачці коня,воза та інвентар.В квітні 2015 року він отримав з Народицької ДВС Постанову,що 07.04.2015 року було відкрито виконавче провадження щодо примусового стягнення з нього аліментів,тому посилаючись на норми Сімейного кодексу України, у звязку з передачею дитині права власності на нерухоме майно, просить суд припинити право [PERSON] на аліменти для утримання дочки у звязку з укладенням між ним та відповідачкою вищевказаної Умови. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка позов не визнала,пояснила суду,що крім спільної дочки позивача,вона має на утриманні ще троє неповнолітніх дітей,і не має достатнього матеріального забезпечення щоб їх утримувати,тому позивач повинен сплачувати аліменти на утримання дочки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Відповідно до п. 1 ст. 190 СК У країни,той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується і підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19.06.2006 року з [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на користь [PERSON] для утримання дочки [PERSON] Вікторівни-13.10.2002 року народження, в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 06.05.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. З Умови укладеної сторонами 24.10.2006 року, вбачається, що позивач передав безоплатно у власність відповідачці коня,воза та інвентар.Як видно з тексту, зазначена Умова не містить посилання на те, що вона укладена з дозволу органу опіки та піклування, з метою припинення права відповідачки на стягнення аліментів і того, що остання зобовязується самостійно утримувати дітей, відповідно до вимог ч. 2 ст. 190 СК України. Таким чином зазначена Умова не може бути підставою для припинення права на аліменти, що стягуються на підставі рішення Радомишльського районного суду від 19.06.2006 року в розмірі 1/4 частини від заробітку з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки. Згідно п. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи вищенаведені вимоги закону, єдиним засобом доказування у даному спорі може бути укладений між сторонами договір про припинення права на аліменти для дітей у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно, який нотаріально посвідчується і підлягає державній реєстрації, а так як зазначений договір сторонами не укладався,тому суд відмовляє позивачу в задоволенні його позовних вимог. На підставі викладеного,та

Outcome: dismissed