Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Відділ державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції про зменшення розміру аліментів. Позов обґрунтований тим, що на початку серпня 2019 року позивачу стало відомо про те, що Нововоронцовським районним судом Херсонської області було задоволено заяву колишньої дружини [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання доньки Аміни у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитини повноліття, тобто з [INFO] (справа №660/1339/18). Разом з тим, із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 24.01.2014 року і до досягнення донькою повноліття. Оскільки позивач на день звернення з позовом офіційно не працює, має дохід мінімальний та не постійний, тому просив зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього за рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 11.06.2019 року у справі №660/1339/18 на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] - [INFO] , з 1/4 частини всіх доходів на 1/6 частину всіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач проти задоволення позову заперечувала. Представник відповідача надав відзив, за яким зазначав, що підстави для зменшення розміру аліментів за рішенням суду є лише зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я одержувача аліментів. Однак, жодних змін матеріального або сімейного стану у позивача не відбулося, відповідних доказів останній не надав. Тому, враховуючи, що матеріальний стан позивача навпаки покращився, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Треті особи: [PERSON] , Відділ державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли своє доведення в судовому засіданні, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню. Суд встановив, що судовим наказом від 15.11.2017 року вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 11.06.2019 року позовну заяву представника позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину задоволено частково; вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Зі змісту наведеної норми вбачається, що для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених за рішенням суду від 11.06.2019 року, позивачу необхідно довести, що після ухвалення рішення і до звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, тобто станом на вересень 2019 року, у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров`я в бік погіршення, що об`єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначав, що на час звернення із позовом він офіційно не працює, однак жодного доказу у підтвердження вказаної обставини, до позовної заяви та в ході розгляду справи не надав. Також стверджував, що він сплачує аліменти на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 24.01.2014 року і до досягнення донькою повноліття, про що суд зазначає, що вказана обставина, а саме наявність на утриманні іншої дитини, не є підставою для зменшення визначеного судом розміру аліментів у розумінні ст. 192 СК України, оскільки вона існувала на момент прийняття судом рішення про стягнення аліментів, а механізм зміни розміру аліментів, визначених раніше судовим рішенням, передбачений ст. 192 СК України, не може використовуватись з метою перегляду розміру аліментів лише у разі незгоди з рішенням суду. Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що стягненні аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину певного віку є мінімальною гарантією забезпечення права дитини на утримання її батьками. Так, статтею 161 ЦПК України визначено, що беззаперечною вимогою, за якою особа може звернутися із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, за яким суд не розглядає обґрунтованості заявлених вимог по суті є стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті (п.4 ст.161 ЦПК України) та у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину певного віку (п.5 ст. ЦПК України). Таким чином, розмір стягуваних з позивача аліментів на утримання малолітньої дитини Аміни за рішенням суду від 11.06.2019 року не є надмірним, є справедливим балансом між правом дитини на утримання та обов`язком батька щодо такого утримання. Разом з тим, за ст.3 Закону України «Про охорону дитинства» - всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Наявність у дитини позивача - [PERSON] , [INFO] , права на отримання аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку батька, не може бути перешкодою для отримання іншою дитиною позивача - [PERSON] , [INFO] , такого ж права - отримання аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку батька, виходячи з принципу справедливості та рівності прав дітей. Таким чином, позивач не довів факту погіршення його матеріального стану, рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , прийняте після рішення суду про стягнення з позивача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , а відтак обставини, які б свідчили про зміну сімейного стану відсутні. Тому, оскільки механізм зміни розміру аліментів, визначених раніше судовим рішенням, передбачений ст.192 СК України, не може використовуватись з метою перегляду розміру аліментів лише у разі незгоди з ним, суд у задоволенні позовних вимог відмовляє.

Outcome: dismissed