Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, вирішення сімейних питань, що призвело до відсутності бажання подальшого спільного проживання, втрати почуття любові та поваги один до одного. Як зазначає позивач, сім`я фактично розпалася, сторони не підтримують подружні відносини, проживають окремо, тому примирення не можливе, шлюб існує формально і його слід розірвати. Позивач та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 26.02.2021р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Позивач та відповідач у засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій він також просив розглядати справу за його відсутності. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу в повному обсязі та про розгляд справи без її участі. В своїх заявах сторони зазначили про не можливість примирення між ними. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 20.07.2017 року у Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис №766, згідно виданого 20.07.2017р. оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 23.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №7315, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, вирішення сімейних питань, втрата почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку з чим сторони не підтримують подружні відносини. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Судом встановлено, що у сторін сім`я розпалася, відповідач погодилася на розірвання шлюбу, про що надала до суду письмову заяву, сторони не бажають зберігати шлюб. Отже, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved