Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «СК-АГРО», в якому просить суд винести рішення, яким розірвати договір оренди землі, укладений між його батьком, [PERSON] (за його життя), та ТОВ «СК-АГРО», зареєстрований 17.03.2008 р. у відділі Держкомзему у Борзнянському районі Чернігівської області за № 040884200053, та повернути йому цю земельну ділянку з підстав успадкування її після смерті батька. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він отримав у спадщину земельну ділянку площею 2,9552 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Шаповалівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області. Земельна ділянка була оформлена на ім`я [PERSON], право власності на яку підтверджувалось Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 818617, виданим Борзнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області 08.01.2008 року, зареєстрованим у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010884200292, кадастровий номер 7420889200:02:006:0234. 14.01.2008 року між батьком, [PERSON], та ТОВ «СК-АГРО» був укладений договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 10 років, та зареєстрований у відділі Держкомзему у Борзнянському районі Чернігівської області за № 040884200053 від 17.03.2008 року . Позивач, набувши прав на спадщину свого батька, підписав додаткову угоду до договору оренди землі № 0413 від 14.05.2014 року, як правонаступник власника переданого в оренду земельного участка, не отримавши належних роз`яснень від представника ТОВ «СК-АГРО» правових наслідків. Не маючи наміру продовжувати оренду вказаної земельної ділянки з орендарем ТОВ «СК-АГРО», прийняв рішення про розірвання договору оренди до закінчення строку його дії на підставі п.40 договору від 14.01.2008 року, яким передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря, є підставою для зміни умов цього договору або його розірвання. Вказана умова, визначена договором, узгоджується з ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі». Додаткова угода ним була підписана помилково, оскільки в той час після смерті батька він перебував у пригніченому стані, й не міг об`єктивно оцінювати наслідків своїх дій. Також, оскільки вказана додаткова угода не була зареєстрована в той же спосіб, як і сам договір, вона не визнається ним чинною. Намагаючись розірвати договір оренди земельної ділянки, він звертався до ТОВ «СК-АГРО», однак керівництво ТОВ «СК-АГРО» на письмове звернення представника позивача від 20.11.2014 року з вказаного питання ніяк не відреагувало, і це спонукало його звернутись до суду з даним позовом з метою захисту його законних прав. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Своє ставлення до вимог він обґрунтовує тим, що законні підстави для розірвання договору оренди землі позивачем не наведені, а в односторонньому порядку договір оренди не може бути розірваний з підстав, визначених договором в п.39 та п.37, що укладений між орендодавцем [PERSON] та ТОВ «СК-АГРО». Також, відповідно до ст. 651 ЦК України - договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін лише у разі істотного порушення договору другою стороною. Проте ТОВ «СК-АГРО» в повному обсязі виконує умови договору, і це також визнається позивачем. Доводи сторони позивача, що містять посилання на п.40 та п.38 договорів оренди землі, а саме, що при зміні власника орендованої земельної ділянки можливе розірвання договору, то ці правила застосовуються консесуально за згодою орендодавця та орендаря. В даному спорі згода орендаря на розірвання договору оренди відсутня. Водночас, згідно з п.24 договору оренди землі, орендар має право на відшкодування збитків, які складаються з доходів, які міг би отримати орендар в разі належного виконання умов договору оренди землі, та витрат, які понесені орендарем під час користування земельною ділянкою. Тому питання розірвання договору оренди підлягає вирішенню з урахуванням відшкодування вказаних витрат, що узгоджується також з положеннями ст. 1218 ЦК України, якою передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Представник відділу Держземагенства у Борзнянському районі в судовому засіданні пояснив, що він розцінює вимоги позивача заявленими правомірно, і що додаткова угода № 0413 від 14.05.2014 року, яка на відміну від самого договору оренди, не була належно зареєстрована відповідно до положень ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України, а тому не є чинною. Позивач, як спадкоємець, вважається таким, що не набув речового права на успадковане нерухоме майно (земельну ділянку), і це також ставить під сумнів законність укладеної додаткової угоди. Він вважає, що є достатні підстави для задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, враховуючи заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], після смерті [INFO] його батька [PERSON], отримав у спадщину земельну ділянку площею 2,9552 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Шаповалівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області. Земельна ділянка була оформлена на ім`я [PERSON], право власності якого на неї підтверджувалось Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 818617, виданим Борзнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області 08.01.2008 року, зареєстрованим у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010884200292, кадастровий номер 7420889200:02:006:0234. За життя [PERSON] на підставі договору оренди землі від 14 січня 2008 року передав земельну ділянку площею 2,96 га в оренду ТОВ «СК-АГРО» на термін 10 років. Земельні ділянки надані в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції. Зазначений договір оренди землі зареєстрований 17.03.2008 р. в Борзнянському районному відділі Чернігівської філії ДП «Центр ДЗК» за № 040884200053. [PERSON] помер [INFO], і спадщина була прийнята його сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю земельну ділянку. Тобто, відповідно до ст. 1225 ЦК України, п.«г» ч.1 ст. 81 ЗК України він набув права власності на земельну ділянку, право власності на яку мав [PERSON], що посвідчувалось державним актом серії ЯГ № 818617, виданим Борзнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області 08.01.2008 року, зареєстрованим у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010884200292, кадастровий номер 7420889200:02:006:0234. Позивач, набувши прав на спадщину свого батька, підписав додаткову угоду до договору оренди землі № 0413 від 14.05.2014 року, як правонаступник власника переданого в оренду земельного участка, не отримавши належних роз`яснень від представника ТОВ «СК-АГРО» правових наслідків. Не маючи наміру продовжувати оренду вказаної земельної ділянки з орендарем ТОВ «СК-АГРО», прийняв рішення про розірвання договору оренди до закінчення строку його дії на підставі п.40 договору від 14.01.2008 року, яким передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря, є підставою для зміни умов цього договору або його розірвання. Вказана умова, визначена договором, узгоджується з ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі». Додаткова угода ним була підписана помилково, оскільки в той час після смерті батька він перебував у пригніченому стані й не міг об`єктивно оцінювати наслідків своїх дій. Також, оскільки вказана додаткова угода не була зареєстрована в той же спосіб, як і сам договір, вона не визнається ним чинною. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а згідно з ч.1 ст. 651 ЦК України - зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України - відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути достроково розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Статтею 32 даного Закону визначено, що при переході права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов договору або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Відповідно до п.40 договору оренди землі від 14.01.2008 року, зареєстрованого в Борзнянському районному відділі Чернігівської філії ДП «Центр ДЗК» 17.03.2008 р., визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставами для зміни умов або розірвання договору. Оскільки право власності на орендовані земельні ділянки після смерті орендодавця [PERSON] перейшло до спадкоємця - позивача у справі [PERSON], то відповідно до п.40 та п.38 договору оренди землі, доводи позивача про те, що це є підставою для розірвання договору, є обґрунтованими і надають йому право, як новому власнику, вимагати розірвання договору оренди землі. Доводи представника відповідача стосовно відсутності належних підстав для розірвання договору оренди землі, оскільки у співвідносинах сторін у договорі оренди після підписання [PERSON] 14.05.2014 року додаткової угоди у відповідності до п.40 основного договору, відсутні порушення умов цього договору, не усувають правомірності вимоги позивача, оскільки додаткова угода не була зареєстрована в установленому порядку, і тому не є чинною за умов її невизнання позивачем. Так, відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Водночас, ст. 126 ЗК України щодо документів, які посвідчують право на земельну ділянку, передбачає, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. У разі зміни співвласника або набуття права спільної власності на земельну ділянку орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, також вносить зміни до державного акта на право власності на землю щодо співвласників земельної ділянки. Отже, додаткова угода від 14.05.2014 року також підлягає державній реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди землі та зобов'язання ТОВ «СК-АГРО» повернути йому земельні ділянки не суперечать п.36 договору оренди землі від 14.01.2008 року, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Надаючи оцінку доводам відповідача стосовно необхідності під час вирішення питання розірвання договору оренди землі вирішення також і питання про обов'язок іншої сторони відшкодування збитків, які зазнає ТОВ «СК-АГРО» внаслідок дострокового розірванням договору оренди, суд вважає, що такі питання не є обов`язковими для їх вирішення під час розірвання договору оренди землі. Водночас, суд вважає, що відповідач, повідомляючи про ймовірні збитки від розірвання договору оренди, для їх вирішення не забезпечив такі вимоги їх належним процесуальним оформленням і не надав відповідних обґрунтувань.

Outcome: approved