Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом і просить визнати дійсним Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 19.10.1995 року за № 10748 на Одеській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON], який діяв від свого імені та в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позов обґрунтований тим, за умовами зазначеного Договору відповідачі продали, а позивач придбав вказану квартиру. При укладанні договору сторонам пояснили, що відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»: угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Умови укладеного Договору купівлі-продажу були повністю виконані покупцем та продавцем, а Договір було зареєстровано у Міському бюро технічної реєстрації. З того ж часу позивач є зареєстрованим та постійно проживає у даній квартирі. Наразі у позивача виникла необхідність розпорядитися даною квартирою. Однак, нотаріальною конторою йому відмовлено у посвідченні будь-яких правочинів щодо цієї квартири, оскільки договори купівлі-продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню. Для захисту своїх оспорюваних прав позивач вважає за необхідне звернутися до суду із відповідним позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Оскільки позивачеві не було відомо про те, що договір згодом необхідно буде визнати дійсним і про порушене право він дізнався при звернені до нотаріуса лише зараз, він просить строк звернення до суду, пропущений з поважних причин, відновити. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі та закінчити розгляд справи за своєї відсутності. Відповідачі, викликані належним чином, в судове засіданні повторно не з'явилися, про поважність причин не явки суду не повідомили. У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання, повідомленого належним чином, суд вирішує закінчити розгляд справи постановленням заочного рішення на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та проаналізував надані докази, суд знаходить, що позов [PERSON] обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного 19.10.1995 року за № 10748 на Одеській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON], який діяв від свого імені та в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідачі продали, а позивач придбав вказану квартиру. При укладанні договору сторонам пояснили, що відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»: угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Умови укладеного Договору купівлі-продажу були повністю виконані покупцем та продавцем, а Договір було зареєстровано у Міському бюро технічної реєстрації. З того ж часу позивач є зареєстрованим та постійно проживає у даній квартирі. Наразі у позивача виникла необхідність розпорядитися даною квартирою. Однак, нотаріальною конторою йому відмовлено у посвідченні будь-яких правочинів щодо цієї квартири, оскільки договори купівлі-продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р. положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003р., положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності й не мають подовжувального характеру, тому при розгляді справи необхідно керуватися положеннями ЦК 1963р. Відповідно до ст. 224 ЦК України, покупець і продавець повністю виконали умови договору купівлі - продажу. Будь-яких суперечок між покупцем і продавцем немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України. Письмовим доказом в даному випадку є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 10748 від 19.10.1995 року, який був укладений на Одеській товарній біржі. Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, суд робить висновок про необхідність поновити порушене право позивача на підставі ст. 47 ч.2 ЦК України. При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково одною із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною. Оскільки позивачам не було відомо про те, що договір згодом необхідно буде визнати дійсним і про порушене право вони дізнались при звернені до нотаріуса лише в липні 2013 року, суд вважає, що строк пропущений з поважних причин та підлягає поновленню. На підставі викладеного і

Outcome: approved