Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» та ПАТ КБ «ПриватБанк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. В позовній заяві з урахуванням уточнень, покликається на ту обставину, що 17 січня 2015року біля 08 год 10 хв на 76 км+450 м автодороги «Устилуг-Луцьк_Рівне», неподалік с.Забороль Луцького району Волинської області, відбулось зіткнення автомобіля марки «Мітсубісі-Кольт» р.н.з. АС7331 АВ під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Мерседес-Спрінтер» р.н.з. АМ 1786 ВЕ під керуванням [PERSON]. Внаслідок даної ДТП обидва автомобілі отримали значні пошкодження, а пасажири автомобіля «Мітсубісі-Кольт» [PERSON] та [PERSON] отримали відповідно тяжкі і середньої тяжкості тілесні ушкодження, а водій даного автомобіля [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці ДТП. По даному факту було відкрито кримінальне провадження №12015030000000013 від 17.01.2015 року за ст.286 ч.2 КК України, в якому він був визнаний потерпілим. 27 лютого 2015 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України. 27.08.2014 року [PERSON] уклала договір цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого страхова організація взяла на себе зобов»язання відшкодувати матеріальні збитки: пошкодження автомобіля, витрати на поховання, встановлення надмогильного пам»ятника, транспортування пошкодженого транспортного засобу та інші. Дана ДТП сталась, коли водій [PERSON] власним автомобілем слідувала у службове відрядження, тобто під час виконання нею трудових обов»язків. Внаслідок даної ДТП позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Він тривалий час знаходився на лікуванні та поніс значні витрати на це з приводу отриманих тяжких тілесних ушкоджень, значні суми були витрачені на поїздки до м.Луцьк, де він проходив лікування, було пошкоджено та знищено його одяг. Крім цього, позивачу було заподіяно і значної моральної шкоди у зв»язку із пошкодженням його здоров»я. 07 вересня 2015 року ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» частково відшкодувала позивачу матеріальну шкоду на суму 6120 грн.87 коп. та моральну шкоду на суму 306 грн.04 коп. Не відшкодованими залишились витрати на лікування в сумі 15\~182 грн.77 коп., а також вартість зіпсованого та втраченого одягу та витрати на лікування, а всього на суму 29 959 грн. 62 коп. та 4693 грн.96 коп. за завдану моральну шкоду, які просить стягнути з відповідача - ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]», а також просить стягнути з відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в його користь 95\~000 грн. моральної шкоди, завданої з вини його працівника [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просять його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви та уточнень до неї. Відповідач ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» для участі у розгляді справи свого представника не направило, подало суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON], яка брала участь у розгляді справи дистанційно в режимі відео конференції, позов не визнала, суду пояснила, що ДТП сталась в день, коли колишня працівник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] їхала в м.Луцьк у приватних справах, її винуватість у ДТП та її наслідках не доведена вироком суду, а тому не вбачає підстав для задоволення позову в частині позовних вимог до ПАТ КБ «ПриватБанк». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 17 січня 2015року біля 08 год 10 хв на 76 км+450 м автодороги «Устилуг-Луцьк_Рівне», неподалік с.Забороль Луцького району Волинської області, відбулось зіткнення автомобіля марки «Мітсубісі-Кольт» р.н.з. АС7331 АВ під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Мерседес-Спрінтер» р.н.з. АМ 1786 ВЕ під керуванням [PERSON]. Внаслідок даної ДТП обидва автомобілі отримали значні пошкодження, а пасажири автомобіля «Мітсубісі-Кольт» [PERSON] та [PERSON] отримали відповідно тяжкі і середньої тяжкості тілесні ушкодження, а водій даного автомобіля [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці ДТП. Дані висновки суду ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження №12015030000000013 від 17.01.2015 року за ст.286 ч.2 КК України, в якому позивач [PERSON] був визнаний потерпілим, яке було витребуване та оглянуте судом. Як вбачається з постанови прокурора відділу прокуратури Волинської області [PERSON], від 27 лютого 2015 року, в прямому причинному зв»язку із виникненням ДТП та її наслідками, що настали, стало порушення водієм автомобіля марки «Мітсубісі-Кольт» р.н.з. АС7331 АВ Смолярук [PERSON] п.п.2.3.б), 12.1. Правил дорожнього руху України. Оскільки в результаті ДТП водій автомобіля марки «Мітсубісі-Кольт» р.н.з. АС7331 АВ [PERSON] від отриманих травм померла і вона є винуватцем даної пригоди, то вказане кримінальне провадження було закрито у зв»язку із смертю підозрюваної [PERSON] Відповідно до ст. 979 ЦК України у разі настання певної події (страхового випадку) страховик зобов'язується виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Згідно з договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8425239 від 27.08.2014 року цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] транспортного засобу автомобіля марки «Мітсубісі-Кольт» р.н.з. АС7331 АВ була забезпечена в ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з ч.1ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст.23 цього Закону, шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; шкода, повязана із смертю потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону, у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до п. 4 договору (полісу) обов'язкового страхування за шкоду, заподіяну життю та здоров»ю на одного потерпілого ліміт відповідальності страхова сума становить 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн. У цьому випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату навіть тоді, коли шкода заподіяна страхувальником або страховою особою навмисно, або по грубій необережності. Судом з матеріалів кримінального провадження встановлено, що позивач [PERSON] в результаті ДТП, яка сталась з вини водія автомобіля марки «Мітсубісі-Кольт» р.н.з. АС7331 АВ [PERSON], отримав тяжкі тілесні ушкодження, а тому суд вважає, що в результаті даної дорожньо- транспортної пригоди наступив страховий випадок, а тому страхова компанія зобов'язана відшкодувати збитки, що настали внаслідок заподіяння шкоди, заподіяної життю та здоров»ю позивача [PERSON] та заподіяної йому у зв»язку із цим моральної шкоди. Суд вважає, що до стягнення з відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» в користь позивача підлягає спричинена йому внаслідок страхового випадку матеріальна шкода, що полягає у документально підтверджених витратах на лікування, на поїздки до м.Луцьк, де він проходив лікування та пов»язані з пошкодженням та знищенням його одягу, що відповідно до фіскальних чеків та товарних чеків, підтверджених повідомленнями Луцької міської клінічної лікарні на запит адвоката та довідкою підприємця [PERSON] про вартість лікарських засобів та виробів медичного призначення, квитків на проїзд до м.Луцьк, підтверджених довідкою Володимир-Волинської автостанції, актом огляду одягу з фототаблицями, пошкодженого в результаті ДТП та підтвердженого довідками про вартість, що становить з урахуванням виплаченої суми на відшкодування матеріальної шкоди, 29 959 грн. 62 коп. Доводи відповідачів про неналежність доказів, поданих позивачем на підтвердження сум заподіяної йому матеріальної шкоди, не підтверджені будь-якими доказами, а доводи позивача в цій частині не спростовані. Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивачем доведено факт заподіяння моральної шкоди, оскільки заподіяння йому в результаті ДТП тяжких тілесних ушкоджень та тривалого лікування та реабілітації створює душевні страждання, тяжкість вимушених змін у їх житті, тимчасову втрату працездатності та вимагає від нього вжиття додаткових зусиль для налагодження свого подальшого життя. Тому суд вважає, що на відшкодування моральної шкоди відповідно до закону та умов договору страхування, з відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» слід стягнути частину невідшкодованої моральної шкоди з урахуванням раніше виплаченої суми, що становить 4693 грн.96 коп. Крім цього, суд вважає, що до стягнення з відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в користь позивача підлягає частина моральної шкоди, що перевищує ліміт за умовами договору страхування, оскільки саме з вини працівника цього відповідача сталась дана ДТП, яку суд визначає у розмірі 5 306 грн. 04 коп. При цьому суд враховує наявний в матеріалах справи акт форми Н-1, який доводить ту обставину, що водій [PERSON] перебувала на момент ДТП у службовому відрядженні при виконанні трудових обов»язків. Доводи представника відповідача про недоведеність винуватості [PERSON] у даній ДТП, не ґрунтуються на законі і суперечать висновкам досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом ДТП. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідачів. На підставі викладеного, ст. 979 ЦК України, ст.ст. 3, 22, 23, 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial