Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа - [PERSON] районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Свої вимоги мотивує тим, що його батько - [PERSON], [INFO], помер 16 січня 2018 року в Кіровському районі м. Макіївка Донецької області. Відповідно до лікарського свідоцтва № 29 від 17 січня 2018 року, причиною смерті стала:хронічна серцево-судинна недостатність 3 ступеня. Ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба. Оскільки факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України, він звернувся до органів РАЦС на непідконтрольній Україні території і йому було видане свідоцтво про смерть № 090154 від 17.01.2018 року, актовий запис № 112. Довідка про смерть у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров'я України. Проте, на території Донецької області документи про смерть видаються за формою, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. В 2018 році він звернувся із заявою про проведення державної реєстрації факту смерті [PERSON] до [PERSON] районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Однак, листом № 1872/15.21-28 від 02.05.2018 року йому було відмовлено у державній реєстрації смерті. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З вказаної норми слідує, що свідоцтво про смерть [PERSON] є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне йому для державної реєстрації смерті. При цьому, внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких є вступ у спадщину, що залишилась після померлого. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 16 січня 2018 року за адресою: Донецька область, Кіровський район, місто Макіївка. Заявник [PERSON], який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій зазначив, що заяву про встановлення факту смерті він підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності (а.с.22). Заінтересована особа - [PERSON] районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представника в судове засідання не направив, надав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника відділу, зазначив, що проти заяви [PERSON] щодо встановлення факту смерті [PERSON] заперечень не має (а.с.23). Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження, батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.12). Згідно із довідкою Управління соціального захисту населення Приморської РДА про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 4022 від 22.11.2016 року, [PERSON], [INFO], зареєстроване місце проживання: [INFO]/5, взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, за фактичним місцем проживання: [INFO] (а.с.9). У лікарському свідоцтві про смерть № 29 від 17.01.2018 року, виданому Центром первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Макіївка, зазначено, що [PERSON], [INFO], помер 16 січня 2018 року. Місце проживання померлого: Кіровський район м. Макіївка, с. Ясинівка, вул. Леніна, буд.41/5. Смерть наступила вдома. Місце смерті: с. Ясинівка, вул. Леніна, буд.41/5. Причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність ІІІ ступеня, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ступеня. Смерть настала в результаті захворювання (а.с.5). Згідно із довідкою про причину смерті № 29, виданою 17.01.2018 року Центром первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Макіївка, [PERSON], вік померлого: 91 рік, помер 16 січня 2018 року. Причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність ІІІ ступеня, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ступеня (а.с.5). Згідно із договором-замовленням на організацію і проведення поховання, 18.01.2018 року [PERSON] уклав цей договір з ДП «Рітуал», предметом якого є організація і проведення поховання померлого [PERSON] на цвинтарі с. Ясинівка 18.01.2018 року (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про поховання [PERSON] поховано 18.01.2018 року на кладовище с. Ясинівка, розташованому у м. Макіївка по вул. Вишневська (а.с.14). [PERSON] районного Відділу державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №1872/15.21-28 від 02.05.2018 року відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть [PERSON], який помер 16 січня 2018 року, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 29 від 17.01.2018 року, видане Центром первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Макіївка, оскільки заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с.4). Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, у тому числі про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться на не контрольованій території, є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є неможливим. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Пунктом 6 глави 5 розділу ІІІ встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Оскільки [PERSON] помер в районі, в якому проводилась антитерористична операція та лікарське свідоцтво про смерть було видане органом, який знаходиться на не контрольованій території, тобто є недійсним і не створює правових наслідків на території України, а встановлення факту смерті необхідно заявнику для реалізації своїх прав та обов'язків, пов'язаних зі смертю його батька, в інший спосіб даний факт не може бути встановлений, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника про встановлення факту смерті. Суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], що мала місце 16 січня 2018 року у Донецькій області, Кіровському район, місті Макіївка. Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, дають суду підставу зробити висновок, що заявлена вимога про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved