Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з нього щомісячно аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] [INFO], яка продовжує навчання у Національній академії внутрішніх справ, в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 01 вересня 2014 року на період навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що відповідач є батьком їх повнолітньої дочки [PERSON] [INFO], яка на даний час навчається у Національній академії внутрішніх справ. У зв?язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги. Відповідач жодної допомоги на утримання дочки не надає, а позивач не має змоги забезпечити її повноцінне існування. У зв?язку з цим просить стягувати з відповідача аліменти. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він не має змоги виплачувати аліменти, а крім того дочка отримує матеріальне забезпечення, яке достатнє для її існування. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що в позові необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO] (а.с. 7). [PERSON] на даний час є студенткою Національної академії внутрішніх справ і навчається на денній формі навчання за державним замовленням (а.с. 3). Термін її навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року. У зв?язку з навчанням [PERSON] несе щомісячні витрати на оплату гуртожитку в розмірі 588 гривень (а.с. 19-22). Однак позивач не надала доказів того, що дочка проживає разом з нею і у зв?язку з цим позивач має право звернутись з позовом про стягнення аліментів. Також позивач не надала доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дочки, тим більше, що з наданої довідки про доходи [PERSON] вбачається (а.с. 18), що вона під час навчання отримує грошове забезпечення, яке в середньому становить 1246 гривень на місяць. Таким чином доходи [PERSON] покривають її витрати здійснені у зв?язку з навчанням. Крім того позивач просить стягувати аліменти з 01.09.2014 року, хоча звернулась в суд з позовом 23.12.2014 року. Дані вимоги суперечать ч. 1 ст. 191 СК України відповідно до якої аліменти присуджуються з дня пред'явлення позову. У зв?язку з цим суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», а з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір не стягується, оскільки в задоволенні позову до нього відмовлено.

Outcome: dismissed