Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Котовської районної державної адміністрації Одеської області, стверджуючи, що 14 червня 2013 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,4101 га, що розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області. Позивач також стверджував, що померла склала заповіт, у якому вказану земельну ділянку заповіла йому, проте отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не вдається через пропуск строку прийняття спадщини та втрату оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач просить визнати поважною причину пропуску строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,4101 га, що розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач у судове засідання не зявився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник Котовської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з'явився. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~Судом встановлено, що 14 червня 2013 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,4101 га, що розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області. Вищевказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №009061 від 30 грудня 2004 року. Відповідно до довідки управління держземагентства у Котовському районі Одеської області вартість земельної ділянки площею 3,4101 га, що розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала [PERSON] становить 91906,27 грн. [PERSON] склала заповіт, у якому належну їй земельну ділянку площею 3,4101 га, що розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області заповіла позивачу. Про те, що [PERSON] заповіла позивачу земельну ділянку він дізнався лише у червні 2015 року. При зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу в Одеській області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці [PERSON], приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,4101 га, що розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області через пропуск строку прийняття спадщини, було рекомендовано звернутись до суду. Суд приходить до висновку про те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини у зв'язку з тим, що не знав про наявність заповіту на його імя, а також необізнаністю в діючому законодавстві, помилково вважаючи, що наявність заповіту дає право у будь-який час оформити спадщину, а тому вважає за можливим визнати поважною причину пропуску строку позивачем для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також позивач вказував, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №009061 від 30 грудня 2004 року було втрачено, що позбавляє його права отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті тітки. Згідно листа приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу в Одеській області [PERSON] №208/01-16 від 23 вересня 2015 року свідоцтво про право на спадщину не видавалось, так як заявником не надано всіх необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину та для проведення державної реєстрації на успадковане майно. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та за правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю. За змістом ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином відсутність у позивача можливості надати нотаріусу втрачений оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позбавляє позивача у праві на оформлення спадщини в нотаріальному порядку на вказану земельну ділянку. Відповідно порушене право позивача підлягає судовому захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на спадкову земельну ділянку. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved