Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Павлоградської міської ради в якому просив суд визнати за ним право власності на 23/200 частину будинку № 21 по вул. Степового Фронту в м. Павлограді Дніпропетровської області за набувальною давністю. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив що з червня 2005 року він проживає у [INFO]. Будинок на той час був розподілений між співвласниками внатурі, кожному співвласнику були виділені окремі житлові приміщення, з окремим входом. Згідно експлікації квартира № 1 має загальну площу 62,1 кв.м.; квартира № 2 має загальну площу 51,5 кв.м.: квартира № 3 має загальну площу 96,0 кв.м. Він став мешкати в квартирі № 2, в якій на той час ніхто не мешкав за згодою власника [PERSON] та інших співвласників будинку - [PERSON], що мала у будинку 46/100 і мешкала у квартирі № 3 та [PERSON], який мав в будинку 31/100 та мешкав у квартирі № 1. У квартирі позивач зробив ремонт і добросовісно нею користується. 18.11.2008 року [PERSON], яка після смерті [PERSON] вступила у спадщину подарувала йому 23/200 частин будинку № 1 по вул. Степового Фронту в м. Павлограді. 13.03.2099 року він зареєстрував своє право власності в КП «Павлоградське МБТІ». У січні 2014 року померла [PERSON], якій належало 46/100 частин будинку і після її смерті спадщину прийняла її донька [PERSON] При оформленні технічного паспорту та реєстрації права власності [PERSON] виявилося, що частка будинку, в якому він мешкає з червня 2005 року і яка була йому подарована у 2008 році має ще одного власника [PERSON], яка була сестрою [PERSON] від імені якої спадкоємець її донька подарувала позивачу частину будинку. Згідно до довідки характеристики [PERSON] та [PERSON] належала 23/100 частина будинку. Відповідно до поетажного плану 23/100 частин будинку це є квартира № 2 де він мешкає. Тобто [PERSON] подарувала йому 1/2 частину від 23/100 частини будинку, що є 1/2 частиною квартири № 2. Як йому стало відомо [PERSON] померла у 1985 році, після її смерті ніхто у спадщину не вступав, спадкова справа в нотаріальній конторі не відкривалась. Позивач вже 10 років фактично володіє 23/100 частиною будинку, що належала двом власникам. Один власник подарував йому свою частку, а інший власник помер, про що йому не було відомо. Позивач та його представник, кожен окремо, в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. У вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд вислухав позивача та його представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], зясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, доходить висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таки підстави. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] з червня 2005 року проживає в [INFO], що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 22 від 02.09.2015 року та актом від 02.09.2015 року (а.с. 40,41) Станом на червень 2005 року [PERSON] належала 23/200 частин, [PERSON] належала 46/100 частин, [PERSON] належала 31/100 частина житлового будинку № 21 по вул. Степового Фронту м. Павлограда. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її донька [PERSON], яка в свою чергу подарувала [PERSON] 23/200 частин житлового будинку № 21 по вул. Степового Фронту, м. Павлограда, що підтверджується договором дарування від 18.11.2008 року посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори (а.с. 5). Право власності на 23/200 частину житлового будинку № 21 по вул. Степового Фронту позивач 13.03.2009 року зареєстрував у КП «Павлоградське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 7) Після смерті [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.11.2014 року, спадщину прийняла її донька [PERSON] Після звернення [PERSON] до КП «Павлоградське МБТІ» для виготовлення технічного паспорту на спадкове майно, зясувалося, що [PERSON] та [PERSON] кожній належала 23/200 частин домоволодіння № 21 по вул. Степового Фронту м. Павлограда. Відповідно до поетажного плану було встановлено, що це саме та частина будинку в якій мешкає позивач, і яка була подарована йому [PERSON] Згідно із відповіддю Першої Пвлоградської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадкової справи не заведено. З заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с. 57, 58) Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно 31/100 частина будинку № 21 по вул. Степового Фронту м. Павлограда належить [PERSON], 23/200 частин даного будинку належать [PERSON], 46/100 частин будинку належать [PERSON], 23/200 частин будинку належать [PERSON] (а.с. 59-61) Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її троюрідним племінником. З 2005 року він проживає в [INFO], в іншій частині цього будинку проживала її бабуся, потім її мати. Отримав у спадщину від своєї матері частину спірного будинку вона почала переоформлювати документи і зясувалося що 23/100 частин будинку належать [PERSON] Вона ніколи не проживала у цьому будинку, вже давно померла, дітей у неї не було, спадщину після неї ніхто не прийняв. Позивач почав проживати у будинку зі згоди усіх власників, вільно користується своєю частиною будинку і її мати коли дарувала після смерті [PERSON] 23/200 частин будинку [PERSON] навіть і не підозрювала що там власником зазначена [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству більше 20 років. Знає що позивач проживає у будинку більше 10 років. Спочатку від жив з дідусем, а зараз живе один. Бачила що він робив ремонт, постійно щось робить у дворі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, з червня 2005 року її син проживає [INFO], там він оселився зі згоди діда. Фактично у будинку проживали всі родичі. Будинок поділений на 3 квартири, прадід позивача побудував будинок і кожному із своїх дітей заповідач частину. У 2008 році позивачу була передана в дар частина будинку, а саме 23/200 частин, він нею користувався, робив ремонт і тільки у 2014 році зясувалося що та частина яку було одарено сину має ще одного власника [PERSON] Вона ніколи в будинку не проживала, тому ніхто і не здогадувався що вона могла були власником. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Пунктом 8 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України передбачено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Встановивши обставини по справі, та положення чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме визнанню права власності позивача на 23/200 частину житлового будинку № 21 по вул. Степового Фронту, м. Павлограда, оскільки в судовому засіданні позивачем було підтверджено факт постійного, безперервного проживання у спірному домоволодінні. Даних, які б свідчили протилежне у суду немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved