Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому вказує, що з 16.02.2001 року до початку липня 2010 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачем. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмір 643 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач та його адвокат заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов про стягнення аліментів не визнала, і звернулася до суду з зустрічним позовом про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] разом з нею, т.я. на її думку, вона як мати, створить біль ш комфортні умови для виховання та навчання сина, що відповідатиме інтересам сина. [PERSON] заявлені у зустрічному позові вимоги не визнав у повному обсязі і просить відмовити у їх задоволенні. Представник Відділу служби (управління) у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району просить суд врахувати висновок орану опіки і піклування та визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом з батьком - [PERSON] . Представник Відділу служби (управління) у справах дітей Вільнянського району Запорізької області у судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без його участі . При прийнятті рішення врахувати висновок орану опіки і піклування та визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом з матір'ю - [PERSON] Вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити частково , а [PERSON] у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з такого. Судом установлено, що сторони у справі з 16.02.2001 року до 21.09.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Мати дитини створила нову сім'ю, і 25.06.2011 року обрала шлюб з [PERSON] від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] їх син - [PERSON] залишилася проживати з батьком. Мати дитини з дитиною не спілкується понад рік, участі у його вихованні, навчанні та матеріальному забезпеченні не приймає, не турбується про його фізичний та духовний розвиток. Вказані обставини знайшли своє підтвердження у показах свідків, допитаних у суді - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] також пояснив, що його дружина - [PERSON] не спілкується з дитиною, але на те є ряд об'єктивних причин. Допитаний у суді неповнолітній [PERSON] також пояснив суду, що з матір'ю він не спілкується понад рік, вона не цікавиться його життям, навчанням, не вітає його з днем народження та іншими святами, у її родині він відчуває себе сторонньою особою. За його власним бажанням він визначив своє місце поживання з батьком, т.я. той створив належні умови для навчання, відпочину та його розвитку. Батько турбується про нього, забезпечує матеріально. Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Так, органи опіки піклування Запорізької міської ради по Ленінському району і Вільнянської районної державної адміністрації району Запорізької області, кожен з них, дійшли висновку, що місце проживання неповнолітнього [PERSON] необхідно визначити з батьком - [PERSON] і матір'ю - [PERSON], відповідно. Але аналіз досліджених у суді доказів, а також враховуючи ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, а також бажання проживати з батьком дає суду підстави вважати, що місце проживання дитини необхідно визначити разом з батьком. Суд вважає, що даний випадок, коли дитина проявляє більшу прихильність до батька, а мати дитини самоусунулася від виконання свої батьківських обов'язків по вихованню та навчанню дитини, її матеріальному забезпеченню, є винятковим. Дійшовши такого висновку, суд виходить виключно з інтересів дитини, яка відповідно до принципів Декларації прав дитини для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Дитина повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові моральної та матеріальної забезпеченості Судом установлено, що сторони у справі однією сім'єю не проживають, і дитина знаходиться на повному матеріальному утриманні позивача, який хоча і працює, але потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, і пояснює це тим, що не працює, має малолітню дитину 3-річного віку, і окрім матеріальної допомоги на дитину, інших джерел доходів не має. Але такі доводи відповідачки судом до уваги не приймаються, і оцінюються як неспроможні, оскільки, згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд враховує, що відповідач не працює, а тому аліменти мають бути стягнуті у сумі 400 грн., щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на дитину забезпечить належний рівень її матеріального забезпечення, розвитку і виховання. Оскільки позивачі по даній категорії справ ( про стягнення аліментів) звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial