Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним право власності на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, розташований у [ADDRESS] , що складається з: А1-житловий будинок, загальною площею - 52,1 кв.м, житлова площа - 14,1 кв.м, а2-веранда, гн.-ганок, Б1- сарай, В1-сарай, Г1-літня кухня, Пг1- погріб під літньою кухнею, Д1- навіс, №1-4-огорожа, №5-колодязь в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, розташований у [ADDRESS] . Він, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв, заведена спадкова справа № 119/2018. При оформленні документів у нотаріуса було встановлено, що правовстановлюючий документ спадкодавця на будинок відсутній, право власності на нерухоме майно за життя не зареєстроване, тому нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину на це спадкове майно та роз`яснено право реалізувати свої спадкові права на це спадкове майно в судовому порядку, що змусило його звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримує (а.с.27). Відповідач Бочечківська сільська ради в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають в повному обсязі (а.с.29). Третя особа: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Куцопал О.П. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує (а.с.28). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання , у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В силу Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Встановлено судом, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] (а.с.5,6). Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, який розташований у [ADDRESS] . Факт належності на праві власності [PERSON] померлій [INFO] , вищевказаного житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, підтверджується довідками виконкому Бочечківської сільської ради від 20.07.2021 року (а.с.10,11). 04.11.2016 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно сину [PERSON] (а.с.7,8). Позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, заведена спадкова справа №119/2018 (а.с.9). Відповідно довідки-характеристики, виданої КП «Конотопське МБТІ» 20.07.2021 року за №647 померла право власності на житловий будинок у [ADDRESS] по обліку КП «Конотопське МБТІ» не зареєстроване (а.с.12). З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] вбачається, що він складається з: А1-житловий будинок, загальною площею - 52,1 кв.м, житлова площа - 14,1 кв.м, а2-веранда, гн.-ганок, Б1- сарай, В1-сарай, Г1-літня кухня, Пг1- погріб під літньою кухнею, Д1- навіс, №1-4-огорожа, №5-колодязь. (а.с.15-18). Відповідно до висновку відділу інфраструктури, містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства, екології Конотопської РДА № 17-14/157 від 16.07.2021 року вказаний житловий будинок та господарчо-побутові будівлі, що розташовані по [ADDRESS] відповідають діючим будівельно-технічним, санітарним, протипожежним нормам та правилам містобудівної діяльності (а.с.20). Згідно із роз`ясненнями приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Куцопал О.П. від 16.07.2021 року №329/01-16 позивачу роз`яснено, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Рекомендовано звернутися до суду (а.с.22). Тобто у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняв, однак свідоцтво про спадщину не видавалось, оскільки відсутній документ, що, посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, а іншого способу захисту свої прав аніж звернення з позовом до суду у позивача немає, тому він вимушений був звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав (на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів (виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Ц[К та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ІІК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову І практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, який розташований у [ADDRESS] , на ім`я померлої [PERSON] , перешкоджає реалізації спадкових прав позивача, а у позасудовому порядку він позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved