Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить стягнути на його користь з відповідача - борг за договором позики від 10 жовтня 2019 року, у загальній сумі 60400 гривень. При цьому позивач посилається на те, що 10 жовтня 2019 року між сторонами був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] позичив [PERSON] грошову суму у розмірі 2000 доларів США, що на момент укладення договору позики по курсу Національного банку України становить 49400 гривень (100 доларів США = 2470,10 грн.), а також 11000 гривень (разом 60400 гривень) та яку відповідач зобов`язався повернути у строк до 30 листопада 2019 року. По закінченню зазначеного строку, відповідач своє зобов`язання не виконав та не повернув борг, а тому [PERSON] вимушений звернутись до суду з даним позовом. Окрім того, враховуючи характер душевних та психічних страждань, які позивач зазнав внаслідок протиправних дій відповідача, [PERSON] просить стягнути моральну шкоду у розмір 5000 гривень. Також позивач просить стягнути на його користь судові витрати. Представник позивача - адвокат Булгакова Т.В., до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив. За згодою сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними та достатніми для розгляду справи у відсутність відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 10 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого, позивач передав відповідачу грошову суму у розмірі 2000 доларів США, що на момент укладення договору позики по курсу Національного банку України становить 49400 гривень (100 доларів США = 2470,10 грн.), а також 11000 гривень (разом 60400 гривень), яку відповідач зобов`язався повернути в строк до 30 листопада 2019 року. Однак, у встановлені між сторонами строки [PERSON] своє зобов`язання не виконав та борг не повернув. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін). У відповідності до ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення боргу обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, так як відповідно до ст.1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» позивач повинен підтвердити факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, крім того моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала. [PERSON] не було надано жодного доказу в підтвердження того, що саме [PERSON] йому спричинена моральна шкода. У відповідності зі ст.141 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: partial