Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до органу опіки та піклування Шепетівської районної державної адміністрації про визнання батьківства, посилаючись на те, що він з 1992 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Офіційно вони шлюб не реєстрували, але проживали однією сім'єю. [INFO] у них народився син [PERSON], однак, у зв'язку з тим, що шлюб між ними не було зареєстровано, запис про батька в актовому записі про народження було зроблено у порядку, передбаченому ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР, тобто зі слів матері. [INFO] [PERSON] померла. Просив визнати його батьком [PERSON], [INFO] Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник органу опіки та піклування Шепетівської районної державної адміністрації у судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини (п. 3). Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 53 ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР, що врегульовує спірні правовідносини, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою у шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи запису актів громадського стану. Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС,при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що під час спільного проживання однією сім'єю з 1992 року громадян [PERSON] та [PERSON], [INFO] року у них народився син [PERSON], реєстрація народження якого проведена відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС, який діяв на момент народження останнього. [INFO] [PERSON] померла. З народження дитини і до теперішнього часу позивач проживає разом із сином, приймає участь у його вихованні, надає матеріальну допомогу, визнає себе батьком дитини та виконує обов'язки, покладені на батьків. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON], довідкою Великошкарівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області №159 від 07.03.2014р., довідкою Великошкарівського НВК №49 від 06.03.2014р., листом відділу ДРАЦС №625/03.1-02-14 від 25.02.2013 року, свідоцтвом про смерть [PERSON] Крім того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] з 1992 року по 2006 рік проживав з [PERSON] однією сім'ю, вели спільне господарство, спільно виховували та утримували сина. Отже, дослідженими доказами достовірно та переконливо доведено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, спільне виховання та утримання батьками дитини, а тому суд дійшов висновку, що [PERSON] слід визнати батьком [PERSON], [INFO].

Outcome: approved