Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на підставі договору дарування на житловий будинок від 04.11.2008 року № 6/657 на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У даному будинку за зазначеною адресою крім позивача зареєстрований відповідач по справі - [PERSON] . Відповідач за вказаною адресою на даний час прописаний, хоча фактично не проживає і відповідно не користуються житлом, не оплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку. В зв`язку з тим, що відповідач тривалий час в належному позивачу домоволодінні не проживає його реєстрація за вказаного адресою спричиняє для позивача своєрідні незручності, так як він має намір розпорядитися належним йому будинком на власний розсуд. Знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку відповідач відмовляється. Оскільки відповідач не проживає у належному позивачу будинку тривалий час, то на підставі рішення суду він може бути визнаний таким що втратив право користування житлом. В зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду із даною заявою. Позивач надіслав до суду заяву в якій просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, та розглянути справу без його участі. Відповідач будучи належним чином повідомлений в судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надіслав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору дарування на житловий будинок від 04.11.2008 року № 6/657 [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 505 виданої Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області [PERSON] зареєстрована за [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сімї від 05.10.2020 року № 1456 виданої Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані : [PERSON] ; [PERSON] , [PERSON] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 05.10.2020 року [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] але з 2017 року по теперішній час в зазначеному житловому будинку не проживав та не з`являвся. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Згідно ст.316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 379 ЦК України передбачає, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Глава 28 ЦК України визначає житло об`єктом права приватної власності. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Частиною 1 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] за місцем своєї реєстрації відсутній з 2017 року, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні і розпорядженні будинком, розташованого за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання останнього таким що втратив право користування житлом у вказаній домоволодінні, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст.29, 405 ЦК України,

Outcome: approved