Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру присуджених за рішенням суду аліментів. Позов вмотивовано тим, що з відповідачем по справі вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 25.10.2005 року. Від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина син [PERSON] - 23.11.1999 р. н. Рішенням Хустського районного суду від 24.09.2012 року стягнуто з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 400 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повнолітнього віку, але на даний час цих коштів недостатньо для належного утримання сина, навіть для забезпечення його найнеобхіднішим. Відповідач працездатний та має достатній дохід для забезпечення дитини. Просить змінити розмір стягуваних аліментів згідно рішення Хустського районного суду від 24.09.2012 р. та стягувати з відповідача на її користь для утримання сина [PERSON] - 23.11.1999 р. н. аліменти у розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Повідомила суд в телефонному режимі про неможливість бути присутньою в судовому засіданні за станом здоровя. Просила суд розглядати справу у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, а також те, що позивач не заперечив проти вирішення справи без участі відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 25.10.2005 року, в якому у них народилася одна дитина син [PERSON] - 23.11.1999 р. н. Рішенням Хустського районного суду від 24.09.2012 року, присуджено стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі по 400 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Зі змісту позовної заяви встановлено, що на даний час позивачці [PERSON], визначений рішенням суду від 24.09.2012 р. розмір аліментів у сумі 400 грн. є недостатнім, оскільки такий є незначним для утримання дитини. На підставі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів, під зміною сімейного стану розуміється зявлення у сімї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобовязані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні, відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобовязані за законом надавати утримування, погіршення або поліпшення стану здоровя платника або одержувача аліментів враховується судом як підстав для зміни розміру аліментів. Відповідач [PERSON], на пропозицію суду надати заперечення проти позову та докази на їх підтвердження, таких не надав. У суду також відсутні відомості щодо розміру заробітку відповідача, а тому позов підлягає до часткового задоволення. З огляду на наведені обставини суд вважає, що застосування ст. 192 СК України не суперечить нормам сімейного права та не порушує права сторін, оскільки розмір аліментів може бути згодом збільшено або зменшено на вимогу платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року становить 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач перебуває у важкому матеріальному становищі, визначений рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини сторін є незначним для її належного утримання, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, молодою за віком особою, розмір аліментів слід змінити та щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] 23.11.1999 р. н. в розмірі 1000гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. У відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial