Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що його дружина [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок в [ADDRESS] право на який вона набула за договором дарування від 17.04.2009 року укладеним між нею та [PERSON]. При житті [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла [PERSON]. Звернувшись до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори з приводу спадкування йому постановою нотаріуса від 26.05.2014 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки оформивши договір дарування будинку, надалі [PERSON] не зареєструвала своє право власності і відсутній правовстановлюючий документ на ім»я спадкодавця, та роз»яснено про судовий порядок спадкування. Позивач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак представник позивача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням, просить справу розглядати у його та позивача відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлений, однак відповідачем надіслано лист про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання за допомогою технічного запису не здійснюється. Дослідивши фактичні обставини справи за наявними в справі доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. З свідоцтва про смерть [NUMBER] (акт. запис № 702) виданого Личаківським відділом РАЦС м. Львова вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року. Із заповіту посвідченого від імені [PERSON] 24.09.2013 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу вбачається, що все своє майно вона заповіла чоловікові, позивачу по справі. Про те, що [PERSON] доводиться чоловіком померлої стверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER], зареєстрованим в м. Львові (палац щастя) 7.05.1980 року. З договору дарування від 17.04.2009 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] і посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського округу (реєстр № 601) вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] Про те, що станом на 23.04.2014 року зазначений будинок не зареєстровано на [PERSON] стверджено витягом із реєстру прав власності на нерухоме майно, отриманого з єдиного реєстру заборон та відчуження нерухомого майна в порядку доступу нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори м. Львова. З постанови державного нотаріуса Четвертої державної нотаріальної контори м. Львова від 26.05.2014 року вбачається, що такою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] із-за відсутності правовстановлюючого документу. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Отже судом встановлено, що позивач має право на визнання його права на спадкове майно, оскільки відповідно до ст. 1235, 1236 ЦК України є спадкоємцем за заповітом на майно спадкодавця, яке йому належало на день смерті. За таких підстав, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved