Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] уклали шлюб 06.12.2013 року в Управлінні міського секретаря за адресою: 210 [PERSON] Бруклін, Нью-Йорк, 11201, США, про що видано свідоцтво про одруження за № М0283546. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] Ніколас- [INFO], які на даний час проживають з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя, вони виявились людьми з різними характерами. Через що між ними часто виникають непорозуміння і скандали. Як наслідок цього вони припинили шлюбні стосунки і впродовж останнього часу проживають окремо. Наміру зберегти сімю з відповідачем у неї немає. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно та відновлена бути не може, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Вони втратили взаємні почуття любові та поваги один до одного. Позивач в судове засідання не зявилась, однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених в позовній заяві та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітніх синів: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] Ніколаса - [INFO], просить залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився. Однак від нього до суду поступила письмова заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Неповнолітніх синів: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] Ніколаса - [INFO], просить залишити проживати з матір'ю. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст. 105 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч.1 ст. 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ч.2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який уклали 06.12.2013 року в Управлінні міського секретаря за адресою: 210 [PERSON] Бруклін, Нью-Йорк, 11201, США, про що видано свідоцтво про одруження за № М0283546 (а.с.25). У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] Ніколас- [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 10-21). Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейні відносини і не мають наміру підтримувати їх в подальшому. Їх шлюб існує формально. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сімю у них не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в звязку з категоричним запереченням сторін. Неповнолітніх дітей [PERSON] - [INFO] та [PERSON] Ніколаса - [INFO], слід залишити проживати з матірю, оскільки сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання дітей. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved