Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» про захист прав споживачів, уточненим в ході розгляду справи. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.08.2013 року між ним та ПАТ «АВАНТ-БАНК» укладено договір №1250000083 про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки. У серпні 2014 року відповідач призупинив виконання своїх зобов'язань за договором та без обгрунтування підстав заблокував видану йому платіжну картку. Він має зареєстроване місце проживання на території Автономної Республіки Крим, але у зв'язку з окупацією був змушений переїхати до материкової частини України. В період з листопада 2014 року по вересень 2015 року він неодноразово звертався до відділень банку у м.Херсоні та Миколаєві з вимогами про переведення обслуговування та розблокування карткового рахунку, однак у проведенні повторної ідентифікації клієнта та розблокуванні карткового рахунку йому було відмовлено. Після спливу дії отриманої ним платіжної картки він звернувся до відповідача із заявою про закриття карткового рахунку та перерахування залишку коштів на інший банківський рахунок, реквізити якого були долучені до заяви, але до теперішнього часу банк взятих на себе зобов'язань не виконав, чим грубо порушив його права. Зважаючи на наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь залишок коштів на картковому рахунку №26251000013495, відкритому на виконання умов договору №1250000083 про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки від 16.08.2013 року у розмірі 2037,28 доларів США, 3% річних від суми прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 70,32 доларів США та пеню за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 197,62 доларів США, а також стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу. Представник позивача, в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила провести слухання справи без її участі та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач вже отримав суму вкладу від «Фонду захисту вкладників», що знаходиться в Росії, якому перейшло право вимоги за договором, крім того, зазначила, що відповідач не виконав вимоги позивача щодо повторної ідентифікації. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16.08.2013 року між [PERSON] та ПАТ «АВАНТ-БАНК» укладено договір №1250000083 про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки. Згідно п. 1.1 вказаного договору банк відкриває клієнту рахунок №26251000013495 у валюті долар США та видає клієнту банківські платіжні картки. На виконання умов договору клієнту видано платіжну картку VISA №4040077240001950 терміном дії до 31.08.2015 року. 04.09.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про закриття карткового рахунку та перерахування залишку коштів на інший банківський рахунок, реквізити якого були долучені до заяви. Листом від 18.09.2015 року ПАТ «АВАНТ-БАНК» повідомило позивача, що виконання банком зобов'язань за договором можливо лише за умови повторної ідентифікації клієнта. Згідно довідки ПАТ «АВАНТ-БАНК» залишок коштів на поточному рахунку з використанням платіжної картки № 26251000013495, що відкритий на підставі укладеного між сторонами договору №1250000083 про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки від 16.08.2013 року, станом на 02.12.2015 року становить 2036,85 доларів США. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином\~\~відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст.1066 ЦК України\~за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно\~ст.1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Зважаючи на те, що заява позивача про закриття банківського рахунку була залишена відповідачем без задоволення, ПАТ «АВАНТ-БАНК» всупереч положенням чинного законодавства поточний рахунок № №26251000013495 не закрив, а залишок коштів не перерахував на інший банківський рахунок, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача залишку коштів на картковому рахунку у розмірі 2036,85 доларів США. Посилання відповідача на отримання позивачем суми вклади від «Фонду захисту вкладників», що знаходиться в Росії, якому перейшло на думку відповідача право вимоги за договором та на невиконання вимоги позивачем щодо повторної ідентифікації, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог до уваги суду не приймаються, оскільки такі твердження банку не ґрунтуються на чинному законодавстві України. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 6.3 Договору№1250000083 від 16.08.2013 р., укладеного між сторонами, передбачено, що в разі подання заяви про закриття карткового рахунку та при неповерненні клієнтом платіжної картки в банк, залишок грошових коштів на рахунку повертається клієнту через 35 днів після закінчення строку дії картки. При цьому, строк дії платіжної картки позивача закінчився 31 серпня 2015 року, відтак грошові кошти підлягали перерахуванню банком на рахунок позивача 06.10.2015. Тому, суд приходить до висновку, що з ПАТ «АВАНТ-БАНК» на користь позивача підлягає стягненню 3% річних від суми прострочення виконання грошового зобовязання за договором №1250000083 від 16.08.2013 у розмірі 16,41 доларів США, що розраховані за формулою: 2036,85 (сума основного боргу) х 3% х 98 (кількість днів прострочення з 06.10.2015 день, коли грошові кошти мали бути перераховані банком позивачу по 12.01.2016 кінцева дата зазначена позивачем для нарахування 3% річних) / 365 (кількість днів у році) = 16,41. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 197,62 доларів США, то вказані вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Згідно п.32.2 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно статті 22 цього Закону, подання паперових розрахункових документів до банку на переказ коштів має здійснюватися клієнтом особисто, якщо інше не передбачено договором. Враховуючи, що позивач вимогу відповідачу щодо переказу коштів не подавав особисто, а направив її поштою, у цій частині позов задоволенню не підлягає. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь\~ позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, які складаються з витрат на оплату правової допомоги в сумі 1667,00 грн. Також, на підставі\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 436,73 грн.

Outcome: partial