Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання батьківства. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що з вересня 2004 року по 2017 року він разом з відповідачем [PERSON] проживати разом однією родиною, підтримували фактичні шлюбні відносини, вели спільне господарство. Під час спільного проживання у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження яких батько записаний зі слів відповідачки відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Оскільки відносини між сторонами погіршились вони стали мешкати окремо, однак позивач вважає себе біологічним батьком дітей. З урахуванням зазначеного позивач просив позов задовольнити, визнати його батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внести зміни в актові записи про народження дітей. Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с.13-14). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак до суду було подано заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася. У відповідності до ч.6 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.280 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Представник третьої особи Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Житомирській області у судове засідання не з`явився, однак до суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не має. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції 20 жовтня 2004 року, батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області 20 листопада 2007 року, батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Підставою актових записі про народження дітей за №2491 від 20 жовтня 2004 року та №24 від 20 листопада 2007 року є заяви їх матері та запис про батька дітей вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до статті 128 СК України визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 17 квітня 2019 року призначено по справі судово-медичну експертизу, яку залишено без виконання, оскільки [PERSON] відмовилася з`явитися для забору зразків ДНК (а.с.48-49, 62). Суд приймає неявку відповідачки для забору зразків ДНК як відмову від виконання ухвали суду з власних міркувань. Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved