Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання дій нотаріуса незаконними, зобов'язання вчинити певні дії. В позові зазначив, що [INFO] сталася смерть його батька - [PERSON], після якої відкрилась спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Заповіту на випадок своєї смерті спадкодавець не залишив. Спадкоємцями першої черги є позивач та треті особи по справі - син [PERSON] та дружина [PERSON] У встановлений законом строк для прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись: [PERSON] і [PERSON] - з заявами про прийняття спадщини, [PERSON] - з заявою про відмову від спадщини. Розгляд заяв як третьої особи [PERSON], так і позивача, в нотаріальній конторі увінчався винесенням постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмова позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину в згаданій постанові нотаріуса від 27.11.2013 року вмотивована ненаданням документа про сплату до бюджету податку з вартості об'єкта спадщини. Вважаючи постанову незаконною, оскільки відповідно до положень Податкового кодексу України об'єкти спадщини, що успадковуються членами сім'ї спадкодавця, успадковуються за нульовою ставкою вартості власності, а також тому, що нотаріус необґрунтовано дійшла висновку про те, що спадкодавець є нерезидентом, просить визнати оскаржувану постанову незаконною і зобов'язати п'яту Запорізьку державну нотаріальну контору видати йому свідоцтво про право на належну йому частку у спадщині за законом, яку (спадщину) становить квартира [ADDRESS], після померлого [PERSON], смерть якого сталася [INFO], за нульовою ставкою податку з вартості спадкового майна. Позивач до суду не з'явився, а його представник надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і розгляд справи у її відсутність. Представник п'ятої Запорізької державної нотаріальної контори, належним чином повідомленої про час та місце вирішення справи, до суду не з'явився з невідомих причин. Заперечень проти позову не надав. Державний нотаріус п'ятої Запорізької державної нотаріальної контори Кисельова В.В. в судове засідання не з'явилась, надавши суду письмові заперечення проти позову, а також клопотання про розгляд справи у її відсутність. За таких обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України вважає за можливе вирішувати справу без участі сторін і їх представників. Належним чином повідомлені про судовий розгляд треті особи до суду не з'явилися. Повідомлення про згоду на участь у справі треті особи не надали, що в силу ст. 36 ЦПК України є підставою для вирішення справи у їх відсутність. З'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] сталася смерть [PERSON], який доводився позивачеві і третій особі [PERSON] батьком та чоловіком - третій особі [PERSON] (а. с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого п'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 25.04.2007 р. за реєстраційним . номером 4-750 (а.с. 11). 5 березня 2013 року до п'ятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] і [PERSON] (а. с. 31-33), із заявою про відмову від спадщини - [PERSON] (а. с. 34). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] відмовлено постановою державного нотаріуса п'ятої Запорізької державної нотаріальної контори від 27.11.2013 року (а. с. 4-5). Відповідно до п.174.2.1 ст.174 Податкового кодексу України об'єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою вартості власності, що успадковується членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення. Вирішуючи позов на користь позивача, суд виходить з того, що [PERSON] є сином спадкодавця, тому у відповідності до зазначеної норми об'єкт спадщини повинен оподатковуватись за нульовою ставкою вартості власності, а відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину з мотивів ненадання документу про сплату до бюджету податку з вартості об'єкта спадщини є такою, що не ґрунтується на законі. Не відповідають вимогам діючого законодавства і висновки державного нотаріуса, викладені в оскаржуваній постанові, про те, що спадкодавець є нерезидентом, а тому спадкоємці повинні сплатити податок згідно п.174.2.3 за ставками, визначеними в п.167.1 ст.167 ПК України, виходячи з такого. Статус податкового резидента визначено п.14.1.213 Податкового кодексу України, за змістом якого фізична особа-резидент - це фізична особа, яка має місце проживання в Україні. У разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв'язки (центр життєвих інтересів) в Україні. З огляду на наведені положення закону спадкодавець мав статус податкового резидента України, так як постійно проживав та був зареєстрований з 27.09.2007 р. у [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання та посвідкою на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства (а.с.15,16). Реєстрація спадкодавця з 27.09.2007 р. за адресою: [ADDRESS], разом з дружиною, відсутність інформації про наявність іншого житла за межами України, переконують суд в тому, що позивач [PERSON], як спадкоємець першого ступеня спорідненості зі спадкодавцем, підпадає під дію п.174.2.1 ст.174 Податкового кодексу України. Відповідно до роз'яснень пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 р. «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при задоволенні скарги на нотаріальні дії суд має їх скасувати, зазначивши, які саме нотаріальні дії, коли і ким вчинені, скасовуються. Задовольняючи скаргу на відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд в резолютивній частині рішення зазначає про скасування постанови про це (з наведенням дати і органу, що її прийняв) і яку нотаріальну дію та хто повинен вчинити. Доводи відповідача про те, що нотаріус не є суб'єктом спірних матеріально-правових відносин, не ґрунтуються на вимогах ст. 50 Закону України «Про нотаріат», згідно якої нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Виходячи з викладеного, суд знаходить всі підстави для задоволення позову і захисту права позивача в обраний ним спосіб.

Outcome: approved