Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Епіцентр К» про стягнення коштів за повернутий товар в сумі 99 грн, моральної шкоди в розмірір 600 грн, матеріальної шкоди в сумі 9,9 грн та штрафу на його користь в розмірір 990 грн, свої вимоги мотивував тим, що ним було повернуто недоброякісний товар - лампу світлодіодну «Maxus» на суму 99 грн, однак коштів на його рахунок за повернутий товар йому повернуто не було, у зв'язку із чим йому були нараховані відсотки по кредиту в розмірі 2,5 відсотки, а отже завдано шкоди, яку позивач оцінює в 9,9 грн, неповерненням коштів йому було завдано моральної шкоди, яку позивач оцінює в 600 грн, крім того, вважає, що відповідно до ст.. 23 ЗУ «Про захист прав споживачів», на його користь повинен бути стягнутий штраф в десятикратному розмірі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Після оголошеної перерви повідомив суд про те, що кошти в сумі 99 грн за повернутий товар ним були отримані. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, подав письмові заперечення проти позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачем 20.09.2012 в ТОВ «Епіцентр К» було придбано недоброякісний товар - лампу світлодіодну «Maxus», тому 10 грудня 2013 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів за придбану лампу, які повинні були перерахувати на його картковий рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно із відповіддю ПАТ «Укрсоцбанк» від 10.01.2014 року, на запит відповідача, грошові кошти за повернутий до супермаркету товар в сумі 99 грн 10.12.2013 року були повернуті на банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER], яка належить [PERSON] (а.с. 6-8). Згідно із відповіддю ПАТ «Урсоцбанк» на запит суду та скиншоту проводки, кошти були відправлені з ПАТ «Укрсоцбанк» 10.12.2013 року по міжнародній платіжній системі і зараховані на транзитний рахунок ПАТ «ПриватБанк». Отже на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вини відповідача щодо неповернення суми коштів за повернутий товар немає, оскільки ці кошти були списані з рахунку відповідача 10.12.2013 року. Крім того позивачем підтверджено факт отримання вказаних коштів за повернутий товар в сумі 99 грн, отже на даний час відсутній спір з даного приводу, тому у суду немає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів за повернутий товар. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів на підтвердження заподіяння позивачу матеріальної шкоди в сумі 9 грн. 90 коп., тому в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недолік, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. В ході розгляду справи позивачем не надано доказів, які б свідчили, що внаслідок придбання ним недоброякісного товару, була завдана шкода його майну чи здоров'ю, крім того, судом не встановлено вини відповідача щодо неповернення суми коштів за повернутий товар, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 600 грн слід відмовити. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 990 грн. штрафу, згідно з п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» не підлягають задоволенню, оскільки притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єктів господарювання не відноситься до компетенції суду, а суми штрафів, відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» зараховують до державного бюджету . Отже на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку. що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed