Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом в якому вказує на те, що 16.09.2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «БАНК КАМБІО» був укладений договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку № [NUMBER] у національній валюті. Згідно п. 1.1. Договору Банк відкриває поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно Статуту Банку, нормативно - правових актів НБУ та інших актів законодавства України. Станом на 01.04.2015 року на розрахунковому рахунку знаходяться грошові кошти у розмірі 114140.00 (сто чотирнадцять тисяч сто сорок) гри. На підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 року № 782 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КАМБІО» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014 р. № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО», згідно з яким з 05.12.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено повноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. Листом від 23.03.2015 року [PERSON] звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «БАНК КАМБІО» Додусенко В.І. з проханням включити його в списки для втримання власних грошових коштів у сумі 114410 грн. з розрахункового рахунку № [NUMBER] в ПАТ «БАНК КАМБІО». Крім того, позивач звернувся до ПАТ «Український інноваційний банк» - банку-агенту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який призначений для виплати коштів вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО», із запитом, в якому просив повідомити чи включений він як колишній клієнт ПАТ «БАНК КАМБІО» до списку отримання гарантованої суми у розмірі 114110 грн. Відповіддю № 44/506 від 30.03.2015 р. Запорізьке центральне відділення ПАТ «Український інноваційний банк» повідомило, що станом на 30.03.2015 р. Згідно реєстру виплат по банку ПАТ «Банк Камбіо» виплати на ім'я [PERSON] не значаться Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач [PERSON] просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» грошові кошти у розмірі 114140,00 гри. (сто чотирнадцять тисяч сто сорок) гривень, розміщені на поточному рахунку № [NUMBER] в ПАТ «БАНК КАМБІО». Представник позивача надав суду письмову заяву про слухання справи у його відсутність. Зазначив, що наполягає на позовних вимогах в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, надав заперечення до позовної заяви, в яких просив суд залишити позовні вимоги без задоволення.Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, заперечень до позовної заяви не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Судом встановлено,що 16.09.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Камбіо» було укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку № [NUMBER]. 23.03.2015 року позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «БАНК КАМБІО» Додусенко В.І. з проханням включити його в списки для втримання власних грошових коштів у сумі 114410 грн. з розрахункового рахунку № [NUMBER] в ПАТ «БАНК КАМБІО». Однак, грошові кошти не було повернуто банком. Згідно заперечень, наданих відповідачем , залишок грошових коштів на рахунку позивача [NUMBER] складає 114142, 09 грн. Відповідно до ст. 1066 ЦК України банк не має права встановлювати не передбачені договором або законом обмеження права клієнта розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до вимог ст. 1074 ЦК України, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таке ж застереження щодо обмеження прав клієнта встановлено і ст.59 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Отже, відповідач зобов'язаний повернути грошові кошти позивача, які перебувають на рахунку відповідача, на першу вимогу клієнта, а відмова від такої видачі є неправомірною. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки банк не виконав свого обов'язку з перерахування грошових коштів на вимогу позивача, вказану суму коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Доводи представника відповідача викладені у письмових запереченнях на позов про те, що вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню через запровадження у ПАТ „Банк Камбіо тимчасової адміністрації не можуть бути прийняті до уваги. Із матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №140 від 04.12.2014 року, прийнятого на підставі постанови Правління Національного банку України №788 від 04.12.2014 року „Про віднесення Публічного акціонерного товариства „Банк Камбіо до категорії неплатоспроможних, у відповідача Публічного акціонерного товариства „Банк Камбіо запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 05.12.2014 року по 04.03.2015 року включно. Постановою правління Національного банку України від 27.02.2015 року №144 було відкликано банківську ліцензію ПАТ „Банк Камбіо. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ „Банк Камбіо та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Положеннями статті 76 Закону України „Про банки і банківську діяльність від 07.12.2000 року № 2121-III передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України. Частиною 5 статті 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Закон Про систему гарантування вкладів фізичних осіб Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом (ч. 6 ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб). Таким чином, введення тимчасової адміністрації не може бути перешкодою для задоволення вимог клієнта за договором на відкриття та обслуговування банківського рахунку. Відповідно до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частинами 1, 3, 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на положення ст.ст. 58-60 ЦПК України, судом не приймаються до уваги посилання представника відповідача на те, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача [PERSON] , надходили внаслідок так званого «дроблення» великого депозиту іншого клієнта, з метою відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке твердження представника відповідача про наміри [PERSON] є лише припущенням і нічим не підтверджується. Згідно ч.-ч.1, 2 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Наполягаючи на тому, що укладений між [PERSON] та ПАТ «Банк Камбіо» договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку № [NUMBER] є нікчемним, представник відповідача, також, не чим не вмотував таке твердження. Здійснення уповноваженими органами досудового розслідування по кримінальному провадженню № 2201500000000082 за фактом вчинення службовими особами ПАТ «БАНК КАМБІО» злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, не є, згідно із законом, підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідного вироку суду по кримінальній справи, представник відповідача суду не надав. На підставі викладеного,

Outcome: approved