Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та з врахуванням зменшених під час розгляду справи позовних вимог просив встановити конкретний порядок користування власністю - житловим будинком по [ADDRESS] та виділити йому в користування приміщення вказаного житлового будинку згідно технічного паспорту БТІ, а саме: коридор 2-1 площею 3,9 кв.м., житлову кімнату 2-2 площею 7,3 кв.м., житлову кімнату 2-3 площею 15,9 кв.м., кухню 2-4 площею 3,2 кв.м., санвузол 2-5 площею. 3,2 кв.м., а також надвірні будівлі, які є у його фактичному користуванні та розташовані на земельній ділянці площею 0,0438 га, належній йому на праві власності, а саме: гараж-сарай під літерою «Д», льох під літерою «Д», вбиральню під літерою «Е», навіс під літерою «Ж», а відповідачці виділити в користування приміщення - житлову кімнату 1-1 площею 13,3 кв.м., коридор 1-2 площею 3,3 кв.м., житлову кімнату 1-3 площею 15,5 кв.м., кухню 1-4 площею 5,2 кв.м., коридор 1-5 площею 4,3 кв.м., кладову 1-6 площею 1,7 кв.м., а також надвірні будівлі, які є у фактичному користуванні відповідачки та розташовані на земельній ділянці площею 0,0437 га, належній [PERSON] на праві власності, а саме: льох під літерою «А», сарай під літерою «Б», гараж під літерою «В», вбиральню під літерою «Г», обґрунтовуючи позов тим, що він і відповідачка є співвласниками по ? частині житлового будинку по [ADDRESS] та між ними поділена відповідна земельна ділянка за цією ж адресою площею 0,0875 га і виділено кожному з них земельну ділянку по 0,0437 га. Оскільки між ним і відповідачкою виникають постійні суперечки щодо порядку користування їх з відповідачкою спільною частковою власністю - житловим будинком по [ADDRESS], просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 358, 386, 391 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, на порушення права власності позивача та вказав про те, що проведення судової будівельно-технічної експертизи для визначення технічної можливості встановлення конкретного порядку користування житловим будинком вважає недоцільним, оскільки відповідачка позов визнає. Відповідачка в судове засідання не з*явилась, просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 24 - заява). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі матеріалів, що є в справі. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що на підставі договору дарування жилого будинку від 19.11.1994р. [PERSON] є власником ? частини жилого будинку з відповідною частиною будівель та споруд по [ADDRESS] (а.с. 5 - копія договору з відміткою про реєстрацію в БТІ). Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 15.06.2011р., яке станом на 13.07.2012р. набрало чинності, крім іншого, визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку по [ADDRESS] і ? частину відповідної земельної ділянки площею 0,0875 га, поділено земельну ділянку площею 0,0875 га по [ADDRESS] та виділено [PERSON] земельну ділянку площею 0,0437 га, [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,0438 га згідно варіанту поділу, викладеного в судовому рішенні (а.с. 6-9 - копія рішення суду). З витягу з реєстру прав на нерухоме майно КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна» від 25.10.2012р. вбачається, що будинок по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] по ? частині (а.с. 10 - копія витягу з реєстру). В технічному паспорті БТІ на житловий будинок по [ADDRESS] міститься схема будівель та споруд на вказаній земельній ділянці, план будівлі, експлікація (а.с. 12, 13, 14 - копії). У відповіді КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна» сторонам у справі від 25.10.2012р. вбачається, що за заявами співвласників житлового будинку по [ADDRESS]: [PERSON] і [PERSON], встановлений конкретний порядок користування вказаним житловим будинком та прибудинковими будівлями і спорудами, згідно якого в користуванні [PERSON] знаходяться: житлова кімната 2-2 площею 7,3 кв.м., житлова кімната 2-3 площею 15,9 кв.м., житлова кімната 2-2 площею 4,1 кв.м., гараж-сарай «Д», льох під «Д», вбиральня «Е», навіс «Ж», ворота №1, вимощення №ІІ, огорожа №4 (1/2 частина), огорожа №5 (1/2 частина), що відповідає 58/100 частинам будинковолодіння, а у користуванні [PERSON] знаходяться: житлова кімната 1-1 площею 13,3 кв.м., кладова 1-6 площею 1,7 кв.м., льох під «а», сарай «Б», гараж «В», вбиральня «Г», вимощення №1, ворота №3, хвіртка №2, огорожа №4 (1/2 частина), огорожа №5 (1/2 частина), що відповідає 42/100 частинам будинковолодіння (а.с. 17 - копія листа БТІ). Такий порядок користування відповідає заявленим позовним вимогам. В довідці КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна» від 25.09.2012р. вказано, що будинковолодіння по [ADDRESS] згідно інвентаризації, проведеної 14.09.2012р., має об*єкти самочинного будівництва, а саме: коридор 2-1 площею 3,9 кв.м. кухню 2-4 площею 3,2 кв.м., санвузол 2-5 площею 3,2 кв.м. та навіс «Ж» площею 59,2 кв.м., що не відноситься до самочинного будівництва (а.с. 16 - копія довідки). Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного. Однією із правових підстав позову [PERSON] вказує ст.358 ЦК України, яка регулює здійснення права спільної часткової власності, згідно частин 1, 2, 3 якої визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності… В даному випадку сторони в справі як співвласники спільної часткової власності на будинковолодіння по [ADDRESS] скористалися своїм правом, передбаченим частинами 1, 2 ст.358 ЦК України та погодили між собою згідно особистих заяв відповідний порядок користування їх спільною частковою власністю - будинковолодінням по [ADDRESS], про що вказано у зазначеному вище листі КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна» від 25.10.2012р. і цей порядок користування спірним будинковолодінням відповідає тому порядку, який [PERSON] просить встановити в позові, без урахування об*єктів самочинного будівництва. Відповідно до змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України, особа має право звернення до суду із позовом за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тобто, підставою для звернення для суду є порушення охоронюваного законом права або інтересу особи. Але, в даному випадку спору щодо порядку користування сторонами узаконеними об*єктами нерухомості по [ADDRESS] між ними не існує, що свідчить про відсутність і правових підстав для звернення до суду з таким позовом. Крім цього, даний позов подано [PERSON] в порядку захисту його права власності на нерухоме майно. Відповідно до частини 2 ст.376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Як встановлено судом, позивач просить виділити йому в користування, крім іншого, об*єкти самочинного будівництва, а саме: коридор 2-1 площею 3,9 кв.м. кухню 2-4 площею 3,2 кв.м., санвузол 2-5 площею 3,2 кв.м., власниками яких відповідно до правил частини 2 ст.376 ЦК України, він не є, у зв*язку із чим вказані об*єкти не можуть бути предметом поділу, оскільки позов не може бути пред*явлено в порядку захисту права власності на об*єкти, які не перебувають у власності позивача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що стосовно порядку користування узаконеними об*єктами будинковолодіння по [ADDRESS] є погоджений між співвласниками у встановлений законом спосіб порядок, який сторонами дотримується і спір відсутній, а об*єкти самочинного будівництва до їх узаконення не можуть бути об*єктами цивільних правовідносин, у зв*язку із наведеним позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed