Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним чином. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку йому на праві власності належить житловий будинок з надвірними побудовами, розташований по 2-му провулку Толстого ,14 у місті Кролевець Сумської області. Згідно договору купівлі продажу земельної ділянки йому належить земельна ділянка, на якій розташований зазначений будинок та надвірні побудови. Він зареєстрований та проживає у вищевказаному будинку сам. Раніше з ним проживали його дружина [PERSON] і його дочка [PERSON] та зареєстрована її малолітня дитина [PERSON], яка в зазначеному будинку ніколи не проживала. Оскільки [PERSON], ще перебуваючи з ним в шлюбі, вела аморальний спосіб життя, він наполіг, щоб вона залишила його житло. Пізніше рішенням Кролевецького районного суду від 14.01.2009 року шлюб між ними було розірвано. Також, на час, коли він перебував в місцях позбавлення волі, через поведінку [PERSON] його на той час неповнолітня дочка [PERSON] була поселена до гуртожитку ДПТНЗ Кролевецьке ВПУ. В подальшому [PERSON] проживала разом зі своєю малолітньою дитиною [PERSON] в Російській Федерації та поверталась до України. На даний час місце проживання [PERSON], [PERSON] та її дочки [PERSON] йому невідоме, в будинку №14 по 2-му провулку Толстого у місті Кролевець вони не проживають більше шести років, звісток про себе не дають, участі в утриманні будинку не приймають, земельної ділянки не обробляють, власних речей в будинку не мають. Враховуючи викладене, позивач, уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги, просить усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження житловим будинком №14 по 2-му провулку Толстого у місті Кролевець Сумської області шляхом визнання [PERSON], [PERSON] та її дочки [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком №14 по 2-му провулку Толстого у місті Кролевець Сумської області. Позивач у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в порядку ч.3 ст.76 ЦПК України, до суду не зявились, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило (а.с.59). Представник третьої особи служби у справах дітей Кролевецької РДА заперечувала щодо визнання малолітньої [PERSON], [INFO], такою, що втратили право на користування житловим будинком №14 по 2-му провулку Толстого у місті Кролевець Сумської області. Заслухавши пояснення позивача, представника служби у справах дітей Кролевецької РДА, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13 грудня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та договір купівлі продажу земельної ділянки, на підставі яких [PERSON] набув права власності на земельну ділянку площею 898 кв. м та житловий будинок по 2-му провулку Толстого,14 у місті Кролевець Сумської області (а.с.7, 8). [PERSON] проживає в вищезазначеному будинку та зареєстрований в ньому з 2 листопада 2004 року. Також з ним зареєстровані: дочка [PERSON] - з 2 листопада 2004 року, колишня дружина [PERSON] - з 18 листопада 2006 року, шлюб з якою розірвано рішенням Кролевецького районного суду від 14 січня 2009 року, та малолітня онука [PERSON] - з 19 лютого 2013 року. Дані обставини підтверджуються копією будинкової книги, копією вказаного рішення (а.с.6, 11). Як вбачається з довідок Кролевецького РС УДМС [PERSON] значиться знятою 15.08.2015 року з реєстраційного обліку за адресою м.Кролевець, 2-й пров.Толстого, 14 у зязку зі зміною прізвища на [PERSON]. [PERSON] значиться зареєстрованою за вказаною адресою (а.с.19, 39). Згідно довідки голови вуличного комітету від 15.11.2015 року дружина позивача [PERSON] та дочка [PERSON] в будинку позивача за адресою м.Кролевець, 2-й пров.Толстого, 14 не проживають протягом двох з половиною років (а.с.58). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, дали покази про те, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в належному позивачу будинку №14 по 2-му пров.Толстого в м.Кролевець більше шести років. Дочка [PERSON] - [PERSON] ніколи не проживала в зазначеному будинку. Те, що [PERSON] та [PERSON] разом зі своєю дочкою [PERSON] зареєстровані за даною адресою перешкоджає позивачу здійснити право розпорядження своїм майном. Статтею 386 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення будь-яких порушень права власності, вимагати усунення будь-яких перешкод з боку інших осіб, пов'язаних із здійсненням ним володіння, користування або розпорядження належним йому майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], яка ще будучи дружиною позивача залишила зазначене житлове приміщення, та відповідачка [PERSON] разом з малолітньою дочкою [PERSON] відсутні за місцем реєстрації в буд.№14 по 2-му пров.Толстого в м.Кролевець без поважних причин понад шість років. За цей час вони жодного разу в будинку не зявлялись. Позивач з відповідачами будь-яких звязків не підтримує, місце їх перебування йому невідоме. Таким чином, виходячи з наведених правових норм, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав, в даному випадку усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає. З пояснень позивача вбачається, що відповідачка [PERSON] проживає разом зі своєю дочкою [PERSON], деякий час вони проживали на території Російської Федерації, потім повернулись в Україну. При винесенні рішення, враховуючи думку представника органу опіки і піклування, беручи до уваги те, що малолітня [PERSON] разом з матірю [PERSON] за місцем своєї фактичної реєстрації не проживають і [PERSON] за місцем реєстрації матері взагалі не проживала, житлом вони не користуються, власних речей за місцем реєстрації не мають, а також, що відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України її місцем проживання є місце проживання її батьків, суд приходить до висновку, що визнання малолітньої [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком №14 по 2-му провулку Толстого у місті Кролевець Сумської області не буде порушувати її права. Підстави для зняття з реєстрації місця проживання визначені у статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи, серед іншого, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, враховуючи викладене та з метою захисту прав позивача, як власника, на розпорядження належним йому житлом, є достатні підстави для задоволення позовних вимог та усунення перешкод у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження житловим будинком №14 по 2-му провулку Толстого у місті Кролевець Сумської області шляхом визнання [PERSON], [PERSON] та її дочки [PERSON], такими, що втратили право на користування житловим будинком №14 по 2-му провулку Толстого у місті Кролевець Сумської області. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі по 243 грн. 60 коп. з кожної, сплату якого за ухвалою суду позивачу було відстрочено до ухвалення рішення у даній справі. На підставі викладеного, відповідно до ч.3 ст.29, ст. 386, ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved