Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який було уточнено, до [PERSON] , про визнання батьківства, посилаючись на те, що у 2004 році він познайомився з відповідачкою. З січня 2009 року вони почали проживати разом, знаходячись у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. У квітні 2009 року відповідачка завагітніла та [INFO] народила [PERSON] . Відповідачка не забажала зареєструвати сина на прізвище позивача та не забажала записати позивача батьком дитини. Позивач забезпечував сина, постійно займався його вихованням, фізичним та інтелектуальним розвитком, був впевнений, що хлопчик є його рідним сином. [PERSON] також визнавала, що [PERSON] є спільним сином сторін, як і родичі обох сторін. У червні 2016 року відповідачка пішла з сім`ї без пояснення причин, сина забрала. Пізніше позивач дізнався, що у відповідачки є інший чоловік. Відповідачка забороняє позивачу спілкуватись з сином, не приймає матеріальної допомоги, не відпускає дитину до позивача, не приймає жодних речей, які позивач придбав для сина. Позивач вважає [PERSON] , [INFO] своїм рідним сином, хоче спілкуватись з ним,займатись його вихованням, а тому просить суд визнати його батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що познайомилась з відповідачем тільки в 2006 році. В період з вересня 2006 р. по червень 2009 р. вона навчалась в Електротехнічному технікумі та постійно проживала у гуртожитку. У червні 2009 року повернулась до с. Новопетрівка вже вагітною. Вже після повернення відповідачки з навчання, сторони почали спілкуватись та через деякий час почали проживати разом. Відповідачка зазначила, що позивачу було відомо, що біологічним батьком дитини є інший чоловік, з яким відповідачка фактично проживала під час навчання у м. Запоріжжя, саме з цих підстав шлюб між сторонами зареєстровано не було. [INFO] народився [PERSON] , позивач не бажав визнати дитину своїм сином, а тому відповідно до ст. 135 СК України, прізвище ім`я та по-батькові дитини було записано за вказівкою відповідачки, про що достовірно відомо було позивачу на протязі майже 8 років. Відповідачка не заперечує того факту, що сторони жили разом деякий час, але стверджує, що вони розпочали проживати разом після того, як відповідачка завагітніла від іншого чоловіка. Позивачем надано відповідь (пояснення) на відзив, в якій зазначив, що з відповідачкою познайомився саме в 2004 році. Відповідачка дійсно навчалась у коледжі у м. Запоріжжя, однак позивач за характером своєї роботи кожного дня був у м. Запоріжжі. За час навчання відповідачки сторони бачились щоденно, позивач привозив відповідачці гроші, продукти харчування. З січня 2009 він забрав відповідачку до себе у будинок батьків позивача. Так як сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах позивач знає коли саме завагітніла відповідачка. Те, що відповідачка пішла від нього, стало для позивача несподіванкою, позивач любить малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали уточнену позовну заяву, просили її задовольнити. Позивач зазначив, що малолітня дитина є його рідним сином. Пояснив суду, що з відповідачкою вони познайомились у 2004 році, в період навчання відповідачки у м. Запоріжжя, він постійно бачився з нею, а з 2009 року вони почали постійно проживати однією сім`єю. Відповідачка не заперечувала, що [PERSON] рідний син позивача. Представник відповідачки у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити в задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома з позивачем з 2006 року. Сторони зустрічались, потім вона поїхала навчатись до м. Запоріжжя. З позивачем вона припинила відносини взимку 2009 року. Повернулась у 2009 році вже вагітною, позивача попередила про те, що вагітна не від нього. Зазначила, що батьки позивача знали, що вагітна вона від іншого чоловіка. Вона проживала з позивачем разом, як подружжя, шість років. Експертизу не пройшли, оскільки вперше вона хворіла, а вдруге, [PERSON] злякався лікарів, плакав, тому вони не пройшли експертизу. Вважає, що позивач подав до суду позов, оскільки вона планувала переїхати з іншим чоловіком за кордон разом із сином. Позивач не пропонував відповідачці зареєструвати шлюб, підтвердила, що дитина називала позивача батьком, а по-батькові написала дитині « [PERSON] », оскільки вона з [PERSON] довго зустрічалась. З позивачем розірвала стосунки оскільки дізналась, що у позивача був службовий роман . Вважає, що позов було подано до суду, щоб «насолити» їй. Представник третьої особи Запорізької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, просила суд вирішити питання на власний розсуд та винести рішення, яке не буде порушувати права дитини. Представник третьої особи Запорізького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, заперечень не має. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши усі докази у сукупності, вважає позовну заявою обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьком зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідачка підтверджує, що запис про батька дитини вчинено відповідно до ст. 135 СК України за її вказівкою, що не заперечувалось позивачем. Згідно довідки №1397 від 14.08.2017 року, виданої виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, малолітній [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] дійсно були не зареєстровані, але постійно проживали на території Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області з 2009 року по червень 2016 року включно за адресою: [ADDRESS] в будинку батьків цивільного чоловіка [PERSON] . Малолітній [PERSON] постійно з 2012 р. по 2016 р. систематично відвідував Відрадненський комунальний дошкільний навчальний заклад «Колобок». Відповідно до характеристики №3955 від 01.12.2017 року, наданої виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] люблячий та турботливий син, дуже любить свого сина [PERSON] , [INFO] і за час їхнього сумісного проживання багато приділяв уваги вихованню та розвитку сина. Після того, як [PERSON] забрала сина та заборонила позивачу спілкуватись з дитиною, [PERSON] дуже страждає. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 26.02.2018 року у цивільній справі було призначено судову молекулярну-генетичну експертизу та доручено її проведення Запорізькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. 06.04.2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області від Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, оскільки до експертної установи сторони у справі з дитиною не з`явились одночасно і біологічні зразки не отримані. Ухвала суду від 26.02.2018 року виконана не була, експертизу провести не вдалось. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 31.05.2018 року повторно було призначено судову молекулярну-генетичну експертизу та доручено її проведення Запорізькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Судом попереджено учасників справи про наслідки ухилення від надання експерту необхідних матеріалів та від участі в експертизі, згідно ст. 109 ЦПК України. 24.07.2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області від Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, оскільки до експертної установи сторони у справі з`явились одночасно, але біологічні зразки не були відібрані, оскільки мати з дитиною відмовилась їх надавати. Ухвала суду від 24.07.2018 року виконана не була, експертизу провести не вдалось, незважаючи на попередження сторін про наслідки ухилення від проведення експертизи згідно ст. 109 ЦПК України. Судом за клопотанням позивача, була витребувана у КУ «Пологовий будинок №9» індивідуальна карта вагітної [PERSON] , [INFO] Згідно індивідуальної карти №1163 вагітної і порроділлі [PERSON] чоловіком (батьком дитини) зазначений [PERSON] , 1984 р.н. Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки, як з боку позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , так і з боку відповідачки: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працює вихователем у дитячому садку, в який з грудня 2011 року ходив [PERSON] . Відповідачка називала позивача чоловіком, батьком дитини, [PERSON] казав, що [PERSON] його батько. [PERSON] не працювала, вихованням дитини займались сторони разом, зазвичай [PERSON] з дитячого садка забирав [PERSON] Відповідачку свідок бачила лише з позивачем, приблизно з 2008 року вони проживали спільно у батьків [PERSON] Коли саме сторони почали проживати разом до вагітності чи після, свідку невідомо. У дитячому садку ніхто не знав, що сторони проживали не в офіційному шлюбі. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є рідною сестрою позивача та працює акушеркою у жіночій консультації пологового будинку № 9 . У 2004 році вона вперше побачила [PERSON] , яка була з братом (позивачем по справі). З початку 2009 року сторони почали проживати разом, однією сім`єю, відповідачка не працювала. У 2009 році відповідачка завагітніла, це достовірно відомо свідку, оскільки вона працює в пологовому будинку, в якому на обліку була [PERSON] під час вагітності. Сторони були дуже раді вагітності [PERSON]. У січні 2010 року народився [PERSON]. Відповідачка називала позивача «чоловіком», а малолітній [PERSON] «батьком». До червня 2016 року сторони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. Позивач здавав аналізи крові під час вагітності відповідачки, як батько дитини. Відповідачка жодного разу не сказала, що позивач не є батьком дитини. З січня 2009 року відповідачка проживала з позивачем лише на вихідних, а з квітня 2009 року, як завагітніла, позивач возив її до м. Запоріжжя на навчання кожного дня. Позивача не зареєстрували як батька дитини, тому що відповідачка хотіла отримувати пільги, як мати-одиначка. Свідок [PERSON] зазначив, що він є добрим другом сім`ї [PERSON]. Приблизно з 2008 року сторони у справі почали проживати разом у с. Відрадне Запорізького району Запорізької області, [PERSON] не працювала, її забезпечував позивач. Зустрічатись сторони почали ще коли відповідачка ходила до школи. До пологового будинку забирати дитину та [PERSON] їздив позивач. Сторони вели себе як чоловік та дружина. Зазначив, що хлопчик [PERSON] схожий на [PERSON], дитина завжди називала [PERSON] татом , [PERSON] не заперечувала, що він є батьком дитини. Свідок додав, що не знав, що сторони у справі проживали без реєстрації шлюбу і що [PERSON] не записаний батьком дитини. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є рідною матір`ю відповідачки, зазначила, що позивач з відповідачкою зустрічались коли [PERSON] ще навчалась у школі. Позивач старший відповідачки на 7 років. У 2009 році сторони припиняли відносини. На час навчання відповідачки та її проживання у гуртожитку, позивач привозив відповідачці продукти харчування. Хто є батьком дитини їй невідомо, оскільки [PERSON] про це не розповідала. З пологового будинку [PERSON] з дитиною забирав [PERSON] . З початку вагітності сторони проживали разом у с. Відрадне Запорізького району Запорізької області. Як народилась дитина, [PERSON] сказав їй, що «Держава нас дурить та хай [PERSON] (відповідачка у справі) до 3-ох років буде матір`ю-одиначкою». Коли дитині було два чи три роки відповідачка сказала матері, що не впевнена, що [PERSON] син [PERSON] . Свідок зазначила, що сторони проживали в цивільному шлюбі до 2016 року. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона знайома з відповідачкою з дитинства, товаришували. Свідку відомо, що під час навчання у м. Запоріжжя відповідачка проживала з іншим чоловіком, а повернулась вже вагітна, тому позивач не може бути батьком дитини. Зазначає, що позивач знав, що дитина не його, саме тому сторони не реєстрували шлюб та не записали дитину на позивача. Тільки зі слів відповідачки свідку відомо, що позивач не є батьком [PERSON] , від кого завагітніла та народила відповідачка свідку не відомо. Свідок [PERSON] зазначила, що знала відповідачку з дитинства. Батьком дитини зі слів відповідачки є [PERSON] , який навчався разом з відповідачкою у м. Запоріжжя. До та після відносин з [PERSON] відповідачка зустрічалась з позивачем. Чому відповідачка не пройшла експертизу свідку невідомо. Також свідок зазначила, що їй невідомо чи знав позивач хто батько дитини. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 128 СК України, визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Судова молекулярно-генетична експертиза у цій справі не проведена, проте, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження [PERSON] від позивача: сумісне проживання відповідачки разом із позивачем без реєстрації шлюбу до і на момент народження дитини у будинку батьків позивача, ведення ними спільного господарства та виховання дитини, визнання позивачем дитини своєю, показаннями свідків, індивідуальною картою №1163 вагітної і породіллі [PERSON] , в якій батьком зазначений позивач, свідоцтвом про народження [PERSON] , у якому батьком, зі слів матері [PERSON] , був зазначений [PERSON] . Через ухилення відповідачки від прийняття участі в призначеній судовій молекулярно-генетичній експертизі та від надання експертам своїх біологічних зразків та біологічних зразків свого сина [PERSON] , внаслідок чого проведення призначеної експертизи не відбулось і ці обставини позбавили позивача можливості надати суду доказ з приводу визначення кровної спорідненості між ним та малолітнім сином [PERSON] , суд, надавши оцінку в сукупності усім доказам по справі, визнає факт доведеності позивачем свого батьківства відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, треба зобов`язати Запорізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести зміни до актового запису за № 06 від 17 лютого 2010 року, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , зазначивши [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , залишити малолітній дитині прізвище ім`я та по-батькові - [PERSON] . Доводи відповідачки спростовуються дослідженими під час розгляду справи матеріалами та доказами у сукупності, показаннями свідків. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією (висновком), висловленою Верховним Судом у постанові від 16.05.2018 року (справа 591/6441/14-ц). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved