Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди № 32 від 23.02.2015 року, укладений між [PERSON] та ПП «Аграрна компанія 2004» відносно земельної ділянки кадастровий номер 6821289000:05:017:0285, яка знаходиться на території Чорнивідської сільської ради Городоцького району, а також просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 88000 грн. В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті батька [PERSON] , котрий помер 02.02.2015 року, набув право власності в порядку спадкування на вказану земельну ділянку. До лютого 2015 року був чинний договір оренди вказаної земельної ділянки , укладений [PERSON] з ТОВ «Перлина Поділля». Коли в березні 2016 року почав обробляти зазначену земельну ділянку, до нього приїхали представники відповідача та рейдерським способом захопили цю земельну ділянку. Згодом він, позивач, дізнався про укладення спірного договору оренди землі. Оскільки договір оренди землі датований 23.02.2015 року, він не міг бути підписаний [PERSON], так як останній на той час помер. У звязку з тим, що відповідач самовільно захопив належну йому земельну ділянку, підробив договір оренди землі, чинить перешкоди у користуванні землею, вважає, що йому, позивачу, завдано моральну шкоду. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що оскільки [PERSON] та відповідач отримували орендну плату від ПП «Аграрна компанія 2004», остання сплачувала земельний податок за спірну земельну ділянку, це свідчить про визнання [PERSON] та його спадкоємцем умов договору оренди землі, а тому підстав визнавати такий договір немає. Крім того, стверджує, що спірний договір був підписаний [PERSON] за життя та, враховуючи, що до спадкоємця переходять права і обовязки спадкодавця, відповідач повинен виконувати умови договору оренди № 32 від 23.02.2015 року. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.2015 року спадкоємцем майна після смерті [PERSON], котрий помер 02.02.2015 року, є його син [PERSON]; спадщина складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3368 га, яка знаходиться на території Чорниводської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, кадастровий номер 6821289000:05:017:0285. Після оформлення права на спадкове майно позивач дізнався про існування договору оренди землі № 32 від 23.02.2015 року, укладеного між його батьком [PERSON] та ПП «Аграрна компанія 2004», за умовами якого до останній прийняв в строкове платне користування вказану земельну ділянку. Як видно з [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 04.03.2015 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.03.2015 року було зареєстровано договір оренди землі, укледений 23.02.2015 року, термін оренди - 5 років, орендарем зазначено ПП «Аграрна компанія 2004», орендодавцем - [PERSON], об'єкт нерухомого майна - земельна ділянка, розташована на території Чорнивідської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, цільове призначення - для ведення товарного селянського господарства, кадастровий номер 6821289000:05:017:0285. В судовому засіданні була допитана в якості свідка [PERSON], котра дала покази про те, що з весни 2014 року працює менеджером в ПП «Аграрна компанія 2004», в її обовязки входило укладення договорів оренди землі. Свідок вказала, що в її присутності [PERSON] спірний договір оренди землі не підписував, з приводу укладення такого договору з останнім вона розмови не мала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази про те, що будь-які обставини укладення спірного договору йому не відомі, акт визначення меж земельної ділянки на місцевості він не підписував, а печатка і його підпис на цьому акті являється факсимиле, котрий проставляли працівники фірми «Прометей», які надавали послуги з земельних питань. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що в 2015 році працював на посаді спеціаліста в ПП «Аграрна компанія 2004», в його обовязки входила подача документів для державної реєстрації договорів. Свідок ствердив, що йому було передано договір оренди землі, укладений з [PERSON], в якому стояла дата укладення, а він, свідок, лише поставив порядковий номер договору і передав на державну реєстрацію. Будь-які відомості щодо укладення даного договору йому не відомі. Згідно з ч. 1 ст.\~6, ст.\~35 Закону України «Про оренду землі»\~орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст.\~203, ч. 2 ст.\~207 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити\~ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ч.ч. 1, 3\~ст. 215 ЦК України\~передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6\~ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочини може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). З врахуванням вказаних норм закону, суд вважає, що спірний договір в установленому законом порядку пройшов державну реєстрацію, є фактично укладеним, а, отже, є оспорюваним, але волевиявлення [PERSON] не було направлено на укладення угоди, яку він не підписував, оскільки помер до дати укладення договору, зазначеної в ньому, а тому наявні правові підстави для визнання договору оренди землі № 32 від 23.02.2015 року недійсним з підстав, передбачених частиною третьою статті\~203, частиною першою статті\~215 ЦК України. На підтвердження того, що спірний договір укладений за життя [PERSON], ним підписаний, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, представником відповідача будь-яких доказів не надано. Під час розгляду справи не здобуто доказів і в підтвердження того, що спірний договір підписаний представником [PERSON] Оскільки позивач питання про застосування наслідків недійсності правочину не ставив, такі не можуть бути застосовані судом з власної ініціативи. Суд не може визнати обґрунтованими доводи представника відповідача про те, що [PERSON] та позивач отримували орендну плату від ПП «Аграрна компанія 2004», останнє сплачувало земельний податок за спірну земельну ділянку, що свідчить про схваленння [PERSON] та його спадкоємцем умов договору оренди землі, а тому підстав визнавати такий договір недійсним немає. Не зважаючи на те, що представником відповідача не надано будь-яких доказів в підтвердження цих доводів, суд вважає, що навіть за умови отримання грошових коштів [PERSON], позивачем за надання в оренду земельної ділянки, за відсутності волевиявлення [PERSON] підстав для визнання оспорюваного договору дійсним немає. Також суд не може визнати підставними доводи представника відповідача про те, що спірний договір був підписаний [PERSON] за життя, однак в даному договорі помилково зазначена інша дата укладення договору, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цього представником відповідача не надано. Не знайдені такі і судом. Крім того, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають з огляду на таке. П.п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. В обґрунтування того, що йому заподіяна моральна шкода позивач посилався на те, що представники ПП «Аграрна компанія 2004» рейдерським способом захопили належну йому земельну ділянку, чинять перешкоди в користуванні землею, спричинили матеріальну шкоду. Однак, в порушення вимог с. 60 ЦПК України, належних та допустимих доказів в підтвердження цього, а також в підтвердження наявності обставин, передбачених п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, позивач, його представники суду не надали.

Outcome: partial