Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Шосткинської міської ради про визнання за ним права власності на капітальний гараж №6, площею 34 кв. м, що знаходиться по вул. Ціолковського 28 в м. Шостка Сумської області. Свої вимоги мотивував тим, що ним на підставі рішень виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 29 листопада 1994 року та від 18 серпня 2017 року було побудовано гараж на земельній ділянці, яку позивач орендує на підставі відповідного договору від 01 листопада 2017 року. Вказаний гараж розташований по вул. Ціолковського 28 в м. Шостка на ділянці, позначеній № 6. Гараж побудовано з дотриманням санітарних, протипожежних, містобудівних та будівельних норм, але зареєструвати своє право власності на вказане нерухоме майно позивач не має можливості в звязку зі змінами в законодавстві, яке регулює порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі і позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Згідно з витягом з рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради народних депутатів від 29.11.1994 № 321 [PERSON] було виділено земельну ділянку та надано дозвіл на будівництво гаражу розміром 6 х 4 м в районі бази РУС. (а.с. 5) З технічного паспорту, виготовленого станом на 31.10.2013 року, вбачається, що по вул.. Ціолковського, 28 в м. Шостка розташований гараж №6, побудований в 1994 році, площею 34 кв. м, позначений літерою «А-1». Рішенням ХІ сесії VII скликання Шосткинської міської ради від 18.08.2017 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0040 га по вул. Ціолковського 28, діл. № 26 (кадастровий номер 5911000000:04:005:0198) та вирішено надати позивачу вказану земельну ділянку в оренду терміном на 25 років для будівництва індивідуального гаражу (а.с. 6). З договору оренди землі, укладеного 01.11.2017 року між Шосткинською міською радою (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар), вбачається, що Шосткинська міська рада надала, а позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0040 га для будівництва індивідуального гаражу по вул. Ціолковського 25, діл. № 6. Строк дії договору - 25 років (а.с. 09-11). З висновків відділу містобудування і архітектури виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 15.12.2017 № 194, довідки Шосткинського міськрайвідділу Держслужби України з надзвичайних ситуацій від 13.12.2017 № 1164, довідки Шосткинського міськрайонного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 11.12.2017 № 24-01/230 вбачається, що гараж, побудований по вул. Ціолковського, 28, не порушує містобудівних вимог, санітарних норм та прав інших осіб, протипожежний режим дотримується. (а.с. 30-32) Враховуючи, що будівництво зазначеного об'єкту нерухомості було здійснено позивачем без дозвільних документів та належним чином затвердженого проекту, на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, суд вважає за необхідне звернутися до правових положень ст. 376 ЦК України, якою врегульовані питання самочинного будівництва. Положення статті 376 ЦК України визначають поняття самочинного будівництва як забудови на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або будівництво здійснювалося без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Майже аналогічне визначення містила і ст. 105 ЦК 1963р. (чинного на час будівництва спірного гаражу). При цьому, наведеною законодавчою нормою (ст.376 ЦК України) встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 14. Постанови від 30 березня 2012 року N 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз'яснив, на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору оренди землі, укладеного 01.11.2017 року ( тобто вже після будівництва спірного гаражу) між Шосткинською міською радою (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар), у користування позивачу була передана земельна ділянка, на якій розташований спірний об'єкт нерухомого майна, з цільовим призначенням саме для будівництва індивідуальних гаражів /а.с.14/. Також як було встановлено судом вище на підставі висновків компетентних державних органів, будівництво спірного обєкта нерухомості здійснено з дотриманням містобудівних, санітарних і протипожежних вимог. Будь-яких порушень чиїх-небудь прав або інтересів при здійсненні будівництва об'єкту нерухомості при розгляді даної справи судом не встановлено. З огляду на зміст заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне звернутись до положень діючого законодавства України, якими врегульовані питання набуття суб'єктами цивільних правовідносин права власності на об'єкти нерухомого майна. Так, відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Засадами чинного ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України від 16.01.2003р.). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Приймаючи до уваги відсутність порушень при здійсненні будівництва містобудівних, санітарних і протипожежних вимог, порушень прав інших осіб та враховуючи, що земельна ділянка, на якій розташований спірний об'єкт нерухомості, була надана у користування позивачу під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за ним права власності на капітальний гараж, площею 34 кв. м, що знаходиться по вул. Ціолковського 28 в м. Шостка Сумської області та позначений на плані № 6, відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за ним, суд залишає судові витрати за фактично понесеними.

Outcome: approved