Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМГ Миронівське» про визнання договору оренди землі недійсним та визнання недійсним додаткової угоди, в якому просив: визнати недійсним Договір оренди землі за №562 від 29.10.2007, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, розміром 2,2259 га, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМГ Миронівське»; визнати недійсною Додаткову угоду від 13 січня 2014 року до Договору оренди земельної ділянки №562 від 29.10.2007, укладену між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМГ Миронівське»; стягнути судові витрати з відповідача на його користь. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 29 жовтня 2007 року ТОВ «АМГ Миронівське» було підробленого підпис від імені [PERSON] в договорі оренди №562 земельних ділянок від 29.10.2017, та надано йому статусу укладеного правочину. Після чого, у відповідності до діючого законодавства України вказаним ТОВ «АМГ Миронівське» було проведено державну реєстрацію зазначеного вище договору. В подальшому, TOB «АМГ Миронівське», 13 січня 2014 року здійснило підробку підпису [PERSON] в додатковій угоді до договору оренди земельної ділянки від 29.10.2007, збільшуючи строк договору на 20 років. 07 лютого 2017 року держаним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області Бешинською Г.А. було видано на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті діда [PERSON]. Зазначив, що коли він набув права власності на земельну ділянку, довідався про існування вищевказаних правочинів. Ознайомившись із правочинами. знаючи, діда свого підпис, і враховуючи, що дід останні роки свого життя проживав паралізований у зв`язку з інсультом, і реально не міг здійснити підпис в додатковій угоді від 13 січня 2014 року. Крім того, він помітив, що договір оренди земельної ділянки від 29 жовтня 2007 року також підписаний не дідом, а іншою особою, так як підпис «орендодавця» суттєво відрізняється від підпису [PERSON] , що також і підтверджується копією заповіту від 23.09.2010. При цьому, також візуально спостерігається, що вказані правочини заповнювалися рукою однієї особи, і також вбачається, що підписи в розділі «орендодавець» виконувалися тією ж самою особою, яка заповнювала правочини. Зазначені правочини, які нібито було укладено із відповідачем суперечать вимогам цивільного, земельного законодавства України та укладені з порушенням Закону України «Про оренду землі». Враховуючи ту обставину, що вказані правочини, [PERSON] не підписував, правочини були укладені без його волевиявлення, а тому мають бути визнані недійсними на підставі ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник - [PERSON] , який діє на підставі Довіреності від 24 березня 2017 року (строк дії якої до 24 березня 2020 року) на одному із судових засідань, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Пояснив, що в матеріалах справи наявний висновок експерта, де було підтверджено, що додаткова угода укладена не [PERSON] , а іншою особою. Окрім того, строк дії договору оренди землі закінчився. Вважає, що відповідач недобросовісно скористався своїми правами, як орендар. [PERSON] не підписував додаткову угоду до договору оренди землі, а підписала її невстановлена особа. Додаткова угода не відповідала його волі, інтересам і порушила його права. Вважає, що є законні підстави для визнання додаткової угоди недійсною. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «АМГ Миронівське» - адвокат Головенко В.В., який діє на підставі Ордеру серії ВН №096860 від 21.01.2019, у судовому засіданні пояснив, що додаткова угода укладалася до Договору оренди землі. У висновку експерта вказано, що додаткова угода підписана іншою особою, проте не встановлено ким був підписаний договір оренди землі. Позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними. Просить у задоволені заявлених позовних вимог відмовити. Окрім того, 16 лютого 2018 року за вхід.№1113 від відповідача надійшло заперечення на позовну заяву в якому зазначено, що позивач жодного разу не вказав на те, які саме його права порушені, через що він був змушений звернутися за їх захистом до суду. В позовній заяві позивач стверджує, що його дідусь [PERSON] не підписував дані правочини і вони були укладені без його волевиявлення, однак, як вбачається із матеріалів справи, позивач не проживав разом із своїм дідусем і не міг знати за нього про відсутність волевиявлення на укладення договору оренди землі. Володіння та користування відповідачем земельними ділянками не порушують права позивача, а навпаки забезпечують реалізацію його обов`язку дбати про землю. З цих підстав в діях відповідача відсутнє порушення прав позивача, як власника земельних ділянок, а отже відсутні підстави для його звернення до суду. Твердження позивача про підроблення підписів його дідуся на Договорі оренди землі та додатковій угоді до неї про непоінформованість про факт наявності з його дідусем договірних відносин є відвертою брехнею з огляду на те, що його дідусь не міг не знати на якій підставі належні йому земельні ділянки обробляються відповідачем, яке до того ж регулярно сплачувало йому за це кошти. Крім цього, не є підтвердження відсутності волі дідуся позивача на укладення договору оренди землі та додаткової угоди до неї його вказівка на відмінність примірника його підпису в заповіті та на оспорюваному договорі, та посилання позивача, що його дідусь не міг здійснити підпис. Тому, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. Заяви, клопотання: клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи від 11.10.2017 вхід.№6462 (а.с.28); клопотання про призначення почеркознавчої експертизи від 15.11.2017 вхід.№7465 (а.с.38-39); клопотання про витребування доказів від 15.11.2017 вхід.№7466 (а.с.40-42); заява представника позивача від 15.11.2017 вхід.№7469 (а.с.43); заява представника відповідача від 15.11.2017 вхід.№7474 (а.с.44); заява представника відповідача про проведення підготовчого засідання у його відсутність від 18.01.2018 вхід.№471 (а.с.55); заява представника позивача про проведення підготовчого засідання у його відсутність та відсутність позивача від 18.01.2018 вхід.№473 (а.с.56); заперечення на позовну заяву від 16.02.2018 вхід.№1113 (а.с.61-63); заява представника відповідача про розгляд питання про призначення експертизи у його відсутність від 16.02.2018 вхід.№1116 (а.с.72); клопотання представника позивача про призначення почеркознавчої експертизи від 16.02.2018 вхід.№1117 (а.с.73); клопотання представника позивача про витребування доказів від 16.02.2018 вхід.№1122 (а.с.74); клопотання експерта від 11.04.2018 вхід.№2397 (а.с.89-90); клопотання представника відповідача про перенесення розгляду справи від 23.01.2019 вхід.№516 (а.с.102); заява представника відповідача про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами справи від 27.02.2019 вхід.№1626 (а.с.111); клопотання представника позивача про відкладення судового засідання від 06.03.2019 вхід.№1772 (а.с.112); клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи від 10.04.2019 вхід.№2722 (а.с.117-118); клопотання представника позивача про витребування доказів від 10.04.2019 вхід.№2727 (а.с.119); заява представника відповідача про розгляд клопотання у його відсутність від 10.04.2019 вхід.№2732 (а.с.120); клопотання представника позивача про долучення вільних зразків підпису та почерку від 13.05.2019 вхід.№3587 (а.с.127); клопотання експерта від 06.06.2019 вхід.№4259 (а.с.135-136); клопотання представника позивача про долучення оригіналу договору від 09.07.2019 вхід.№5141 (а.с.139); заява представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи від 22.10.2019 вхід.№7466 (а.с.173); заява представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи від 08.11.2019 вхід.№8049 (а.с.176-177); заява представника позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференц зв`язку від 03.12.2019 вхід.№8705. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі (а.с.24); об`єднання в одне провадження позовів (а.с.32); роз`єднання позовних вимог (а.с.36); витребування доказів (а.с.47-49); закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.58-); витребування доказів та призначення судової почеркознавчої експертизи та зупинення провадження у справі (а.с.76-79); поновлення провадження у справі (а.с.107); відкладення судового засідання у зв`язку із неявкою сторін (а.с.114); призначення повторної судової почеркознавчої експертизи та зупинення провадження у справі (а.с.122-126); розпорядження керівника апарату (а.с.165); прийняття справи до свого провадження (а.с.167-168); відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 08.11.2019 (а.с.169-172); відмова у задоволенні заяви про призначення судової почеркознавчої експертизи, закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті (а.с.182-184); призначення судового засідання у режимі відеоконференц зв`язку. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії договору оренди землі №562 від 25.10.2007 (а.с.6-11) судом встановлено, що [PERSON] уклав договір оренди землі із ТОВ «АМГ Миронівське», строк дії договору 10 років. Із копії Додаткової угоди до договору оренди землі від 29.10.2007 (а.с.12-13) судом встановлено, що 13.01.2014 [PERSON] уклав додаткову угоду до договору оренди землі із ТОВ «АМГ Миронівське», якою продовжено строк дії договору оренди землі №562 від 25.10.2007 на 10 років, тому вважається, що вказаний договір укладено на 20 років. Із копії інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.03.2017 №82726429 (а.с.14-16) та №82726333 від 17.03.2017 (а.с.17-19), копії заповіту складеного 23.09.2010 (а.с.20) судом встановлено, що позивач є власником земельних ділянок площею 0.8895 га кадастровий номер 0525683600:04:001:0177 та площею 1.3364 кадастровий номер 0525683600:04:001:0178 на підставі свідоцтва про право на спадщину №133 виданого 07.02.2017 державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області. Зазначені земельні ділянки перебувають в оренді відповідача. Договір оренди землі №562 від 29.10.2007 та додаткова угода від 13.01.2014 зареєстровані в державному реєстрі за №22167253 та 22167085 від 18.062015. Із копій відомостей на видачу орендної плати за 2015 рік (а.с.64), за 2013 рік (а.с.65-70), копії видаткового касового ордеру від 12.05.2014 (а.с.71) судом встановлено, що [PERSON] отримав орендну плату від відповідача. Із висновку експерта №202 від 03.09.2019 (а.с.150-164) судом встановлено, що [PERSON] не було підписано додаткову угоду від 13.01.2014, що укладена між ним та відповідачем до договору оренди землі від 29.10.2007, що зареєстрований у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.05.2008 за №040883600164, додаткова угода була підписана іншою особою. Окрім того, судом встановлено, що у зв`язку із частково різними елементами транскрипції в досліджуваному підписі та в більшості зразків підписів [PERSON] , простим виконанням досліджуваного підпису, відсутнім комплексом ознак для будь-якого висновку встановити чи виконаний підпис у Договорі оренди землі №562 від 29.10.2007 [PERSON] не представилось можливим. Окрім того, із пояснень експерта - [PERSON] , яка була допитана у судовому засіданні судом встановлено, що під час проведення почеркознавчої експертизи, зокрема дослідження підпису [PERSON] у Договорі оренди землі №562 від 29.10.2007 не можливо було встановити чи виконаний підпис у вказаному договорі [PERSON] чи іншою особою, так як підпис є доволі простим у виконанні і було знайдено п`ять позитивних і п`ять негативних ознак підпису. При дослідженні додаткової угоди було знайдено чотирнадцять негативних і дві позитивних ознак підпису, що стало підставою для висновку, що підпис у додатковій угоді до Договору оренди землі №562 від 29.10.2007 виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Згідно зі ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Згідно положень ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0.8895 га кадастровий номер 0525683600:04:001:0177 та площею 1.3364 кадастровий номер 0525683600:04:001:0178, які розташовані на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, на підставі свідоцтва про право на спадщину №133 виданого 07.02.2017 державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області. 29 жовтня 2007 року від імені орендодавця [PERSON] і орендаря ТОВ «АМГ Миронівське» укладено договір оренди землі №562 на термін 10 років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. 13 січня 2014 року від імені орендодавця [PERSON] і орендаря ТОВ «АМГ Миронівське» підписано додаткову угоду до вказаного вище договору оренди землі №562 від 29.10.2007, якою продовжено строк дії договору ще на 10 років. Тобто, визначено строк дії Договору оренди землі №562 від 29.10.2007 - 20 років. Проте, як вище зазначалося, у додатковій угоді до Договору оренди землі №562 від 29.10.2007, підпис від імені [PERSON] виконаний не самим [PERSON] , а іншою особою (а.с.150-164). Відповідно до вимог ч.1 ст.77 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України). Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України (ст.14 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до частини першої ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Стаття 207 ЦК України регламентує вимоги до письмової форми правочину і у її частині 2 зазначено, що правочин вважається таким,що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно п.2 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене Додаткова угода до Договору оренди землі №562 від 29.10.2007 укладена з порушенням вимог ч.4 ст.203 та ч.2 ст.207 ЦК України. Як зазначає позивач у позовній заяві і у своїх поясненнях його представник в судовому засіданні, додаткової угоди його дід [PERSON] не підписував і нікого не уповноважував на її підписання, даний факт підтверджено висновком судової почеркознавчої експерти. Більше того, частина 4 ст.207 ЦК України дозволяє підпис іншої особи на тексті правочину лише у присутності сторони правочину за її дорученням у випадку, якщо ця сторона не може підписатися власноручно у зв`язку з хворобою або фізичною вадою. Оскільки правочини [PERSON] не підписувався, його волевиявлення на вчинення цього правочину було відсутнє, тому є порушення вимог ч.3 ст.203 ЦК України. Згідно ч.8 ст.93 ЗК України орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відповідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавлення права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно п.«в» ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною. Відповідно до роз`яснень які містяться в п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсним може бути визнано лише укладений договір. Оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірної додаткової угоди, вона є укладеною, а отже оспорюваною та за рішенням суду може бути визнана недійсною. Суд вважає, що із врахуванням вище викладених обставин додаткову угоду до договору оренди землі №562 від 29.10.2007, укладену між [PERSON] та відповідачем слід визнати недійсною, оскільки не було встановлено волевиявлення [PERSON] на її підписання, тобто укладення. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Що стосується вимоги позивача про визнання недійсним Договору оренди землі за №562 від 29.10.2007, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, розміром 2,2259 га, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМГ Миронівське», то суд вважає за необхідне відмовити у цій частині, виходячи із наступного: Відповідно до приписів ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України. Із досліджених судом у судовому засіданні матеріалів справи, судом встановлено, що [PERSON] з моменту підписання Договору оренди землі №562 від 29.10.2007 отримував оренду плату від відповідача, що не заперечувалося позивачем та його представником. Разом з тим, у судовому засіданні позивачем не доведено той факт, що [PERSON] не підписував Договір оренди землі №562 від 29.10.2007, що є підставою для відмови у задоволенні цієї частини позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Судом встановлено, що позивач сплатив за проведення судової почеркознавчої експертизи кошти у сумі 4500 гривень. Тому, суд вважає за необхідне стягнути понесені позивачем судові витрати за проведення експертизи з відповідача на користь позивача. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - квитанцією №0.0.807000908.1 від 16.07.2017, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 640 гривень, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у сумі 640 гривень.

Outcome: partial