Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.07.2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області відносно відповідача було винесено вирок, яким його було визнано винним у скоєнні кримінальних правопоруень за ч.1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 70 КК України 5 років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробувальним строком на 3 роки. Вирок набрав законної сили. Позивач за вказаним вироком є потерпілим. Позивач зазначає, що злочинними діями [PERSON] йому завдано матеріальну шкоду в сумі 11000 грн., яку відповідач так і не відшкодував. Також просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 2000 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив постановити рішення про задоволення позову. Відповідач по справі [PERSON] в судові засідання не з'являвся. Судові повістки відповідно до вимог абз. 3 ч.5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, а тому в силу абз. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені йому належним чином. Однак відповідач свідомо ухилялася від явки до суду, адже йому відомо про розгляд даної справи в суді. Крім того, відповідно до ст. 77 ЦПК України відповідач, як учасник процесу, несе обов'язок повідомляти суд про причини своїх неявок. Однак [PERSON] причини своїх неявок суду не повідомив, тому наявні підстави вважати, що він не з'являвся в судові засідання без поважних причин. Заява про розгляд справи за відсутності відповідача не надходила. Дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Із вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області справа № 484/2826/14-к, провадження № 1-кп/484/217/14 від 14.08.2014 року вбачається, що [PERSON] визнано винним за ч.1 ст. 289 , ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 70 КК україни призначено покарання у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75КК україни [PERSON] звільнено від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три ) роки. Позивача - [PERSON] по даному вироку визнано потерпілим. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1993 р., «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач не повернув позивачу шкоду. За змістом ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями , відшкодовується особою, яка її завдала. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обгрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 1166 , 1167 ЦК України. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судовий збір. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідачки, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності та ухвалити по справі заочне рішення позивач згідно заяви проти такого вирішення справи не заперечував.

Outcome: approved