Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, де заінтересованою особою є Дніпровська районна державна нотаріальна контор, у якій просив встановити факт, що він є сином [PERSON], який помер [INFO] року та встановити факт постійного сумісного проживання його та [PERSON] станом на момент смерті останнього - [INFO] року. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що [INFO] року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно. Заповіту за життя батько не складав, спадкоємцем першої черги є заявник. У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до Дніпровської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 12 жовтня 2018 року №2688/02-31, державний нотаріус Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєва Л.В. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю факту прийняття спадщини (неподана відповідна заява нотаріусу протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини та відсутні відомості про фактичне прийняття спадщини), а також непідтвердженим є факт родинних відносин зі спадкодавцем, щокрема прізвище батька у свідоцтві про смерть зазначено як «[PERSON]», тоді як прізвище заявника в паспорті «[PERSON]». Заявник зазначає, що на час відкриття спадщини постійно проживав у квартирі за місцем реєстрації разом з батьком та матір'ю, а розбіжність у прізвищах виникла при невірному переклад прізвища «[PERSON]» з російської мови, а тому просить встановити факт родинних відносин та проживання однією сім'єю, оскільки встановлення цих фактів мають для нього юридичне значення. Представник заявника надала до суду заяву, у якій просила заяву про встановлення факту задовольнити та розгляд справи проводити без її участі. Від представника заінтересованої особи Дніпровської районної державної нотаріальної контори також надійшла заява, у якій остання просить справу розглянути без її участі. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Судом було встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 25 травня 2011 року виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с. 8). 12 жовтня 2018 року заявник звернувся до Дніпровської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 44). Однак постановою від 12 жовтня 2018 року №2688/02-31, державний нотаріус Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєва Л.В. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю факту прийняття спадщини (неподана відповідна заява нотаріусу протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини та відсутні відомості про фактичне прийняття спадщини), а також непідтвердженим є факт родинних відносин зі спадкодавцем, щокрема прізвище батька у свідоцтві про смерть зазначено як «[PERSON]», тоді як прізвище заявника в паспорті «[PERSON]» (а.с. 45). Також встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01 червня 1993 року батьками [PERSON] є (мовою оригіналу) [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до штампів в паспорті [PERSON] він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 18 жовтня 1991 року до 31 серпня 2010 року (а.с. 9 на звороті). Місцем реєстрації та проживання [PERSON] з 19 червня 2009 року також є [ADDRESS], що підтверджується його копією паспорта (а.с. 6). Заявник зазначає, що після зняття [PERSON] з реєстрації у 2010 році вони все одно проживали однією сім'єю за вищевказаною адресою до смерті останнього [INFO] року, що також підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 46-50) Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити її у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved