Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . За життя вона склала заповіт, згідно якого заповіла позивачу належне їй майно. В зв`язку з тим, що йому не було відомо про наявність заповіту, позивач не подав заяву про прийняття спадщини, пропустивши встановлений законом шестимісячний строк. Про існування заповіту він дізнався тільки у 2019 році, коли про нього позивача повідомили із Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Тому посилаючись на правову позицію ВСУ, вважає, що відповідно до ст.1272 ЦК України, суд може визначити йому додатковий строк, для подання ним заяв про прийняття спадщини. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Ларинівської сільської ради у судове засідання не з`явився, при цьому від Ларинівської сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, в якій зазначено, що позовні вимоги вони визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, [INFO] в с.Ларинівка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області померла [PERSON] (а.с.5). За життя [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 5,2916 га., розташовану на території Ларинівської сільської ради Новгоро-Сіверського району Чернігівської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 251093 від 13 липня 2006 року (а.с.8). 16 травня 2006 року [PERSON] склала заповіт, яким зробила розпорядження щодо належного їй майна, на випипадок її смерті, на користь [PERSON] . Дани заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Ларинівської сліської ради та зареєстрований в реєстрі за №40 (а.с.6). Згідно довідки виконкому Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №02-31/189 від 11.04.2019 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована у селі Ларинівка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, одна (а.с.7). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №57432332 від 04.09.2019 року, після смерті [PERSON] у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.14). Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положенням частини першої статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким, відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином спадщина [PERSON] відкрилася в день її смерті, тобто [INFO] , при цьому вона не була прийнята позивачем, який не подав заяви про прийняття спадщини, пропустивши передбачений для цього законодавством шестимісячний строк. Водночас від прийняття спадщини [PERSON] позивач не відмовлявся (а.с.15). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На час розгляду справи спадщина, відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.1277 Цивільного кодексу України, не визнана відумерлою, тобто є відкритою, а відповідно до вимог ч.ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на її прийняття. Судом беззастережно встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Тому, враховуючи вимоги ч.4 ст.206 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] . тривалістю у три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили, тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved