Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Головного управління національної поліції у Львівській області (79000, м.Львів, пл. Ген.Григоренка 3), треті особи: Залізничний відділ поліції Головного управління національної поліції у Львівській області (79023, м.Львів, вул..Чернівецька 2), Територіальний сервісний центр №4642 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Трускавецька 64), в якому просить усунути перешкоди у здійсненні мого права власності шляхом зняття заборони на проведення реєстраційних операцій /реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку/ на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» Т-4, фургон малотоннажний-В, рік випуску 2000, кузов № [NUMBER], транзитний номер [NUMBER], держаний номер на даний час ВС 9414 СА, належний позивачу на праві особистої власності, накладеної постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області [PERSON] від 23.05.2011 року у кримінальній справі №181-0311. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2009 року є власником вищевказаного автомобіля, який був придбаний на законних підставах. Позивач вирішив перереєструвати, належний йому на праві власності автомобіль на іншу особу, однак зясувалося, що постановою старшого слідчого про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій з транспортними засобами накладено заборону на здійснення реєстраційних операцій у рамках розслідування кримінальної справи. Просить позов задовольнити. 23 березня 2018 року надійшов відзив на позовну заяву Регіонального сервісного центру у Львівській області МВС України, в якому зазначили, що позовна вимога є необґрунтованою, оскільки Регіональний сервісний центр не може самостійно прийняти рішення щодо скасування накладених органами слідства обмежень. Регіональний сервісний центр лише вносить відповідну інформацію до наявних баз даних Єдиного державного реєстру МВС щодо накладення чи скасування арештів, обмежень на проведення реєстраційних операцій за відповідним рішенням суду чи постанови державного виконавця. Окрім того. Вважає. Що даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Щодо позовних вимог, то просили винести рішення на розсуд суду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю, просив такий задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Суд, заслухавши виступ представника позивача, повно та всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником автомобіля марки «VOLKSWAGEN» Т-4, фургон малотоннажний-В, рік випуску 2000, кузов № [NUMBER]. 18.03.2010 року даний транспортний засіб був перереєстрований та змінено реєстраційний номер транспортного засобу ВС 9414 СА, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію серії САА 483494, виданого Дрогобицьким ВРЕР [PERSON] України у Львівській області /а.с. 9/ У звязку з тим, що у [PERSON]\~виник намір перереєструвати належний йому на праві власності транспортний засіб на іншу особу, останній звернувся в Дрогобицьке ВРЕР [PERSON] України у Львівській області та зясував, що постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області\~ [PERSON] від 23.05.2011 року накладена заборона на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) в рамках розслідування кримінальної справи № 181-0311 на належний йому автомобіль марки «VOLKSWAGEN» Т-4, фургон малотоннажний-В, рік випуску 2000, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER] (державний номер після перереєстрації ВС 9414 СА). Як вбачається із змісту постанови, слідчим відділом прокуратури Львівської області розслідується кримінальна справа №181-0311, порушена щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищенням службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.3, 365 ч.1 КК України, та за фактом підроблення документів та використання невстановленими особами підроблених документів за ознаками злочинів передбачених ст. 358 ч.ч. 1, 3 КК України. В ході досудового слідства у справі встановлено, що у період 2008-2010 років у Львівському відділі реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУМВС України у Львівській області, проведено реєстрацію транспортних засобів у 235 випадках частково без сплати податку з власників транспортних засобів, що реєструються вперше в Україні, а у 1711 - повністю без сплати, внаслідок чого до місцевого бюджету не сплачено податок з власників транспортних засобів на загальну суму 45 578 100 грн., чим спричинено тяжкі наслідки державним інтересам. Судом також встановлено, що [PERSON] зареєстрував транспортний засіб на своє імя 18.03.2010 року, набувши право власності на автомобіль ще до порушення кримінального провадження. Позивач не був та не є підозрюваним, обвинуваченим чи цивільним позивачем у кримінальній справі № 181-0311, належний йому на праві власності автомобіль не був визнаний речовим доказом у наведеній справі. Позивач сплатив всі передбачені законом платежі за перереєстрацію автомобіля на своє імя. Вважає, що державою, в особі її правоохоронних органів, безпідставно обмежене його право власності на придбаний ним транспортний засіб. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист людини і основоположних свобод, до якої Україна\~ приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»,\~ закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності на наведений автомобіль набуто [PERSON] у спосіб, визначений законом. Правовий режим власності, відповідно до ст.92 Конституції України визначається виключно законами України. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності\~ набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, судом встановлено, що\~ [PERSON] є добросовісним набувачем автомобіля марки «VOLKSWAGEN» Т-4, фургон малотоннажний-В, рік випуску 2000, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER] (державний номер після перереєстрації ВС 9414 СА), а накладена слідчим заборона на проведення реєстраційних операцій щодо належного йому майна є грубим порушенням права власності. Статтею 386 ЦК України закріплено, що\~ держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону. Положеннями ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України\~\~регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника. В даному випадку в діях [PERSON] не встановлено неправомірної поведінки при купівлі автомобіля; майно придбане у законний спосіб; належним чином оформлено правовстановлюючі документи, сплачено відповідний податок за проведення перереєстрації вищевказаного транспортного засобу та проведено всі інші, передбачені законом платежі, тобто, автомобіль марки «VOLKSWAGEN» Т-4, фургон малотоннажний-В, рік випуску 2000, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER] (державний номер після перереєстрації ВС 9414 СА), позивачем\~\~у власність набуто правомірно.\~\~\~\~ Згідно установленої судової практики Верховного Суду України, висловленої в постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з-під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України надав правовий висновок, відповідно до якого, «право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власті поширюється на ці відносини». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, а відтак скасувати заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) з автомобілем марки «VOLKSWAGEN» Т-4, фургон малотоннажний-В, рік випуску 2000, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER] (державний номер після перереєстрації ВС 9414 СА), який належить [PERSON], накладену постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області [PERSON] від 23 травня 2011 року по кримінальній справі №181-0311, оскільки в іншому випадку будуть порушені права власника. Окрім того, суд вважає за необхідне сплачений судовий збір залишити за позивачем відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки питання щодо розподілу судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved