Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Рівненської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позову вказує, що 29 вересня 2015 року [PERSON] в м. Рівне на перехресті по вул. Чорновола-Басівкутська керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Віда» д.р.н. ВК 3225 ВІ здійснюючи маневр розвороту на перехресті на зелений сигнал світлофора не переконавшись, що це буде безпечним, не надав дороги транспортному засобу марки «Тойота Кемрі» д.р.н. ВК 8778АР під керуванням водія [PERSON] внаслідок чого автомобіль, який належить позивачу, зазнав механічних пошкоджень. У звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована за Договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії НАСК «ОРАНТА» позивачу було виплачено лише 14510,04 грн. страхового відшкодування. Позивач вказує на те, що виплачена сума страхового відшкодування є значно заниженою та не відповідає дійсності. З урахуванням заяви про збільшені позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача на його користь 24385 грн. 69 коп. недоплаченої суми страхового відшкодування, пені за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 5670 грн.19 коп., три проценти річних від простроченої суми страхового відшкодування в розмірі 440 грн.95 коп., втрати\~ від інфляції в розмірі 953 грн. 12 коп., 551 грн.21 коп. судового збору, 1200 грн. понесених витрат\~ за проведення незалежної експертизи. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, збільшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримав повністю з підстав викладених в позові просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] збільшені позовні вимоги не визнав повністю з підстав викладених в запереченнях\~ просив відмовити в задоволенні\~ позову повністю. Додатково пояснив, що страховою компанією було проведено огляд транспортного засобу і складено протокол огляду, здійснено дослідження про встановлення матеріального збитку і сума страхового відшкодування була виплачена у повному обсязі. Заслухавши представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON] дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та заперечення відповідача, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню повністю. Відповідно до постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2015 року 29 вересня 2015 року о 09.45 год. [PERSON] в м. Рівне на перехресті по вул. Чорновола-Басівкутська керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Віда» д.р.н. ВК 3225 ВІ здійснюючи маневр розвороту на перехресті на зелений сигнал світлофора не переконавшись, що це буде безпечним, не надав дороги транспортному засобу марки «Тойота Кемрі» д.р.н. ВК 8778АР під керуванням водія [PERSON], чим порушив вимоги пунктів 10.1, 16.6 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП України. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5764078 від 11.02.2015 року цивільно-правова відповідальність [PERSON], який працює на посаді водія Березнівської міської ради згідно розпорядження міського голови № 37 від 08 квітня 2008 року, на момент ДТП була застрахована у страховій компанії ПАТ НАСК «ОРАНТА». Згідно зазначеного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого становить 50\~000 грн. Розмір франшизи 0 (нуль) гривень. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. 16 грудня 2015 року позивач звернувся з заявою про страхове відшкодування до страхової компанії ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та 25 січня 2016 року отримав страхове відшкодування в розмірі 14510,04 грн., що сторонами не заперечується. Не погоджуючись із розміром матеріального збитку встановленого страховою компанією ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивачем було замовлено незалежну експертизу для встановлення розміру матеріального збитку. Відповідно до звіту ПП Експертного центру після аварійного захисту «Експерт-Сервіс-Альфа»\~№ 173 П про оцінку автомобіля «TOYOTA Camry» д.р.н. ВК8778АР від 12 квітня 2016 року матеріальний збиток становить 38895,21 грн. Відповідно до п.36.1. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове\~\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому необхідних документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Як вбачається із матеріалів справи та наданих доказів, страховик прийняв рішення про виплату страхового відшкодування, однак зробив це без досягнення згоди про розмір виплати із потерпілим. Розрахунок розміру страхової виплати страховик зробив на підставі власного дослідження від 10 листопада 2015 року № ВК 8778АР-10.11/5, яке складено на основі протоколу огляду транспортного засобу від 29 вересня 2015 року без проведення незалежної оцінки (експертизи). Відповідач порушивши свої договірні зобовязання не надав позивачу письмове повідомлення про прийняте рішення та не узгодив розміру відшкодування. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» субєктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону. Згідно ч.2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Згідно ч.4 ст. 8 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна у випадках її обов'язкового проведення, зазначених у статті 7 цього Закону, виконана суб'єктами, які не є суб'єктами оціночної діяльності, визнається недійсною. Звіт № 173 П про оцінку автомобіля «TOYOTA Camry» д.р.н. ВК8778АР від 12 квітня 2016 року виконаний на замовлення ПП «Експерт-Сервіс-Альфа», який проведено [PERSON]О, що діє на підставі свідоцтва аварійного комісара № 911 від 19 травня 2006 року, свідоцтва оцінювача МФ № 5889 від 05.04.2008 року, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 626-ПК від 24.04.2014 року та має вищу технічну освіту, стаж роботи за спеціальністю з 2006 року. Тому надане позивачем дослідження виконане субєктом оціночної діяльності із дотриманням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Натомість відповідач здійснив розрахунок страхового відшкодування із порушенням вимог ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не досягнувши згоди про розмір виплати із потерпілим. Тому виходячи з різниці матеріального збитку встановленого звітом № 173 П про оцінку автомобіля «TOYOTA Camry» д.р.н. ВК8778АР від 12 квітня 2016 року від 12.04.2016 року (38895,73 грн.) та фактично виплаченої суми страхового відшкодування (14510,04 грн.), суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 24385,69 грн. підлягає до задоволення. Позивач зазнав збитку в звязку із оплатою витрат на проведення незалежної експертизи у розмірі 1200 грн. згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 173 від 12 квітня 2016 року які підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 36.5 ст. 36 ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобовязанням, яке виникає з договірних зобовязань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Відповідно до ч. 21 зазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу страхувальника зобовязаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Період прострочення з 25.01.2016 року по 31.08.2016 року становить 220 днів. 24385,69 грн. * (22,0%*22,0%*22,0%*19,0%*18,0%*16,5%) * 2 / 100% / 365 * 220 = 5670,19 грн. Втрати від інфляції за період з 25.01.2016 року по 31.08.2016 року = 953,12 грн. Три відсотки річних за період з 25.01.2016 року по 31.08.2016 року = 440,95 грн. Вимоги позивача щодо стягнення пені, втрат від інфляції та трьох процентів річних є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved