Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я внаслідок вчинення злочину. Позивач зазначав, що 20 липня 2014 року відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, прийшов до приміщення магазину «Фора», розташованого в м. Бровари по вул. Чкалова (нині - Броварської сотні), 12, де у нього винник злочинний умисел на вчинення хуліганства та нанесення тілесних ушкоджень позивачу із застосуванням вогнепальної зброї, яку він заздалегідь приготував та приніс з собою до магазину. Реалізуючи свій злочинний намір, відповідач раптово дістав наявний при ньому пістолет системи «Макарова» та здійснив два постріли в бік перебуваючого в середині магазину охоронця - позивача [PERSON] В послідуючому, перебуваючи на вулиці та намагаючись втекти подалі від місця вчинення кримінального правопорушення, відповідач побіг в напрямку вул. Олімпійської в м. Бровари. Біля магазину «Дрібнооптовий», що знаходиться поблизу будинку № 7 по вулиці Олімпійській, очевидці події почали наздоганяти відповідача. Намагаючись втекти, відповідач почав прицілюватись зброєю в бік переслідуючих його осіб, погрожуючи їх вбити, але був затриманий. Внаслідок застосування відповідачем вогнепальної зброї позивачу були спричинені тілесні ушкодження, а саме: сліпе вогнепальне поранення верхньої третини правого стегна з відкритим косим переломом правої стегнової кістки у верхній третині, скалковим переломом правої сідничної кістки, знаходженням інородного тіла (кулі) в проекції правої лонної кістки. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії кулі, при здійсненні одного пострілу з пістолету, були оцінені судово-медичним експертом в комплексі та віднесені до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року, який набрав законної сили, [PERSON] був визнаний винуватим у пред'явленому обвинуваченні за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч. 1; 129 ч. 1; 263 ч. 1; 296 ч.4 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. При розгляді кримінальної справи відносно позивача [PERSON] питання цивільного позову судом не вирішувалося. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень позивач втратив роботу, тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні у Броварській центральній районній лікарні та КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня», переніс операцію. Виходячи з характеру та тривалості ушкодження здоров'я, душевних страждань, ступеню вини відповідача, обставин справи, засад розумності та справедливості, розмір відшкодування позивач визначає в сумі 50 000 гривень. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я внаслідок вчинення злочину. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили суд про задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Судом встановлено, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року, який набрав законної сили, [PERSON] був визнаний винуватим у пред'явленому обвинуваченні за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч. 1; 129 ч. 1; 263 ч. 1; 296 ч.4 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років (а.с.4-6). Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року встановлено, що 20 липня 2014 року відповідач [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, прийшов до приміщення магазину «Фора», розташованого в м. Бровари по вул. Чкалова (нині - Броварської сотні), 12, де у нього винник злочинний умисел на вчинення хуліганства та нанесення тілесних ушкоджень позивачу із застосуванням вогнепальної зброї, яку він заздалегідь приготував та приніс з собою до магазину. Реалізуючи свій злочинний намір, відповідач раптово дістав наявний при ньому пістолет системи «Макарова» та здійснив два постріли в бік перебуваючого в середині магазину охоронця - позивача [PERSON] Внаслідок застосування відповідачем [PERSON] вогнепальної зброї позивачу [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, а саме: сліпе вогнепальне поранення верхньої третини правого стегна з відкритим косим переломом правої стегнової кістки у верхній третині, скалковим переломом правої сідничної кістки, знаходженням інородного тіла (кулі) в проекції правої лонної кістки. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії кулі, при здійсненні одного пострілу з пістолету, були оцінені судово-медичним експертом в комплексі та віднесені до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком експерта Броварського районного відділення СМЕ О.В.Покладій №80 від 12 вересня 2014 року та довідкою Броварської центральної районної лікарні №765 від 25 липня 2014 року (а.с.42-44,45). Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач [PERSON] втратив роботу, так як ступінь втрати професійної працездатності позивача становив 25 % з 26 лютого 2015 року по 01 березня 2016 року, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК (а.с.48). Згідно виписки із історії хвороби стаціонарного хворого медичної карти №104047/1488 та листа КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» №1362 від 18 червня 2015 року, з 26 липня 2014 року по 20 серпня 2014 року позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Броварській центральній районній лікарні та КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня», 04 серпня 2014 року йому було виконано відкриту репозицію уламків правої стегнової кістки, МОС кутовою пластиною 95 та гвинтами (а.с.46,49). Згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В силу ст. 61, ч. 4 ст. 64 ЦПК України вирок є належним та допустимим доказом у справі. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях від тілесних ушкоджень, душевних стражданнях від зміни звичного способу життя, життєвих планів, необхідності докладати зусилля для відновлення порушених прав. Також, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд (Частина п'ята статті 174 ЦПК України). За таких обставин, з урахуванням характеру та тривалості ушкодження здоров'я позивача [PERSON], його душевних страждань та ступеню вини відповідача [PERSON], а також того, що останній визнав позовні вимоги в повному обсязі і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На даний час відповідач [PERSON] відбуває покарання в Менській виправній колонії №91 Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області за адресою: 15652, Чернігівська область, Менський район, смт. Макошино, пров. Дружби, 5. Згідно наданої суду виправною колонією довідки про доходи, загальна сума доходу за період з 01 лютого 2016 року по 31 серпня 2016 року відповідача [PERSON] становить 305 грн.14 коп. (а.с.59). Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплату судового збору, він стягується із відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за можливим стягнути із відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 551,20 грн..

Outcome: approved