Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась\~в суд\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] в\~якій просить\~розірвати шлюб,\~зареєстрований між\~нею та\~ [PERSON] 30\~червня 2017\~року Рівненським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Рівненській області\~за актовим\~записом №\~900, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень, щомісячно, а також аліменти на її утримання, як матері з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі по 1000 гривень, щомісячно, та понесені нею судові витрати на загальну суму 1640,80 гривень. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила, що,\~на даний\~час,\~з відповідачем\~разом не\~проживають більше\~одного року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Основною причиною розірвання шлюбу називає зловживання відповідачем спиртним та часті конфлікти між ними, які здійснюють негативний вплив на психологічну обстановку в сім`ї, де зростає їх спільна дитина. На даний час, твердо переконана, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. Також, вказала,\~що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. [PERSON] має добрий стан здоров`я, інших утриманців не має, а тому в змозі сплачувати аліменти. На даний час, вона перебуває у\~відпустці по\~догляду за\~дитиною до\~досягнення нею\~трирічного віку.\~Соціальної допомоги,\~яку вона\~отримує від\~держави недостатньо\~для забезпечення\~їх,\~навіть мінімальних,\~потреб,\~тому змушена\~звертатись до\~суду. \~ \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що згідний на розірвання шлюбу та з розміром аліментів, вказаних позиваечм у позовній заяві. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують. Надання строку для примирення позивач вважає недоцільним. \~ \~ \~ \~З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, за змістом ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено на 2020 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Судом встановлено, що позивач\~ [PERSON] та відповідач\~ [PERSON] є батьками\~ малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.12.2018 року (а.с. 4). На момент пред`явлення позову дочці позивача виповнився 1 рік. Також, судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та отримує соціальну допомогу при народженні дитини, розмір якої становить 860 гривень на місяць. Відповідно до вимог ст.\~84\~СК\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, але за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тому, визначаючи розмір аліментів, в межах позовних вимог, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, який є фізично здоровим та працездатним. Обставин, які б звільняли відповідача від обов`язку по утриманню своєї дитини, та обставин, які б свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів на утримання дружини, у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи вище наведене у сукупності, а також ту обставину, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини, у зв`язку з чим, рахує необхідним стягнути з нього аліменти в розмірі, вказаному позивачем. За приписом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Днем пред`явлення позову вважається день прийняття судом позовної заяви. Згідно штампу на позовній заяві, позовна заява пред`явлена до суду 25.09.2020 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. \~На підставі\~наведеного, ст..ст. 84, 141, 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved