Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить встановити факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] з 14 жовтня 1977 року до 17 лютого 2015 року. Викладені у заяві вимоги обґрунтовує тим, що є прийомною дочкою померлої 17 лютого 2015 року [PERSON], яка з 14 жовтня 1977 року перебувала у шлюбі з її (заявника) батьком - [PERSON]. З того часу вони постійно проживали однією сімєю, коли 08 серпня 2009 року помер батько, а 17 лютого 2015 року померла мачуха. Стверджує, що не менш як п'ять років до дня смерті мачухи проживала з нею разом, здійснюючи догляд, при цьому надавала їй допомогу як особі похилого віку, проживаючи з мачухою як в місті Рівне так і за місцем відкриття спадщини в селі Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області, де [PERSON] померла. Встановлення зазначеного факту необхідне їй для одержання в Шаргородській державній нотаріальній конторі Вінницької області Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], як спадкоємиці четвертої черги спадкоємців за законом. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених у заяві про встановлення факту проживання однією сімєю, просить вказану заяву задовольнити. Від заінтересованих осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Сапіжанської сільської ради Шаргородського району Вінницької області надійшли до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.35, 37, 39, 60). Зясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Як вбачається з поданих заявником, витребуваних судом та досліджених у судовому засіданні письмових доказів - копій документів, заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), [INFO], уродженка села Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області, була дочкою [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який з 14 жовтня 1977 року перебував в зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO]. 08 серпня 2009 року [PERSON] помер в селі Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області, а його дружина - [PERSON] померла 17 лютого 2015 року в селі Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області (а.с.6, 7, 9 - 15). Таким чином, нині покійна [PERSON] була мачухою [PERSON], причому, як слідує з виданої заявнику виконавчим комітетом Сапіжанської сільської ради Шаргородського району Вінницької області довідки №609 від 19.07.2015 р. (а.с.19), у період з серпня 2014 по лютий 2015 року [PERSON] проживала тимчасово без реєстрації в житловому будинку №111 по вул.Дзержинського в селі Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області, біля своєї названої матері [PERSON], яка хворіла та померла 17 лютого 2015 року. Як слідує з показань свідка [PERSON], вона є сусідкою по підїзду заявника [PERSON], проживаючи з нею в багатоквартирному житловому будинку №233 (БОС) по вул.Соборна в м.Рівне. Покійну [PERSON] знала як мачуху заявниці, працюючи з [PERSON] на одному підприємстві. Коли [PERSON] вийшла на пенсію, то деякий час проживала в місті Рівне, а згодом переїхала до своєї родини у Вінницьку область, звідки родом був і її чоловік, який помер дещо раніше за дружину. До дня смерті [PERSON], з нею проживала та її доглядала прийомна дочка [PERSON], з якою вони проживали як одна сімя. З показань свідка [PERSON] вбачається, що вона є сусідкою по мікрорайону заявника [PERSON], проживаючи в сусідньому з нею будинку №291 по вул.Соборна в м.Рівне. Покійну [PERSON] знала як мачуху заявниці, працюючи з [PERSON] на одному підприємстві та будучи її безпосереднім керівником. Родина заявниці приїхала на постійне проживання в місто Рівне з Волгоградської області Російської Федерації приблизно в 1984 році й з того часу вона знає їх сімю, причому, лише коли [PERSON] виходила заміж, свідок дізналася, що [PERSON] не являється рідною матірю заявника, хоча стосунки між ними були як між рідними мамою й донькою. Свідок також ствердила, що до дня смерті [PERSON], з нею проживала та її доглядала прийомна дочка [PERSON], з якою вони проживали як одна сімя. Як вбачається з витребуваної судом із Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області копії спадкової справи №454/2015 (номер у спадковому реєстрі - 57707055), заведеної 20 липня 2015 року до майна померлої 17 лютого 2015 року [PERSON], із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися до державного нотаріуса дві сестри та брат покійної - заінтересовані особи по справі, а також заявник [PERSON] (а.с.46 - 51, 57), проте останній державним нотаріусом було винесено постанову від 20 жовтня 2015 року (вих. №1599/02-14) про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 17.02.2015 р. [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх невизнаних спадкових прав (а.с.16). Відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 цього Кодексу, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Як розяснив Пленум Верховного [PERSON] України в абзацах першому, другому пункту 21 постанови №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Виходячи з наведених норм цивільного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини та факти, якими заявник обґрунтовувала свої вимоги.

Outcome: approved