Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Орджонікідзевськго відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, [PERSON] про зняття арешту, посилаючись на те, що 25 січня 2008 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики. Згідно з умовами даного договору [PERSON] отримала від нього грошові кошти в розмірі 125 000 грн. у борг на умовах, встановлених у договорі. У 2012 році позичальник неодноразово затримувала повернення боргу, мотивуючи складним матеріальним становищем і відсутністю доходів. Відповідно до п.3.7 договору він скористався своїм правом накласти обтяження на все рухоме майно позичальника шляхом внесення відповідного запису до реєстру обтяжень рухомого майна. Побоюючись неповернення грошових коштів і зважаючи на затримки з поверненням боргу 08 жовтня 2012 року внесено обтяження до державного реєстру обтяжень рухомого майна за реєстраційним номером № 13087975. Згідно витягу з реєстру, обтяження накладено на все існуюче і майбутнє рухоме майно відповідачки. 10 жовтня 2013 року у зв'язку з регулярними затримками повернення грошей, він звернувся до відповідачки з проханням повернути залишок боргу у розмірі 67 420 грн. до 31 грудня 2013 року на підставі п.3.5 договору. Після чого вона взагалі припинила розраховуватися з ним за договором. У встановлений термін, позичальник не змогла повернути залишок боргу, однак запропонувала погасити його частину шляхом передачі йому її автомобіля ВАЗ 21103, номер кузова [NUMBER], для продажу з використанням вирученої суми в рахунок боргу. 10 лютого 2014 року він отримав витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна № 43422711 від 10.02.2014 року, з якого вбачається, що автомобіль знаходиться під арештом, внесеним на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження №39557873 від 29 серпня 2013 року, винесеної державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ Донецької області. Таким чином він не може скористатися своїм правом задоволення вимог як кредитора, за рахунок продажу майна боржника. Зазначені обставини створюють небезпеку неповернення коштів даних в борг відповідачці і позбавляють його можливості задовольнити його вимоги як кредитора за рахунок майна [PERSON], зокрема шляхом реалізації автомобіля ВАЗ 21103, номер кузова [NUMBER] . Тому просить суд зняти арешт з майна боржника, а саме: автомобіля ВАЗ 21103 та скасувати постанову про оголошення розшуку транспортного засобу Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити їх повністю. Представник відповідача, Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ Донецької області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. В своїй заяві зазначила, що заперечує проти повного скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 39554873 від 29.08.2013 року. Однак проти зняття арешту з транспортного засобу ВАЗ 21103, державний номер [NUMBER] не заперечує. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, проте від неї до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги визнала повністю. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 25 січня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір позики, згідно з умовами даного договору [PERSON] отримала від позивача в борг грошові кошти в розмірі 125 000 грн. на умовах, встановлених у договорі. Відповідно до п.3.7 вищевказаного договору підписанням його позичальник надає позикодавцю право накласти обтяження всього рухомого майна існуючого та отриманого в майбутньому, існуючим та майбутнім активам позичальника із внесенням відповідного запису до реєстру обтяжень рухомого майна в будь-який час після підписання цього договору до повного повернення позики, з метою забезпечення виконання зобов»язань за цим договором. Як свідчить витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 08 жовтня 2012 року до державного реєстру обтяжень рухомого майна за реєстраційним номером № 13087975 внесено обтяження існуючого та майбутнього рухомого майна боржника [PERSON], обтяжувачем [PERSON] А згідно також витягу від 13 лютого 2014 року зареєстровано зміни до обтяження, і внесено автомобіль ВАЗ 21103 ЗНГ, [NUMBER]. На підставі постанови Донецького Окружного адміністративного суду від 17 липня 2013 року про стягнення з ФОП [PERSON] на користь держави заборгованості з єдиного податку у розмірі 23 780,80 грн., постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС серії ВП № 39554873 від 29 серпня 2013 року в ході примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне боржнику [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Окрім того, в ході примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС серії ВП № 39554873 від 16 січня 2014 року оголошено розшук майна боржника - транспортного засобу марки - автомобіль ВАЗ 21103 ЗНГ, номерний знак [NUMBER], куз. № [NUMBER]. Відповідно до ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року N 1255-IV (далі -Закон), взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч.1 ст.23 Закону, відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. За положеннями п.п.1-2 ч.1,ч.3 ст.26 Закону, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. У разі звернення стягнення на рухоме майно, яке є предметом декількох обтяжень, переважне право на проведення процедури звернення стягнення належить обтяжувачу з вищим пріоритетом. Якщо процедура звернення стягнення ініціюється обтяжувачем з нижчим пріоритетом, обтяжувач з вищим пріоритетом вправі протягом 30 днів з дня її ініціювання на підставі письмової вимоги припинити таке звернення стягнення обтяжувачем з нижчим пріоритетом та розпочати власну процедуру звернення стягнення. Відповідно до ст.39 Закону, публічне обтяження підлягає реєстрації в порядку, встановленому цим Законом, протягом п'яти днів із дня винесення відповідного рішення, на підставі якого воно виникає. Обов'язок щодо здійснення реєстрації покладається на уповноважений орган або на особу, зазначену в рішенні уповноваженого органу. Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону. Таким чином арешт, накладений постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС серії ВП № 39554873 від 29 серпня 2013 року на належний боржнику [PERSON] автомобіль ВАЗ 21103 ЗНГ, номерний знак [NUMBER], куз. № [NUMBER] є публічним обтяженням і не має пріоритету над обтяженням цього ж автомобіля як рухомого майна, яке було зареєстровано раніше позивачем, та який має переважне право на проведення процедури звернення стягнення, тому суд приходить до висноку про зняття арешту з автомобіля ВАЗ 21103 ЗНГ, номерний знак [NUMBER], [NUMBER]. Щодо позовних вимог в частині скасування постанови серії ВП № 39554873 від 16 січня 2014 року про оголошення розшуку автомобіля, то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено відповідно до ст.60 ЦПК України неправомірності винесення такої постанови державним виконавцем в межах виконання постанови Донецького Окружного адміністративного суду від 17 липня 2013 року про стягнення з ФОП [PERSON] на користь держави заборгованості з єдиного податку у розмірі 23 780,80 грн.

Outcome: partial