Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт на вказане майно. Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину після смерті матері, оскільки проживав, був зареєстрований у вказаному будинку та не відмовився від спадщини протягом встановленого строку. Він у встановленому законом порядку подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2020 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Кенцало Л.В. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не прибув, однак про розгляд справи повідомлений належним чином. Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у підготовче судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зважаючи на таке. Згідно із ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , в графі батьки вказано [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30 грудня 2008 року Любинською сільською радою Яворівського району Львівської області. Відповідно до довідки № 1159 від 22 жовтня 2020 року, виданої Любинською сільською радою Яворівського району Львівської області, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] до дня смерті [INFO] . [PERSON] проживав та був зареєстрований разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 1160 від 22 жовтня 2020 року, виданою Любинською сільською радою Яворівського району Львівської області. [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і все те, на що вона за законом мала право, що підтверджується копією заповіту від 16 березня 2007 року, посвідченого секретарем Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області та зареєстрованим за № 12. Також судом з наданої приватним нотаріусом Кенцало Л.В. спадкової справи № 38/2020 до майна померлої [PERSON] встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , та протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Також суд встановив, що інших спадкоємців до обов`язкової частки у спадщині немає, оскільки чоловік [PERSON] (батько [PERSON] ) помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , наявним в матеріалах спадкової справи. Отже, оскільки позивач постійно проживав зі спадкодавцем, не заявив про відмову від спадщини, та звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину. Однак приватний нотаріус Кенцало Л.В. постановою від 25 жовтня 2020 року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, як описано вище, [PERSON] , як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 15, 16, 1261 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved