Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Великозаліснянської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування вимог вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало йому на праві приватної власності, а саме земельну частку (пай) по колективному сільськогосподарському підприємству «Пролісок» с.Великозалісся Кам»янець-Подільського району розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах. За законом він є спадкоємцем майна [PERSON] На час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, а тому спадщину прийняв. Через втрату сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого на ім.»я [PERSON], позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріуса. Просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) по по колективному сільськогосподарському підприємству «Пролісок» с.Великозалісся Кам»янець-Подільського району розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не з»явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 12.08.2014 року. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства «Пролісок» с. Великозалісся Кам»янець-Подільського району розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах, і належала спадкодавцю згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], зареєстрованого в реєстрі за № [NUMBER] від 04.03.1997 року, що підтверджується копією сертифіката, долученого до матеріалів справи. Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 20.03.1954 року позивач є сином [PERSON] Згідно ст.. 529 ЦК України (1963 р) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Інші діти спадкодавця [PERSON], [PERSON], [PERSON] від отримання спадщини відмовились на користь позивача. Відповідно довідки № 353 від 12.12.2014 року, виданої Великозаліснянською сільською радою, в управління спадковим майном після смерті [PERSON], вступив [PERSON], який проводив поховання Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 39754323 від 27.02.2015 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, інших спадкоємців немає. Отже єдиним, хто прийняв спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON] Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР виявляється, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК України (1963 року) спадкоємцям, що прийняли спадщину, видається свідоцтво про право на спадщину. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Листом № 15/02-31 від 05.02.2015 року приватний нотаріус Кам»янець-Подільського районного нотаріального округу Бокуліч З.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючих документів на зазначене майно, що є підставою для спадкоємця звернутись за захистом свого права в суд.. Згідно оголошення в газеті «Ключ» від 13.03.2015 року сертифікат на право на земельну частку серія [NUMBER] на земельну частку (пай), виданий на ім.»я [PERSON] вважається недійсними, оскільки його оригінал втрачений. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що позивач має право на спадкування права на земельну частку (пай), посвідченого відповідним сертифікатом, після смерті [PERSON], тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного, ст. ст..529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 213-215 ЦПК України, -

Outcome: approved