Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проживає у квартиру [ADDRESS]. Поверхом вище у квартирі [ADDRESS] проживає відповідачка. Позивач стверджує, що 13.03.2014р. відбулось затоплення його квартири, оскільки в квартирі [NUMBER] було виявлено течу з труб системи опалення у місці роз'єднання зі стояком опалення. Вищевказаний факт підтверджується актом КП ЖКС «Пересипський». Позивач стверджує, що відповідно до висновку Одеської філії «НІДПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» вартість відновлюваних будівельних робіт в квартирі складає суму у розмірі 10903 гривні. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у розмірі 10903 гривні, а також моральну шкоду у розмірі 20000 гривень.. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, а також підтвердив обставлених заявлених вимог. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково та пояснила, що дійсно у в квартирі була виявлена теча з труб системи опалення у місці роз'єднання зі стояком опалення. Відповідачка погоджується відшкодувати шкоду, проте не в розмірі, який був визначений позивачем. За твердженням відповідачки позивач включив у кошторис будівельних робіт, наслідки попередніх затоплень, які не були пов'язані з течею в системі опалення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так, в судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. (а.с. 3) Поверхом вище розташована квартира [ADDRESS], яка належить на праві спільної часткової власності у рівних частках [PERSON], а також [PERSON], що підтверджується копію свідоцтва про права власності від 24.12.1997р.. (а.с. 137) Судом встановлено, що 13.03.2014р. відбулось затоплення квартири [ADDRESS] оскільки в квартирі [NUMBER] даного будинку була теча з труб системи опалення у місці роз'єднання зі стояком опалення. Вищевказаний факт підтверджується актом КП ЖКС «Пересипський» від 14.03.2014р. (а.с. 5-6) Представник відповідача позовні вимоги визнала частково та пояснила, що дійсно у в квартирі була виявлена теча з труб системи опалення у місці роз'єднання зі стояком опалення. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає доведений факт встановлення причини затоплення квартири відповідача, тобто теча труб системи опалення у місці роз'єднання зі стояком опалення. Судом також встановлено, що відповідачка від'єдналась від системи опалення в 2007р., що підтверджується відповідним актом. (а.с. 56) З акту КП «Теплопостачання м. Одеси» від 21.05.2014р. вбачається, що необхідно встановити нове з'єднання труб опалення. (а.с. 57) Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 3 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, суд вважає, що позивач має право вимагати на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справи за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року споживач зобов'язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 2) своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; 4) за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; 6) дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм; 8) дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; 9) своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. У відповідності до п. 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 споживач зобов'язаний: 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; Крім того, п. 17 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 р. N 933 встановлено, що споживач зобов'язаний: 8) своєчасно вживати заходів до усунення виявлених несправностей, пов'язаних з отриманням послуг, що виникли з його вини; 9) за власний рахунок проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання, що вийшли з ладу з його вини; 10) своєчасно проводити підготовку квартири (будинку садибного типу) і його санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; Пунктом 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 також встановлено, що точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є: 1) у багатоквартирному будинку послуги з: централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири; Згідно п. 11 Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 529 Споживач зобов'язаний: 2) своєчасно інформувати виконавця про виявлення несправностей в інженерних мережах, конструктивних елементах належного йому приміщення; 7) своєчасно вживати заходів до усунення пов'язаних з отриманням послуг неполадок, що виникли з власної вини; 9) своєчасно проводити підготовку квартири (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку) та технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. На підставі вищевикладених норм законодавства суд вважає, що відповідачка халатно поставилась до своїх обов'язків як споживача, а саме не вжила заходів до усунення виявлених несправностей, пов'язаних з отриманням послуг, які виникли з їх вини, не провела підготовку квартири і санітарно-технічних приладів. Таким чином, відповідачка повинна відшкодувати матеріальну шкоду. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності у рівних частках [PERSON], а також [PERSON], що підтверджується копію свідоцтва про права власності від 24.12.1997р.. (а.с. 137) В судовому засіданні позивач не просив притягнути до участі в справі в якості співвідповідача - [PERSON]. В той же час, суд її залучив в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Згідно ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. встановлено договором між ними. У відповідності до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Частиною 1 ст. 544 ЦК України встановлено, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Частиною 1 ст. 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. На підставі вищенаведених норм суд вважає, що оскільки [PERSON], а також [PERSON] спільно проживають в квартирі вони повинні нести відповідальність як солідарні боржники. В той же час, [PERSON] зберігає право регресної вимоги до [PERSON] у розмірі 1/2 частки від суми відшкодування шкоди. Судом встановлено, що результаті залиття квартири [ADDRESS] сталося намокання стелі і стін в кутовій частині кухні та кімнати.(а.с. 6) Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3319/24 від 26.09.2014р. вартість ремонтно-будівельних робіт з врахуванням вартості будівельних матеріалів для усунення пошкоджень в результаті заток квартири [ADDRESS] складає суму у розмірі 3921 гривня. (а.с. 115-116) Суд вважає, що саме вищевказана сума підлягає стягненню з відповідачки, оскільки наданий кошторис позивачем не є експертним висновком. Стаття 23 ЦК України, встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Стаття 1167 ЦК України встановлює, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини В позовних вимогах позивач посилається на те, що внаслідок затоплення квартири він позбавлений права нормально користуватися квартирою. В зв'язку з чим, позивач просив стягнути з відповідачку моральну шкоду у розмірі 20000 гривень. Суд вважає, що позивач зазнав душевних страждань у зв'язку із пошкодженням його майна, що призвело до зміни життєвих умов, необхідності витрачати додатковий час для відновлення квартири. Однак розмір позовних в цієї частині, не відповідає характеру та тривалості моральних страждань. Суд оцінує розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачів у розмірі 700 гривень. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Таким чином, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідачки витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 2125 (дві тисячі сто двадцять п'ять) гривень 44 (сорок чотири) копійки, витрати за перерахування коштів у розмірі 21 (двадцять одна) гривня 25 (двадцять п'ять) копійок. Враховуючи той факт, що позивач був звільнений від сплати судового збору, то, згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial