Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №8, розташованою в буд. 10 по вул. Звєрєва в м. Олександрії Кіровоградської області. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником зазначеної квартири, в якій крім нього, зареєстрований [PERSON] як колишній власник. Реєстрація у належній йому квартирі особи, яка там фактично не проживає, створює перешкоди та незручності в користуванні та розпорядженні нею. Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Подав заяву, в якій просив позов задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Крім того, зазначив, що проти ухвалення заочного розгляду не заперечує (а. с. 21). Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, судова повістка вручена житлово-експлуатаційній організації КП «Житлогосп», в судове засідання не зявилася (а. с. 20, 27). Причини неявки суду не повідомив, з заявою про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Відповідно до ч. 5 ст. 74 та ч. 3 ст. 76 ЦПК України, вважається таким, що про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 224 226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 вересня 2017 року (а. с. 5 6, 7, 8 9). В даній квартирі, як колишній власник, зареєстрований з 16 серпня 2000 року [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою КП «Житлогосп» про склад сімї (а. с. 10). Тобто, відповідач був зареєстрований у [INFO] до отримання у власність зазначеної квартири позивачем. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16. Оскільки, судом встановлено, що відповідач не є членом родини позивача, не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, та позивач не надавав свою згоду на користування квартирою відповідачем, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №8 в будинку №10 по вул. Іллі Звєрєва в м. Олександрії Кіровоградської області. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав та просив не стягувати судовий збір з відповідача. На підставі ст. ст. 16, 317, 319, 321 ЦК України та ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 215, 218, 224 226 ЦПК України, суд

Outcome: approved