Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно розпорядження голови Червонослобідської сільської ради Михайленко З.М. №26 від 02.02.2016 року, з 03.02.2016 року його було призначено на посаду директора БОЕКП «Агроекологія» та на підставі рішення виконавчого комітету Черкавонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 04.05.2017 року, незаконно звільнено із займаної ним посади на підставі розпорядження голови Червонослобідської сільської ради Михайленко З.М. за №169 від 05.05.2017 року. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03 липня 2018 року розпорядження голови Червонослобідської сільської ради та Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради визнано протиправними та [PERSON] поновлено на посаді директора комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Рішення суду набрало законної сили 03.08.2018 року. Позивач зазначив, що в результаті психологічного тиску, який чинився на нього, як на керівника КП «Агроекологія» з боку голови Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області Михайленко З.М., що призвело до погіршення здоров'я позивача та він змушений був звернутися за медичною допомогою до Черкаської ЦРЛ, де проходив лікування. Вказаними незаконними діями відповідача, позивачу було завдано матеріальних збитків на суму 1100грн. Також позивач, вказує що діями відповідачів по справі, йому було завдано душевних страждань, а тому моральну шкоду оцінює у розмірі 100000грн. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить суд солідарно стягнути з відповідачів матеріальну та моральну шкоду у вказаному ним в розмірі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області Бойко А.С. не з'явився, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представник виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи виконавчий комітет Червонослобідської сільської ради був повідомлений, що підтверджується даними поштового повідомлення. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно розпорядження голови Червонослобідської сільської ради Михайленко З.М. №26 від 02.02.2016 року, з 03.02.2016 року його було призначено на посаду директора БОЕКП «Агроекологія». Відповідно до рішення виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 04.05.2017 року, звільнено із займаної ним посади на підставі розпорядження голови Червонослобідської сільської ради Михайленко З.М. за №169 від 05.05.2017 року. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03 липня 2018 року розпорядження голови Червонослобідської сільської ради та Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради визнано протиправними та [PERSON] поновлено на посаді директора комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Рішення суду набрало законної сили 03.08.2018 року. Внаслідок не правомірних дій відповідачів, у позивача погіршився стан здоров'я, у результаті чого він змушений був пройти медичне обстеження та поніс матеріальні збитки, у розмірі 1100грн, що підтверджується квитанцією ТОВ «Скен-Лайф» за надання медичних послуг, а саме МРТ головного мозку. Позивачу було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в сумі 100 000 грн., яка завдана душевними стражданнями, яких він зазнав у зв'язку з незаконним звільненням із займаної посади. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майновий збиток, нанесений неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також збиток, нанесений майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, яка його нанесла. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, ч. 2 ст.1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст.1167,1187 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме - особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За п. 5 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Вивчивши матеріали справи, суд не вбачає причино-наслідкового зв'язку із протиправними діями відповідачів, щодо звільнення [PERSON] із займаної ним посади директора комунального підприємства «Виробниче підприємство «Агроекологія» Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області із погіршенням стану його здоров'я. Відшкодування збитків понесених позивачем на обстеження у медичному закладі, не передбачено нормами чинного законодавства, зокрема ст.22 ЦК України, а тому дана вимог позивача не обґрунтована та не підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, суд вивчивши матеріали справи, вбачає протиправний характер у діях відповідачів, у наслідок яких, [PERSON] було завдано душевних страждань, а тому із відповідачів на користь позивача підлягає стягнення моральна шкода. Відповідно до ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Заяви від [PERSON], щодо визначення ступеня вини Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області та виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області до суду не надходили, а тому із відповідачів у рівних частинах підлягає до стягнення розмір моральної шкоди. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума 10000,00 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: partial