Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання від 19.09.2011 року та визнання права власності на квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS], мотивуючи тим, що передавши [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS], позивачка розраховувала на виконання умов договору довічного утримання. Однак, з часу укладення договору відповідачка свої зобов'язання не виконувала, забезпечення позивачці не надавала. В серпні 2012 року відповідачка передала позивачці свій примірник договору і пояснила, що її не цікавить квартира, відповідачка також не оформила право власності на квартиру на себе, що свідчить про її згоду на розірвання договору. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Відповідачка в судові засідання не з'являлась, про дату, час та місце судових засідань повідомлялась належним чином, причини неявки суд не повідомила. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] суду пояснила, що підтримує дружні стосунки з позивачкою, з відповідачкою не знайома. З позивачкою свідок спілкується майже щодня, жодного разу свідок не бачила щоб до позивачки приходив хтось окрім родичів, відповідачки [PERSON] свідок ніколи не бачила у квартирі позивачки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що перебуває у хороших стосунках з позивачкою, з відповідачкою вона знайома, однак не спілкується. Позивачка проживає в квартирі сама. З дитинства позивачка та відповідачка дружили. Останніх чотири роки свідок нічого не чула про відповідачку. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 19 вересня 2011 року між позивачкою та відповідачкою було укладено договір довічного утримання (надалі Договір) (а.с.4-5). Пунктом 1 Договору визначено, що [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру за [ADDRESS], взамін чого, [PERSON], зобов'язалась забезпечити [PERSON] утриманням та доглядом довічно. Згідно п. 9 Договору, Набувач ([PERSON]) зобов'язується надати Відчужувачу ([PERSON]) довічне забезпечення, що визначається у вигляді: забезпечення її житлом, шляхом збереження права безоплатного по життєвого проживання у відчужуваній квартирі; забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням; забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; здійснення догляду та необхідної допомоги; надання побутових послуг (прання постільної білизни, послуг перукаря, ремонт побутової техніки, тощо); забезпечення належними лікувальними засобами; Відповідно до п. 10 Договору, грошова оцінка зазначених у цьому договорі видів матеріального забезпечення на місяць за згодою сторін визначається у розмірі 300 грн. на місяць. Відповідно до вимог ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру, або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Договір довічного утримання (догляду) за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації (ч.2 ст.745 ЦК України). Набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до вимог статті 334 цього Кодексу (ст.748 ЦК України). В ч.4 ст.334 ЦК України вказано, що якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Пунктом 14 Договору визначено, що у випадку невиконання договору довічного утримання або неналежного виконання, цей договір може бути розірвано у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. З дослідженого в судовому засіданні, показів свідків [PERSON], [PERSON], слідує те, що обов'язки за договором довічного утримання відповідачка не виконує належним чином, доказів які б спростовували такі обставини відповідачка суду не надала. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивачки, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 334, 744, 745, 748, 755, 756 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved