Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.02.2003 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. За час шлюбу у них народились двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] - [INFO] . Рішенням Франківського районного суду\~м.\~Львова від\~30.01.2018\~року шлюб\~між сторонами\~розірвано. На підставі договору №290 від 22.07.2005 року та договору №25/12/01-1 від 22.12.2006 року сторонами у шлюбі\~було придбано\~нерухоме майно,\~а саме:квартиру [ADDRESS] , загальною площею 100,8 кв. м. та автостоянку загальною площею 14,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно було набуте за спільною згодою подружжя та було зареєстровано на відповідача, однак на даний час [PERSON] заперечує право спільної власності подружжя на дану квартиру та автостоянку, а відтак вона змушена за захистом свого права звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, дали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Проти заочного рішення не заперечують та просить такий позов задовольнити. Відповідач повторно\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про причини\~своєї неявки\~суд не\~повідомив,\~хоча належним\~чином був\~повідомлений про\~день,\~час та\~місце слухання\~справи,\~а тому\~на підставі\~ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого не заперечив позивач та його представник. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спорів по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 4\~ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. \~ \~ \~ \~За вимогами ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 08.02.2003 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у міському відділі реєстрації актів громадського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис, про що зроблено відповідний актовий запис №194. У шлюбі народилися двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] - [INFO] . \~ \~ \~ \~Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 30.01.2018 року вищезазначений шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з договору №290 від 22.07.2005 року(а.с.6-7) та договору №25/12/01-1 від 22.12.2006 року(а.с.12-13), що сторонами у шлюбі\~було придбано\~нерухоме майно,\~а саме:квартиру [ADDRESS] та автостоянку загальною площею 14,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №200022735 від 12.02.2020 року(а.с.16) вбачається, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за відповідачем [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ майна подружжя може бути здійснено у добровільному або судовому порядку. Згідно з ст.63 СК України\~- дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до положень\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 70 СК України,\~ст. 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~ \~ \~ \~Відповідно роз`яснень у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, суду необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст.\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Дружина, чоловік розпоряджається майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою (ст. 65 СК України). \~ \~ \~ \~Частиною 3\~статті 368 ЦК України\~передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 2\~ст. 369 ЦК України\~розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. \~ \~ \~ \~Виходячи з доказів досліджених під час розгляду справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що квартиру за адресою: [ADDRESS] \~та автостоянку\~загальною площею\~14,0\~кв.м.,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] було набуте [PERSON] під час шлюбу з позивачкою, а відтак вказана квартира та автостоянка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до пункту 3 частини першої\~статті 57 СК України\~особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень частини першої\~\~статті 71 СК України\~майно,\~\~що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу,\~\~може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. З урахуванням вищенаведеного відповідачем жодних належних та допустимих доказів на необхідних для спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до приписів\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~На підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача\~ [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3638,10грн. судового збору.

Outcome: approved