Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та 1/4 частину земельної ділянки площею 2,1213 га, кадастровий номер [NUMBER], яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області та належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 листопада 2008 року. Він (позивач) прийняв спадщину після смерті батька, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали [PERSON] на підставі державного акта серії [NUMBER]. У видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину земельної ділянки площею 2,1213 га, кадастровий номер [NUMBER], йому (позивачу) відмовлено у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 2,1213 га, кадастровий номер [NUMBER], в порядку спадкування після смерті [PERSON] У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання представник Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти позову [PERSON], просив справу розглядати без участі їх представника. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу в відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] успадкував після смерті дружини - [PERSON], яка померла [INFO], 1/4 частину земельної ділянки площею 2,1213 га, кадастровий номер [NUMBER], яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 листопада 2008 року (а.с. 13), копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № [NUMBER] від 28 вересня 2016 року (а.с. 17), копією технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 5 вересня 2016 року (а.с. 18-21) та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 22). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 11 грудня 2007 року [PERSON] склав заповіт, яким належну йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] земельну ділянку заповів [PERSON], що підтверджується копією зазначеного заповіту (а.с. 40). Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Статтею 1245 ЦК України встановлено, що частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Таким чином, 1/4 частина земельної ділянки площею 2,1213 га, кадастровий номер [NUMBER], спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син - [PERSON], на ім'я якого 23 березня 2016 року було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Інші спадкоємців, які б прийняли спадщину, відсутні, що підтверджується копією спадкової справи № 377/2014 (а.с. 38-42). Таким чином, [PERSON], як єдиний спадкоємець [PERSON] першої черги за законом, успадкував після смерті [PERSON] 1/4 частину земельної ділянки площею 2,1213 га, кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину земельної ділянки площею 2,1213 га, кадастровий номер [NUMBER], в зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 4 січня 2017 року (а.с. 14). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи добуті й досліджені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved