Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить накласти стягнення на ? частку квартири [ADDRESS], що була одержана в натурі спадкоємцями - співвідповідачами [PERSON] й [PERSON], відповідно по ? частці кожним, в рахунок погашення перед нею (позивачем) заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 390778 грн. 48 коп. померлого [INFO] спадкодавця - [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що є кредитором спадкодавця [PERSON], який за життя заборгував їй аліменти в розмірі 390778 грн. 48 коп. Тому, посилаючись на норми статей 1281, 1282 ЦК України, вважає, що відповідачі - матір та син померлого зобов'язані задовольнити її вимоги як кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного ними у спадщину, тобто вартості однієї другої частки спірної квартири, однак кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити її вимоги особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині - вартості ? частки квартири. В судовому засіданні представник позивача вимоги своєї довірительки підтримав та з підстав, наведених у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов не визнали та в обґрунтування своїх заперечень пояснили, що в силу положень статей 608, 1219 ЦК України, обов'язок боржника [PERSON] щодо сплати кредиторові [PERSON] аліментів не входить до складу спадщини, оскільки таке зобов'язання припиняється смертю боржника, будучи нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Виходячи з наведеного, у задоволенні позову просять відмовити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що є сином померлого [INFO] [PERSON]. Його (відповідача) мамою є позивач [PERSON], тому згідний передати їй успадковану ним ? частку квартири [ADDRESS]. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. На підставі поданих позивачем, а також витребуваних за її клопотанням письмових доказів (документів) судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.4, 50), який на день своєї смерті був власником однієї другої частки квартири [ADDRESS]. Співвласником ще однієї другої частки вказаного житла є позивач [PERSON] (а.с.5, 6). Спадкоємці першої черги за законом - матір і син спадкодавця [PERSON], відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в силу положень статей 1268, 1269 ЦК України, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, відповідно від 25 лютого та від 03 квітня 2014 року. Після цього, 16 вересня 2014 року спадкоємцю [PERSON] нотаріусом було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі котрого за відповідачем було зареєстроване право власності на ? частку квартири [ADDRESS] (а.с.10, 51 - 55, 58 - 61). Спадкоємиці [PERSON] свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Разом з тим, 18 червня 2014 року позивач [PERSON] подала через приватного нотаріуса [PERSON] письмову вимогу до спадкоємців - відповідачів [PERSON] і [PERSON] про погашення заборгованості спадкодавця, в загальному розмірі 390778 грн., що виникла внаслідок несплати [PERSON] на користь [PERSON] аліментів та неустойки (пені) за прострочення їх сплати. Також позивач подавала аналогічну письмову вимогу особисто кожному зі спадкоємців 03 липня 2014 року (а.с.8, 9, 57). Як слідує з виданого Рівненським міським судом Рівненської області 16 серпня 2007 року виконавчого листа №2-1599/06 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 14 листопада 2005 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7), виданого 01 серпня 2013 року цим же судом виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пені) в розмірі 345563 грн. 32 коп. за прострочення сплати аліментів (а.с.15), а також з наданого представником позивачки розрахунку заборгованості по аліментах, обчисленому державним виконавцем за період з 14.11.2005 р. по 31.12.2013 р., заборгованість боржника перед стягувачем зі сплати аліментів станом на 31.12.2013 р. становить 45215 грн. 16 коп., що сумарно із несплаченою [PERSON] на користь [PERSON] неустойкою (пенею) за прострочення сплати аліментів становить 390778 грн. 48 коп. Виходячи з наявної суми заборгованості, позивачка просить суд захистити її порушене майнове право, як одержувача аліментів, шляхом накладення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, тобто на ? частку успадкованої ними (по ? частці) квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Склад майна, яке може бути одержане у спадщину, передбачено ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачено п.5 ч.1 ст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Частиною першою ст.608 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Виходячи з наведених норм цивільного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що зобов'язання зі сплати аліментів на утримання дитини (дітей) є нерозривно пов'язаним з особою платника аліментів (батьком дитини), а відтак, у разі смерті платника аліментів, зобов'язання щодо їх сплати припиняється і не входить до складу спадщини. З огляду на це, відсутні правові підставі стягнення зі співвідповідачів на користь позивачки, шляхом накладення стягнення на нерухоме майно, заборгованості зі сплати аліментів нині померлого їх платника, котра (заборгованість) не увійшла до складу спадщини. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] не ґрунтуються на вимогах закону, тому до задоволення не підлягають, при цьому співвідповідачами не були порушені майнові права чи інтереси позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Outcome: dismissed