Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання недійсною угоди №347209 від 08 квітня 2011 року про надання послуг з придбання автомобіля через систему придбання у групах «АвтоТак», укладену між позивачем та відповідачем, про стягнення з відповідача на користь позивача сплачених, відповідно до вищезазначеної угоди, коштів у сумі 63 624,38 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 08 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду №347209, згідно якої відповідач надає позивачу послуги по придбанню автомобіля через систему придбання у групах «АвтоТак». 08 квітня 2011 року позивачем було сплачено вступний внесок в сумі 5 472,00 гривень. [PERSON] щомісячно в установлені строки сплачував кошти, за період до квітня 2012 року було сплачено внески на загальну суму 58 152,38 гривень, а разом зі вступним внеском - 63 624,38 гривень. [PERSON] було включено в групу 1112, порядковий номер 084. У квітні 2012 року позивач написав заяву про розірвання вищезазначеної угоди. Згідно повідомлення ТОВ «Авто Просто» від 31 травня 2012 року угоду з позивачем було розірвано. На звернення [PERSON] від 20 березня 2013 року позивача було повідомлено, що він знаходиться в черзі №25 на повернення коштів у розмірі 37 971,27 гривень. Позивач не згоден з цією сумою коштів, вважає, що відповідач здійснює нечесну підприємницьку діяльність і в діях відповідача містяться ознаки пірамідальної схеми, що вводить в оману споживача, спірний договір не містить чітких строків отримання автомобіля клієнтом, тому просить суд визнати недійсною угоду №347209 від 08 квітня 2011 року про надання послуг з придбання автомобіля через систему придбання у групах «АвтоТак», укладену між позивачем та відповідачем, та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені , відповідно до вищезазначеної угоди, кошти в сумі 63 624,38 гривень. Позивач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмові пояснення та заперечення проти позову, в яких просив суд розглянути справу за відсутності представника відповідача, заперечував проти задоволення позовних вимог. Враховуючи викладені у заявах прохання сторін про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи без участі сторін, обмежившись дослідженням письмових доказів, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини та визначив відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 08 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду №347209, згідно до якої відповідач надає позивачу послуги по придбанню автомобіля через систему придбання у групах «АвтоТак» (а.с. 13). 08 квітня 2011 року позивачем було сплачено вступний внесок в сумі 5 472,00 гривень. Позивач щомісячно в установлені строки сплачував кошти, за період до квітня 2012 року позивачем було сплачено внески на загальну суму 63 624,38 гривень. (а.с. 48). [PERSON] було включено в групу 1112, порядковий номер 084 (а.с. 50). У квітні 2012 року позивач написав заяву про розірвання вищезазначеної угоди. Згідно повідомлення ТОВ «Авто Просто» від 31 травня 2012 року угоду з позивачем було розірвано (а.с. 26). На звернення [PERSON] від 20 березня 2013 року позивача було повідомлено, що він знаходиться в черзі №25 на повернення коштів у розмірі 37 971,27 гривень. (а.с. 28). Правовідносини, що виникли між сторонами законодавчо урегульовані наступним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до змісту ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог статті 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з ст. 216. ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч.3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. У відповідності до положення ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Предметом угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», є надання учаснику програми адміністративних послуг, спрямованих на придбання автомобіля. Відповідно до ст. 3 Угоди №347209 від 08 квітня 2011 року, ТОВ «Авто Просто» зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно умовами Угоди. При цьому, відповідно до п. 8.2 додатку №2 до Угоди, поняття учасник, якому надано право отримання автомобіля, має право одержати автомобіль у зазначений термін, якщо він на момент такого одержання належно виконує свої зобов'язання. Згідно угоди між «Авто Просто» та виробником та/або дистриб'ютором, останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення повинен передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля (п. 8.1 Угоди). Відповідно до ст. 5 Угоди №347209 від 08 квітня 2011 року, учасник програми зобов'язується щомісячно сплачувати повні внески - щомісячний платіж, який складається з суми чистого внеску, щомісячного внеску з оплати послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу, і підлягає сплаті учасником в порядку та у строки, визначені Угодою (додаток №2 до Угоди №347209). За системою придбання автомобілів в групах «АвтоТак», кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за Угодою, отримує автомобіль через механізм, передбачений в угоді, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок Чистого Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи (п. 1.2 ст. 1, п. 4.1 ст. 4 додатку № 2 до Угоди). За таких обставин, у діяльності ТОВ «Авто Просто» відсутні ознаки «пірамідальної схеми». Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг», фінансовою послугою є операція з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 02 червня 2011 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п. 11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Відповідно до додатку №2 Угоди, система «АвтоТак» - це торгівельна марка, що зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг «Авто Просто» з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Ураховуючи те, що ТОВ «Авто Просто» отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги), тому така діяльність є правомірною (а.с. 47). Згідно з ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 7 Угоди №347209 від 08 квітня 2011 року, Угода набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами і діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язано передбачених Угодою. Відповідно до ст.. 230 ЦК України, обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. З матеріалів справи вбачається, що під час укладання Угоди [PERSON] отримав примірник Угоди і додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ «Авто Просто». Відповідно до ст. 10 Угоди №347209 від 08 квітня 2011 року, підписання цієї Угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди й додатків до неї. Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку №2 до Угоди, учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з Угодою та прийняття її чи відмовитись від участі в системі «АвтоТак». В такому випадку учаснику повертається вся сума коштів, внесена ним на рахунок ТОВ «Авто Просто». У свою чергу позивач не звернувся до відповідача із заявою про розірвання угоди в семиденний термін, що свідчить про його згоду зі всіма умовами Угоди. Відповідно до п.13.9 Угоди №347209 від 08 квітня 2011 року, якщо учасник виявить бажання розірвати Угоду після терміну, встановленого в попередньому пункті, але до того, як його Угода буде включена до певної групи, він повинен повідомити про це ТОВ «Авто Просто». У такому випадку Угода буде розірвана, але йому не повертається сплачена ним плата за послуги, пов'язані зі вступом до системи. Проте, якщо такий учасник сплатив повні внески до включення його угоди до групи, ці внески підлягають поверненню у такому ж розмірі, в якому були сплачені, протягом 15 банківських днів після отримання письмової заяви та банківських реквізитів від учасника. Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача будь-яких коштів, оскільки відповідачем виконувались та виконуються взяті на себе обов'язки, угоду розірвано за бажанням позивача, при цьому умовами даної угоди передбачено порядок повернення коштів при її розірванні, крім того відсутні підстави для позачергового повернення [PERSON] Чистих внесків. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача, визнання угоди недійсною та стягнення коштів є необґрунтованими та недоведеними. На підставі вищенаведеного у задоволенні вимоги позивача про захист прав споживача, визнання угоди недійсною та стягнення коштів слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи що позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки позов стосується захисту прав споживача, приймаючи до уваги результат розгляду справи, суд вважає за можливе судові витрати покласти на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed