Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позивач зазначав, що 14 вересня 2018 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого останній отримав від позивача грошові кошти в сумі 46061 грн. 79 коп. Факт отримання відповідачем грошей за договором позики підтверджується розпискою від 14.09.2018 р. Договором передбачено обов`язок відповідача повернути грошові кошти до 15.09.2018 р. та те, що за прострочення повернення позики позичальник сплачує позикодавцю відсотки з розрахунку 0,5% за кожний день прострочення. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Посилаючись на викладене, з врахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 96109,51 грн., з яких: 46061,79 грн. - сума основного боргу, 45831,48 грн. - сума процентів, 3462,85 грн. - інфляційні втрати, 753,39 - 3% річних. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та що позов підтримує та просить його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. Судом встановлено, що 14 вересня 2018 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого останній отримав від позивача грошові кошти в сумі 46061 грн. 79 коп. (а.с.11). Факт отримання відповідачем грошей за договором позики підтверджується розпискою від 14.09.2018 р. (а.с.11). Таким чином суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно мали місце правовідносини, до яких можуть застосовуватись положення передбачені ст. 1046-1049 ЦК України. Так, відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договором передбачено обов`язок відповідача повернути грошові кошти до 15.09.2018 р., та те, що за прострочення повернення позики позичальник сплачує позикодавцю відсотки з розрахунку 0,5% за кожний день прострочення. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.ст. 625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми. Відповідач прострочив виконання зобов`язання з 15.09.2018 р. по 02.04.2019 р., тобто на 199 днів. Розрахунок 0,5 % за кожен день прострочення зобов`язання становить: (сума боргу) х 0,5% = (один день прострочення у гривнях), а саме: 46061,79 грн. х 0,5% = 230,30 грн. Загальна сума процентів у гривнях за весь час прострочення: (один день прострочення у гривнях) х (кількість прострочених днів) = 230,30 грн. х 199 днів = 45831,48 грн. Розрахунок 3% річних становить: (сума боргу) х (3% річних) х (кількість днів прострочення платежу) / 100/ 365 (кількість днів у році), а саме: 46061,79 грн. х 3 % х 199 / 100 / 365 = 753,39 грн. Розмір інфляційних нарахувань обчислено наступним чином: (сума боргу) х (індекс інфляції за кожен місяць) / 100, а саме: 46061,79 грн. х (вересень 2018 р. - 101,9% х жовтень 2018 р. - 101,7% х листопад 2018 р. - 101,4% х грудень 2018 р. - 100,8% х січень 2019 р. - 101,0% х лютий 2019 р. - 100,5% х березень 2019 р. - індекс не встановлено). Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача за договором позики підлягають грошові кошти у розмірі 96109,51 грн., з яких: 46061,79 грн. - сума основного боргу, 45831,48 грн. - сума процентів, 3462,85 грн. - інфляційні втрати, 753,39 - 3% річних. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved