Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 травня 2008 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 366. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через протилежність поглядів на життя та різних характерів. Останні пять років вони не проживають однією сімєю, відповідач не цікавиться її життям та життям їхнього сина, не приймає участі в його утриманні. Два роки тому переїхав жити до своїх батьків. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі та суперечить її інтересам. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, письмових пояснень та клопотань на адресу суду не подавав. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 травня 2008 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 366 (а.с.4). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved