Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2008 року. У шлюбі в них народилась дочка [PERSON] - [INFO], яка після розірвання шлюбу проживаює з нею та знаходиться на її утриманні і вихованні. Рішенням Надвірнянського районного суду від 11.11.2008 року присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що дана сума аліментів є недостатньою для утримання дитини. Так, на даний час вона разом з неповнолітньою дитиною проживає в будинку своїх батьків, власного житла не має, підсобного господарства не веде, не працює, інших доходів не має, тому перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Відповідач додаткових коштів на утримання дитини не надає, її потребами не цікавиться. Відповідач працює по тимчасових заробітках на будівництві, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини в більшому розмірі. Крім того, він є фізично здоровою працездатною людиною, інших утриманців не має. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить суд постановити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача в її користь витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу слухати у його відсутності. Також подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги позивача визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього в користь позивача аліментів в твердій грошовій сумі, однак заперечує проти розміру аліментів, вказаного позивачем. Вказує, що він переніс тяжке захворювання, в зв'язку з яким поніс значні витрати на лікування, і ще на даний час продовжує хворіти та лікуватись. Через хворобу він неспроможний фізично працювати, тому змушений був звільнитись з роботи. На даний час він періодично виконує роботи, не пов'язані з фізичною працею, через що отримує мізерні доходи. Також він здійснює догляд за перестарілим дідусем, за що отримує 330 грн. В зв'язку з цим вважає твердження позивача про те, що він працює на будівництві, де отримує значні доходи, безпідставними та надуманими. Таким чином, його матеріальне становище на даний час є тяжким і він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі, вказаному позивачем. Просить призначити мінімальний розмір аліментів на дитину, передбачений законом. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, підтримав позицію відповідача, викладену у відзиві, просив постановити рішення, яким стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дитини в сумі, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2008 року (а.с. 5). У шлюбі в них народилась дочка [PERSON] - [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 3). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.11.2018 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Зарічанської сільської ради вбачається, що позивач на даний проживає в будинку своїх батьків, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, не працює, інших доходів не має (а.с. 7). З документів, долучений відповідачем вбачається, що він офіційно не працює, підприємницької діяльністю не займається, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, хворіє, в зв'язку з чим несе додаткові витрати на лікування, здійснює догляд за перестарілим дідусем (а.с. 21-26). Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому може надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини в більшому розмірі. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як роз'яснив Верховний Суд України, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника. Враховуючи вище наведене, величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд прийшов до висновку що про наявність підстав для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. З врахуванням обставин справи, стан здоров'я та матеріального становища дитини, матеріального стану та стану здоров'я відповідача, який не працює, хворіє, інших утриманців не має суд прийшов до висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності дост. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу згідно квитанції серії АЕ № 592 від 12.02.2018 р., а також 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved