Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, стверджуючи, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,3876 га та земельної ділянки площею 2,4785 га, що розташовані на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області. Позивач також стверджував, що померла [PERSON] склала заповіт, у якому заповіла йому земельну ділянку площею 2,4785 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, проте отримати свідоцтво про право власності на спадщину позивач не має можливості через відсутності кадастрового номеру на вказану земельну ділянку. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,4785 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області у судове засідання не з'явився, але надали заяву, в якій проти задоволення позову не заперечували та просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,3876 га та земельної ділянки площею 2,4785 га, що розташовані на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області. [PERSON] склала заповіт, у якому земельну ділянку площею 2,4785 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області заповіла позивачу [PERSON], а земельну ділянку площею 2,3876 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області заповіла [PERSON] Земельна ділянка площею 2,4785 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 10 серпня 2004 року. [PERSON] є онуком померлої [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с.4-6). Позивач з додержанням 6-місячного строку звернувся до Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці [PERSON], проте отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом у вигляді земельної ділянки площею 2,4785 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області не є можливим, у зв'язку з відсутністю витягу з державного земельного кадастру на вищевказану земельну ділянку. Відповідно до довідки управління держземагентства у Котовському районі Одеської області кадастровий номер на земельну ділянку площею 2,4785 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала [PERSON], не визначався. Згідно листа держаного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] №366/01-16 від 21 квітня 2015 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №156/2014, із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] та [PERSON], свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до довідки управління держземагентства у Котовському районі Одеської області вартість земельної ділянки площею 2,4785 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала [PERSON] становить 62987,44 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та за правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю. За змістом ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування; Згідно ч.9 ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Діючим законодавством встановлено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину до складу якої входить земельні ділянки, але ж відповідно до Постанови КМ України від 06.05.2009 р. № 439 та Постанови КМ України від 26.08.2009 р. № 901 «Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку» тільки за наявністю Витягу з державного реєстру земель. Суд вважає, що недоліки правовстановлюючих документів не можуть перешкоджати позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину на законних підставах. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved