Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Міжнародна страхова компанія» в якому просив стягнути з відповідача на його користь 130014,69 грн. та судові витрати у розмірі 1314,63 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що він є власником автомобіля марки «MAN L20» державний номер [NUMBER] . 07.04.2020 року близько 21-15 год. на автодорозі Р-04 Біла Церква Тараща, 4-км поблизу с. Шкарівка, водій [PERSON] керуючи автомобілем «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] рухаючись в напрямку м. Тараща здійснив виїзд на зустрічну смугу не допустив зіткнення із належним йому автомобілем «MAN L20» під керування водія [PERSON] , який рухався по своїй смузі в напрямку м. Біла Церква. Внаслідок ДТП водій автомобіля «BMW» загинув на місці, автомобілі було пошкоджено пожежею. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на час ДТП була застрахована полісом № АО4757313. 14.09.2020 року він звернувся із заявою про виплату належного страхового відшкодування. 17.09.2020 року ТДВ «МСК» було отримано його заяву. У відповідності до Розрахунку страхового відшкодування за страховою справою № 17815, матеріальний збиток, завданий йому як власнику транспортного засобу становить 475416,00 грн., а розмір страхового відшкодування, враховуючи ліміт страхової виплати становить 129000,00 грн. Проте, належне йому страхове відшкодування ТДВ «МСК» виплатила частково, а саме: 16.01.2021 року в сумі 5000,00 грн., 22.01.2021 року в сумі 5000,00 грн., 03.02.2011 року в сумі 4000,00 грн., 05.02.2021 року в сумі 2000,00 грн. До 17.12.2020 року відповідач повинен був здійснити йому виплату страхового відшкодування. В зв`язку з тим, що відповідачем не були виконані свої зобов`язання він також просить стягнути інфляційні витрати в розмірі в сумі 5638,98 грн., 3 % річних в сумі 2137,53 грн., пеню з урахуванням подвійної ставки НБУ в сумі 9508,18 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.10.2021 року задоволено заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Представник позивача в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю , вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача ТДВ «Міжнародна страхова компанія» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.06.2020 року, кримінальне провадження № 12020110000000221 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України закрито, в зв`язку з відсутністю в діянні водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України. Постановою встановлено, що 07.04.2020 року близько 21-15 год. на автодорозі Р-04 Біла Церква Тараща, 4-км поблизу с. Шкарівка, водій [PERSON] керуючи автомобілем «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] рухаючись в напрямку м. Тараща здійснив виїзд на зустрічну смугу не допустив зіткнення із автомобілем «MAN L20» під керування водія [PERSON] , який рухався по своїй смузі в напрямку м. Біла Церква. Внаслідок ДТП водій автомобіля «BMW» загинув на місці, автомобілі було пошкоджено пожежею. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ТДВ «Міжнародна страхова компанія», що підтверджується полісом серії АО № 4757313 та був діючим на момент дорожньо-транспортної пригоди. У встановлений законом строк позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. У відповідності до Розрахунку страхового відшкодування за страховою справою № 17815, матеріальний збиток, завданий [PERSON] як власнику транспортного засобу становить 475416,00 грн., а розмір страхового відшкодування, враховуючи ліміт страхової виплати становить 129000,00 грн. До 17.12.2020 року відповідач повинен був здійснити виплату страхового відшкодування позивачу. Проте, належне йому страхове відшкодування ТДВ «МСК» виплатила частково, а саме: 16.01.2021 року в сумі 5000,00 грн., 22.01.2021 року в сумі 5000,00 грн., 03.02.2011 року в сумі 4000,00 грн., 05.02.2021 року в сумі 2000,00 грн., а всього на суму 16000,00 грн. що підтверджується наданою позивачем випискою за банківським рахунком. На даний час страхове відшкодування у розмірі 113000,00 грн. залишилось несплаченим. За змістом\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.\~Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України „Про страхування добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Згідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з пошкодженням, транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Так, відповідно до\~статті 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц (провадження № 61-913св17) вказано, що: «при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття\~526, частина друга статті\~625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Крім того, у пункті 36.5\~статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно зі\~статтею 992 ЦК України\~у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. За несвоєчасну виплату страхового відшкодування страховик має сплатити на вимогу страхувальника (чи вигодонабувача) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення. З врахуванням вищезазначеного, позовні вимоги про виплату страхового відшкодування в розмірі 113000,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п.36.2\~ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п.36.5.\~ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Строк виплати страхового відшкодування, визначений п.36.2\~ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~сплив 17 грудня 2020 року, а тому наявні підстави стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 2137,53 грн., та інфляційні витрати в сумі 5638,98 грн., а також пені в розмірі 9508,18 грн. Розрахунок зроблений позивачем приймається судом, є правильним та розрахованим відповідно до норм діючого законодавства. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved