Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та просить суд встановити факт спільного проживання однією сімєю зі спадкодавцем [PERSON] з 02 квітня 2009 року по час відкриття спадщини на день смерті [PERSON], померлої 09 квітня 2015 року, визнати за ним в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої 09 квітня 2015 року право власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Позивач пояснив, що 09 квітня 2015 року померла [PERSON] [INFO]. В день її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності номер 33496571, виданого 12.02.2015 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області. З 02 квітня 2009 року він переїхав зі своїми речами проживати до [PERSON] З цього часу він надавав їй матеріальну і фізичну допомогу, фактично вони почали проживати однією сімєю. У нього з [PERSON] був загальний бюджет, вони вели спільне господарство. Позивач забезпечував [PERSON] продуктами, ліками, тому що вона булла людиною похилого віку, інвалідом І групи та потребувала сторонньої допомоги, турбувався про неї. Також позивач оплачував всі комунальні послуги. За час спільного проживання з [PERSON] вони придбали холодильник та пральну машинку. В шлюбі позивач не перебував, близьких родичів у [PERSON] не було. В присутності позивача, 09 квітня 2015 року [PERSON] померла. Позивач організував поховання [PERSON] за кошти, які були зібрані разом з [PERSON] за час спільного проживання. 27.07.2015 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що починаючи з 2009 року вона 2 раза на рік приїжджала до [PERSON] та позивача в квартирі не бачила. Вислухавши пояснення сторін по справі, свідків, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку в задоволенні позовних вимог позивача, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 09 квітня 2015 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності номер 33496571, виданого 12.02.2015 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиці Одеської області. Квартира складається з: кімната площею 10,30 кв.м, кімната площею 17,50 кв.м, кімната площею 17,40 кв.м, кухня площею 5,90 кв.м, ванна кімната площею 2,10 кв.м, туалет площею 1,10 кв.м, коридор 7,30 кв.м, балкон 0,70 кв.м. Жила площа квартири складає 45,20 кв.м., загальна площа складає 62,30 кв.м. За життя, [PERSON] склала два заповіти, однак в подальшому їх скасувала. На день смерті [PERSON] заповіту не було. Після смерті [PERSON] позивач і відповідач звернулися з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини на підставі ст.1264 ЦК України, як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Так, позивач просить встановити факт спільного проживання однією сімєю зі спадкодавцем [PERSON] з 02 квітня 2009 року дня вселення до квартири спадкодавця та проживання в неї до часу відкриття спадщини на день смерті [PERSON], померлої 09 квітня 2015 року. Крім цього, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 02 квітня 2009 року уклав з [PERSON] договір оренди квартири [ADDRESS] та одразу вселився в квартиру, в якій проживає до наступного часу. З часу вселення до квартири [PERSON] він став проживати з нею однією сім'єю. Цєй факт підтверджується тим, що позивач надав суду розрахункову книжку по оплаті за квартиру за 2009-2015 роки та квитанції про сплату за комунальні платежі, на яких є його підпис при сплаті за вищевказані платежі (т.1 а.с. 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23). Крім цього, позивачем надані квитанції про придбання ним медичних ліків за 2012, 2014-2015 роки для [PERSON], (т.1 а.с. 24, 25, 26) так як вона була інвалідом I групи та потребувала постійного стороннього догляду, який він здійснював за нею. Факт проживання позивача в квартирі [PERSON] підтверджується тим, що одразу після вселення до квартири, він 09 квітня 2009 року уклав договір № 53617 про надання телекомунікаційних послуг, в якому вказані його прізвище та адреса проживання: [INFO]. Свідок [PERSON] повідомила що є ріелтором з нерухомого майна. Весною, в квітні 2009 року до агентства нерухомості звернувся [PERSON] з проханням знайти йому квартиру для проживання. Вона привела його до [PERSON], з якою [PERSON] уклав договір оренди строком на 6 місяців. Свідок [PERSON], який з серпня по грудень 2012 року орендував кімнату у квартирі [PERSON] пояснив, що орендував квартиру у [PERSON] За період проживання в квартирі, в неї також проживав з квітня 2009 року і [PERSON] Позивач проживав з [PERSON] однією сім'єю. [PERSON] була інвалідом I групи, потребувала стороннього догляду. Цей догляд надавав [PERSON], який постійно покупав продукти харчування, медичні ліки, убирав квартиру, стирав її особисті речі, готував для них їжу. Він бачив як [PERSON] неодноразово давала [PERSON] грошові кошти для покупки продуктів харчування, медичних ліків. Будь-хто із родичів [PERSON] до неї не приходив. Згідно до ст. 3 ч.2 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що факт спільного, постійного проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] з 02 квітня 2009 року на час відкриття спадщини - по день смерті [PERSON], 09 квітня 2015 року знайшов своє підтвердження і в поясненнях свідків [PERSON], [PERSON] і в письмових доказах. Враховуючі вказані норми та встановлені судом обставини, суд вважає, що вимога позивача про встановлення факту спільного проживання однією сімєю [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] з 02 квітня 2009 року по час відкриття спадщини на день смерті [PERSON], померлої 09 квітня 2015 року є обгрунтованою та законною, тому підлягає задоволенню. Оскільки позивач спільно проживав однією сімєю, був повязаний спільним побутом, мав спільний бюджет із [PERSON] з 02 квітня 2009 року по час відкриття спадщини на день смерті [PERSON], померлої 09 квітня 2015 року, то має право на спадщину у четверту чергу. Як вбачаэться з довідки № 21 від 05.08.1986 року з ЖБК «Приморський-13» зі спадкової справи № 399/1986 після смерті [PERSON], що пай на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON]. Також в матеріалах справи (т.1 а.с.132) є реєстраційне посвідчення Одеського міжміського бюро технічної інвентаризації від 17.11.1993 року про реєстрацію права власності на вказану квартиру за [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.02.2015 року видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається в наслідок смерті особи. Статею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 29 липня 2015 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (т.1 а.с.73). Відповідно до статті 1264 ЦК України, передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] спільно, постійно проживав однією сімєю зі спадкодавцем [PERSON] з 02 квітня 2009 року по час відкриття спадщини на день смерті [PERSON], померлої 09 квітня 2015 року, тобто більш ніж 5 років. Згідно із п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належить не лише тільки жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Крім того, свідкі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були допитані у судовому засіданні не надали жодних істотних даних, які мають правове значення для вирішення спору та встановлення того факту з якого часу проживав у квартирі [PERSON]Г, які були відносини між ним та [PERSON] Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов задовольнити, встановити факт спільного проживання однією сімєю [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] з 02 квітня 2009 року по час відкриття спадщини на день смерті [PERSON], померлої 09 квітня 2015 року та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої 09 квітня 2015 року право власності на квартиру [ADDRESS]. Також, як розяснив Пленум ВСУ у п.27 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2, виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58,59 ЦПК України) в порядку, передбаченому статтями 185,187,189 ЦПК України.

Outcome: approved