Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новобогданівської сільської ради Старобогданівського Старостинського округу Запорізької області, [PERSON] , треті особи: Михайлівська державна нотаріальна контора, [PERSON] , [PERSON] , про визнання заповіту недійсним. В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 21 січня 2020 року, представником позивача було заявлено клопотання про залишення позову без розгляду. Позивач клопотання підтримав. Ухвалою суду від 21 січня 2020 року на задоволення клопотання представника позивача позовну заяву [PERSON] до Новобогданівської сільської ради Старобогданівського Старостинського округу Запорізької області, [PERSON] , треті особи: Михайлівська державна нотаріальна контора, [PERSON] , [PERSON] , про визнання заповіту недійсним - залишено без розгляду. 27 січня 2020 року відповідач по справі [PERSON] звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення з питання стягнення з [PERSON] судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу по справі 321/956/19. Вимоги про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, мотивовані необґрунтованими діями позивача. Зокрема: створення в наслідок дій позивача перешкод по оформленню права власності в порядку спадкування, припинення нотаріусом оформлення документів по прийняттю спадщини до розгляду цивільної справи, значний перебіг часу порушення права відповідача на оформлення спадщини, неможливість отримання відповідачем прибутків від оренди спадкового майна третіми особами (орендарі земельних ділянок). В поданій заяві зазначає про наступні витрати на правничу допомогу: . 500 гривень за юридичну консультацію 05.08.2019 року, проведену адвокатом Мовчаном Олегом Григоровичем свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП 001422, видане на підставі рішення ради адвокатів Запорізької області від 02 жовтня 2017 року. Підтвердження витрат - квитанція до прибуткового касового ордеру від 05.08.2019 року; . 800 гривень 06.08.2019 року та 1000 (тисяча) гривень 19.08.2019 року за консультацію, ознайомлення з матеріалами відповідача, підготовку проекту відзиву на виконання умов договору про надання правової допомоги від 06.08.2019 року, предметом якої були правовідносини пов`язані з прийняттям спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] та набуття права власності на спадкове майно. Підтвердження витрат - квитанція до прибуткового касового ордеру від 06.08.2019 року та 19.08.2019 року, світлокопія угоди про надання правової допомоги, акт прийому передачі виконаних робіт 19.08.2019 року на виконання умов договору від 06.08.2019 року. Оригінал відзиву зберігається в матеріалах справи; . 3000 гривень за консультацію та ознайомлення клієнта з правовими позиціями Верховного Суду України, судовою практикою розгляду справ даної категорії, консультації з можливості вирішення спору в позасудовому порядку, підготовку заяви про проведення закритого судового засідання, представництво інтересів відповідача [PERSON] у судовому засіданні під час розгляду справи № 321/956/19 на виконання умов договору № 2 про надання правової допомоги від 21.01.2020 року, предметом якої були правовідносини пов`язані з прийняттям спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] та набуття права власності на спадкове майно. Підтвердження витрат - квитанція до прибуткового касового ордеру від 21.01.2020 року, оригінал договору № 2, який зберігається у матеріалах справи, оригінал заяви про проведення закритого розгляду справи, який зберігається у матеріалах справи, запис судового засідання виготовлений працівниками Михайлівського районного суду, акт прийому передачі виконаних робіт від 21.01.2020 року на виконання умов договору від 21.01.2020 року. Крім того, 31.01.2020 року суду надано розрахунок судових витрат станом на 31.01.2020 року, згідно яких, окрім раніше наданих відомостей, зазначено: -300 гривень 31.01.2020 року за надання усної консультації, стосовно обґрунтованості заяви, поданої від імені позивача про повернення судового збору. Попереднє узгодження з клієнтом позиції у відповідності до положень ЦПК України; 2000 гривень за участь у судовому засіданні за викликом суду по розгляду заяви позивача про повернення судового збору, під час розгляду справи № 321/956/19 на виконання умов договору № 2 про надання правової допомоги від 21.01.2020 року, предметом якої були правовідносини пов`язані з прийняттям спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] та набуття права власності на спадкове майно. На підтвердження витрат надана квитанція до прибуткового касового ордеру від 31.01.2020 року. Заявники - відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання за їх відсутності. Просить стягнути з [PERSON] понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7300 гривень. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Згідно наданої заяви [PERSON] , заперечує проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу з підстав завищеної вартості виконаних робіт, що не відповідає складності справи. Просить зменшити суму стягнення витрат на правничу допомогу до 1000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши заяву, надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до змісту ч.3, ч.4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Як убачається із матеріалів справи, між адвокатом Мовчаном Олегом Григоровичем та клієнтом [PERSON] укладено Договір про надання правової допомоги № 2 від 21 січня 2020 року (а.с.54). Пунктом 1.1 Договору передбачено, адвокат зобов`язується надати клієнту правничу (правову) допомогу щодо захисту його прав та законних інтересів пов`язаних з прийняттям спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] та набуття права власності на спадкове майно. Згідно п. 4.1 Договору, за надання правової допомоги клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар. Розмір гонорару визначається за домовленістю сторін і може змінюватися залежно від обсягу робіт, строку виконання доручення, результатів вирішення спірних правовідносин, ступеню складності справи, обсягу правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату та ін. Пунктом 4.2 Договору передбачено відшкодування адвокату витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, та необхідні для виконання Договору. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частиною 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Склад та розмір витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи вищевикладене, положення ст. 81 ЦПК України витрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в частині документального підтвердження, а саме, згідно розрахунку витрат на правничу допомогу, наданих квитанцій до прибуткового касового ордера, а також актів прийому передачі виконаних робіт на виконання умов договору про надання правової допомоги № 2 від 21 січня 2020 року, підтверджено оплату наданої правничої допомоги від 06.08.2019 року в сумі 1800 грн. (актом а.а.80, квитанціями а.с. 77,78, ); 21.01.2020 року в сумі 3000 грн. (актом а.с.81 та квитанцією а.с.79); 31.01.2020 року в сумі 300 грн. та 2000 грн. (акт а.с. 88, квитанція 87а). Стосовно 500 грн. за юридичну консультацію від 05.08.2019 року, окрім квитанції на вказану суму інших підтверджень суду не надано, зокрема відсутній акт прийому передачі виконаних робіт. Стосовно витрат, понесених відповідачем [PERSON] 31.01.2020 року за участь представника відповідача у судовому засіданні 31.01.2020 року по розгляду заяви позивача про повернення судового збору, витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., зважаючи на невелику складність питання, що вирішувалось у вказаному судовому засіданні, необов`язковість явки в призначене судове засідання, суд приходить до висновку про завишеність оцінки виконаної роботи та необхідності зменшити судові витрати в цій частині до 500 грн. Враховуючи викладене, ту обставину, що заявником доведено надання професійної правничої допомоги адвокатом в суді, а також оплата за надану правничу допомогу, та враховуючи співмірність зі складністю справи та виконаними адвокатом послугами, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає частковому задоволенню в сумі 5600 грн. (1800+3000+300+500)

Outcome: partial