Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія «Гарант-Авто», за участю третіх осіб: [PERSON], Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення суми страхового відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 49000 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 490 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08.11.2013 року о 11:00 годині водій [PERSON], керуючи механічним транспортним засобом автомобілем «ДАФ» державний №? [NUMBER], з причепом державний номер [NUMBER], рухаючись на 445 км. + 600 м. автошляху Київ-Одеса, не дотримався безпечної дистанції, відволікся від керування автомобілем внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес», під керуванням водія [PERSON], який зупинився попереду. Внаслідок порушення [PERSON] п.п. 2-3б, 13.1 Правил дорожнього руху, сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 24.12.2013 року, справа № 521/18972/13-п [PERSON], притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, належний позивачу автомобіль «Мерседес» державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. В позові [PERSON] вказує, що 08.11.2013 року під час складення співробітником правоохоронного органу протоколу про адміністративне правопорушення, на підтвердження страхування своєї цивільної відповідальності як власника транспортного засобу [PERSON] пред'явив страховий поліс страхової компанії «Гарант-Авто» АС № 8651075 на автомобіль «ДАФ» державний номер [NUMBER], та страховий поліс АС № 8651076 на причеп державний номер [NUMBER] строком дії до 28.08.2014 року. Тоді ж, 08.11.2013 року при [PERSON] та співробітниках ДАЇ, [PERSON] повідомив страхову компанію «Гарант-Авто» про ДТП. 17.01.2014 року позивач звернувся до Одеської філії Страхової компанії «Гарант-Авто» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак 18.02.2014 року отримав відмову у виплаті страхового відшкодування. Підставами відмови, страхова компанія вказала, що на момент ДТП 08.11.2013 року, цивільна відповідальність водія [PERSON] у цій страховій компанії застрахована не була. Страхова компанія, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування вказала, що відповідно до заяви [PERSON], від 22.11.2013 року, страховий поліс страхової компанії «Гарант-Авто» АС № 8651075 на автомобіль «ДАФ» державний номер [NUMBER], та страховий поліс АС № 8651076 на причеп державний номер [NUMBER] строком дії до 28.08.2014 року укладено ним та страховою компанією «Гарант-Авто» після настання даної дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки позивач відмову страхової компанії у виплаті страхового відшкодування розцінює як намагання ухилитися від виплати страхового відшкодування, чим порушуються його права, він звертається з наступним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні вимоги свого довірителя підтримав з підстав викладених у позовній заяві та пояснив суду, що [PERSON] є потерпілою особою, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.11.2013 року на 445км.+ 600м. автошляху Київ-Одеса. Причиною ДТП стало порушення правил дорожнього руху саме [PERSON], який притягнутий до адміністративної відповідальності. Одразу після ДТП, [PERSON] пред'явив два поліси видані страховою компанією «Гарант-авто» АС № 8651076 на автомобіль ДАФ д/н [NUMBER] та страховий поліс АС № 8651076 на причеп державний номер [NUMBER] строком дії до 28.08.2014 року. Представник позивача вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову, тому просить стягнути з відповідача Страхової компанії «Гарант-Авто» на користь його довірителя суму страхового відшкодування у розмірі 49000 гривень та суму сплаченого судового забору у розмірі 490,00 гривень. Представник відповідача ПАТ «УКС «Гарант-Авто» в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що причиною не визнання позову є той факт, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] у страховій компанії «Гарант-Авто» застрахована не була. Дійсно, 08. 11.2013 року, за участю транспортних засобів під керуванням двох водіїв - [PERSON] та [PERSON] сталася ДТП. Після цієї пригоди, до страхової компанії звернувся потерпілий [PERSON] з вимогами про виплату страхового відшкодування, але в ході проведеної перевірки, було встановлено, що поліс № АС/8651075 та поліс № АС/8651076 обов'язкового страхування цивільно -правової відповідальності був складений та підписаний та підписаний, саме 08.11.2013 року після того, як відбулася ДТП. Це страхова компанія встановила шляхом проведення перевірки, згідно пояснень їхнього страхового агента та самого [PERSON] Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що об 11 годині 08.11.2013 року на 445км.+ 600м.автошляху Київ - Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода. Він керував автомобілем «ДАФ» д/н [NUMBER] з причепом д/н [NUMBER]. Причина ДТП - порушення ним правил дорожнього руху. Коли сталася ДТП від одразу зрозумів свою вину, та перелякався, що не має полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому зателефонував своєму товаришу та попросив допомогти. Знайомий [PERSON] одразу ж під'їхав до першого пересувного пункту, це був пункт страхової компанії «Гарант-Авто» і уклав два поліси - а саме АС № 8651076 на автомобіль ДАФ д/н [NUMBER] та страховий поліс АС № 8651076 на причеп державний номер [NUMBER] строком дії до 28.08.2014 року. Агент страхової компанії погодився написати у страхових полісах, що вони укладені не 08.11.2013 року, а 07.11.2013 року та строк дії з 00 годин 08.11.2013 року по 28.08.2014 року. Після цього його знайомий привіз поліси на місце пригоди, які і були пред'явлені ним працівникам ДАЇ та потерпілому [PERSON] Представник третьої особи МТСБУ - в судове засіданні на неодноразовий виклик суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 08.11.2013 року на 445км.+600м. а/д Київ-Одеса сталося зіткнення автомобілю «ДАФ» державний номер [NUMBER] з напівпричепом державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мерседес» державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди у відношенні [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АГ2 №790529, щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Малиновського районного суду м. Одеси справа №521/18972/13-п, провадження №3/521/7609/13 року від 24.12.2013 року, 08.11.2013 року о 11 годині 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «ДАФ» д/н [NUMBER] з н/причепом д/н [NUMBER], на 445 км + 600 м. а/д Київ-Одеса, не дотримався безпечної дистанції, відволікся від керування автомобілем, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який зупинився попереду. [PERSON] порушив п.п. 2.3-б, 13.1 ПДР України, що призвело до ДТП, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою Малиновського районного суду м. Одеси визнано [PERSON], [INFO], винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 340 гривень. Стягнуто з [PERSON] судовий збір у розмірі 34 гривні 41 копійка. Вилучене водійське посвідчення серії [NUMBER] повернути [PERSON] В ході розгляду справи встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АС/8651075, строк дії якого з 00 годин 00 хвилин 08.11.2013 року до 28.08.2014 року, страховий платіж 316 гривень 00 копійок сплачений о 16 годині 10 хвилин 07 листопада 2013 року. Згідно з даним договором забезпечений транспортний засіб - автомобіль «DAF» н/з [NUMBER]. За страховим полісом страховик взяв на себе зобов'язання у випадку настання страхової події відшкодувати завдану особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «DAF» н/з [NUMBER], при цьому, ліміт відповідальності на одного потерпілого за цим договором встановлений, зокрема, за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - 100000 гривень, за шкоду заподіяну майну - 50000 гривень, розмір франшизи - 0 гривень. Також, 07 листопада 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АС/8651076, строк дії якого з 00 годин 00 хвилин 08.11.2013 року до 28.08.2014 року, страховий платіж 72 гривні 00 копійок сплачений о 16 годині 20 хвилин 07 листопада 2013 року. Згідно з даним договором страховик взяв на себе зобов'язання у випадку настання страхової події відшкодувати завдану особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «METACO» н/з [NUMBER], при цьому, ліміт відповідальності на одного потерпілого за цим договором встановлений, зокрема, за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - 100000 гривень, за шкоду заподіяну майну - 50000 гривень, розмір франшизи - 0 гривень. З наданих суду полісу № АС/8651075, та полісу № АС/8651076 випливає, що вони отримані особисто [PERSON], а укладалися - [PERSON]. Обидва документи підписані особисто [PERSON], що ним і не оспорювалося. Суд звертає увагу, що у страховому полісу № АС/8651075 не зазначена дата його складання, але зазначено строк його дії, а саме з 00 годин 00 хвилин 08.11.2013 року по 28.08.2014 року. В документі також вказано дату та час сплати страхового платежу, а саме 16 годин 10 хвилин 07 листопада 2013 року. З цих підстав суд робить висновок про те, що саме в день та час коли були сплачені страхові платежі і були укладені обидва страхові поліси, які не визнаються стороною відповідача. З повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду, випливає, що [PERSON] повідомив голові Правління ПАТ «УСК «Гарант-Авто» за реєстраційним №14/13-1415 від 08.11.2013 року інформацію про дорожньо-транспортну пригоду, вказавши потерпілу особу [PERSON]; страхувальника ПАТ «УСК «Гарант-Авто» - [PERSON]; договори страхування (поліс ОСЦПВВНТЗ): АС/8651075, АС/8651076; дату настання події: 08.11.2013 року об 11 год. 00 хв.; місце настання події - автошлях Одеса-Київ; дані особи, на кого з учасників складався адміністративний протокол - [PERSON]. Потерпіла особа - [PERSON] просить оглянути пошкоджений транспортний засіб (майно) за адресою: [ADDRESS]. З цього документу суд робить висновок про те, що одразу після ДТП, потерпілий [PERSON] зв'язувався зі страховою компанією відповідача, повідомивши про подію. Оскільки, як вказує сам [PERSON] він з місця події до приїзду працівників ДАЇ не відлучався, інформація щодо страхових полісів могла бути надана потерпілому тільки ним особисто, з чого можна зробити висновок, що одразу після ДПТ, чинні страхові поліси АС/8651075, АС/8651076 знаходилися у [PERSON], який і передав їх потерпілому [PERSON] Згідно п.1.4. ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована,- страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Згідно з висновком експертного авто-товарознавчого дослідження №6464 по визначенню вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу складеного 20 грудня 2013 року, вартість відновлювального ремонту (Свр = 541533,69 грн.) перевищує ринкову вартість КТЗ до моменту ДТП (С = 499762,00 грн.), то вартість матеріальної шкоди, заподіяна власнику автомобіля MERCEDES-BENZ ML300, держ. номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП на момент складання дослідження визначається рівній 499 762 гривні, так як такий транспортний засіб відновлювати економічно недоцільно. Як вбачається з заяви про страхове відшкодування на ім'я голови Правління ПАТ «УСК «Гарант-Авто» за вх. №102 від 17.01.2014 року, [PERSON] звернувся до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» з заявою про отримання страхового відшкодування. З листа директора ОФ ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на ім'я [PERSON] за вих. №533 від 17.02.2014 року вбачається, що керівництвом ОФ ПАТ «УСК «Гарант-Авто» було розглянуто заяву [PERSON] стосовно ДТП, що сталось 08.11.2013 року з автомобілем Даф [NUMBER] та Мерседес [NUMBER] в зв'язку з чим повідомлено,що на момент ДТП 08.11.2013 року цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] а/м ДАФ [NUMBER] не була застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Відповідно до заяви страхувальника від 22.11.2013 поліс №АС/8651075 та №АС/8651076 було укладено після настання дорожньо-транспортної пригоди. Отже, ДТП, що сталось 08.11.2013 року з автомобілем ДАФ [NUMBER] та Мерседес [NUMBER] не є страховим випадком. З урахуванням вищевикладеного ОФ ПАТ «УСК «Гарант-Авто» прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Разом з тим, суд врахувавши перелічені вище документи, не погоджується з правовою позицією, викладеною Страхової компанією «Гарант-Авто» як у листі директора ОФ ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на ім'я [PERSON] за вих.. №533 від 17.02.2014 року та і в ході розгляду даної справи, з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 981 ЦК України визначено, що договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальнику страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи ( обов'язкове страхування). Обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, передбачене п.9 частини першої статі 7 Закону України «Про страхування» та здійснюється відповідно до Закону « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно п.1.4. ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована - це страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно з п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. В судовому засіданні встановлено, що страхова компанія «Гарант-Авто» не визнала вимоги заявника [PERSON] щодо виплати йому страхового відшкодування обґрунтованими, та відмовила йому у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що договори добровільного страхування було укладено після настання страхового випадку. Проте, в ході розгляду даної справи правова позиція сторони відповідача не знайшла свого підтвердження, тому що досліджені судом страхові поліси в повному обсязі відповідають вимогам статей 979,981,999 ЦК України та Законів України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд, задовольняючи позов враховує, що тільки у відповідності до статті 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених ЦПК України. Наслідки недійсності договору страхування визначається відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених ЦПК України. В контексті даної правової норми договір страхування є нікчемним або визнається недійсним тільки за рішенням суду, про те жодною зі сторін такі вимоги до Договорів страхування, що розглядалися в межах цієї справи - не ставилися. Суд критично ставиться до пояснень третьої особи -[PERSON], які він давав в судовому засіданні, тому що його пояснення не узгоджуються з даними викладеними у страхових полісах. Так [PERSON] показував, що страхові поліси за його проханням уклав приятель, про те назвати його повні анкетні дані не зміг. В суді [PERSON] не заперечував, що підписував ці документи, але не зміг пояснити, коли саме він підписав ці поліси, хоча їх мав підписати його товариш на місці разом зі страховим агентом компанії. Не зміг відповісти [PERSON] і чому його товариш не вказав в полісі себе як Страхувальника, а вказав - дружину [PERSON] - [PERSON], та звідки у його товариша відомості щодо серії, номера та дати видачі посвідчення водія, належного [PERSON], та повні відомості щодо його транспортного засобу з зазначенням - марки, типу, номерних знаків, номеру кузову, шасі, рами та місця реєстрації у РЕВ № 3. Суд не приймає до уваги ці пояснення, тому що в сенсі статей 57, 62 ЦПК України пояснення третьої особи, яка не допитувалася в судовому засіданні як свідок, та не несе відповідальності за завідомо неправдиві пояснення, не являються доказами в цивільній справі. Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати на момент подання позову складають судовий збір у розмірі 490 гривень, що підтверджуються квитанцією та підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, з урахуванням доводів, викладених у мотивувальній частині рішення, з відповідача по справі - ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь позивача - [PERSON] підлягає до стягнення сума матеріальної шкоди в розмірі 49 000 гривень та сума сплаченого судового збору у розмірі 490 гривень.

Outcome: approved