Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про зміну часток співвласників у спільній частковій власності, мотивуючи свої вимоги наступним. Згідно договору дарування від 05.06.1990 року, [PERSON] подарувала позивачу 5/12 частин житлового будинку А-1, житловою площею 35,7 кв.м. по [ADDRESS], які складаються з двох кімнат позначених в плані 1-3 та 1-4 площею 8,2 кв.м. та 8,9 кв.м. Позивачем були здійснені прибудови до будинку: кімната площею 7,9 кв.м., кімната площею 15,4 кв.м., кухня площею 8 кв.м, коридор площею 5,1 кв.м., санвузол площею 4,8 кв.м., а також гараж та сарай, на експлуатацію яких надано дозвіл рішенням виконкому Новозаводської районної ради народних депутатів м. Чернігова. 05.04.1994р. Чернігівським МБТІ складено висновок про зміну ідеальних частин в загальному користуванні житловим будинком між позивачем [PERSON] та його матір'ю [PERSON] Рішенням виконкому Чернігівської міської ради № 67 від 18.04.1994 року встановлено, що в садибі [ADDRESS] позивачу належить 3/4 частин будинку з надвірними спорудами, а [PERSON] - 1/4 частина. Позивачу стало відомо, що 17.08.2000 року його мати подарувала відповідачці 7/12 частин будинку, однак в договорі не вказувалось які саме приміщення переходять у власність новому власнику, таким чином [PERSON] подарувала [PERSON] 7/12 частин від усього спірного домоволодіння з урахуванням виконаних позивачем прибудов, прийнятих в експлуатацію у 1991 році. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.10.13. по цивільній справ № 751/6369/13-ц даний договір визнано частково недійсним - а саме в частині дарування [PERSON] 4/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами. Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 10.12.2012 року встановлено, що [PERSON] на час проведення дослідження має 7/9 частин в домоволодінні [ADDRESS]. Просив змінити частки власників домоволодіння [ADDRESS]: - визнати за [PERSON] право власності на 7/9 частин житлового будинку [ADDRESS]; - визнати за [PERSON] право власності на 2/9 частин житлового будинку [ADDRESS]. Понесені витрати покласти на відповідача. Позивач та його представники позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка та її представник позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на письмові заперечення та надали суду клопотання про закриття провадження у справі (а.с.45-46). Додатково пояснили, що судами вже розглядався позов позивача про зміну ідеальних часток у спільній частковій власності, а тому провадження по справі підлягає закриттю, оскільки набрало законної сили рішення суду, постановлене між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Зазначають, що у позивача відсутні законні підстави для повторного звернення до суду з відповідним позовом. Зміна ідеальних часток співвласників спірного будинку порушує права відповідачки, оскільки мати їй подарувала саме 7/12 частин будинку. Крім того, вважають рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова про визнання частково недійсним договору дарування незаконним, оскільки в основу рішення покладено рішення виконкому ЧМР народних депутатів № 67 від 18.04.1994 року, яке постановою Деснянського районного суду м. Чернігова скасоване. Представник Чернігівської міської ради як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, в судове засідання не з'явивсь, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.137). Причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність третьої особи, за наявними матеріалами та доказами в справі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи № 751/2798/15-ц, матеріали цивільної справи № 2515/5426/2012, матеріали інвентаризаційної справи № 5223, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 05 червня 1990 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір дарування, відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] 5/12 частин житлового будинку А-1, житловою площею 35,7 кв.м. по [ADDRESS]; в користування обдарованого [PERSON] переходить частина будинку, що складається з двох кімнат позначених в плані цифрами 1-3 та 1-4 площею 8,2 кв.м. та 8,9 кв.м. (а.с.7-8). Згідно рішення виконавчого комітету Новозаводської районної ради народних депутатів м. Чернігова від 14.10.1991 року № 226, дозволено прийняти до експлуатації будинок та прибудови до нього виконані без дозволу [PERSON], проживаючим по [ADDRESS], кімнату площею 7,9 кв.м., кімнату площею 15,4 кв.м., кухню площею 8,0 кв.м., коридор площею 5,1 кв.м., санвузол площею 4,8 кв.м., гараж та сарай (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної ради народних депутатів м. Чернігова від 11.11.1991 року № 254 було затверджено акт прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом будинків та прибудов до них, побудованих за дозволом виконкому, [PERSON] по [ADDRESS], житлова площа 40,4 кв.м., загальна - 58,3 кв.м. (а.с.10-11,12). Відповідно до копії заяви [PERSON] вбачається, що 10.12.1993 року позивач разом зі своєю матір'ю звернулися до Чернігівського міськвиконкому про зміну ідеальних часток та видачу свідоцтва про право власності на належні йому та його матері частки з урахуванням проведених ним перебудов (а.с.13, а.с.47 інвентаризаційної справи). Згідно висновку ЧМБТІ від 05.04.1994 року «Про зміну ідеальних частин в загальному користуванні житловим будинком» вбачається, що у зв'язку з прийняттям прибудови в експлуатацію, ідеальні частини в загальному користуванні будинком співвласникам змінилися; згідно розрахунків, зроблених Чернігівським МБТІ, в загальному користуванні будинком співвласникам належать: [PERSON] - 1/4 частина будинку з надвірними спорудами, а [PERSON] - 3/10 частин з надвірними спорудами (а.с.14). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів № 67 від 18.04.1994 року «Про зміну ідеальних частин в загальній власності на житлові будинки», встановлено, що співвласникам житлового будинку за адресою: [ADDRESS], належить: [PERSON] - 3/4 частин будинку з надвірними будівлями (а.с.15). Відповідно до Договору дарування від 17 серпня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1703, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 7/12 частин житлового будинку [ADDRESS]. При цьому в договорі дарування зазначено, що садиба, 7/12 частин, якої відчужується, складається з дерев'яного житлового будинку А-1, житловою площею 59 кв.м., цегляного гаражу Б-1, цегляного сараю Б-1, дерев'яного сараю б, металевої огорожі №1 (а.с.16, а.с.50 цивільної справи № 2515/5426/2012, провадження 2/751/50/2013). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, змінено частки співвласників у спільній частковій власності житлового будинку [ADDRESS] , а саме: визнано за [PERSON] право власності на 7/9 частин житлового будинку [ADDRESS]; у задоволені решти позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 20.05.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено; рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2013 року скасовано; в задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про зміну часток співвласників у спільній частковій власності та усунені перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення, знесення прибудови, приведення в попередній стан - відмовлено (а.с.53-55). Відмовляючи в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну часток співвласників у спільній частковій власності, апеляційний суд Чернігівської області зазначив, що враховуючи, що прибудови до спірного домоволодіння були проведені до укладання договору дарування 17.08.2000 року, на час укладання зазначеного договору дарування питання про зміну ідеальних частин у домоволодінні вирішено не було, а також те, що є дійсним та неоспореним договір дарування від 17.08.2000 року, згідно якого подаровано 7/12 частин від домоволодіння [ADDRESS] з урахуванням прибудов, прийнятих в експлуатацію у 1991 році, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про зміну частин у спірному домоволодінні. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], приватного нотаріуса Куранкової О.М. про визнання частково недійсним договору дарування частини житлового будинку № [ADDRESS]. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.10.2013 року визнано частково недійсним договір дарування від 17.08.2000 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковою Ольгою Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за № 1703, а саме: в частині дарування [PERSON] 4/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] (а.с.17-19). Згідно постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 грудня 2014 року визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів від 18 квітня 1994 року № 67 «Про зміну ідеальних частин в загальній власності на житлові будинки» (а.с.20-21). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року, постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 грудня 2014 року було змінено, та викладено абзац другий резолютивної частини рішення у наступній редакції: «Визнати протиправним і скасувати рішення виконавчого комітету Новозаводської районної ради народних депутатів м. Чернігова від 18.04.1994 р. № 67 «Про зміну ідеальних частин в загальній власності на житлові будинки» в частині п. 2, яким встановлені ідеальні частини [PERSON] та [PERSON] у спільній частковій власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]» (а.с.22-23). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини. На час звернення до суду позивача, договір дарування від 17.08.2000 року, згідно якого відповідачка отримала в дар 7/12 частин спірного житлового будинку визнано частково недійсним, а саме: в частині дарування [PERSON] 4/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS], що є новою обставиною, яка не була предметом розгляду попередніх судів та дає підстави для звернення позивача до суду з відповідним позовом в порядку ст. 3 ЦПК України, а тому відсутні підстави для закриття провадження по справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 355 ЦК України, майно, що є власністю двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Воно може належати на праві спільної часткової або сумісної власності. Згідно ст. 119 ЦК України (в ред.1963 р.), коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні. У відповідності до ч. 3 ст. 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Зі змісту цієї норми вбачається, що однією з підстав для перерахунку часток у спільній частковій власності є здійснення забудов з додержанням встановленого порядку щодо будівництва та прийняття в експлуатацію. Пленум Верховного Суду України в пункті 12 «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 (з подальшими змінами) роз'яснив, що при розгляді спорів між учасниками спільної часткової власності на жилий будинок про зміну часток суди повинні врахувати, що такі вимоги можуть бути задоволені, якщо учасник спільної власності збільшить у ньому за свій рахунок корисну площу будинку (жилих і підсобних приміщень) шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної з дозволу виконавчого комітету місцевої ради і за згодою решти учасників спільної власності. Відповідно до розділу 3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань ЖКГ України № 55 від 6 липня 2007 року, розрахунок часток у спільній власності на об'єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об'єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка не надала свою згоду на зміну розмірів ідеальних часток співвласників спірного будинку, питання не було вирішене в добровільному порядку, тому позивач був змушений звернутися до суду. З висновків судово будівельно-технічної експертизи № 26-12С від 10 грудня 2012 року, яка здійснена експертом КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», встановлено, що [PERSON], виходячи з договору дарування від 05.06.1990 року та акту приймання індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням Новозаводського райвиконкому № 254 від 11.11.1991 року, на час проведення дослідження має 7/9 частин в домоволодінні [ADDRESS] (а.с.104-111 цивільної справи № 2515/5426/2012, провадження 2/751/50/2013). Даний висновок сторонами не оспорений. На час розгляду справи в суді, сторони не заперечують, що добудови, перебудови не здійснювались. Таким чином, враховуючи наявність у справі доказів та правовстановлюючих документів, відомостей про вклад кожного з співвласників у спорудження прибудов до будинку, суд приходить до висновку, що ідеальні частки кожного із співвласників домоволодіння [ADDRESS] складають: за [PERSON] - 7/9 частин житлового будинку [ADDRESS], а за [PERSON] - 2/9. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1,2), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved