Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] , Березнівської районної державної адміністрації Рівненської області про визначення місця проживання дитини з батьком. Стислий виклад позиції позивача Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що в період із 2008 року до початку квітня 2017 року він проживав однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . Після розриву стосунків із відповідачем, він переїхав проживати до своїх батьків, а син залишився проживати із матір`ю. Відразу по цьому відповідач стала чинити усілякі перешкоди у спілкуванні з сином, а тому він був змушений звернутись до суду із позовом про визначення способу участі у вихованні дитини. [PERSON] іноді зловживає алкогольними напоями. 05.03.2018 року позивач виявив, що син захворів на запущену форму корости, причиною якою став неналежний догляд за дитиною з боку матері. Придбавши необхідні ліки, він контролював, щоб [PERSON] лікувала сина. 05.04.2018 року син сам прийшов додому до батька та повідомив, що його з вечора 04.04.2018 року його із братом мати закрила вдома на замок, а сама десь пішла, її не було цілу ніч та наступний день, допоки вони не вилізли через вікно, так як хотіли їсти. За вказаним фактом [PERSON] звернувся у правоохоронні органи, [PERSON] розшукували працівники поліції і виявили у с.Іванівка, де остання розпивала спиртні напої. Малолітній син з цього часу проживає з позивачем і категорично заперечує проти повернення до матері. Не зважаючи на вказані обставини, розпорядженням голови Березнівської РДА №289 від 13.09.2018 року було визначено місце проживання малолітнього [PERSON] із матір`ю [PERSON] . При цьому позивач вважає, що оскаржуване розпорядження підлягає скасуванню, так як прийняте з порушенням норм ст.161 Сімейного кодексу України. Зокрема, відповідачем Березнівською районною державною адміністрацією Рівненської області не була врахована думка дитини при вирішенні даного питання, не прийнято до уваги ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, поведінку матері, що вказувала на не пріоритетність для неї інтересів дитини. На підставі наведених обставин просить розпорядженням голови Березнівської РДА №289 від 13.09.2018 року «Про визначення місця проживання дитини» [PERSON] з матір`ю [PERSON] скасувати та визначити місце проживання малолітнього сина із батьком [PERSON] Стислий виклад позиції відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, про що було подано відзив та вказала, що позивач без її згоди залишив проживати сина у себе, налаштовує дитину проти неї, а вона усіляко намагається повернути сина. Вважає, що в інтересах дитини Дан має проживати саме з нею, так як у її будинку також створені відповідні умови, вона отримує дохід і має змогу забезпечувати сина. Стислий виклад позиції відповідача Березнівської РДА Рівненської області. Представник відповідача в судове засідання неодноразово не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не подав. Стислий виклад позиції органу опіки та піклування Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - органу опіки та піклування Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області Василюта І.С. суду пояснив, що органом опіки та піклування було проведено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] за місцем проживання батька та встановлено, що для дитини створені усі належній умови для проживання, навчання, розвитку, в сім`ї батька панують добрі відносини. Досліджувались також і умови проживання матері, де також є відповідні умови для проживання малолітньої дитини. Він особисто спілкувався із Даном і дитина виявляє більшу прихильність до батька, бажає проживати саме з ним, за результатами спілкування представник прийшов до висновку, що в родині батька дитині більше приділяють увагу, спільно проводять з ним дозвілля, покращились успіхи дитини у навчанні. З урахуванням встановлених обставини орган опіки та піклування вважає, що слід визначити місце проживання малолітнього [PERSON] саме з батьком. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 11.01.2019 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 10.04.2019 року підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 11.01.2010 року. Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 25.01.2018 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] та визначено спосіб участі батька у вихованні малолітнього сина [PERSON] . Із довідки виконавчого комітету Бистрицької сільської ради Березнівського району рівненської області від 07.05.2018 року вбачається, що з 04.04.2018 року малолітня дина [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] . Відповідно до заяви [PERSON] , що була подана до Березнівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 06.04.2018 року, позивач повідомив про факти неналежного виконання [PERSON] її материнських обов`язків. За результатами розгляду вказаного звернення було встановлено, що наявні проблеми та обставини (віддаленість будинку від населеного пункту та основної інфраструктури села, відсутність побутових зручностей у будинку, відсутність сучасної побутової техніки) певною мірою порушують нормальну життєдіяльність дітей, однак не суттєво впливають на стан дітей та задоволення їх потреб. Згідно постанови ГБ №291830 від 05.04.2018 року [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності по факту перебування 05.04.2018 року о 15 годині по вул.Березнівській в с.Іванівка у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. Відповідно до розпорядження голови Березнівської районної державної адміністрації №289 від 13.09.2018 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Малолітня дитина [PERSON] , думка якого була заслухана в порядку ст.171 Сімейного кодексу України, в судовому засіданні пояснив, що бажає проживати саме з татом, так як проводить з ним більше часу, вчить з ним уроки, проводить дозвілля. Коли він проживав із мамою, вона часто вживала спиртне, сварилась на нього, іноді їм з братом не було що їсти. Свідок [PERSON] дала показання про те, що після припинення спільного проживання стосунки між її сином [PERSON] та його колишньою співмешканкою [PERSON] значно погіршились. За час, коли онук проживав з матір`ю, відповідач постійно чинила перешкоди [PERSON] у побаченнях з сином, тому він змушений був звертатись до суду. Дан погано навчався, після закінчення першого класу він не знав букв, так як його навчанню матір уваги не приділяла. Не дбала вона належним чином і про його здоров`я, так як онук захворів на коросту. З квітня 2018 року Дан проживає із татом, яким дбає про нього. Свідок [PERSON] дала показання про те, що [PERSON] відвідує її сусіда, з яким спільно вживають спиртне та влаштовують суперечки. Свідок [PERSON] дала показання про те, що є класним керівником [PERSON] Коли дитина проживала з мамою, то через віддаленість місця проживання часто запізнювалась на уроки, а іноді була відсутній у школі, що негативно впливало на навчання. Коли Дан став проживати з татом, вона відразу помітила позитивні зміни, зокрема, покращились навчальні досягнення, дитина повністю підготовлена до навчального процесу. Тато приймає активну участь у житті сина. Іноді сина у школі також відвідує мама, однак під час спілкування з нею дитина дратівлива, схвильована. Свідок [PERSON] суду показав, що йому як дільничному офіцеру поліції в квітні 2018 року було повідомлено, що [PERSON] залишила без нагляду двох неповнолітніх дітей та пішла з дому. Відповідача знайшли у будинку жителя с.Іванівка, де вона перебувала у нетверезому стані. Свідок [PERSON] дав показання проте, що в період, коли малолітній [PERSON] проживав із [PERSON] дитина часто хворіла простудними захворюваннями, а також захворюваннями шкіри, що свідчить про те, що особистій гігієні дитині приділялась неналежна увага. Після того, як Дан став проживати з батьком подібних скарг на стан здоров`я дитини до нього не надходило. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Частиною 1 ст.161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. За результатами розгляду спору між батьками розпорядження голови Березнівської районної державної адміністрації №289 від 13.09.2018 року було визначено місце проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю [PERSON] Сторона відповідача покликається на те, що вказане розпорядження прийнято було прийнято з порушенням норм Сімейного кодексу України, зокрема, без врахування як думки малолітньої дитини, так і ставлення кожного із батьків до виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно положень п.72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт за формою згідно з додатком 9. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Відповідачем Березнівською районною державною адміністрацією Рівненської області не було подано відзив на позову заяву, а тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, на підставі яких було прийнято вказане розпорядження, та які б свідчили про дотримання під час вирішення питання щодо місця проживання малолітньої дитини положень Сімейного кодексу України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866. Під час прийняття оскаржуваного розпорядження думка дитини не заслуховувалось, не було належним чином оцінене і ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст.ст.18,27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). У рішенні від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) у справі «М.С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України» ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). Частинами першою та другою ст.171 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й стаття 12 Конвенції про права дитини, в якій зазначено, що держави-учасниці зобов`язані забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. Як роз`яснено у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Малолітня дитина в судовому засіданні вказала на бажання проживати з батьком. Відповідач в судовому засіданні вказала, що бажає, щоб син проживав з нею, однак фактично з 05.04.2018 року (часу, з якого Дан став проживати з батьком) жодних дій спрямованих на те, що дитини проживала з нею вона не вчинила. Відповідач вважає, що дитина не має бути розлучена з матір`ю. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини. Із досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що проживання [PERSON] із батьком відповідає інтересам дитини, так як в сім`ї для дитини створено безпечне, спокійне та стійке середовище. Вказана позиція підтримується із органом опіки та піклування. За час проживання із батьком покращились навчальні здобутки дитини, стан його здоров`я, що свідчить про належну турботу та увагу з боку батька, який створює необхідні умови для повноцінного розвитку та виховання сина. Дитина емоційно прив`язана до батька, має дружні з ним стосунки, висловлює чітку позицію щодо бажання проживати з батьком і небажання повертатись до матері. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному об`ємі.

Outcome: approved