Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с. Зеленолужне, вул. Підгайна, 18, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер 22 лютого 2011 року; визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,1046 га, кадастровий номер 0720886400:01:001:0274, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 284305, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер 22 лютого 2011 року. Мотивує свій позов тим, що 22 лютого 2011 року помер його дідусь [PERSON]. За час життя він склав заповіт, в якому все своє майно посвідчив позивачу. Враховуючи, що після смерті спадкодавця [PERSON] прийняв спадщину, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. В особистому розпорядженні на випадок своєї смерті [PERSON] зокрема зазначив: «все моє майно, де б воно не знаходилося і в чому б воно не заключалось і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що я по закону буду мати право: належний мені сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія ВЛ № 039084 виданий Горохівською райдержадміністрацією 25.11.1996р. заповідаю своєму внукові [PERSON]». Даний заповіт не змінено і не скасовано (а.с.12). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 22.02.2011 року (а.с.5). Постановою державного нотаріуса від 11 липня 2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище майно, оскільки спадкодавець не подав документи на оформлення спадщини в повному обсязі (а.с.15). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є онуком [PERSON] (а.с.13.14). Довідкою [PERSON] сільської ради від 20.06.2017 року №319 стверджується, що єдиним спадкоємцем спадкового майна спадкодавця за заповітом є [PERSON]. Спадщину, що залишилася по смерті [PERSON] позивач прийняв шляхом спільного проживання разом з спадкодавцем до дня його смерті (а.с.6). Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с. Зеленолужне, вул. Підгайна, 18,, даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 284305 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.8). З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] після його смерті прийняла спадщину, є його спадкоємцем за заповітом. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] прийняв заповідану йому спадщину, є його спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с. Зеленолужне, вул. Підгайна, 18, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер 22 лютого 2011 року; визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,1046 га, кадастровий номер 0720886400:01:001:0274, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 284305, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер 22 лютого 2011 року. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved