Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 13 березня 2012 року в селі Українське Вовчанського району Харківської області померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,3206 га, розташовану на території Пільнянської сільської ради Вовчанського району, яку померла фактично успадкувала після смерті свого співмешканця, його вітчима, [PERSON], померлого 07 квітня 2007 року, але документально не переоформила. Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ХР №003749, виданого Вовчанською райдержадміністрацією 25 жовтня 2004 року за реєстровим № 157 зазначена земельна ділянка значиться зареєстрованою на імя [PERSON] Після його смерті [PERSON] продовжувала отримувати від орендаря плату за оренду земельної ділянки, оскільки її право на земельну ділянку померлого співмешканця фактично визнавалося, документальним оформленням спадщини вона не займалася. Після смерті [PERSON] він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, оскільки був єдиним сином, народився як позашлюбна дитина і свого біологічного батька не знає. В 1970 році мати створила сімю з [PERSON], який поселився на проживання до їх будинку по вулиці Тройченко, 49 в селі Українське Вовчанського району Харківської області. Шлюб з [PERSON] мати не реєструвала. [PERSON] з 1973 року був зареєстрований в будинку матері, як член їх сімї і постійно проживав до моменту смерті, що сталася 07 квітня 2007 року. Із-за відсутності інших спадкоємців, спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. На момент смерті [PERSON] матері було 80 років, за віком та станом здоровя вона потребувала сторонньої допомоги, тому з квітня 2007 і до моменту смерті, що сталася 13 березня 2012 року [PERSON] постійно проживала в його сімї за адресою вул. Тройченко, 54 с. Українське, Вовчанського району Харківської області. Просив встановити факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON], визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явивсяпро час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Заяв, клопоатнь про відкладення розгляд усправи не надав. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином, надала суду заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову [PERSON], справу просив розглядати за відсутності їх представника. Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 110151, виданого Пільнянською сільською радою 11 квітня 2007 року, [PERSON] помер 07 квітня 2007 року (а.с.8). Даними довідок № 131, 132 від 28 березня 2017 року Пільнянської сільської ради Вовчанського району Харківської області встановлено, що [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 1973 року по 07 квітня 2007 року (дата смерті останнього). [PERSON] значився зареєстрованим і постійно мешкав по день смерті (07 квітня 2007 року) по вул. Тройченко, 49 в с. Українське Вовчанського району Харківської області. На день смерті проживав з [PERSON], що також підтверджується копію погосподарської книги № 3 (а.с.35,36). Згідно письмових пояснень свідка [PERSON], [PERSON] проживав з матірю [PERSON] в її будинку по вул. Тройченка в с. Українське. На початку 70-х років на проживання до їх сімї поселився [PERSON] в якості чоловіка [PERSON] Вони проживали як подружжя, вели спільне господарство, виховували [PERSON] До моменту смерті 07 квітня 2007 року [PERSON] проживав з матірю [PERSON] однією сімєю і був зареєстрований за її адресою. З квітня 2007 року по день смерті 13 березня 2012 року [PERSON] проживала в сімї позивача, оскільки потребувала догляду за станом здоровя та віком (а.с.39). Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Таким чином, вищевказані докази в сукупності підтверджують факт проживання [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 1973 року по день його смерті, що сталася 07 квітня 2007 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,3206 га, розташовану на території Пільнянської сільської ради Вовчанського району, яка належала йому на підставі державного акту серії ХР № 003749 виданого Вовчанською районною державною адміністрацією 25 жовтня 2004 року (а.с.10-12). Спадкова земельна ділянка фактично була прийнята матірю позивача [PERSON], яка на момент смерті [PERSON], що сталася 07 квітня 2007 року, мешкала з ним однією сімєю не менше пять років та інші спадкоємці на його майно відсутні. Копією витягу зі Спадкового реєстру № 47866405 від 26 травня 2017 року про те, що після [PERSON], померлого 07 квітня 2007 року інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 43). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 348649, виданого Пільнянською сільською радою Вовчанського району Харківської області 14 березня 2012 року, [PERSON] помела 13 березня 2012 року (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серії ЯЭ № 973732, виданого 04 травня 1957 року, [PERSON] була рідною матірю позивача [PERSON] (а.с.7). Після смерті [PERSON]Г відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,3206 га, розташовану на території Пільнянської сільської ради Вовчанського району, яку вона фактично успадкувала після смерті [PERSON] та яка на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ХР №003749, виданого Вовчанською райдержадміністрацією 25 жовтня 2004 року за реєстровим № 157 значиться зареєстрованою на імя [PERSON] Копією витягу зі Спадкового реєстру № 47866433 від 26 травня 2017 року про те, що після [PERSON], померлої 13 березня 2012 року інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 42). Єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] є її син [PERSON], який відповідно до довідки № 133 Пільнянської сільської ради Вовчанського району від 28 березня 2017 року, на момент смерті матері мешкав з нею однією сімєю, тобто фактично після її смерті, яка сталася 13 березня 2012 року прийняв спадщину (а.с.37). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 328\~ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В звязку з чим, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на земельну ділянку, після померлої 13 березня 2012 року [PERSON] в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved