Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу понад пять років. В суді позивач та його представник уточнили позовні вимоги та просили встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу понад пять років, визнати спадкове майно об»єктами права спільної сумісної власності та змінити черговість і надати право на спадкування за законом разом зі спадкоємцем другої черги. Позивач, обгрунтовуючи позов вказує, що 24 вересня 2014 року померла [PERSON], його дружина, з якою вони проживали однією сім»єю з 1977 року по 24 вересня 2014 року в квартирі [ADDRESS]»янець-Подільський Хмельницької області, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки та вели разом спільне господарство на протязі 37 років, але до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу не звернулись. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: на ? частину квартири [ADDRESS]»янец-Подільський Хмельницької області, яка є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], на кошти на депозитному рахунку [PERSON] у ПАТ «Укрсоцбанк» у сумі 82\~651,91 грн. з нарахованими відсотками, на рахунки [PERSON] в ПАТ «Ощадбанк» за № 91551024705, 91551025642, 91551013046, 120329,121378, 05713537, 07900827, на частку в статутному капіталі ПрАТ «Розбуд» у розмірі 0,3694% на ім»я [PERSON] Померла особистого розпорядження на випадок своєї смерті не залишала. Спадкоємців першої чери у неї не було. Після звернення позивача до [PERSON]»янець-Подільської державної нотаріальної контори, щодо прийняття спадщини, йому було відмовлено та роз»яснено, що він має право звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання з померлою однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини, щоб стати спадкоємцем четвертої черги. З листа приватного нотаріуса [PERSON] стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась її рідна сестра [PERSON], спадкоємиця другої черги і між ними виник спір про право, оскільки майно, на яке відкрилась спадщина, було набуте в результаті спільної праці та за їх спільні грошові кошти під час спільного проживання, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, ними була отримана та приватизована у спільну сумісну власність квартира [ADDRESS]»янець-Подільському Хмельницької області. Крім того, за рахунок спільних заощаджень ними було внесено на депозитний рахунок у ПАТ «Укрсоцбанк» 82\~651,91 грн. та відкрито рахунки в ПАТ «Ощадбанку». Вказані рахунки були оформлені на ім»я спадкодавця, але фактично були їх спільними коштами, оскільки ці інвестиції були неможливі без його участі, так як дружина хворіла невиліковною хворобою (цукровий діабет) та іншими хворобами, які потребували значних витрат із спільного бюджету. Також , при приватизації державного майна померлою отримано право власності на частку в статутному капіталі ПрАТ «Розбуд», тому вважає, що спадщина на вказане спадкове майно відкривається лише на ? частину, тобто на частку, яка належала померлій. Враховуючи, що пенсія померлої дружини не могла покрити затрат на прожиття, лікування та оплату комунальних послуг, тому більшу їх частину оплачував він. В той час сестра померлої дружини, відповідачка по справі, яка проживає у селі, за останній рік, перед смертю [PERSON], коли та у зв»язку із похилим віком та тяжкою хворобою, знаходилась у безпорадному стані, частково перестала себе обслуговувати і потребувала сторонньої допомоги, не приїздила навідати хвору сестру, а в лікарні, за кілька днів до смерті, ніякої матеріальної або будь-якої іншої допомоги їй не надала, навіть відмовилась оплатити ліки за рецептом лікаря. Крім того, відповідачка не домогала йому проводити поховання сестри. Тому, оскільки та являється спадкоємцем другої черги, а позивач являється спадкоємцем четвертої черги, так як на протязі більше п»яти років проживав разом зі спадкодавцем, вважають, що [PERSON] має право спадкувати майно померлої в частині, разом зі спадкодавцем другої черги [PERSON] Позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали у суді і просили їх задовільнити. Представник відповідача звернувся до суду із запереченням проти позову, який в суді визнав частково, а саме, не заперечує, щодо встановлення факту проживання однією сім»єю позивача та померлої понад п»ять років, але з січня 2004 року по 24 вересня 2014 року, оскільки вважає, що вказаний строк необхідно рахувати з часу дії нового Цивільного кодексу і просить відмовити щодо зміни черговості на одержання права на спадкування з четвертої черги на другу, посилаючись на те, що позивач не надав достатньо належних доказів того, що він протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, яка через похилий вік, важку хворобу або каліцтво була у безпорадному стані. Вказує, що свідки, зі сторони відповідача, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що з урахуванням наявних у померлої хвороб, вона повністю могла самостійно, без сторонньої допомоги, себе обійти та дати собі раду і вона не потребувала стороннього догляду до самої смерті та не перебувала у безпорадному стані, що також підтверджується медичними документами МСЕК, яка встановила другу групу інвалідності [PERSON], за два місяці до її смерті. Крім того, вказує, що померла була самодостатньою у фінансовому забезпеченні, оскільки мала кілька грошових рахунків в банках і тому не потребувала ніякої матеріальної допомоги від позивача. Також, просить відмовити у визнанні права спільної сумісної власності на майно, а саме: на депозитний рахунок в ПАТ «Укрсоцбанк», на грошові кошти на семи рахунках в АТ «Ощадність», на частку в статутному капіталі ПАТ «Розбуд» на ім»я [PERSON], мотивуючи тим, що сам факт набуття майна у власність під час шлюбу не є беззаперечним доказом того, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя, а позивач не надав належних та допустимих доказів того, що це майно не було особистою власністю одного із подружжя, а інший із подружжя приймав участь у накопиченні коштів на рахунках особисто своїми коштами, тому ці факти є лише припущенням. Представник відповідача в суді проти позову заперечує та просить відмовити. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Камянець- Подільського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності . При розгляді справи покладається на думку суду. Заслухав позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 24 вересня 2014 року померла [PERSON], з якою позивач [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах, оскільки проживали разом однією сім»єю з 1976 року по 24 вересня 2014 року в квартирі [ADDRESS]»янець-Подільський Хмельницької області, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки та вели разом спільне господарство на протязі 38 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], Серії І-БВ №239721 від 25.09.2014 року, виданим відділом ДРАЦС по м.Кам»янець-Подільському реєстраційної служби [PERSON]»янець- Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмеьницькій області, актовий запис №709, ордером №000123 від 20.11.1976 року, виданого [PERSON] на однокімнатну квартиру №20 во вул.Щорса,1 у м.Кам»янець-Подільський зі складом сім»ї - чоловіком [PERSON], приватизаційними платіжними дорученнями № 1463 від 10.09.2003 року на ім»я [PERSON] та за №1462 від 10.09.2003 року на ім»я [PERSON] квартири [ADDRESS], Свідоцтвом про право власності на житло від 05.09.2003 року, серії САА №499021 - квартири [ADDRESS], яка дійсно належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та члену її сім»ї [PERSON] (в рівних частинах кожному), Записом з акта про розірвання шлюбу № 127, Серії І-БВ № 274516 між [PERSON] та [PERSON] від 8.04.1976 року, Свідоцтвом про розірвання щлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 31.10.1978 року, Серії І-БВ № 289075, випискою із рішення суду від 21.10.1976 року про розірвання щлюбу між [PERSON] та [PERSON], яке набрало законної сили 01.11.1976 року, випискою із домової книги, де зареєстрованими значаться співвласники [PERSON] та [PERSON], , копіями квитанцій про оплату комунальних послуг по вул.Щорса,1/20, запрошеннями на весілля подружжя [PERSON] та [PERSON] у 2004, 2006, 2009 роках, поясненнями свідків у суді сусідів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], родичей позивача - [PERSON], [PERSON], [PERSON], частково підтвердили свідки відповідачки - [PERSON] Л.М., [PERSON] Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними. На майно, що є суб»єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього Кодексу. Відповідно до ст.368 ЦК України спільною сумісністю власністю є спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім»ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповіно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ррзглядаючи спори, пов»язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі ст. 368 ЦК України спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім»ї , якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: на 1/2частину квартири [ADDRESS] , яка належала на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 05.09.2003 року , серії САА №499021; на кошти на депозитному рахунку [PERSON] у ПАТ «Укрсоцбанк» у сумі 82\~651,91 грн. з нарахованими відсотками, що підтверджується копією Договору №26355011349833 від 17.07.2014 року та квитанцією № FJB 1419889000027 з рахунком в сумі 82\~651,91 грн. від 17.07.2014 року на ім»я [PERSON]; на рахунки [PERSON] в ПАТ «Ощадбанк» за № 91551024705, 91551025642, 91551013046, 120329,121378, 05713537, 07900827, що підтверджується копіями ощадних книжок та [PERSON] начальника облуправління Ощадбанку від 28.02.2018 року за № 120.46-14/697 про наявність рахунків на ім»я [PERSON], а саме: компенсаційний рахунок № 915510/13046 із залишком 2\~435,83 грн., компенсаційний рахунок № 915510/25642 із залишком 1\~426,30 грн., компенсаційний рахунок № 915510/24705 із залишком 8\~677,62 грн.; на частку в статутному капіталі ПрАТ «Розбуд» у розмірі 0,3694% на ім»я [PERSON], що підтверджується Довідкою ТзОВ «Розбуд» від 29.11.2017 року за № 8-11, яка видана директором про те, що частка в статутному капіталі ТОВ «Розбуд» [PERSON] на день смерті 24.09.2014 року складає 750,00 грн. [PERSON] та [PERSON] не перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, але проживали однією сім»єю, як чоловік та жінка на протязі 38 років, отримали та приватизували квартиру у спільну сумісну власність, заощадили кошти на банківських рахунках, тобто набуте майно є результатом їх спільної праці і є їх спільною сумісною власністю, оскільке інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі, Тому, суд приходить до висновку , що спадкове майно, набуте ними під час спільного їх проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: квартира, грошові кошти на депозитному рахунку [PERSON] у ПАТ «Укрсоцбанк» та на рахунках [PERSON] в ПАТ «Ощадбанк» за № 91551024705, 91551025642, 91551013046. Інше майно, а саме: частка в статутному капіталі ПрАТ «Розбуд» у розмірі 0,3694% на ім»я [PERSON] та грошові рахунки в ПАТ «Ощадбанк» за №120329,121378, 05713537, 07900827 суд не може визнати об»єктами спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], оскільки вважає, що частка в статутному капіталі ПрАТ «Розбуд» є особистою власністю померлої і не може бути результатом їх спільної праці і визнаватись спільною сумісною власністю, а наявність вищевказаних рахунків не підтверджена [PERSON] облуправління Ощадбанку від 28.02.2018 року за № 120.46-14/697, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. В силу вимог ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст.1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Відповідно до ст.1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України - фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, якщо вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року зазначено - під безпорадним станом слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. До приватного нотаріуса [PERSON]»янець-Подільського міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернувся [PERSON], який проживав з померлою однією сім»єю більш ніж п»ять років, як чоловік та жінка і який є спадкоємцем четвертої черги та [PERSON], яка приходилась рідною сестрою померлої, що підтверджується копією спадкової справи та відмовою приватного нотаріуса [PERSON] в оформленні спадщини [PERSON] за № 62/с.с.38/2014 від 24.03.2015 року. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] на протязі останніх п»яти років перед смертю хворіла на ряд важких захворювань, а саме: на цукровий діабет: П тип, середня важкість, декомпенсований; діабетична дистальна полінейропатія; на ІХС аэ/с кардіосклероз : з г.х. П ст.2 ст., ризик високий СН П а; на хронічний пієлонефрит, з приводу чого з 04.04.2011 року по 14.04.2011 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в ендокринологічному відділенні [PERSON]»янець-Подільської міської лікарні №1, що підтверджується епікризом № 2/1513, виданим лікуючим лікарем [PERSON] В квітні 2014 року [PERSON] перенесла ішемічний інсульт в лівому каротидному басейні з афатичними порушеннями та правобічною пірамідною недостатністю, після якого вже не могла самостійно пересуватись, купувати їжу та речі першої необхідності, готувати їжу, самостійно справляти санітарно-гігієнічні потреби, прати речі, оплачувати комунальні послуги. У період з 2011 по 2014 рік лікувалась в клініці мікрохірургії ока [PERSON]. [PERSON] знаходилася на лікуванні в клініці через погіршення зору з вересня 2011 року з діагнозом: незріла катаракта правого ока і початкова катаракта лівого ока, супутній цукровий діабет, ангіопатія сітківки, діабетична макулодистрофія. Зір був 5 відсотків на одне око і на друге око 4 відсотка. Розрізняла розмиті силуети. Вона була прооперована у вересні 2011 року по заміні кришталика на правому оці. Після операції зір відновився до 30 відсотків, але через цукровий діабет знову погіршився. Хвора потребувала постійного супроводу, про що вказувалося в картках хворого. В травні 2014 року зір різко погіршився, оскільки додався діагноз глаукома. Хвора потребувала сторонньої допомоги та піклування через проблеми із зором. Чоловік завжди супроводжував [PERSON], що підтвердила у суді свідок [PERSON] - лікар-офтальмолог клініки ока. Під час лікування в очнім відділенні 06 червня 2014 року стан хворої значно погіршився - з»явилось порушення мови, слабкість в правій руці, хвора не реагувала на команди, тому була госпіталізована в неврологічне відділення, що підтверджується копією медичної картки та заключенням окуліста № КАМ 1434. У період з 06 червня 2014 року по 17 червня 2014 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з діагнозом : повторний ішемічний інсульт в лівому каротидному басейні з афатичними порушеннями правобічним незначно вираженим геміпарезом. Гіпертонічна хвороба Ш ст., 3-й ступінь, ризик дуже високий. Цукровий діабет П тип, середньої важкості, субкомпенсований . Діабетична нефропатія, креатинурична стадія. ХНН 1. Пансинусит, що підтверджується випискою із історії хвороби № 2/2661. 24 липня 2014 року [PERSON] було надано другу групу інвалідності загального захворювання довічно, що підтверджується довідкою АВ № 0378510. Після другого інсульту її стан здоров»я значно погіршився , вона була лежачою хворою, не могла самостійно вставати та пересуватись, не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, тому [PERSON], єдиний, хто постійно доглядав та опікувався нею. З 19 вересня 2014 року по день смерті (24 вересня 2014 року) [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в ендокринологічному відділенні [PERSON]»янець-Поільської міської лікарні №1. Лікарі поставили їй діагноз; цукровий діабет П типу декомпенсований, метаболічна енцефалопатія, стан хворої тяжкий, що і призвело до її смерті. Усі вищевказані факти підтвердили у судовому засіданні свідки : сусіди - [PERSON], [PERSON], [PERSON], родичі позивача - [PERSON], [PERSON], [PERSON], медичні працівники - [PERSON], [PERSON], [PERSON], частково підтвердили свідки відповідачки - [PERSON], [PERSON] та частково підтверджується підсумками судово-медичної експертизи від 08 червня 2016 року, з якої випливає, що [PERSON] з 1984 року по 2014 рік щорічно хворіла різними численними захворюваннями, часто лікувалась амбулаторно та в стаціонарі. При дослідженні вищевказаних хвороб експерт встановив, що [PERSON] могла тимчасово, періодично потребувати сторонньої допомоги в побутовому житті. Враховуючи її вік, наявність у неї численних хронічних захворювань, не можна виключити, що [PERSON] частково потребувала сторонньої допомоги з 17.04.2014 року до кінця життя. Вказані факти і здобуті докази дають суду зробити висновок, що внаслідок вказаних хвороб [PERSON] не могла себе повноцінно і самостійно обходити, знаходилася у безпорадному стані і потребувала постійної допомоги та опіки, а останніх кілька місяців перед смертю без сторонньої допомоги взагалі не обходилася, тому позивач, проживаючи з померлою однією сім»єю, як чоловік та жінка, єдиний опікувався нею, купував продукти харчування, одяг, ліки, готував їжу, годував її, прав білизну, сплачував комунальні послуги. Крім того, пенсія [PERSON] не могла покрити затрат на її прожиття, лікування, оплату комунальних послуг та поповнювати рахунки в банку, тому більшу їх частину оплачував позивач, оскільки його пенсія була більшою, ніж пенсія померлої., що підтверджується довідками Пенсійного фонду. Встановлено, що сестра померлої відповідачка [PERSON] за останні роки перед смертю [PERSON]В, до неї не приїздила, не допомагала позивачу обходити та опікуватись сестрою і будь-якої іншої допомоги не надавала. Оскільки та являється спадкоємцем другої черги, а позивач являється спадкоємцем четвертої черги, так як на протязі більше п»яти років проживав разом зі спадкодавцем, як чоловік та жінка та протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, яка через свій похилий вік та тяжку хворобу була у безпорадному стані і потребувала сторонньої допомоги, тому [PERSON] має право спадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON]В, нарівні зі спадкоємцем другої черги [PERSON] Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона зобов»язана довести ті обставни, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Позивачем та його представником було надано суду достатньо доказів факту проживання [PERSON] зі спадкодавцем не менше ніж п»ять років, як чоловіка та дружини, який протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, яка через похилий вік та тяжку хворобу була у безпорадному стані, що допускає змінити черговість одержання права на спадкування нарівні із спадкоємцем другої черги та для визнання спадкового майна об»єктами спільної сумісної власності. Представником відповідача не було надано належних та допустимих доказів, які б спростували докази позивача, крім того, суд не може взяти до уваги пояснення свідків відповідачки - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] , щодо відсутності хвробливого та безпорадного стану померлої, яка не потребувала сторонньої допомоги, оскільки вказані свідчення не узгоджуються із матеріалами справи, тому, на підставі вищевикладеного позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: partial