Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ОСББ «Грушевського 15-Б» про визнання договору оренди недійсним та зобов`язання вчинити певні дії. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що 15 березня 2018 року між ОСББ «Грушевського 15-Б», в особі Олійник В.О . , яка діє на підставі Статуту та [PERSON] , було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 3, на підставі протоколу №9 від 14.03.2018 р. засідання правління ОСББ «Грушевського 15-Б». Предметом даного договору стала передача у строкове платне користування приміщення [ADDRESS] . Дане приміщення є коморою двірника, яке використовувалось за призначенням завжди, що відповідно до п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначається як допоміжне приміщення. Рішення про укладання договору оренди приміщення [NUMBER] , що є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , повинне було розглядатись та прийматись загальними зборами співвласників. Натомість, рішення про укладення вищезазначеного договору на розгляд загальних зборів співвласників не виносилось і було прийняте виключно рішенням Правління об`єднання (протокол засідання Правління ОСББ «Грушевського 15-Б» №9 від 14.03.2018 р.), що є порушенням норм Статуту, діючого законодавства України та прав і інтересів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . Посилаючись на викладене, просив суд визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення №3 від 15.03.2018 р. щодо передачі в оренду приміщення [ADDRESS] , зобов`язати ОСББ «Грушевського 15-Б», в особі голови правління Олійник В.О., забезпечити вільний доступ до приміщення [ADDRESS] та не перешкоджати у використанні цього приміщення за призначенням співвласникам багатоквартирного будинку, стягнути судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання представник відповідача ОСББ «Грушевського 15-Б» не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). 15 березня 2018 року між ОСББ «Грушевського 15-Б», в особі Олійник В.О . , яка діє на підставі Статуту та [PERSON] , було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 3, на підставі протоколу №9 від 14.03.2018 р. засідання правління ОСББ «Грушевського 15-Б». Предметом даного договору стала передача у строкове платне користування приміщення [ADDRESS] (а.с.8-9,19-20). Положенням ст.1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Дане приміщення є коморою двірника, яке використовувалось за призначенням завжди, що відповідно до п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначається як допоміжне приміщення. Статтею 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним;» Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п.п. 3.1.3.3 Статуту ОСББ «Грушевського 15-Б» до виключної компетенції загальних зборів належить питання про використання спільного майна, визначення обмежень на користування спільним майном. Згідно ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п.п. 3.1.3.6 Статуту, також до виключної компетенції загальних зборів належить попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, які укладаються на суму, що перевищує 100000 (сто тисяч) грн., а також договорів, предметом, яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина. Частина 2 статті 382 Цивільного кодексу України визначає правовий режим допоміжних приміщень і приміщень загального користування житлового будинку дво- або багатоквартирному будинку. Зокрема, власникам квартир у таких будинках на праві спільної сумісної власності належать приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до п.п. 3.3.8 Статуту, члени Правління об`єднання повинні діяти тільки в межах наданих їм повноважень. Згідно п.п. 3.3.14.5 Статуту, голова Правління укладає в межах своєї компетенції договори і вчиняє інші правочини відповідно до рішення правління. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст.227 ЦК України, правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення про укладання договору оренди приміщення [NUMBER] , що є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , повинне було розглядатись та прийматись загальними зборами співвласників. Положеннями ст.14 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки рішення про укладення договору оренди приміщення [NUMBER] прийняте виключно рішенням Правління об`єднання, що є порушенням норм Статуту, діючого законодавства України та прав і інтересів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . Крім того,

Outcome: approved