Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди в звязку з професійними захворюваннями, вказуючи на те, що висновком МСЕК від 09.09.2014 року йому вперше визначено 40% втрати професійної працездатності у звязку з професійним захворюванням: «Хронічна радикулопатія зліва в стадії затихаючого загострення з помірним статико-дінамічним порушенням та больовим компонентом». Висновком МСЕК від 26.07.2017 року йому вперше призначено 25 % втрати професійної працездатності у звязку з професійним захворюванням: «Пневмоконіоз». Обидва професійні захворювання він отримав під час роботи у відповідача, що підтверджується записами в трудовій книжці, актами розслідування професійних захворювань від 29.08.2014 року та від 22.06.2017 року, довідками МСЕК №243726 від 09.09.2014 року та №0049426 від 26.07.2017 року. В звязку з ушкодженням здоровя він втратив високо оплачувану роботу, проходить медичні обстеження та лікування, постійно відчуває фізичний та психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, яке виражається у почутті страху за своє майбутнє. В нього постійно болить спина, він відчуває задуху. Лікарі повідомили про неможливість одужання, тому в нього не залишилось навіть надія на відновлення стану здоровя. Він відчуває погіршення здоровя, не може виконувати домашню роботу, що призводить до втрат немайнового характеру. Моральну шкоду через отриманні професійні захворювання відповідач не відшкодував. Посилається на ст.ст.23, 1167 ЦК України, ст.237-1 КЗпроП України. Через отриманні професійні захворювання йому спричинена моральна шкода, порушені його сталі життєві звязки, від нього вимагається додаткові зусилля для організації його життя. Розмір моральної шкоди він оцінює в 65000 грн. (з розрахунку 1000 грн. за кожен процент втрати працездатності). Просить стягнути з відповідача на його користь 65000 грн. відшкодування моральної шкоди, спричиненої в наслідок отриманих професійних захворювань під час роботи на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». В судове засідання позивач та його представник не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно письмових заяв, просять розглянути справу без їх участі, на позові наполягають. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмової заяви просить справу розглянути у його відсутність, позов визнає частково в розмірі 12000 грн. з розрахунку 300 грн. за 1% втрати працездатності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди в звязку з професійними захворюваннями обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст.153 КЗпроП України створення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, який повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Згідно записам в трудовій книжці, позивач з 06.06.2005 року прийнятий гірничим робітником очистного забою на ВАТ «Вугільна компанія» «Шахта «Красноармійська-Західна №1», звідки звільнений 24.11.2010 року за ст.38 КЗпроП України за власним бажанням в звязку з виходом на пенсію, 05.12.2010 року прийнятий гірничим робітником, звільнений 13.01.2014 року за ст.40 п.2 КЗпроП України за станом здоровя. Згідно акту розслідування виникнення хронічного професійного захворювання від 29.08.2014 року за формою П-4, [PERSON] встановлено зв'язок між тривалою роботою в тяжких та шкідливих умовах з професійним захворюванням: хронічна радикулопатія L5, S1 зліва в стадії затухаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим компонентом. Захворювання професійне первинне. Висновком МСЕК від 09.09.2014 року, [PERSON] в зв'язку з хронічною радикулопатією первинно встановлена стійка втрата професійної працездатності 40 % з 09.09.2014 року по 01.10.2016 року. Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22.06.2017 року за формою П-4, [PERSON] встановлено зв'язок між тривалою роботою в тяжких та шкідливих умовах з професійним захворюванням: пневмоконіоз, ЛН I-III ст., хронічна радикулопатія L5, S1 зліва в стадії затухаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим компонентом. Висновком МСЕК від 26.07.2017 року, [PERSON] в зв'язку з професійним захворюванням, встановлена стійка втрата професійної працездатності за сукупністю 65 % з 18.07.2017 року безстроково та визнано інвалідом третьої групи. Згідно виписок із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №1292, №787, епікризу № 1187,№646, №1864 [PERSON] проходив лікування з 05.03.2016 року по 16.03.2016 року, 21.03.2016 року по 04.04.2016 року, 06.05.2016 року по 16.05.2016 року, 20.05.2016 року по 01.06.2016 року в Новогродівській ЦМЛ з діагнозом: хронічний обструктивний бронхіт, середньої тяжкості течії, загострення, пневмоконіоз, хронічний вертиброгенний радикуліт. На думку суду, наявність факту моральних страждань позивача в зв'язку з професійними захворюваннями та наявність моральної шкоди в зв'язку з цим, підтверджується актами розслідування хронічного професійного захворювання, встановленням позивачу МСЕК стійкої втрати профпрацездатності в 65 % та визнання інвалідом третьої групи, тривалим лікуванням та діагнозам: пневмоконіоз, ЛН I-III ст., хронічна радикулопатія L5, S1 зліва в стадії затухаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим компонентом. Відповідно до ст.237-1 КЗпроП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди в звязку з професійними захворюваннями, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд вважає заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 65000 грн. завищеним, враховуючі ступень тяжкості ушкодження здоров'я позивача, ступень втрати професійної працездатності в розмірі 65 %, третю групу інвалідності, тривалість лікування, глибину душевних та фізичних страждань з приводу професійних захворювань, погіршення здібностей у побуті, вимушеної зміни складу життя, припинення та неможливості трудової діяльності, неможливості поновлення здоровя, суд вважає розумним та справедливим відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн., буде еквівалентно його моральним стражданням.

Outcome: partial