Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії [NUMBER] право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП імені Стратілата. Він (позивач) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, стверджував, що на день смерті [PERSON] фактично проживала разом із [ADDRESS] а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті. У зв'язку із втратою оригіналу сертифікату він (позивач) не має можливості оформити спадщину у нотаріуса. [PERSON] просив суд: - встановити факт його постійного проживання разом із [PERSON] на момент смерті останньої в [ADDRESS] - визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належало [PERSON], в порядку спадкування після її смерті. У судове засідання позивач та його представник - адвокат [PERSON] не з'явилися, позивач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги [PERSON] та не заперечує проти розгляду справи без участі їх представника. У судове засідання [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов [PERSON] визнає, на спадщину не претендує, до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде, просив позов задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачі визнали позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 20 травня 1998 року [PERSON] склала заповіт щодо частини спадщини, а саме належного їй житлового будинку, що підтверджується копією заповіту (а.с. 33) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 27 лютого 2018 року (а.с. 29). Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Таким чином, спадкування права на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] здійснюється за законом. У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові договори та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 лютого 2018 року (а.с. 28). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6), а тому в силу ст. 1261 ЦК України має право на спадкування після її смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У судовому засіданні встановлено, з кінця 2004 року і до дня смерті, тобто [INFO] року, [PERSON] проживала без реєстрації у свого сина [PERSON] в [ADDRESS], у зв'язку із тим, що потребувала постійного стороннього догляду, що підтверджується копією довідки Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 885 від 9 жовтня 2017 року (а.с. 11). Таким чином, факт, який просить встановити позивач, підтверджується наданими доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволить йому реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері. Позивач позбавлений можливості в іншому порядку встановити зазначений факт. За таких обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай), суд виходить з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Стратілата, на її ім'я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 483 від 21 січня 1998 року, що підтверджується копією повідомлення відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 24 жовтня 2017 року (а.с. 12). У судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, який прийняв спадщину після її смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], втрачений, що підтверджується оголошенням у газеті «Носівські вісті» (а.с. 13). Позивач позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON], в зв'язку з відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2671/02-31 від 4 грудня 2017 року (а.с. 14). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай) також підлягають задоволенню. Ураховуючи те, що відповідачі не вчинили жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved