Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 17 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 647. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що до укладення шлюбу майже дев`ять років вони перебували у цивільних відносинах та разом виховували двох дітей відповідача. Спільних дітей від шлюбу немає. Однак протягом останніх двох років сімейні стосунки між ними погіршились, що призводило до постійних суперечок та непорозумінь. За цих обставин спільне життя та примирення з відповідачем неможливе. Отже, шлюб між ними має формальний характер. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлученні. Ухвалою суду від 30.06.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем подано до суду заяву про визнання позову. Згідно з положеннями ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. З свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії [NUMBER] вбачається, що 17 липня 2015 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний запис за № 647. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.3). Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статей 104, 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи встановлені обставини, прийнявши визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати, а тому шлюб доцільно розірвати. Питання судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішувалось, оскільки позивач не претендував на їх стягнення з відповідача, про що зазначив в позовній заяві.

Outcome: approved