Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] і просив стягнути з відповідача збитки від інфляції в сумі 40 191 грн. та три проценти річних в сумі 5303грн. На обґрунтування позовних вимог повідомив, що на виконанні у заступника начальника відділу ДВС по місту Ладижину Берези Андрія Володимировича з жовтня 2011 року знаходився виконавчий лист №2-476/2010 від 30.12.2010 року, виданий Ладижинським міським судом на виконання рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області від 12.07.2011 р. у цивільній справі № 22ц- 1110/2011 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 29463,82 грн. Через бездіяльність ВДВС по м. Ладижину Тростянецького МРУЮ боржник [PERSON] протягом шістьох років не виплатив суму коштів, визначену в рішенні суду. Протягом 6 років через інфляцію значно підвищились ціни на товари та послуги. Зокрема, сума збитків від інфляції та 3% річних за період з грудня 2010 року по січень 2017року складає: 40191 + 5303 = 45 494 грн. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, згідно якої просив задовольнити позов у його відсутність. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач тричі викликався в судове засідання на розгляд справи, однак в судове засідання не з'явився. Повістки про виклик в судове засідання направлялась відповідачу за адресою його місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується зокрема і оголошенням, що опубліковане в газеті «Урядовий кур'єр» від 05.05.2017 року №83(5952). Заперечень проти позову, клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. В силу частини 1 статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 року по справі № 6-113цс14, та згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для застосування. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У судовому засіданні встановлено, що рішенням апеляційного суду Вінницької області від 12.07.2011 у справі № 22ц-1110/2011 встановлено суму основного боргу, та присуджено стягнення трьох процентів річних та збитків від інфляції за період з 30.09.2009 р. по 30.03.2010 р. У даній справі Ладижинським міським судом видано виконавчий лист №2-476/2010 від 30.12.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 29 463,82 грн. Через бездіяльність ВДВС по м. Ладижину Тростянецького МРУЮ боржник [PERSON] протягом шістьох років не виплатив суму коштів, визначену в рішенні суду. Сума збитків від інфляції та 3% річних (сума позову) за період з грудня 2010 року по січень 2017року, згідно проведено позивачем розрахунку, складає: 40191 + 5303 = 45 494 грн. Даний розрахунок суд бере до уваги, оскільки він не суперечить закону і не оспорений відповідачем. Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із рішення апеляційного суду Вінницької області від 12.07.2011 року, видно, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість з орендної плати з урахуванням індексу інфляції в сумі 1733 (сімнадцять тисяч триста тридцять дві) грн., 26 коп., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в сумі 5302 (п'ять тисяч гриста дві) грн.00коп. заборгованість з оплати комунальних послуг в сумі 6589 (шість тисяч п'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 56 коп., а також витрати по оплаті збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в судах першої апеляційної інстанцій в сумі 240 грн.00коп. Із ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.02.2015 року видно, що визнано неправомірною бездіяльність заступника начальника ВДВС по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції Берези А.В. щодо невиконання обов'язків по вжиттю передбачених законом заходів для примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-476/2010 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів на загальну суму 29463,82 грн. у виконавчому провадженні № 42082367. Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги позивача, а тому з відповідача підлягають стягненню збитки від інфляції в сумі 40 191 грн. та три проценти річних в сумі 5303 грн. за прострочення грошового зобов'язання за період з грудня 2010 року по січень 2017 року. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved