Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа: Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора, в якому просить надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на два місяці. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те, що [INFO] помер його двоюрідний брат [PERSON] , він як єдиний спадкоємець померлого, не подав у встановлений строк заяву про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що через сильні хвилювання після похорону брата у нього стався гіпертонічний криз і він довго лікувався та знаходився на реабілітації. В подальшому він звернувся до нотаріуса, який йому повідомив, що він пропустив шестимісячний строк, який сплив 12.06.2017 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.08.2019 року прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, призначено проведення підготовчого засідання та витребувано з Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 724, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.08.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 25 вересня 2019 року до суду надійшов відзив на позов, в якому Харківська міська рада просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись, зокрема, на те, що тривала хвороба мала місце у позивача у чітко окреслений період - з 02.06.2017 року до 27.06.2017 року, при чому відсутні відомості щодо поважних причин в інший період часу, який входив у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, а саме в період з 12.12.2016 року до 02.06.2017 року. Також, відповідач вважає, що позивачем не надано доказів яким чином вказана хвороба могла бути визначена в якості перешкоди для подання [PERSON] заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, та позивач, знаходячись на лікуванні у Красноградській ЦРЛ в період із 02.06.2017 року до 27.06.2017 року, міг скористатись іншим порядком подання заяви про прийняття спадщини, зокрема, за допомогою засобів поштового зв`язку. Крім того, наголосив, що юридична необізнаність позивача щодо порядку прийняття спадщини не може бути визнана поважною причиною пропущеного строку. Представник третьої особи - Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 23 серпня 2019 року до суду надійшов лист, в якому третя особа просила розглянути справу за відсутності її представника. 09.10.2019 року від представника позивача надійшло письмове пояснення, в якому він зазначив, що відповідач в строки, встановлені ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.08.2019 року, відзив та докази, якими підтверджує свої доводи не подав, 28.08.2019 року ухвалою по справі № 638/6870/19 суд закрив підготовче провадження по даній справі, та призначив до судового розгляду по суті. Відповідачем, згідно реєстрації вихідних документів за №7160/9-19 від 23.09.2019 року, направлено відзив на позов, який [PERSON] отримав 30.09.2019 року. Тому представник позивача вважає що відзив та докази подані відповідачем за межами встановлених строків є, в розумінні вимог ст. 78 ЦПК України, недопустимими та не можуть братися судом до уваги. А відповідач в подальшому при розгляді справи не може посилатися на докази та обставини викладені в даному відзиві. Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В ч.ч. 1, 3, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Враховуючи, що відповідачем поданий відзив на позов поза межами строку на його подання, встановленого ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.08.2019 року, яку відповідач отримав 21.08.2019 року, та відповідач не обґрунтував неможливість їх подання у вказаний строк та не навів причин, що не залежали від нього, наданий відповідачем відзив не приймається судом до розгляду (а.с. 30-31, 36). З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , про що 13.12.2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис № 18221 (свідоцтво серії [NUMBER] , видане 05.02.2016 року) (а.с. 16). Позивач [PERSON] є двоюрідним братом померлого [PERSON] , що підтверджується наступними доказами: - свідоцтвом про народження (повторним) позивача [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 21.07.1980 року, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8); - записом акту про народження [PERSON] , [INFO] , за № 83 від вересня 1938 року народження , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10); - записом про народження батька позивача ( [PERSON] , [INFO] ) за № 49 від 04.08.1916 року, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] дочъ (мовою оригіналу) (а.с. 61), - записом про народження батька [PERSON] ( [PERSON] , [INFO] ) за № 74 від 07.09.1911 року, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] дочъ (мовою оригіналу) (а.с. 12). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , яка належала на праві власності померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 11.01.1995 року реєстраційний № [NUMBER] , виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду (а.с. 18). 02.03.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після його двоюрідного брата [PERSON] , оскільки у встановлений строк заявник не подав заяву про прийняття спадщини. Звертаючись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, позивач посилається на те, що через сильні хвилювання після похорону брата у нього стався гіпертонічний криз і він довго лікувався та знаходився на реабілітації, у зв`язку з чим був позбавлений можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого двоюрідного брата [PERSON] . На підтвердження наведеного позивачем надана довідка Комунального некомерційного підприємства «Красноградська центральна районна лікарня» № 795 від 08.05.2019 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , був госпіталізований до Красноградської ЦРЛ та перебував на лікуванні з 02.06.2017 року до 27.06.2017 року з діагнозом ІХС, нестабільна стенокардія, гіпертонічна хвороба ІІ-го ступеня кризовий перебіг, атеросклеротичний кардіосклероз, СН ІІВ. Переведений з 27.06.2017 року на денний стаціонар під нагляд сімейного лікаря. Рекомендовано подальше лікування та проходження періодичного огляду в лікарів кардіолога та терапевта (а.с. 19). Інших доказів поважності причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , зокрема в проміжок часу з дня смерті останнього - 12.12.2016 року до дня госпіталізації позивача - 02.06.2017 року, позивачем суду не надано. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить із наступного. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15. Аналіз статей 1270, 1272 ЦК України свідчить про те, що строк для прийняття спадщини є строком спеціальним, протягом якого існує саме право на спадщину. При цьому законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, і це не є строком позовної давності, так як при наявності поважних причин спадкоємцю може бути визначено додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач в ході розгляду справи не надав належних та допустимих доказів існування поважних причин, які перешкодили подати йому заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця у визначений законом шестимісячний строк. Обов`язок доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини без поважних причин, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Таким чином, враховуючи, що перебування позивача на стаціонарному лікування мало місце у визначений період - з 02.06.2017 року по 27.06.2017 року, та позивачем не надано суду доказів поважності причин незвернення його із заявою про прийняття спадщини у період з часу смерті спадкодавця до часу госпіталізації позивача, а саме з 12.12.2016 року по 02.06.2017 року, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed