Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хмельницької районної державної адміністрації та управління Держземагенства у Хмельницькому районі про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0368 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району, [ADDRESS], посилаючись на те, що 26 травня 2009 року він подарував її [PERSON], а той, в свою чергу, 10 лютого 2010 року подарував її [PERSON] Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 1 грудня 2011 року даний договір дарування визнано недійсним, зобов»язавши [PERSON] повернути позивачу вказану земельну ділянку. Однак, оформити право власності на нею він не взмозі, оскільки втрачено оригінал державного акта на право власності на нею. Крім того, позивач просить суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №374387, зареєстрованого 21 лютого 2006 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010674300274, та скасувати його реєстрацію. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Представник відповідача Хмельницької районної державної адміністрації в судовому засіданні проти позову не заперечує. Представник відповідача управління Держземагенства у Хмельницькому районі в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, щодо вирішення спору, покладається на думку суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що позивач 26 травня 2009 року подарував [PERSON] частину земельної ділянки площею 0,0368 га, яка розташована на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району, [ADDRESS], а той, в свою чергу, 10 лютого 2010 року подарував її [PERSON] Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 1 грудня 2011 року договір дарування, укладений між [PERSON] та [PERSON], визнано недійсним, зобов»язавши останнього повернути [PERSON] вказану земельну ділянку. Таким чином, позивач є власником даної земельної ділянки. Однак, оформити право власності на нею він не взмозі, оскільки втрачено оригінал державного акта на право власності на нею. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині позову є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 10 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 119 ч. 2 п. 5 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. В порушення зазначених вимог закону ні позивач в позовній заяві, ні його представник в судовому засіданні не вказали підстави, з яких, на їх думку, необхідно визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №374387, зареєстрованого 21 лютого 2006 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010674300274, та скасувати його реєстрацію. За таких обставин в цій частині позову необхідно відмовити.

Outcome: partial