Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так, 08 серпня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого, позивач (позичкодавець) надав [PERSON] (позичальнику) позику у розмірі 6500,00 (шість тисяч п`ятсот) доларів США, які вона зобов`язалась повернути до 08 листопада 2018 року. На підтвердження отримання позики, позичальник особисто написала розписку. У вказаний у розписці строк позичальник навіть частково не повернув позивачу зазначених коштів. У зв`язку з цим, позивач неодноразово звертався (особисто при зустрічі та за допомогою засобів комунікації) до позичальника щодо повернення боргу, проте жодних коштів не отримав. На підставі викладеного, позивач вважає, що з відповідачка підлягає стягненню борг у розмірі 6500,00 доларів США. Окрім того, позивач вважає, що відповідачка зобов`язана сплатити позивачу 3% річних (ст. 625 ЦК України), що складає станом на 18.12.2019 р. 216,90 доларів США (6 500,00 доларів США х 406 днів х 3% : 100% : 365 днів). Позивач також просить стягнути з відповідачки витрати за професійна правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., яка складається з консультації з вивченням документів та правовий аналіз правочину/розписки, збір додаткової інформації щодо боржника та пошук останніх рішень Верховного Суду/судової практики з аналогічних спорів - 2 400,00 грн., та складання позовної заяви - 3 600,00 грн. В судове засідання позивач подав заяву, згідно якої він просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи неодноразово повідомлялась, однак судові повістки повертаються з відміткою, що адресат відсутній. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що 08 серпня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого, позивач (позичкодавець) надав [PERSON] (позичальнику) позику у розмірі 6 500,00 (шість тисяч п`ятсот) доларів США, які вона зобов`язалась повернути до 08 листопада 2018 року. На підтвердження отримання позики, позичальник особисто написала розписку. У вказаний у розписці строк позичальник не повернув позивачу зазначених коштів. Правові підстави ухваленого рішення. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення вищевказаних норм Цивільного кодексу України та домовленостей сторін, Відповідач борг не повернула. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також туй проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року Справа № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зазначено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України,а також частини першої статті 1049 ЦК Україниналежним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення боргу, то з не підлягає стягненню борг у розмірі 6500,00 доларів США. Окрім того, відповідачка зобов`язана сплатити позивачу 3% річних (ст. 625 ЦК України), що складає станом на 18.12.2019 р. 216,90 доларів США (6 500,00 доларів США х 406 днів х 3% : 100% : 365 днів). Витрати за професійна правничу допомогу склали суму у розмірі 6 000,00 грн., яка складається з консультації з вивченням документів та правовий аналіз правочину/розписки, збір додаткової інформації щодо боржника та пошук останніх рішень Верховного Суду/судової практики з аналогічних спорів - 2 400,00 грн., та складання позовної заяви - 3 600,00 грн..

Outcome: approved