Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2018, спільних дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані, проживають окремо. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 06.02.2020 (а.с.36) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05.03.2020 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги ним підтримані повністю. Відповідач [PERSON] правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористалася, надіслала заяву про визнання позову та про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено, що сторони з 23.11.2018 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Горішньоплавнівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис за номером 285 (а.с.3). Відповідач [PERSON] є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується копією надісланого нею паспорта (а.с.9-31). Подружжя спільних дітей не мають. Сторони спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують. Збереження сім`ї та примирення між ними не можливо. Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до\~ст.56\~ЗУ «Про\~міжнародне приватне\~право» форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом України. Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Відповідно до ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи положення ст.112 СК України, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved