Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Росвен Інвест Україна», вказавши, що 31.05.2019 року приватним нотаріусом Харою НГ.С. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» 18.02.2014 року, в сумі 38418,79 гривень. Вказуючи, що з наданих нотаріусу документів не вбачалось, що заборгованість була безспірною, а фактично [PERSON] взагалі не мав заборгованості за вказаним кредитним договором, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 31.05.2019 року. Ухвалою суду від 05.09.2019 року цивільну справу передано на розгляд Соломенського районного суду м. Києва. Постановою Запорізького апеляційного суду від 26.11.2019 року ухвалу суду від 05.09.2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою суду від 12.12.2019 року позовну заяву було залишено без руху у зв?язку із несплатою судового збору. Ухвалою суду від 23.12.2019 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом. Ухвалою суду від 24.12.2019 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 29.01.2020 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 31.05.2019 року, а також стягнути з ТОВ «Росвен Інвсет Україна» на користь [PERSON] стягнуті за виконавчим написом грошові кошти в сумі 1740 гривень. Ухвалою суду від 09.06.2020 року було закрите підготовче провадження у цивільній справі, призначено судовий розгляд справи. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, вказавши, що у 2014 році оформлював у ПАТ «Дельта Банк» кредитну картку, якою користувався протягом року, після чого втратив її, повністю погасив заборгованість, після чого будь-яких кредитів у ПАТ «Дельта Банк» не отримував. Про переуступлення права вимоги, видачу виконавчого напису дізнався лише тоді, коли за місцем роботи прийшли виконавчі документи про стягнення з його заробітку. Посилаючись, що нотаріусу не було надано розрахунку заборгованості, а лише довідку про її наявність, заборгованість, яка стягнута нотаріусом, перевищує позовну давність, просив задовольнити позов. Відповідачем відзив на позов не направлявся, в судове засідання відповідач представника не направив. Третьою особою без самостійних вимог на предмет спору- приватним нотаріусом Харою Н.С. направлено заяву про розгляду справи за її відсутності. Третя особа - приватний виконавець Лановенко Л.О. в судове засідання не з?явився, причин неявки суду не сповістив. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом справу розглянуто в заочному порядку, про що постановлено відповідну ухвалу. При дослідженні наданих учасниками справи документів судом встановлено наступне. 18.02.2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладений договір. За яким [PERSON] надано платіжну картку із встановленим лімітом у 50000 гривень. Строк дії ліміту кредитної лінії визначений у 364 календарних дні з можливістю пролонгації. Відомості про пролонгацію дії договору відсутні, тож суд виходить з того, що строк дії договору сплинув у лютому 2015 року. Позивачем також надані копії фіскальних чеків, однак, з вказаних чеків не виявляється можливим з`ясувати ким саме сплачені такі кошти та на погашення якого саме кредиту. Єдиною квитанцією, яка підтверджує сплату [PERSON] заборгованості за договором є квитанція на суму 1455 гривень від 20.08.2014 року. 31.05.2019 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось із заявою про вичрення виконавчого напису. З наданих приватним нотаріусом документів вбачається, що для вчинення виконавчого напису ТОВ «Росвен Інвест Україна» було надано заяву про вчинення виконавчого напису, розрахунок суми заборгованості, який фактично є довідкою про суму заборгованості та не містить будь-яких розрахунків, заяву від 18.02.2014 року та документи, які підтверджують придбання ТОВ «Росвен Інвест Україна» права стягнення за кредитним договорами. На підтвердження придбання ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги за договором, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , надано копії договору № 31/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 06.10.2017 року та договору № 143/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 року. З наданих копій договорів вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» відступив, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» придбав права вимоги до позичальників-фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договорів. Водночас самого додатку № 1 до договорів № 31/К та № 143/К нотаріусу надано не було. Замість вказаних додатків надано витяг з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 142/К. Копії ж договору № 142/К нотаріусу надано не було. 31.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] заборгованість, яка виникла за кредитним договором від 18.02.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна» на підставі договору про відступлення права вимоги № 142/К від 26.01.2018 року. Заборгованість в загальній сумі 38418,79 гривень виникла за період з 26.01.2018 року по 30.05.2019 року та складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 27479,94 гривень, проценти за користування кредитом 10938.85 гривень. У відповідності до наданих звітів про відрахування та виплату з [PERSON] за виконавчим написом від 31.05.2019 року стягнуто суму у 1740 гривень. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Порядок вчинення виконавчих написів нотаріусами України врегульований главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, відповідно до якого для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Оцінюючи доводи та заперечення сторін, а також досліджені докази, суд дійшов наступних висновків. Так, суд погоджується з доводами позивача про те, що надані нотаріусу документи не свідчили про безспірність заборгованості, а рівно і про набуття ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги за договором, укладеним між ПАТ «ДельтаБанк» до [PERSON] . По-перше, нотаріусу не було надано всіх документів, які у відповідності до п. 1 заяви [PERSON] , у своїй сукупності складають укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] кредитний договір, а саме не було надано Правил банківського обслуговування та тарифи банку. По-друге, нотаріусу не було надано належного розрахунку заборгованості, а надано лише довідку про наявність заборгованості, в якій відсутнє зазначення періоду нарахування заборгованості, між тим як з наданої заяви [PERSON] вбачається. що строк дії договору між ним та ПАТ «Дельта Банк» сплинув у лютому 2015 року та документів на підтвердження пролонгації його дії надано не було. Також нотаріусу не було надано договору № 142/К, за яким, як вказано у заяві, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права вимоги за кредитним договором із [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що наданими нотаріусу документами безспірність заборгованості за кредитним договором не підтверджувалась, отже за таких обставин виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позивачем також доведений той факт, що в ході виконання виконавчого напису нотаріуса, з нього було стягнуто 1740 гривень, та з урахуванням попереднього висновку суду щодо наявності підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд також вбачає наявність підстав для стягнення з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на користь [PERSON] зазначеної суми. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1993,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved