Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Надеждинської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку, передану для обслуговування житлового будинку, за законом в порядку спадкування, посилаючись на наступне. [INFO] помер його дідусь [PERSON]. На території Надеждинської сільської ради Близнюківського району Харківської області, а саме в с. Якимівка Близнюківського району Харківської області в 1951 році [PERSON] збудував житловий будинок в якому прожив все своє життя. Після смерті його діда відкрилася спадщина на житловий будинок та господарські будівлі, розташовані за адресою [ADDRESS]. 27 квітня 2011 року рішенням Близнюківського районного суду Харківської області за позивачем визнано право власності на житловий будинок за цією адресою в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] його дідуся. З позовом до суду зверталася мати позивача - [PERSON], оскільки на момент звернення позивач був неповнолітнім. Після вступу в законну силу рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 27.04.2011 року, позивач звернувся до Близнюківського державного комунального малого підприємства технічної інвентаризації та 2 червня 2011 року отримав свідоцтво про державну реєстрацію прав. Тепер він вирішив приватизувати земельну ділянку, яка використовується для обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд. Після звернення до відділу Держземагенства у Близнюківському районі Харківської області дізнався, що 15 листопада 1999 року його дідусь отримав Державний акт на право приватної власності на землю на підставі рішення виконкому Надеждинської сільської ради Близнюківського району Харківської області. З цього приводу він звернувся до Близнюківської державної нотаріальна контори Харківської області де йому було повідомлено, що в нього відсутній правовстановлюючий документ на цю земельну ділянку. Державний акт втрачено. На підставі наведеного і просить позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Ними надано письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких, крім того, позивач [PERSON] вказав, що на задоволенні позову наполягає, а відповідач - Надеждинська сільська рада Близнюківського району Харківської області що позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено наступне. [PERSON] громадянин України, на підтвердження чого свідчить копія його паспорта (а.с.24). Відповідно до фотокопії свідоцтва про народження [PERSON] його батьком є [PERSON], а матір'ю [PERSON](а.с.8). [INFO] помер [PERSON] - батько позивача, про що свідчить фотокопія свідоцтва про смерть (а.с.9). [INFO] померла [PERSON] - бабуся позивача, про що свідчить фотокопія свідоцтва про смерть (а.с.11). [INFO] помер дідусь позивача - [PERSON] про що свідчить фотокопія свідоцтва про смерть. (а.с.12) [INFO] помер рідний брат батька позивача - його дядько [PERSON] про що свідчить фотокопія свідоцтва про смерть (а.с.10). Із технічного паспорту на садибний житловий будинок по [ADDRESS] вбачається, що його власником є [PERSON](а.с.14-18). Отже позивач [PERSON] є власником будинку, який розташований на спірній земельній ділянці. Із Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ХР № 036155 вбачається, що земельна ділянка площею 0,2467 га. розташована на території [ADDRESS], на підставі рішення виконкому Надеждинської сільської ради від 14 березня 1996 року №2, належить [PERSON](а.с.19-20). Із листа-відповіді №01-24/471 від 11.09.2014 Відділу дерземагенства у Близнюківському районі Харківської області вбачається, що громадянин [PERSON] згідно Книг реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди, станом на 01.01.2013 року по Близнюківському районі, має право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS], розміром 0,2467 га (а.с.21). Згідно інформації, Близнюківська редакція районної газети «Нове життя» повідомляє, що оголошення про втрату Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ХР № 036155, видане на ім'я [PERSON], буде опубліковане в №103-104 районної газети від 27.12.2014 року (а.с.23). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. На звернення позивача від 23.12. 2014 року, Близнюківська державна нотаріальна контора Харківської області повідомила йому, що за відсутності у нього правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON], йому належить звернутися для вирішення цього питання до суду. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 27.04.2011 року за позивачем [PERSON], який на той час був неповнолітнім, визнано право власності на будинок розташований за адресою [ADDRESS]. Цим же рішенням встановлено, що він є єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON] Рішення набрало законної сили(а.с.13). Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, слід вважати доведеним, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна, зазначеного в позові, після померлого [PERSON], і, відповідно до ст. 1216 ЦК України, це майно має перейти у його власність. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки, наведене достовірно свідчить про право позивача на зазначену в позові земельну ділянку, тому і слід позов задовольнити. За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно витягу з технічної документації з нормативно грошової оцінки земель села Якимівка Надеждинської сільської ради Харківської області, земельна ділянка розташована по [ADDRESS] оцінена в 98531 грн. 98 коп. (а.с.22). При поданні позову судовий збір позивачем сплачений повністю. Клопотання про стягнення на свою користь понесених судових витрат позивачем не заявлене. А тому

Outcome: approved