Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що його баба [PERSON], яка померла 13.09.2015 року, мала у приватній власності земельні ділянки, площею 2.3563 га та 0.3169 га, призначені для ведення особистого селянського господарства , розташовані на території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області, право власності на які за ним посвідчено Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 047339 та серії ЯГ №047340. Позивач, як спадкоємець за заповітом, успадкував її майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки у вказаних Державних актах невірно зазначено кадастрові номера земельних ділянок. Оскільки виправлення в Державні акти на даний час внести неможливо, то в зв'язку з викладеним позивач просить суд визнати недійсним зазначені Державні акти в частині вказаних в них кадастрових номерів земельних ділянок, а також визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки, належні спадкодавцю. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, представник позивача позовні вимоги підтримує, а представник відповідача - Городоцької сільської ради Ружинського району - позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 13.09.2015 р. в с.Городок Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть(а.с.28). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Зі спадкової справи №50/2016, заведеної 20.02.2016 р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлого 13.09.2015 р. [PERSON], вбачається, що спадкодавець залишив заповіт від 21.07.2005 р., відповідно до якого заповіла онукові [PERSON] земельну ділянку, право на яку посвідчено за ним Державним актом на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №047339, ЖТ № 047340. Вказаний спадкоємець, який є позивачами по даній справі, спадщину [PERSON] прийняли (а.с.26-43). На підставі оригіналів Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №047339, ЖТ № 047340, виданих 10.02.2003 р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації від 27.06.2002 р. № 320, судом встановлено, що до спадкового майна [PERSON] входять земельні ділянки, розташована на території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського ви-робництва площею 2.3563 га і 0.3169 га відповідно (а.с.44-45). Таким чином право на спадкування вказаної земельної ділянки спадкоємцем [PERSON] реалізоване. Проте, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2016 р. [PERSON] державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину з підстав розбіжності в написанні кадастрового номера земельних ділянок, які зазначений у вищевказаних Державних актах на право власності на земельну ділянку та у витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-180266752016 від 01.07.2016 р., ділянку №НВ-180266762016 від 01.07.2016 р., наданих відділом Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області (а.с.10-15). Як вбачається з вищевказаних Державних актів на право власності на земельну ділянку, кадастрові номери зазначених в них належних [PERSON] земельних ділянок 182528280013000012 та 182528280016000029 відповідно, в той же час, як вбачається з вищевказаних витягів з Державного земельного кадастру на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №047339 та ЖТ № 047340, за [PERSON] в Державному земельному кадастрі зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2.3563 та 0.3169 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери яких 1825282800:02:000:0076 та 1825282800:01:000:0220 (а.с.10-15). З врахуванням викладеного, суд приходить до впевненості, що в Державних актах на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №047339 та ЖТ № 047340, виданих на ім'я спадкодавця [PERSON], допущено помилку, а саме: невірно вказані кадастрові номери належних їй земельних ділянок. Внести зміни щодо виправлення цієї помилки в оригінал правовстановлюючого документу після смерті спадкодавця неможливо, хоча право власності [PERSON] на зазначені у вказаних Державних актах земельних ділянок ніким не оспорюється. Усунення порушень прав позивача [PERSON] можливо лише в судовому порядку шляхом визнання частково недійсним виданих спадкодавцю вказаних Державних акті на право власності на земельні ділянки та ви-знання за позивачем [PERSON]І.в порядку спадкування за заповітом права на вказане спадкове майно. З врахуванням викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved