Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Бобрицьке» про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із невиконанням рішення суду. Позивач зазначав, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2014 року стягнуто із ТОВ «Бобрицьке» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.10.2010 р. по 30.09.2011 р. у розмірі 26591,00 грн. та за період з грудня 2012 року по квітень 2013 року у розмірі 5722,00 грн. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2014 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.10.2010 р. по 30.09.2011 р. змінено, вирішено стягнути з ТОВ «Бобрицьке» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за вказаний період у розмірі 21091,00 грн. В іншій частині рішення суду від 04 листопада 2014 року залишено без змін. 22 січня 2015 року Броварським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист №361/7552/14-ц про стягнення з ТОВ «Бобрицьке» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у розмірі 26813,00 грн. 02 лютого 2015 року державною виконавчою службою Броварського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження, яке до цього часу не виконане. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ТОВ «Бобрицьке» на його користь три відсотки річних у розмірі 4965 грн. 18 коп. та інфляційні втрати у розмірі 29765 грн. 11 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача ТОВ «Бобрицьке» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2014 року стягнуто із ТОВ «Бобрицьке» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з 01.10.2010 р. по 30.09.2011 р. у розмірі 26591,00 грн. та за період з грудня 2012 року по квітень 2013 року у розмірі 5722,00 грн. (а.с.12-13). Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2014 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.10.2010 р. по 30.09.2011 р. змінено, вирішено стягнути з ТОВ «Бобрицьке» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за вказаний період у розмірі 21091,00 грн. В іншій частині рішення суду від 04 листопада 2014 року залишено без змін (а.с.14-15). Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Дячок С.В. від 02 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження №46323184 з примусового виконання виконавчого листа №361/7552/14-ц, виданого 22 січня 2015 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ТОВ «Бобрицьке» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у розмірі 26813,00 грн. (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2014 року відповідачем ТОВ «Бобрицьке» не надано, а судом не здобуто. Згідно ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів; передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідна правова позиція встановлена постановою Верховного суду України від 30 березня 2016 року у справі №5-86кз16. Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до правової позиції встановленої Постановами Верховного суду України від 30 березня 2016 року у справі №5-86кз16, від 02 вересня 2015 року у справі №6-369цс1 та від 22 березня 2017 року у справі №363/3858/15-ц, які відповідно до положень ч. 5, 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, встановлено, що наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє права на стягнення 3% річних та інфляційних втрат, передбачених статтею 625 цього Кодексу. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи дату відкриття виконавчого провадження та наданий боржнику строк для добровільного виконання рішення суду, період прострочення виконання грошового зобов`язання складає з 02 лютого 2015 року по 05 квітня 2021 року. Розмір заборгованості станом на 02 лютого 2015 року складає 26813,00 грн. В результаті проведення математичних розрахунків, наданих позивачем [PERSON] , стягненню із відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 4965 грн. 18 коп. та інфляційні втрати в розмірі 29765 грн. 11 коп. Розмір інфляційних втрат за період з лютого 2015 року по лютий 2021 року становить: (сума боргу) х (індекс інфляції за кожен місяць) / 100 - (сума боргу), а саме: 26813 х 211,01 (сукупний індекс інфляції) / 100 - 26813 = 29765,11 грн. Розрахунок 3% річних за період з 02.02.2015 р. по 05.04.2021 р. становить: (сума боргу) х 3 (3% річних) / 365 (кількість днів у році) х (кількість днів прострочення платежу) / 100, а саме: 26813 х 3 /100 / 365 х 2255 = 4965,18 грн. Таким чином, стягненню з відповідача ТОВ «Бобрицьке» на користь позивача [PERSON] підлягають інфляційні втрати в розмірі 29765,11 грн. і 3% річних від простроченої суми в розмірі 4965,18 грн. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved