overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 16.09.2000 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками на цьому ґрунті. Такі відносини негативно впливають на їхню дитину. З цих підстав тривалий час проживають окремо. Позивач [PERSON], позов підтримав, просив судовий розгляд провести без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. Зокрема, частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 16.09.2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою, що вбачається з свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження дитини, довідки Буринської міської ради Сумської області (а.с.5-7). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у звязку з чим вони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, обоє на примирення не погоджуються. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя\~ негативно впливає на їхні відносини та створює певні проблеми в гармонійному вихованні та розвитку неповнолітньої дитини. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловічка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. Суд враховує і те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що при укладенні шлюбу відповідачка змінювала дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 16.10.2014 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейні відносини та обов'язки, у зв'язку з чим вони фактично не проживають разом та не підтримують відносини між собою. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив шлюб між ними розірвати, на примирення не згоден, спору щодо визначення місця проживання дитини у них немає. Відповідачка [PERSON]. позовні вимоги визнала, також просила шлюб з позивачем розірвати, вважає, що зберегти сім'ю вони не зможуть. . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 16.10.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони з травня 2016 року проживають окремо, не підтримуючи фактичних шлюбних відносин, обоє наполягають на розлученні та не погоджуються на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 20.01.2001 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різних поглядів на сімейне життя, у зв'язку з чим на протязі трьох останніх років вони проживають окремо, а шлюб існує формально. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені позовній заяві, доповнивши, що при обставинах, які склалися, примирення між сторонами не можливе. Проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи не заперечував. Відповідачка про розгляд справи повідомлена належним чином, в судове засідання не явилася по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надала. За згодою представника позивача, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зокрема судом встановлено, що сторони з 20.01.2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилася двоє дітей - доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою (а.с.5-7). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони не підтримуючи фактичних шлюбних відносин, тривалий час проживають окремо, позивач фактично створив нову сім'ю, наполягає на розлученні та не погоджується на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини та виховання дитини. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 21.11.2017 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками на цьому ґрунті, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам. З цих підстав тривалий час проживають окремо. Дітей від шлюбу не мають. Позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав, терміну для примирення просив не надавати, розгляд справи провести без його участі, про що надав до суду заяву. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, терміну для примирення просила не надавати, розгляд справи без її участі, про що надала до суду заяву. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. Зокрема, частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 21.11.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з свідоцтва про шлюб (а.с.4). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, обоє на примирення не погоджуються. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. Суд враховує і те, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що при укладенні шлюбу сторони не змінювали дошлюбних прізвищ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 22.01.2011 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейні відносини та обовязки, у звязку з чим вони\~ фактично не проживають разом та не підтримують відносини між собою. [PERSON] свої вимоги підтримав, просив шлюб між ними розірвати, а справу розглянути без його участі про що надав до суду заяву. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила справу слухати у її відсутність, про що також надав заяву. Враховуючи, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши заяви сторін, обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 22.01.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]\~ (а.с.5-6). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у звязку з чим вони з липня 2016 року проживають окремо, фактично не підтримуючи шлюбних відносин,\~ обоє наполягають на розлученні та не погоджуються на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя\~ негативно впливає на їхні відносини.\~ Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою зареєстрованого 22.02.2005 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками на цьому ґрунті, у звязку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З цих підстав тривалий час проживають окремо. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив шлюб між ними розірвати, на примирення не погоджується. Відповідачка [PERSON] погодилася на розірвання шлюбу, вважала, що зберегти сімю вони вже не зможуть. справу Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 22.02.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитини сина [PERSON] [INFO], який проживає з відповідачкою (а.с.3,20). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у звязку з чим вони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин, обоє наполягають на розлученні та не погоджуються на відновлення сімейних стосунків. В наданий судом строк не примирилися. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхню неповнолітню дитину. Відповідно до ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 22.10.2016 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками на цьому ґрунті. Такі відносини негативно впливають на їх малолітню доньку. З цих підстав тривалий час проживають окремо. Позивач [PERSON] , позов підтримав, просив судовий розгляд провести без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 22.10.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що вбачається свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження дитини (а.с.7-8). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв`язку з чим вони тривалий час фактично не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, обоє на примирення не погоджуються. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини та створює певні проблеми в гармонійному вихованні та розвитку неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.110 СК Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. Суд враховує і те, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що при укладенні шлюбу відповідачка змінювала дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 24.12.2014 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками на цьому ґрунті. Такі відносини негативно впливають на їхню дитину. З цих підстав тривалий час проживають окремо. Позивач [PERSON], позов підтримав, просив судовий розгляд провести без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Оскільки сторони у судове засідання не з'явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. Зокрема, частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 24.12.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, що вбачається з свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження дитини (а.с.8-9). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони тривалий час фактично не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, обоє на примирення не погоджуються. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини та створює певні проблеми в гармонійному вихованні та розвитку неповнолітньої дитини. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловічка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. Суд враховує і те, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою зареєстрованого 26.09.2003 року, так як подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками на цьому ґрунті, у зв'язку з чим вони не підтримують подружніх стосунків. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримав, просив шлюб між ними розірвати, а справу розглянути без його участі, про що надав заяву. Представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги визнав, також просив шлюб з позивачем розірвати, вважає, що зберегти сім'ю вони не зможуть, а справу розглянути без його участі, про що надав заяву. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 26.09.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони, не підтримуючи фактичних шлюбних відносин, обоє наполягають на розлученні та не погоджуються на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 26.09.2009 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками на цьому ґрунті. Такі відносини негативно впливають на їхню дитину. З цих підстав тривалий час проживають окремо. Позивач [PERSON] позов підтримав, просив розгляд справи провести без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Оскільки сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Зокрема, частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 26.09.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню дитину доньку Руслану, [INFO], яка проживає з відповідачкою, що вбачається з свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження дитини (а.с.4-5). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у звязку з чим вони тривалий час фактично не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, обоє на примирення не погоджуються. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя\~ негативно впливає на їхні відносини та створює певні проблеми в гармонійному вихованні та розвитку неповнолітньої дитини. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. Суд враховує і те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved