Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON], звернувшись 12.03.2015 р. до суду, просить стягнути з [PERSON] на свою користь 24996 грн. 37 коп. в рахунок сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2667 грн. 12 коп. Просить стягнути з відповідача на свою користь документально підтверджені судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач як боржник, який прострочив виконання основного грошового зобов'язання в розмірі 110000 грн. за період з 20 травня 2014 року по 10 березня 2015 року, зобов'язаний сплатити йому (позивачу), як кредитору, вищевказані грошові суми, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України. В судовому засіданні представник позивача вимоги свого довірителя підтримав та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, в обґрунтування заперечень свого довірителя зазначивши, що на виконання судового рішення про стягнення з нього суми заборгованості за договором позики грошей, починаючи з лютого, березня 2015 року й по даний час [PERSON] поступово здійснює погашення на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 110000 грн., як через державну виконавчу службу так і шляхом безпосередніх грошових переказів позивачу. Зясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. На підставі поданих сторонами і досліджених в судовому засіданні письмових доказів (копій документів) судом встановлено, що 06 липня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, у формі розписки позичальника, за яким [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 110000 грн., а позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві вказані кошти у строк до 20 травня 2014 року (а.с.8). Проте, свого зобов'язання за договором відповідач не виконав, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 серпня 2014 року, ухваленим в цивільній справі №569/9124/14-ц, позовні вимоги [PERSON] було задоволено, а саме - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 110000 грн. боргу за договором позики грошей від 20.05.2014 р. (а.с.7). Рішення суду першої інстанції набрало законної сили 11 грудня 2014 року, після розгляду справи апеляційним судом, а 19.01.2015 р. на виконання вказаного судового рішення Рівненським міським судом був виданий стягувачу [PERSON] виконавчий лист, в подальшому предявлений ним для примусового виконання у відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (а.с.17, 19). Боржнику державним виконавцем було встановлено строк до 30.01.2015 р. для добровільного виконання рішення суду, однак в зазначений строк відповідач не виконав виконавчий документ, суму боргу позивачу не сплатив, що змусило [PERSON] знову звернутися до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів шляхом покладення на боржника відповідальності за ухилення від виконання грошового зобов'язання в розмірі 110000 грн. Відповідно до ст.ст.610, 625 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В обґрунтування розміру своїх позовних вимог позивач надав суду не спростований відповідачем чи його представником розрахунок збитків від інфляції та розрахунок відсотків за користування грошовими коштами, тому обчислені позивачем суми підлягають до стягнення з відповідача. Разом з тим, суд оцінює критично заперечення представника відповідача про часткове погашення його довірителем, близько 50000 грн., основної суми заборгованості на виконання рішення суду від 28.08.2014 р., оскільки це погашення розпочалося [PERSON] значно пізніше періоду, за який боржник прострочив виконання основного грошового зобов'язання, а вказаним періодом є період з 20.05.2014 р. по 10.03.2015 р. Виходячи з вищенаведених норм цивільного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати у виді сплаченого при предявленні позову судового збору в розмірі 277 грн. (а.с.1), тому вказані витрати підлягають до стягнення на його користь з відповідача.

Outcome: approved