Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником даного будинковолодіння. Відповідачі у вказаному житловому приміщенні не проживають з 2005 року. З огляду на вказане, враховуючи відсутність угоди та будь-якої домовленості про порядок користування житловим приміщенням, а також відмову у добровільному порядку знятися з реєстрації, у позивача виникла необхідність звернутися до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Ухвалою судді від 17 серпня 2018 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням підтримує в повному обсязі. Відповідачі відзиву на позов на надали, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про день слухання справи в суді, причини їх неявки суду не відомі, а тому у відповідності до ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалити заочне рішення по справі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного: Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з положень ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, п. 1 ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, ст. 41 Конституції України та ст.ст. 321, 328, 330, 334 ЦК України, кожна фізична особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Право власності набувається на підставах не заборонених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Право приватної власності є непорушним. Положення п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року зазначають, що при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства. Положення ч. 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначають, що наявність прописки (на даний час реєстрації) сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 06 жовтня 2004 року домоволодіння по [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі рішення виконкому №3 від 21 січня 2001 року. Право власності зареєстроване в Підволочиському РБТІ, що вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4974985 від 06 жовтня 2004 року, реєстраційний номер 7779841. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Будинковою книгою для прописки громадян, що мешкають в будинку [ADDRESS] підтверджується факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою. З довідки від 18 вересня 2018 року №163 виданої Підволочиською селищною радою, вбачається, що до складу сім'ї [PERSON], [INFO] входять: дружина - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO]; невістка - [PERSON], [INFO]; та онук - [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані за адресою [ADDRESS], по місцю реєстрації не проживають з 2005 року, що стверджено довідкою виконкому Підволочиської селищної ради Тернопільської області №94 від 01 червня 2018 року, та актами обстеження умов проживання №№б/н від 21 грудня 2017 року, 22 лютого 2018 року, 23 квітня та 11 липня 2018 року. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут). Житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Частина 4 ст. 3 СК України передбачає, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, у даному випадку суд вважає що відповідачі, які є членами сім'ї позивача, не проживають у житловому будинку, що належить останньому на праві приватної власності, понад один рік без поважних причин. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. З огляду на вказане, відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням по цих підставах. На підставі наведеного,

Outcome: approved