Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який було зареєстровано 24 грудня 1977 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, зроблено актовий запис №201. Позивач вказує, що між ними склались відносини, що унеможливлюють подальше збереження сім'ї, склалося повне непорозуміння, сумісне проживання суперечить його інтересам. Майнового спору сторони не мають, спільних неповнолітніх дітей також немає. Тому позивач просить суд розірвати шлюб між ними. Також позивач у своїй заяві зазначив, що відповідач восени 1998 року виїхала на постійне місце мешкання до м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна і це остання відома йому адреса місця проживання відповідача. На даний час відповідач здійснює постійний догляд за своєю хворою матір'ю - [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] та потребує постійного стороннього догляду, тому він не може виїхати за місцем мешкання відповідача. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України. Також, просив суд долучити до матеріалів справи газету «Слобідський край» з оголошенням про виклик відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване почтове повідомлення з відміткою «конверт повернуто на підставі листа УДППЗ «Укрпочта» 15 вересня 2014 року №511-507, тобто адресат перебуває на території населеного пункту органи державної влади якого тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому вручити конверт адресату немає можливості. У відповідності до чинного процесуального законодавства в газеті «Слобідський Край» від 31 грудня 2016 року, №156 (22432) було опубліковано оголошення про виклик відповідача до суду. Однак відповідач причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Шлюб між сторонами зареєстровано 24 грудня 1977 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, зроблено актовий запис №201 (а.с. 4). Довідкою районного лікаря-психіатра Куп'янської центральної міської лікарні від 07 жовтня 2016 року №175 в якій зазначено, що [PERSON], [INFO] страждає психічним розладом, а догляд за нею здійснює її рідний син [PERSON] (а.с. 7). Подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримують, не бажають поновити стосунки та зберегти сім'ю. Спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що виникли непорозуміння, різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси. Все вище викладене підтверджує, що шлюб існує лише формально та зберегти його вже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Беручи до уваги те, що позивач здійснює постійний догляд за своєю хворою матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується вищевказаною довідкою лікаря-психіатра, яка мешкає за адресою: [ADDRESS], суд вважає дані обставини поважною причиною неможливості позивача виїхати за місцем мешкання відповідача. У звязку з чим суд дійшов висновку про те, що відповідач має право звернутися до Купянського міськрайонного суду Харківської області з вищевказаним позовом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. У зв'язку з тим, що відповідач не зазначила про її бажання змінити шлюбне прізвище на дошлюбне та беручи до уваги той факт, що сторони перебували у шлюбі досить тривалий час, суд вважає за необхідне залишити [PERSON] шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved