Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новомаячківської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого в смт.Нова Мачка Цюрупинського району Херсонської області по вул. Молодіжній № 6, належний [PERSON], який помер 24.11.2000 року. Зазначивши в позовній заяви, що [PERSON]Ю, помер 24.11.2000 р. помер, який мешкав в смт.Нова Маячка Цюрупинського району Херсонської області по вул. Молодіжній №6. 24.10.1995р. [PERSON] склав заповіт в якому зазначив, що на випадок смерті все майно він заповів [PERSON] Зазначений заповіт було складено та посвідчено Новомаячківською сільською радою, зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій № 787. Після смерті спадкодавця в шестимісячний строк він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Серед спадкового майна був сертифікат на право на земельний пай сільськогосопдарського підприємства ВАТ ім.Латиських стрільців та житловий будиной з господарчими та побутовими спорудами, який розташований в смт.Нова Маячка по вул. Молодіжній №6. У вчиненні вказаної нотаріальної дії державним нотаріусом йому було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на будинок.Будівництво будинку з господарчими спорудами було закінчено в 1983 р. а виплата його вартості спадкодавцем відбулася в 1992 р., то державна реєстрація права власності на житловий будинок регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства 31.01.1996р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995р. № 56. Зазначена інструкція передбачала обов»язкову реєстрацію будинків у межах міст і селищ, в тому числі й на підстві записів погосподарських книгах. Тобто записи погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтвердують право приватної власності. Відповідно до домової книги будинок №6 по вул Молодіжній в смт.Нова Маячка числиться за [PERSON] з 02.10.1992р. в якому він проживав та був зареєстрований. Також наявний технійчний паспорт від 20.07.2011р. Право власності за спадкодавцем через відсутність правовстановлюючих документів ним не може бути підтверджено для оформлення спадщини у нотаріуса, тому просить визнати за [PERSON], померлим 24.11.2000р. право власності на спадкове майне за заповітом судовим порядком. Позивач в судове засідання не з*явився. Представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачем - Новомаячківською селищною радою Цюрупинського району до суду подано заяву про повне визнання позову та про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України кожна особа по справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності, тому суд розглядає справу у відсутності сторін. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у повному обсязі суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] помер 24.11.2000 року, в смт. Нова Маячка, що підтверджено копією свідоцтва про його смерть (ас.23). Заповітом від 24.10.1995 року , реєстр № 787, посвідченого заступником голови виконкому Новомаячківської селищної ради, [PERSON] все належне йому майно заповів [PERSON] (а.с. 12). Спадщина позивачем прийнята фактично, що підтверджено листом державного нотаріуса Цюрупинської державної нотаріальної контори від 27.08.2015 року, відповідно до якого на даний час вже видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, який є чинним, на ім*я позивача на інше майно (а.с.12, 52-54). Факт належності майна житлового будинку по вул. Молодіжній, №6 в смт. Нова Маячка спадкодавцю підтверджено: Зобов*язанням індивідуального позичальника колгоспу, підприємству, організації, держбанку від 01.01.1984 року на 2300 рублів від імені [PERSON], механізатора р-пу ім. Латиських стрільців на придбання в смт. Нова Маячка по вул. Молодіжній житлового будинку , кам*яного, з 3-х кімнат, вартістю 7000,00 рублів; квитанцією за №436 до приходного касового ордеру про погашення позички 12.03.1992 року (а.с.25); витягом із рішення засідання ради трудового колективу радгоспу ім. Латиських стрільців від 18.09.1991 року про надання згоди на продаж житлового будинку [PERSON]; [PERSON] приймання передачі від 03.01.1994 року радгоспом ім. Латиських стрільців , затвердженому головою Цюрупинської районної ради Херсонської області і головою Новомаячківської селищної ради, переселенцю [PERSON] житлового будинку , розташованого по вул. Молодіжній, №38 ( на даний час номер змінено на №6). [PERSON] оформлено відповідно до чинної на той час Інструкції про порядок реєстрації житлового фонду за типовими формами початкової документації, затвердженої Наказом УС РСР 15.07.1985 р. за №380, відповідно до якої «Основними документами, які встановлюють право власності на будівлі є : п.2.1 «[PERSON] про передачу будинків у власність переселенців за наявності про це рішень виконкомів районної ради і довідок фінансових відділів про кінцевий розрахунок переселенців за отриману будівлю». Відповідно до технічного паспорту самочинне будівництво відсутнє (а.с.7-9). Факт постійного проживання спадкодавця у вказаному будинку підтверджено даними будинкової книги про його реєстрацію (а.с.10-11). Вартість( дійсна ринкова) спадкового майна житлового будинку відповідно до Звіту про оцінку від 09.06.2015 року становить 67983,00 гривень(а.с.28-36). [PERSON] правовідносини, виходячи з моменту відкриття спадщини 24.11.2000 року регламентовані ЦК УРСР в ред. 1963 року, зокрема право спадкування за заповітом закріплено положеннями ст. 534 вказаного Кодексу. Згідно до розяснень пункту 8 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», за діючим на час придбання спірного будинку законодавством, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. Згідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків і та домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР , затвердженої заступником Міністра комунального господарства УРСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність 13.12.1995 року згідно наказу Держжитлкомунгоспу за №56 було передбачено обов*язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу (п.4 Інструкції ). Таким чином, наявність належно оформленого [PERSON] приймання - передачі житлового будинку переселенцю [PERSON] (а.с.47) є доказом на підтвердження належності померлому спадкодавцю нерухомого майна. Зазначений документ не був зареєстрований померлим у БТІ, однак його наявність судом приймається у якості доказу на підтвердження власності померлого на житловий будинок і його права на розпорядження ним на випадок смерті, зокрема шляхом складання заповіту на користь позивача. Через відсутність реєстрації права власності на будинок за вказаним [PERSON], а відповідно відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме спадкове майно і відмову державного нотаріуса у зв*язку з цим у видачі свідоцтва про право на спадщину, як це передбачено главою 89 чинного ЦК України, право позивача може бути захищені лише судовим порядком. Враховуючи повне визнання відповідачем позову, що не порушує прав і інтересів інших осіб, наявність належних доказів на підтвердження належності права власності померлого на житловий будинок, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок. Витрати у справі віднести на позивача.

Outcome: approved