Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок загальною площею забудови 92,6 кв.м., із погосподарськими будівлями та спорудами, до яких входить сарай, загальною площею основи забудови 16,0 кв.м., та який знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка була зареєстрована та проживала до дня смерті в [ADDRESS], разом із позивачем. Після смерті матері відкрилась спадщина, в тому числі на домоволодіння в [ADDRESS], яке належало померлій на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.1994 року. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю реєстрації домоволодіння за померлою [PERSON] Тому, позивач позбавлений можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку. У судове засідання 28.02.2017 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились, у зв`язку з чим справа розглянута згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без участі сторони позивача та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача -- Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, представник третьої особи -- Віньковецької районної державної адміністрації (відділ з питань реєстрації Віньковецької РДА), будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явились, причини неявки до суду не повідомляли. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що належний відповідач визнав позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] в м. Луцьк Волинської області померла мати позивача [PERSON], яка була власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. На вказане майно після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадщину прийняв спадкоємець за заповітом [PERSON], оскільки на день смерті матері позивач проживав разом із нею. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER]; паспортом позивача, заповітом від 26.10.2004 року, згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]; свідоцтвом про народження [NUMBER], згідно якого матір`ю [PERSON] є [PERSON]; договором купівлі-продажу від 25.11.1994 року, згідно якого [PERSON] купила у Віньковецької лікарні ветеринарної медицини жилий будинок, який розміщений в [ADDRESS]; довідкою Віньковецької селищної ради № 548 від 15.02.2017 року, згідно якої [PERSON], яка померла [INFO] до дня смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS], разом із сином [PERSON] Відповідно до довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області від 08.02.2017 року № 1-679, інвентаризація домоволодіння в [ADDRESS], проводилась, видавався договір купівлі-продажу від 25.11.1994 року на ім`я [PERSON] Відповідно до довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області від 08.02.2017 року № 1-676, дійсна вартість домоволодіння в [ADDRESS], становить 21160,00 гривень. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1217 та ст. 1218). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняв, однак у зв'язку з відсутністю реєстрації договору купівлі продажу від 25.11.1994 року на спадкове домоволодіння по [ADDRESS] за [PERSON], постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.02.2017 року державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори Хмельницької області Макаровою Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Крім того, із відповіді державного нотаріуса, наданої Віньковецькою державною нотаріальною конторою на запит суду, слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] не відкривалась, а заповіт на ім`я [PERSON] є чинний. У зв'язку з цим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальні конторі. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратилачинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняв, однак у зв'язку з відсутністю реєстрації договору купівлі продажу від 25.11.1994 року на спадкове домоволодіння по [ADDRESS] за [PERSON], постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.02.2017 року, державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори Хмельницької області Макаровою Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] Крім того, із відповіді державного нотаріуса, наданої Віньковецькою державною нотаріальною конторою на запит суду, слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] не відкривалась, а заповіт на ім`я [PERSON] є чинний. У зв'язку з цим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальні конторі. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набула право на вказане нерухоме майно відповідно до закону, однак не провела його реєстрацію, у зв'язку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Визнання права власності за [PERSON] на домоволодіння не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved