Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовною заявою до Ямпільської міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просив: визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] , [INFO] , смерть якої настала у місті Ямпіль Вінницької області [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що у листопаді 2020 року йому в телефонному режимі було повідомлено посадовцями Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, що на його ім`я значиться заповіт від громадянки [PERSON] . Прибувши до Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області йому було вручено заповіт і на ньому зазначено дату 15.11.2020. Після отримання заповіту і ознайомившись з його текстом, він у родичів покійної одержав оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , а також в органах РАЦС свідоцтво про смерть спадкодавця у якому зазначено дату видачі йому, як зацікавленій особі. Він звернувся до нотаріальної контори, але документів у нього не прийняли по причині пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори, і було рекомендовано звернутися до суду з питанням поновлення пропущеного строку. Строк пропущений з поважних причин, так як йому не було відомо про існування заповіту, а також про смерть [PERSON] , яка проживала в іншому населеному пункті. Тому він вимушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№1104 від 22.02.2021, в якій просив підготовче засідання у справі провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Ямпільської міської ради Вінницької області у підготовче засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву за вхід.№1088 від 19.02.2021 з клопотанням справу розглянути у відсутність представника міської ради. Проти позовних вимог не заперечують. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність та заява представника відповідача про визнання позовних вимог. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 23 лютого 2021 року на 09 годину 30 хвилин, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом, витребування від приватного нотаріуса інформації про заведення спадкової справи до майна померлої [PERSON] . Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.4-5) судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області, зареєстрований у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області. Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 17.12.2020 (а.с.6) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області. Із копії заповіту складеного 19 січня 2010 року у селі Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області посвідченого секретарем виконавчого комітету Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області Дусь О.А. (а.с.7) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області, на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла позивачеві [PERSON] , [INFO] . Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №433898 виданого на підставі розпорядження Ямпільської РДА №315 від 06.07.2010 та №338 від 13.07.2010 (а.с.8) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області, на день своєї смерті була власником земельної ділянки площею 1,7474 га, кадастровий номер 0525687700:03:001:0004, яка розташована на території Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63389670 від 02.02.2021 (а.с.20) судом встановлено, що у Спадковому реєстрі інформація щодо заведених спадкових справ на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] відсутня. Тобто, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна, зокрема земельної ділянки площею 1,7474 га, кадастровий номер 0525687700:03:001:0004 [PERSON] за заповітом. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст.ст.1222, 1223, 1235 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом, і має право на успадкування майна [PERSON] . Із доводів позивача, які не заперечуються відповідачем, встановлено, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку йому не було відомо про те, що [PERSON] померла [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області, так як позивач проживає у іншому населеному пункті - у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області. Зазначені населені пункти розташовані на значній відстані один від одного. Окрім того, як встановлено судом позивач не є родичем з покійною [PERSON] , тому враховуючи вищевикладене не міг знати про її смерть, а тим більше про складання нею 19.01.2010 заповіту, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, і відповідно не подав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Крім того, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки він втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть людини, а потім і втрата спадкового майна буде для нього занадто надмірним тягарем нерозмірним з його діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичною особою. Оцінюючи усі докази, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу поважності причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] . Суд вважає встановленим, і ця обставина підтверджена доводами позивача, на які він посилається у позові, та не заперечується відповідачем, що дійсно протягом шестимісячного строку після смерті [PERSON] він не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки про наявність на його ім`я заповіту від [PERSON] та її смерть, дізнався тільки у листопаді 2020 року, а тому суд визнає цю обставину поважною причиною, з якої позивач пропустив строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України. Вказані обставини визнані учасниками справи і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, а тому суд визнає причину пропуску позивачем строку, передбаченого ст.1270 ЦК України, поважною. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, суд має підстави відповідно до ст.1272 ЦК України для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved