Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору дарування квартири недійсним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. уточнив позовні вимоги і пояснив, 22 лютого 2011 року було укладено договір дарування квартири [ADDRESS], з усною домовленістю щодо відкладення моменту передачі предмету дарунку обдарованій особі. Укладення зазначеного договору дарувальником [PERSON] було зумовлено вмовлянням його матері [PERSON], яка при житті довела йому з сестрою [PERSON] свою волю щодо подальшої долі належного їй майна, вважаючи що її передсмертна воля буде прийнята дітьми та виконана, що в свою чергу зумовить відсутність непорозумінь з приводу поділу майна. Мати хотіла щоб [PERSON] остаточно переїхав до смт. Артемівки, поблище до рідної сестри, щоб вони були поруч один до одного та наполягла щоб [PERSON] подарував своїй племінниці (доньці сестри [PERSON].) [PERSON] свою однокімнатну квартиру в м. Харкові, з умовою що він зможе нею користуватися аж до самої смерті, після чого [PERSON] зможе розпорядитися долею майна на свій розсуд та догляне його у старості. Аби між братом і сестрою не було непорозумінь мати сплатила своїй донці [PERSON] 10 000грн. за 1/2 вартості своєї хати в обмін на її обіцянку не претендувати на спадок хати (будинок [ADDRESS]) та обіцянку племінниці [PERSON],, що після оформлення договору дарування квартири [ADDRESS] [PERSON] зможе нею користуватися всю старість - аж до самої моєї смерті, після чого [PERSON] отримає ключі та оригінал договору дарування і зможе самостійно нею розпоряджатися. Розуміючи що таким договором дарування [PERSON] позбавить не тільки себе житла, а й свою рідну доньку [PERSON] права успадкувати за ним цю квартиру після його смерті, аналогічну обіцянку сестра та племінниця дали і [PERSON] в присутності матері [PERSON] Після укладення договір дарування квартири, ключі від квартири та оригінал договору дарування, як і домовлялись залишились у позивача-відповідача [PERSON], який досі прописаний в цій квартирі, таким чином фактичної передачі квартири не відбулось. Тобто, [PERSON] мав на меті відчуження на користь відповідача квартири лише за умови відкладення моменту прийняття дарунку племінницею, і якби не помилка в правовій природі правочину та його правових наслідках, спірний договір не був би укладений. З дня оформлення договору дарування до 14 січня 2014 року [PERSON] дотримувалась своєї обіцянки та досягнутої домовленості і не заважала [PERSON] користуватись квартирою на власний розсуд, яку він здавав в найм отримуючи прибуток та щомісячно з отриманих коштів сплачував і зараз сплачує усі комунальні послуги, а решту витрачав на турботу за матір»ю (харчі, ліки, речі) та підтримку її домоволодіння і господарства. [INFO] [PERSON] померла так і не склавши заповіт. Після виникнення неодноразових побутових сварок між [PERSON], сестрою і племінницею на фоні того що сестра ніяким чином ні фізично ні матеріально не приймала участі у догляді та поховані матері, сестра не дотримавшись домовленості і обіцянки подала 05 грудня 2013 року позов до Чутівського районного суду Полтавської області про призначення додаткового строку для прийняття спадщини, а племінниця порушивши домовленість та надані бабусі завіряння 14 січня 2014 року завітала до квартирантів з вимогою негайно звільнити належне їй житло, оскільки вона мала намір його продати. Про що свідчить замовлення звіту про визначення оціночної (ринкової) вартості нерухомого майна від 30 жовтня 2013 року СОД ФОП [PERSON] та отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яку здійснено 26 листопада 2013 року на підставі дублікату договору дарування виданого 12 листопада 2013 року. Укладаючи договір дарування [PERSON] помилився щодо обставин, які мають істотне значення, зокрема щодо юридичної природи цього правочину, прав та обов'язків сторін за цим договором, оскільки на час його укладення вважав, спираючись на відповідну домовленість з матір'ю, сестрою та племінницею, що укладає саме договір дарування з умовою передання дарунку в майбутньому, а не звичайний договір дарування. Про свою помилку щодо правової природи він дізнався лише після того, як племінниця [PERSON] перестала дотримуватися домовленості - почала вимагати передати їй квартиру, вигадуючи кожного разу нові приводи: то щоб продати, то щоб там жити самій, а не так як ми домовлялися - будь-яким чином розпоряджатися квартирою тільки після його смерті. В зв'язку з цим, [PERSON] просить суд визнати договір дарування недійсним, а в задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала та подала зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, пояснивши що [PERSON] подарував їй квартиру за власною ініціативою без будь-яких умов, підтвердженням факту прийняття подарунку вона зазначила отриманням ключів від квартири та просить суд зобов'язати [PERSON] передати їй ключі від квартири та не чинити перешкод у користуванні зазначеною власністю, вселити її в квартиру. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним. Відповідно до ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2011 року було укладено договір дарування квартири [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори, реєстраційний номер правочину 2-322. Позивач [PERSON] не мав намір укладати договір дарування, вчиняючи правочин дарування, помилився щодо обставин, які мають істотне значення щодо прав та обов'язків сторін, тому з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зокрема, твердження [PERSON] що помилки у правовій природі укладеного договору, підтверджуються наступними обставинами та доказами. З дня укладення договору по цей час [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі та сплачує усі комунальні послуги, про що свідчать надані ним щомісячні квитанції. Оригінал договору дарування знаходиться у [PERSON], всі екземпляри ключів від квартири також постійно знаходяться у віданні [PERSON], що не заперечує відповідач [PERSON] Користування квартирою на власний розсуд [PERSON] підтверджується і фактом перебування квартири у наймі. Що підтверджується свідченнями квартиранта [PERSON], який пояснив що домовленості про найм квартири досягнуто з [PERSON], орендна плата передається наймачем [PERSON], замки в квартирі не мінялись, а отже ключі від квартири є лише у наймача і у [PERSON] Свідок [PERSON] підтвердила у судовому засіданні той факт, що дійсно [PERSON] оформив договір дарування своєї квартири племінниці [PERSON] з тим, що вона буде користуватися нею після його смерті. Твердження відповідача [PERSON], щодо підтвердження прийняття подарунку фактом отримання нею оригіналу ключів від квартири, спростовуються її ж поясненнями наданими під час судового засідання та самим змістом її позовної вимоги, щодо передачі їй цих же ключів, а також наявністю у неї лише дублікату договору дарування квартири. Відповідачем-позивачем [PERSON] оплата комунальних послуг жодного разу не здійснювалась. Пояснити мотиви чому [PERSON] вирішив подарувати своє майно племінниці, а не залишити його в родині для доньки або дружини [PERSON] не змогла. Третя особа, Перша Харківська державна нотаріальна контора у судові засідання не з'являлась, подали заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа, Відділ держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у судові засідання не з'явився та подали заперечення на позов вважаючи, що такий позов має розглядатися порядку адміністративного провадження. Надавши оцінку поясненням сторін, свідків та наданим сторонами доказам, суд прийшов до висновку, що протягом з 22 лютого 2011 року по 14 січня 2014 року сторони фактично додержувались виконання укладених в усній формі домовленостей щодо продовження користування квартирою [PERSON], тобто щодо фактичного виконання договору дарування з умовою передачі дарунку в майбутньому. Отже судом встановлено, що укладаючи договір дарування [PERSON] помилився щодо обставин, які мають істотне значення, зокрема щодо юридичної природи цього правочину, прав та обов'язків сторін за цим договором, оскільки на час його укладення вважав, спираючись на відповідну домовленість з матір'ю, сестрою та племінницею, що укладає саме договір дарування з умовою передання дарунку в майбутньому, а не звичайний договір дарування, тому з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved