Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтуванні заявлених вимог посилався на те, що 10.04.2001 року на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання Української сільської Ради народних депутатів від 09.02.2001 року №85 заявник [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю Серії ІІ ДП №088106 площею 9,920 га, розташовану на території Української сільської ради. Однак, при оформленні Державного акту в написанні прізвища заявника посадовою особою було помилково зазначено його прізвище « [PERSON]», замість вірного « [PERSON]». На сьогоднішній день вказана розбіжність перешкоджає заявнику отримати кадастровий номер на земельну ділянку, а в подальшому перешкодить здійснити її відчуження. Посилаючись на вказані обставини, заявник просив суд встановити факт належності [PERSON] Державного акту від 10.04.2001 року Серії ІІ ДП №088106 про право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання Української сільської Ради народних депутатів від 09.02.2001 року №85, площею 9,920 га, розташовану на території Української сільської ради. У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності та постановити рішення на підставі матеріалів справи. Представник заінтересованої особи Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення у яких просив суд винести рішення у справі в межах чинного законодавства. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про задоволення даної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.04.2001 року на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання Української сільської Ради народних депутатів від 09.02.2001 року №85 заявник [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю Серії ІІ ДП №088106 площею 9,920 га, розташовану на території Української сільської ради. При оформленні Державного акту в написанні прізвища заявника посадовою особою було помилково зазначено його прізвище « [PERSON]», замість вірного « [PERSON]»(а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 18.12.1961 року, прізвище заявника зазначено « [PERSON] » (а.с.7). Згідно з паспортом громадянина України, виданим 03.02.2005 року Петропавлівським РВ УМВС, прізвище заявника зазначено [PERSON] (а.с.5). Згідно зі ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Пленуму Верховного суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від 31.03.1995 року №5, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючий документ, оскільки зазначені в них прізвища, ім`я, по-батькові, місце та час народження, місцепроживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що помилка у написанні прізвища заявника « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] » виникла через орфографічну помилку, а тому факт належності даного правовстановлюючого документу - Державного акту від 10.04.2001 року Серії ІІ ДП №088106 про право приватної власності на землю саме [PERSON] , знайшов своє підтвердження у суді та підтверджується наявними у справі матеріалами у їх сукупності, тому вказана заява підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла.

Outcome: approved