overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є батьком їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично їх подружні стосунки було припинено майже відразу після народження сина. Весь час після припинення стосунків, відповідач не цікавився життям сина, матеріально його не утримував. З 2004 року за рішенням Рожищенського районного суду відповідач повинен сплачувати аліменти. Відповідач аліменти не сплачував. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.10.2014 року складає 48 723,18 гривні. Вироком Рівненського міського суду від 04.07.2014 року [PERSON] засуджено за ч. 1 статті 164 КК України до одного року обмеження волі. Всі питання по вихованню сина вирішуються нею самостійно, без будь-якої участі відповідача. Просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що він не має змоги утримувати сина матеріально, так як він доглядає свою матір - інваліда І групи, отримує незначну соціальну допомогу малозабезпеченим сім?ям. Просить не позбавляти його батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина. Прокурор просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, думку прокурора, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у позивачки та відповідача є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 21.12.2004 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від його доходу до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08.12.2004 року. Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 04.07.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, тобто за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, до одного року обмеження волі з іспитовим строком тривалістю один рік. [PERSON] ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з питаною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Рожищенської райдержадміністрації від 01.10.2014 року № 3089/28/2.14 вважається доцільним позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 14.03.2013 року з вини відповідачки відбулось затоплення її квартири, а саме стелі, заклеєної шпалерами. Такими своїми діями відповідачка завдала їй матеріальної шкоди на суму 1600грн., а крім того й моральних страждань, які вона оцінює в 2000грн. Оскільки [PERSON] не бажає вирішити даний спір в добровільному порядку, просила стягнути з неї в судовому порядку вказану матеріальну та моральну шкоду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила справу слухати у її відсутності і позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] також в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином - судовими повістками. За таких обставин суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали даної справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. На підставі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 14.03.2013 року з вини відповідачки, яка халатно відноситься до санітарно-технічних приладів, було затоплено квартиру позивача, про що свідчить відповідний акт (а.с.3). Внаслідок затоплення квартири, з вини [PERSON], позивачці завдано матеріальних збитків на суму 1600грн., що стверджується представленими розпискою та товарними чеками (а.с.42, 44, 45). У відповідності до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Судом було встановлено, що з вини [PERSON] позивачці [PERSON] завдано матеріальної шкоди, що потягло за собою і завдання їй ще й моральної шкоди, оскільки вона дійсно зазнала певних моральних страждань внаслідок пошкодження майна, понесення додаткових витрат на придбання матеріалів для ремонту та відчуття незручностей у час його проведення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення з відповідачки заподіяної шкоди є обґрунтованим і підлягає задоволенню. До того ж, згідно ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають й судові витрати. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що від спільного з відповідачем шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає біля позивачки і просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином 3-х річного віку. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, тому справа розглядається за відсутністю відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог встановлених законом. Заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 2013 року. Від спільного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], за яким позивачка здійснює догляд. Згідно ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та не залежно від її матеріального становища, за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу . Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи, що [PERSON], будучи повідомлений про час і місце розгляду справи, будь-яких відомостей про неможливість сплачувати аліменти дружині не надав, суд вважає, що він може надавати допомогу непрацюючій дружині у розмірі, якому вона заявила. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі - 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного і ст.ст. 75, 77, 79, 80, 84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про виділення частки у спадковому майні - житлового будинку з надвірними будівлями, мотивуючи слідуючим: Спірний житловий будинок належить їй та відповідачці на праві спільної часткової власності. [INFO] померла їх мати - [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом сторонам належить право власності по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS]. Оскільки про спільне використання будинку вони не домовились і провести поділ самостійно не можуть, змушена була звернутись до суду. У судовому засіданні позивачка уточнила заявлені вимоги, просить суд виділити їй ? частину будинку згідно першого варіанту розподілу відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, а саме: кладову 1-2, житлову кімнату 1-5, а також стягнути судові витрати (за проведення експертизи) В другій частині будинку проживає відповідачка, провела там воду, електрику. А тому коридор 1-1, кухню 1-3, житлову кімнату 1-4 слід виділити [PERSON] Представник відповідача позов визнала, хоче також, щоб її виділили кімнату 1-5. Надвірні будівлі поділити згідно висновку експертизи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, проаналізувавши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2006 року вбачається, що [PERSON] є власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, що в [ADDRESS]; ? частина цього ж будинку належить [PERSON] У відповідності до ст.. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. (ч.1 ст. 357 ЦК України) Слід також врахувати, що відповідно до проведеної будівельно-технічної експертизи, запропоновано лише один технічно можливий варіант розподілу житлового будинку. Сторони погодились на перший варіант розподілу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25.03.2014 року. Судові витрати розподілити між сторонами у відповідності до ст.. 88 ЦПК України. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, в якому просить суд виділити в її користування житлову кімнату, площею 12,4 кв.м. та житлову кімнату, площею 15,1 кв.м., які розташовані в домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок 1 Кустанайський, 1. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтву про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів 24.01.1997 року, їй на праві спільної часткової власності належить 1/11 частина домоволодіння за адресою: м. Одеса, провулок Кустанайський, 1. Оскільки на теперішній час частки співвласників у домоволодінні змінились, у звязку з проведенням відповідачем добудови додаткових приміщень, позивач вимушена вернутись в суд з позовом про виділ в користування житлових приміщень. Позивач надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути в її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів 24.01.1997 року, на праві спільної часткової власності належить 1/11 частина домоволодіння за адресою: м. Одеса, провулок Кустанайський, 1 (на теперішній час - м. Одеса, провулок 1 Кустанайський, 1). Після набуття права спільної часткової власності, частки співвласників у домоволодінні змінились у звязку з добудовою додаткових приміщень. Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою: м. Одеса, провулок 1 Кустанайський, 1, в фактичному користуванні позивача знаходяться житлова кімната 2.2., площею 12,4 кв.м. та житлова кімната 2.3., площею 15,1 кв.м. Відповідно ст. 358 ЦК України кожен із\~співвласників має\~право на\~надання йому\~у володіння\~та користування\~тієї частини\~спільного майна\~в натурі,\~яка відповідає\~його частці\~у праві\~спільної часткової\~власності.\~ Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За таких обставин суд вважає можливим виділити в користування [PERSON] житлову кімнату, площею 12,4 кв.м. та житлову кімнату, площею 15,1 кв.м., які розташовані в домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок 1 Кустанайський, 1. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком на [ADDRESS]. Позов обгрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить будинок в [ADDRESS] відповідач [PERSON] в будинку не проживає більше десяти років, повністю припинив виконувати обов'язки члена сім?ї пов?язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, житлом не цікавиться. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] Представник позивачки в суді позов підтримала з мотивів викладених в заяві, пояснила, що відповідач [PERSON] - брат її довірительки, який в будинку зареєстрований, проте більше десяти років не проживає, його фактичне місце проживання с. Стовпин Корецького району Рівненської області. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи (а.с. 34, 41), причин неявки суду не повідомив, а тому, згідно з ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних доказів, в заочному порядку, проти чого не заперечила представник позивачки. Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову. За положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім?ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З пояснень представника позивачки в суді, долучених до матеріалів справи, зокрема Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 7) видно, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON], право власності на вказаний будинок нею набуто на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.12.2014 року (а.с.8). Із довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Городоцького району Львівської області №3411 від 01.08.2017 р. (а.с. 16), копії будинкової книги (а.с. 9-15) видно, що в будинку на [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] Із пояснень представника [PERSON] в суді, актів обстеження фактичного проживання від 07.07.2017р., 28.09.2017р., 27.11.2017р. (а.с.17-19) вбачається, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований в [ADDRESS], але за вказаною адресою не проживає понад десяти років, туди не навідується, коштів по утриманню житла не надає, фактично проживає в с. Стовпин Корецького району Рівненської області. Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності [PERSON] в означеному будинку більше року, судом не встановлено. Власник відповідно до положень ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оскільки відповідач [PERSON] в спірному будинку не проживає понад один рік без поважних причин, туди не навідується, його слід визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме будинком на [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання вправа власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 18.06.2006 року помер її батько [PERSON], а 12.10.2007 року померла її мати [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді належного їм майна. Маючи намір оформити свої спадкові права позивачка звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори, однак видати свідоцтво про право на спадщину їй відмовились, оскільки нею був пропущений шестимісячний термін для звернення с заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим вона вимушена звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просить суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2006 року помер [PERSON]. [PERSON] був пайовиком Житлово-будівельного кооперативу „Приморський-8, та йому на підставі ордеру № 338 від 16.06.1967 року була надана квартира [ADDRESS]. Відповідно довідки, виданої Житлово-будівельним кооперативом [PERSON] було повністю виплачено пайовий внесок та накопичення за вказану квартиру. Згідно ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Крім того, як вбачається з ощадних книжок, [PERSON] належали грошові вклади в Ощадному банку № 8345/0284 міста [PERSON] на рахунку № 07900020, в Ощадному банку № 8345/0284 міста [PERSON] на рахунку № 057/1985, в Ощадному банку № 7860/0284 міста [PERSON] на рахунку № [NUMBER]. Як вбачається з виписки № 439 від 06.10.1995 року з рахунку № 000439, [PERSON] є власником 9 простих іменних акцій номінальною вартістю 175\~000 карбованців, на загальну суму 1\~575\~000,00 карбованців ВАТ „Одеський завод „Промзвязок ім. В.М. Комарова. В судовому засданні також встановлено, що 12.10.2007 року померла [PERSON]. Як вбачається з ощадних книжок, [PERSON] є власником грошових вкладів в Ощадному банку № 8345/0284 міста [PERSON] на рахунку № 2597, в Ощадному банку № 8345/0284 міста [PERSON] на рахунку № 057/102, в Ощадному банку № 7860/0284 міста [PERSON] на рахунку № 915510224, в Ощадному банку № 3175/014 міста [PERSON] на рахунку № 421. Після смерті [PERSON] та [PERSON] в керування спадщиною фактично вступила їх донька, спадкоємець першої черги, [PERSON], яка постійно мешкала з батьками. [PERSON], який також є спадкоємцем першої черги, відмовився від своєї частки у спадщині на користь позивача. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. За таких обставин, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 24 вересня 1997 року між [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своєї малолітньої доньки, [PERSON] з одного боку та [PERSON], яка діяла від імені неповнолітнього [PERSON] з дозволу його матері, [PERSON], з другого боку, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений на Одеській товарній біржі за № 18955. 19 листопада 2016 року [PERSON] померла. Оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивач позбавлена можливості оформити спадкові права, у звязку з чим вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просить розглянути в її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Третя особа в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 1997 року між [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своєї малолітньої доньки, [PERSON] з одного боку та [PERSON], яка діяла від імені неповнолітнього [PERSON] з дозволу його матері, [PERSON], з другого боку, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений на Одеській товарній біржі за № 18955. Покупці передали продавцю, обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири, виконавши умови договору. Право власності за вказаним договором 11.12.1997 року зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 19 листопада 2016 року [PERSON] померла. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, однак в цей час позивач позбавлена можливості оформити спадкові права, у звязку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 32,0 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м., укладений 24 вересня 1997 року на Одеській товарній біржі за № 18955.

Outcome: approved