Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Рівненського міськвиконкому про звільнення від сплати аліментів на дитину. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 2004 року по 2010 рік. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, остання залишилася проживати з матір`ю. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10.11.2009 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно. На даний час [PERSON] проживає з позивачем та повністю перебуває на його утриманні. Позивач стверджує, що має всі необхідні умови для проживання та розвитку своєї неповнолітньої доньки, тому здатен матеріально утримувати доньку та займатися її вихованням. Посилаючись на викладені обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач просив припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] . Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25.06.2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 23.07.2020 року задоволено клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 07.09.2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Юшко С.І. не з`явилися, позивач подав до суду заяву від 07.10.2020 року, у якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася про день, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань від останньої до суду не надходило. Відзив на позов суду не подано. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Рівненського міськвиконкому у судове засідання не з`явився, у поданій заяві від 15.09.2020 року просив судові засідання проводити без його участі. У судовому засіданні 15.09.2020 року пояснив, що працівниками органу опіки та піклування проведено бесіду з неповнолітньою дитиною та з`ясовано умови її проживання. Зазначив, що з мамою дитина практично не спілкується, навчається у школі, однак мама участі у підготовці дитини до школи не приймає. Просив задовольнити позов та ухвалити рішення в інтересах дитини. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.02.2020 року, виданого повторно. 02.09.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02.09.2010 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.02.2017 року, [PERSON] 10.02.2017 року зареєстрував шлюб із [PERSON] . Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.02.2019 року. Рішенням Рівненського міського суду від 10.11.2009 року стягнуто з [PERSON] , 1981 року народження, на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 05.10.2009 року, і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із довідки про склад сім`ї та/або кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за №11438, виданої 25.02.2020 року Рівненською міською радою, [PERSON] , [INFO] , та її батько [PERSON] зареєстровані за адресою за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки про заробітну плату за №755-18, виданої Акціонерним товариством «Альфа-Банк» 25.02.2020 року, заробіток [PERSON] з серпня 2019 року по січень 2020 року складає 76302,42 грн., розмір стягнутих аліментів складає 20248,19 грн. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 11.08.2020 року, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Дитина займає окрему кімнату та має окреме місце для сну, навчання та відпочинку. Сім`я [PERSON] не заперечує проти постійного проживання [PERSON] у їхній сім`ї. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Аналогічні положення закріплені у ст. 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. У судовому засіданні 15 вересня 2020 року, з дотриманням вимог ст. 232 ЦПК України, в присутності представника органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому, була заслухана неповнолітня [PERSON] , яка пояснила, що відносини з момою у неї погіршилися, мама випиває, останнім часом нічого їй не купляла, лише дала їй на випускний 200 грн. та придбала для неї штани, крім цього мама забрала у неї ключі від квартири у якій вони разом проживали. Повідомила, що з березня місяця 2020 року вона проживає разом з татом за адресою: [ADDRESS] , та що їй комфортно саме з ним, а не з мамою. Таким чином, сама [PERSON] , [INFO] , як дитина, яка станом на час розгляду справи судом досягла 15 років висловлює бажання проживати разом з батьком. За правилами ст. ст. 29, ЦК України, п.3 ст. 160 СК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років , вільно обирає собі місце проживання. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст. 181 СК України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно норм Сімейного кодексу України вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Судовим розглядом встановлено, що дитина з березня 2020 року проживає з батьком. Отже, станом на час звернення позивача до суду із цим позовом неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина стала мешкати з батьком. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За таких обставин, суд приходить до висновку, що проживання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з батьком і перебування на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved