Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 2 жовтня 2000 року Пісниківською сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 9, мотивуючи це суттєвим погіршенням шлюбних відносин між нею та відповідачем, що призвело до їх фактичного припинення. Від шлюбу з відповідачем мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач твердо переконана, що шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. Крім цього, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі по 1500 гривень, щомісячно, з подальшою індексацією, відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення в суд і до досягнення дитиною повноліття, а також понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 6), який носить формальний характер, оскільки шлюбних відносин, як подружжя, сторони не підтримують і їх шлюб фактично розпався. А тому, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який існує лише юридично, необхідно розірвати. Судом також встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , - [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено на 2019 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Судом встановлено, що позивач і відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.08.2004 року (а.с. 8). Визначаючи розмір аліментів, в межах позовних вимог, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Обставин, які б звільняли відповідача від обов`язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи вище наведене у сукупності, а також ту обставину, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі по 1500 гривень, щомісячно, з подальшою індексацією, відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення в суд і до досягнення дитиною повноліття. За приписом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Днем пред`явлення позову вважається день прийняття судом позовної заяви. Згідно штампу на позовній заяві, позовна заява пред`явлена до суду 08.04.2019 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Судові витрати позивача на оплату гонорару адвоката за надання правничої допомоги в сумі 1200 гривень (а.с. 13-14) та 768, 40 гривень сплаченого нею судового збору за подання позову про розірвання шлюбу (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідача на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved