Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Карачієвецької сільської ради, просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 19.08.2008 р. на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 117/08-р від 07.04.2008 р. на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0360 га, що розташована на території Карачієвецької сільської ради. Також просить визнати за ним, [PERSON], право власності на земельну ділянку (рілля) № [NUMBER] площею 1,0360 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована па території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO]. померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 29.01.1998 р. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 1,0360 га, що розташована на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 19.08.2008 р. Позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який посвідчено секретарем Карачієвецької сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 49. Позивач прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджує довідкою Карачієвецької сільської ради № 776 від 18.07.2016 р. Але отримати спадкове свідоцтво не має змоги, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий 19.08.2008 року, тобто після смерті [PERSON]. Тому, з метою реалізації своїх спадкових прав, він змушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач подав до суду заяву, якою просить позовні вимоги задовольнити, справу слухати без його участі. Представника Карачієвецької сільської ради Віньковецького району подав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без участі їх представника, проти позову не заперечує. Представник третьої особи - Головного управління Держеокадастру у Хмельницькій області, також подав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без участі їх представника, послався на розсуд суду. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], яка померла [INFO], актовий запис за № 5 від 29.01.1998 року в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] виданим Карачієвецькою сільською радою, набула право за життя на земельну ділянку (рілля) № [NUMBER] площею 1,0360 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована па території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. ЇЇ право ніким не оспорено та підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 19.08.2008 р. Те, що в 1998 році [PERSON] прийняв спадщину вступивши в силу ст. 549 ЦК УРСР в управління спадковим майном [PERSON] підтверджує довідка Карачієвецької сільської ради № 776 від 18.07.2016 р. Спадкодавець не оформила свої права землевласника, оскільки [INFO]. померла, хоча вони закріплені зазначеним державним актом серія [NUMBER] від 19.08.2008 р. Цей правовстановлюючий документ видано після смерті [PERSON], але він ніким не оспорений, тому спадкові права на нього не припинені і закріплені інформаційною довідкою № 31-22-020-1042-17 виданою 24.10.2017 року ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, тому позивач в порядку спадкування за заповітом набув право власності на земельну ділянку (рілля) № [NUMBER] площею 1,0360 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач не має змоги в позасудовому порядку вирішити спір, оскільки постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що слідує із рішення суду від 28.09.2016 року по справі № 670/558/16-ц долученого до цієї справи, яке має преюдиційне значення при її розгляді. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт серії [NUMBER], виданий 19.08.2008 р. на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 117/08-р від 07.04.2008 р. па право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0360 га, що розташована на території Карачієвецької сільської ради, у зв'язку переходом на спадкоємця прав на вказану земельну ділянку. А за спадкоємцем слід визнати право власності на цю ділянку.

Outcome: approved