Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області, у якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви до Любомльської нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька - [PERSON], який помер 05.03.2014 року. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] за життя склав заповіт, яким усе приналежне йому майно заповів на її користь. Після смерті останнього відкрилась спадщина на майно, яке складається з грошових вкладів та земельних ділянок. Інших спадкоємців першої черги за законом, окрім позивача, немає, однак на день смерті разом з батьком вона не приживала та у встановлений законом термін з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. Вказує, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, так як має незадовільний стан здоровя, страждає на цукровий діабет важкої форми, а проїзди, зокрема, для оформлення спадщини за місцем її відкриття, негативно впливають на стан її здоровя. При цьому, вона вважала, що оформити спадщину за заповітом, після смерті батька, у нотаріуса зможе у будь-який час, оскільки є єдиним спадкоємцем. В судове засідання сторони не зявились. Позивач [PERSON] в позовній заяві одночасно просила розгляд справи проводити у її відсутності, а її представник подав в канцелярію суду заяву, у якій також просив справу розглядати без його участі та позов його довірительки задовольнити. Від Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області надійшло клопотання, датоване 23.12.2015 року за вих. №390, відповідно до якого сільська рада заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати без участі представника ради. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №154114, виданого виконавчим комітетом Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області 05.03.2014 року, стверджено, що [PERSON] помер 05.03.2014 року (а.с.3). Згідно копії заповіту, посвідченого Хворостівською сільською радою Любомльського району Волинської області 08.07.2011 року, [PERSON], на випадок своєї смерті, усе приналежне йому майно заповів своїй дочці - позивачу [PERSON] (а.с.7 на звороті). Та обставина, що позивач є донькою спадкодавця [PERSON] доводиться копіями свідоцтва про її народження серії І-ЯР №002725, виданого повторно 25.07.1957 року Руденською сільською радою Луківського району Волинської області, та копією свідоцтва про одруження серії VІ-УР №235357, виданого міським бюро ЗАГС м.Ковель Волинської області 07.10.1972 року (а.с.5, 6). З довідки Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 15.12.2015 року за №371 встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки, площею 1,36 га., для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області; земельної ділянки, площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с.Руда Любомльського району Волинської області; грошових заощаджень, які зберігаються в Любомльському відділенні Ощадбанку №6306/017 Волинської області на рахунках: №91551105 та №155 (а.с.4) Цією ж довідкою стверджено, що інших спадкоємців, окрім позивача [PERSON], зокрема, передбачених ст.1241 ЦК України, пережилого подружжя, після смерті [PERSON] немає. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті її батька [PERSON]. З повідомлення Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 23.12.2015 року за №470/01-16 також встановлено, що після смерті 05.03.2014 року [PERSON] спадкова справа нотконторою не заводилась (а.с.14-15). Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно померлого [PERSON], окрім позивача, немає. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Причиною невчасного звернення до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини позивач фактично вказує на її необізнаність з нормами чинного законодавства щодо оформлення спадкових прав, а також на незадовільний стан свого здоровя тяжку хворобу. Копією лікарського консультативного заключення поліклініки Ковельської ЦРЛ від 14.12.2015 року №243 обєктивно підтверджуються доводи позивача щодо стану її здоровя, оскільки, як слідує з зазначеного заключення, [PERSON] хворіє цукровим діабетом 1-го типу, важкої форми (а.с.7). Враховуючи зазначені обставини, а також позицію відповідача, який позов підтримав, чим фактично його визнав, суд, в силу ст.ст.60, 61 ЦПК України, вважає доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню. Таким чином, проаналізувавши вищенаведені письмові докази в їх сукупності, а також враховуючи те, що відповідач не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, той факт, що позивач тяжко хворіє, що в своїй сукупності дає підстави суду розцінювати причини пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини поважними та такими, що дають підстави для визначення їй додаткового строку для подання такої заяви у два місяці, який буде достатнім для вчинення зазначеної дії.

Outcome: approved