Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в Гайворонський районний суд з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з права власності на квартиру [ADDRESS]. Заповіт спадкодавцем складено не було. Спадкоємцями по закону 1-ої черги даного майна являються вона, та [PERSON], внук померлої [PERSON], по праву представлення за померлим [INFO] [PERSON], сином спадкодавиці. Позивач вважає, що відповідача [PERSON] як спадкоємця, необхідно усунути від права спадкування спадщини спадкодавця за законом, оскільки за життя спадкодавиця [PERSON] відносини між нею і Відповідачем фактично припинилися, так як син спадкодавиці [PERSON] помер ще в 1984 році, а внук - Відповідач [PERSON], дитиною бабусю провідував рідко, а як став дорослим приходив до бабусі в нетверезому стані, скандалив, намагався здійснювати бійки, погрожував бабусі ножем у 2003 році, тому спілкування між відповідачем і спадкодавцем з 2003 року фактично припинилося. З 2008 року мати тяжко хворіла та з того часу самостійно важко пересувалася і потребувала постійного стороннього догляду. Через похилий вік і тяжку хворобу вона була у безпорадному стані, потребувала постійного піклування, догляду та матеріальної допомоги. За життя спадкодавиці [PERSON], вона з допомогою своїх доньок - [PERSON] та [PERSON], щоденно доглядали за нею: готували їй їжу, прибирали за нею, купували ліки, провели до квартири водопостачання, водовідведення та каналізацію за свої кошти. Коли у спадкодавці різко погіршувався стан здоров'я, то вона перебиралася неї на проживання. Коли спадкодавця [PERSON] померла, то вона за свої кошти її поховала та провела поминальні обіди. Внук померлої спадкодавці [PERSON], відповідач по справі під час хвороби бабки її не провідував, жодного разу не запропопонував своєї допомоги, а точніше ухилявся від надання їй допомоги і жодного разу не дав грошей на придбання ліків. Вважає, що відповідач [PERSON] під час тяжкої хвороби бабусі, яка була у безпорадному стані, мав можливість, але свідомо ухилявся від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки. В судовому засіданні позивачки позовні вимоги підтримала просить суд усунути відповідача від права на спадкування. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що бабуся в безпорадному стані не перебувала, а він не ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві. Вислухавши пояснення сторін, свідків дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, суд вважає позов таким, що не є обґрунтованим на законі, а тому відмовляє в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відповідно до ст.14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Згідно положень статті 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [INFO] померла - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з права власності на квартиру [ADDRESS]. Заповіт спадкодавцем складено не було. Спадкоємцями по закону 1- ої черги даного майна являються позивачка, та [PERSON], внук померлої [PERSON], по праву представлення за померлим [INFO] [PERSON], сином спадкодавиці. Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під безпорадним станом слід розуміти стан особи, яка через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, повинно бути пов'язане з винною поведінкою такої особи за умови, що спадкоємець усвідомлював свій обов'язок, мав можливість його виконувати, але не вчиняв відносно цього ніяких дій. Позивачка в своєму позові лише стверджує, що спадкодавиця [PERSON] з 2008 року тяжко хворіла, самостійно важко пересувалася та потребувала постійного догляду. Але суду медичного висновку, що вона перебувала в безпорадному стані, потребувала допомоги, ні витрат на її лікування, ні інших доказів на підтвердження цього факту не надала. Виписка з історії хвороби [PERSON] свідчить про тимчасову непрацездатність спадкодавці в 2012 році (їй було зроблено операцію - апендицит), але суд вважає такий доказ не є достатнім того, що вона потребувала стороннього догляду, допомоги та лікування. Свідки в судовому засіданні ствердили, що спадкодавиця самостійно пересувалася, сама себе обходила, самостійно ходила на базар за продуктами. 04 вересня по [INFO] (тобто за кілька днів до своєї смерті) спадкодавиця [PERSON] знаходилась в Гайворонській районній лікарні в яку поступила з Хащуватського відділення для людей похилого віку. Таким чином судом достовірно встановлено, що позивачка не надала суду обґрунтованих доказів стосовно винної поведінки відповідача, щодо ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, а обов'язок доказування стороною обставин, на які вона посилається на підставу своїх вимог, є прямим її обов'язком відповідно до положень ст.60 ЦПК України. Так як суд всебічно та повно встановив всі обставини справи, необхідні для вирішення цивільно-правового спору, суд відмовляє в задоволенні позову в зв'язку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed