Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за борговою розпискою у розмірі 701 150 грн. сума основного боргу, 33 531,41 грн., інфляційні витрати, 182 299 грн. два відсотки грошової винагороди згідно розписки, та судові витрати в розмірі 30 703,80 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 09.09.2019 року позивач надав в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 25 000 доларів США гривень, що підтверджується борговою розпискою, із строком повернення коштів до 09.12.2019 року. 18.01.2021 року на адресу відповідача поштою направлено письмову вимогу лист з метою досудового врегулювання спору та добровільного погашення заборгованості за борговою розпискою, що підтверджується фіскальним чеком. Однак відповіді не отримано. Станом на дату звернення до суду з позовом відповідач зобов`язання не виконав, а отже має сплатити прострочену заборгованість в сумі 916 980,41 грн., з яких сума боргу за розпискою 701 150 грн., відсотки за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання 182 299 грн., інфляційні втрати 33 531,41 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача, адвокат Черкез І.М. подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи через оголошення, яке розміщене на офіційному сайті веб порталі Судова влада. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати 23 жовтня 2019 року в справі №723/304/16-ц (провадження №14-360цс19) за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Судом встановлено, що 09.09.2019 року [PERSON] власноруч написав розписку, відповідно до якої він отримав від [PERSON] грошові кошти в борг в сумі 25000 доларів США, що станом на момент подачі позову в еквіваленті до гривні згідно офіційного курсу НБУ становить 701 150 гривень = (25 000 х 28,046) зі строком погашення до 09.12.2019 року та 2 відсотки на місяць грошової винагороди. Факт написання розписки відповідачем не оскаржується, а тому виникнення боргового зобов`язання за договором позики є встановленим належним доказом, а саме оригіналом даної розписки. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч.1ст.530 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Згідно ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Сума заборгованості за розпискою на час звернення з позовом до суду становить 25 000 доларів США, що в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на 20.01.2021 складає 701 150 грн. (25 000 х 28,046). Згідно із ч.ч.1,2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір заборгованості за відсотками та інфляційні втрати підтверджується розрахунком, наданим позивачем за період з грудня 2019 року по грудень 2020 та становить 182 299 грн. заборгованості за процентами і 33 531,41 грн. - інфляційні втрати. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості, розрахунок позивача не спростований, відомості про відсутність заборгованості не надані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в розмірі позовних вимог. Враховуючи порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору позики від 09.09.2019 року, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 30 703,80 грн.

Outcome: approved