Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 22.01.2001 року у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. В шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя, різні інтереси, вони виявились людьми з різними характерами, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Крім того, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них відсутнє взаєморозуміння. Вже більше року вони проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2019 р. по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.03.2019 р. закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просив шлюб між сторонами розірвати, малолітню дочку [PERSON] залишити проживати з матірю, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище [PERSON]. Не заперечив проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений завчасно належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, дійшов таких висновків. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 22.01.2001 року у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а.с. 6). За час шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 7-8). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона\~сімї державою\~полягає,\~зокрема,\~в тому,\~що шлюб\~може бути\~розірвано в\~судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не проживають разом та не підтримують сімейні відносини і не мають наміру підтримувати їх в подальшому, їх шлюб існує формально. Крім того вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сімю у позивача не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в звязку з категоричним запереченням позивача. Тому даний шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Тому неповнолітню [PERSON] [INFO], слід залишити проживати з матірю. Неповнолітня [PERSON] [INFO], яка досягла чотирнадцятирічного віку, самостійно визначає місце свого проживання. В судовому засіданні встановлено, що позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. На підставі\~наведеного,\~ст.ст.\~24,\~56,\~104,\~105,\~110,\~112,\~160\~СК України,\~

Outcome: approved