Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті 10.05.2015 року його матері [PERSON], [INFO], громадянки України. В обгрунтування заяви зазначає, що його мати [PERSON] померла 10.05.2015 року під час тимчасового перебування на території Автономної Республіки Крим і свідоцтво про її смерть було видано органами РФ. Відповідно до Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України зазначене свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових наслідків, тому позивач інакше ніж у судовому порядку встановити факт смерті матері позбавлений можливості. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав і просить її задовольнити. Пояснив, що його мати [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала у [INFO] і встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та реалізації права на спадщину. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], яка померла 10.05.2015 року у м. Севастополі Автономної Республіки Крим. Заслухавши пояснення представників заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.2, 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Статтею 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України встановлено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). [PERSON], [INFO], за відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Житомирській області зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією довідки №001691 від 21.07.2015 року про реєстрацію місця проживання/ перебування особи (а.с.22). 09.11.1993 року державним нотаріусом Першої Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] посвідчено заповіт [PERSON], згідно якого вона заповідала належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] синові [PERSON] (а.с.21). Як вбачається з виданого 12.05.2015 року Севастопольським міським бюро судово-медичної експертизи медичного свідоцтва про смерть серії 67 №005445 (а.с.5) та довідки про смерть №715 (а.с.6) [PERSON], [INFO], постійно проживаюча у [INFO], померла 10.05.2015 року в місті Севастополь Автономної Республіки Крим. Відділом записів актів громадянського стану Гагарінського району міста Севастополя Управління записів актів громадянського стану Уряду Севастополя РФ від 12.05.2015 року видано свідоцтво про смерть серії І-КМ №504578, яке згідно ст.9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України є недійсним на території України. Листом відділу реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції № 3069/2.1-94 від 23.07.2015 року [PERSON] відмовлено в реєстрації смерті [PERSON] та повідомлено, що у звязку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та м. Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території (а.с.8). Таким чином, факт смерті 10.05.2015 року в місті Севастополь Автономної Республіки Крим Боярчук [PERSON], [INFO], підтверджується наявними доказами; не зареєстрований в органах державної реєстрації актів цивільного стану України; встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як впливає на можливість отримання ним свідоцтва про смерть, тому достатні правові підстави для задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved