Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON], ДП МВС України «Інформ-Ресурси» про витребування шляхом відібрання та передачі за актом приймання-передачі майна: легковий автомобіль ЗАЗ DAEWOO Т13110, 2006 року випуску, колір чорний, кузов Y6DT1311070313161, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 16.12.2006 року РЕВ МРВ ДАІ № 1, 2 при УМВС України в Запорізькій області на імя [PERSON]; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АРС № 003478, видане 16.12.2006 року на імя [PERSON] РЕВ МРВ ДАІ № 1, 2 при УМВС України в Запорізькій області на легковий автомобіль - ЗАЗ DAEWOO Т13110, 2006 року випуску, колір чорний, кузов Y6DT1311070313161, реєстраційний номер [NUMBER]. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що легковий автомобіль - ЗАЗ DAEWOO Т13110, 2006 року випуску, колір чорний, кузов Y6DT1311070313161, реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності позивачу. 03.04.2014 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір оренди на користування вказаним автомобілем, на строк до 03.04.2015 року. Після закінчення строку дії договору оренди [PERSON] автомобіль не повернув. Позивач почав розшукувати автомобіль і зясував те, що з 20.04.2014 року автомобіль перебуває на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих автомобілів за адресою: м. Запоріжжя, вул. Димитрова, 44, який належить ФОП [PERSON] Автомобіль та свідоцтво про реєстрацію були вилучені працівниками ДАІ внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху. ФОП [PERSON] здійснює діяльність по зберіганню тимчасово затриманих автомобілів на підставі договору № 29/03/13 про організацію зберігання за законом тимчасово затриманих транспортних засобів від 29.03.2013 року, укладеного з ДП МВС України «Інформ-Ресурси». Між ДП МВС України «Інформ-Ресурси» і УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області укладений договір про співпрацю № 01 від 07.03.2012 року. Позивач звернувся до відповідачів із заявою про повернення йому автомобіля, у відповідь на що йому було повідомлено, що автомобіль буде повернутий у разі сплати суми понад 10\~000 грн. за зберігання автомобіля, при предявленні протоколу тимчасового затримання транспортного засобу або акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу з відміткою про дозвіл його отримати уповноваженої особи ДАІ. Позивач вважає, що відповідачі діють протиправно і не мають законних підстав утримувати належний позивачеві автомобіль та вимагати плату за зберігання транспортного засобу. Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст. 265-2 КУпАП, ст. 1212 ЦК України, постанови КМУ № 1102 від 17.12.2008 року «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках». У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача - ДП МВС України «Інформ-Ресурси» у судовому засіданні позов не визнала, надала письмові заперечення, зазначивши наступне. Транспортний засіб не вибував з володіння позивача, в розумінні ст. ст. 387, 388 ЦК України. З 01.08.2015 року ДП МВС України «Інформ-Ресурси» не має ніякого відношення до надання послуг щодо зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Жодного звернення від позивача до ДП МВС України «Інформ-Ресурси» про видачу йому транспортного засобу не надходило. Відповідачам не делеговано право затримання транспортних засобів та визначення їх місця зберігання, яке здійснюється працівником відповідного підрозділу МВС України. Договір оренди автомобіля від 03.04.2014 року не посвідчений нотаріально, згідно зі ст. 799 ЦК України, що призводить до його нікчемності. Згідно з п. 12 постанови КМУ № 1102 від 17.12.2008 року, повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умовами оплати ним витрат, повязаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та предявлення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення. Послуга по зберіганню тимчасово затриманих транспортних засобів є специфічною державною послугою, яка надається, фактично, державі, а не володільцю транспортного засобу, оскільки останній є лише порушником ПДР і має нести додаткові витрати, повязані із тимчасовим вилученням транспортного засобу (транспортування, зберігання) на підставі норм КУпАП. Посилаючись на вищевикладене, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Представник відповідача - ФОП [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, надала письмові заперечення, зазначивши наступне. Відповідно до п. 12 Постанови КМУ № 1102 від 17.12.2008 року повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, повязаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та предявлення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення. До предявлення позову до суду позивач жодного разу не вертався до ФОП [PERSON] з заявою про повернення транспортного засобу. Твердження позивача про покладення обовязку по сповіщенню власників транспортних засобів про місце ї знаходження з посиланням на п. 2.2.2 договору, укладеного між відповідачами є безпідставним, оскільки не зобовязує останніх розшукувати власника та повідомляти про затримання його автомобіля, а лише надає право на вчинення такої дії. ФОП [PERSON] не може вважатися недобросовісним набувачем, оскільки зберігає транспортний засіб на законних підставах і не заперечує проти його повернення власнику за умови подення витрат на зберігання, що передбачено п. 12 Порядку № 1102. Вимогу позивача щодо повернення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вважає безпідставною з огляду на те, що у позивача відсутні будь-які докази того, що даний документ знаходиться у відповідача. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки останнього суду не відомі. Відповідно до вимог ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України неявка третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, 20.04.2014 року працівниками взводу ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області внаслідок виявленого правопорушення Правил дорожнього руху автомобіль ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер [NUMBER] було доставлено на спеціальний майданчик по вул. Димитрова, 44 в м. Запоріжжі, що знаходиться у віданні ФОП [PERSON] Згідно з відповіддю УДАІ в Запорізькій області від 27.07.2015 року на імя [PERSON], прапорщик міліції [PERSON] тимчасово затримав автомобіль, так як значна кількість транспорту, що рухалась та знаходилась вздовж дороги з урахуванням свята Великодня, не давала можливості залишити автомобіль так, щоб він не перешкоджав дорожньому руху, крім того, автомобіль було зупинено біля місця виїзду з прилеглої території. З урахуванням зазначеного, через чергову частину роти ДПС було викликано евакуатор, уповноважена особа якого з урахуванням складених відповідних документів прийняла автомобіль та здійснила його примусове переміщення на спеціальний майданчик. Організація зберігання за законом тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках у цілях постанови КМУ від 17.12.2008 року № 1102 здійснюється ФОП [PERSON] на підставі договору № 29/03/13 від 29.03.2013 року, укладеного з ДП МВС України «Інформ-Ресурси». Додатковою угодою від 01.08.2015 року до договору № 29/03/13 сторонами замінена сторона договору, а саме, передано Запорізькій філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» усі права та обовязки ДП МВС України «Інформ-Ресурси» за договором № 29/03/13. Пунктом 1.2.3 цього договору передбачено, що зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та їх повернення здійснюється у порядку, затвердженому постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1102, та передбаченому даним договором. Згідно з поясненнями позивача, на час затримання працівниками ДАІ автомобіля ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер [NUMBER], і передачі його на спеціальний майданчик, транспортний засіб перебував в користуванні [PERSON], з яким позивачем укладений договір найму (оренди) автомобіля від 03.04.2014 року (зі строком дії до 03.04.2015 року). Всупереч вимогам ст. 799 ЦК України, договір оренди автомобіля від 03.04.2014 року не був посвідчений нотаріально. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання. Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов'язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення. За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата. Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно з листом УДАІ в Запорізькій області від 27.07.2015 року на імя [PERSON], [PERSON], як водія тимчасово затриманого засобу, на виконання вимог ст. 265-2 КУпАП та на виконання постанови КМУ № 1102 від 17.12.2008 року було повідомлено про місце зберігання автомобіля, про що свідчить відповідний його підпис в протоколі тимчасового затримання. Постановою\~\~Кабінету Міністрів України № 1102 від 17.12.2008 року затверджено «Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках», пунктом 12 якого встановлено, що повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання. Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві згідно з положеннями ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст. ст. 3, 4 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). Відповідно до ст. 1212 ЦК України, на яку посилається в позові позивач, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. З матеріалів справи вбачається, що переміщення автомобіля ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер [NUMBER] було здійснено на спеціальний майданчик на підставі протоколу огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, тобто на правовій підставі. Отже, автомобіль був доставлений на спецмайдачник на підставі, що передбачена законом. А тому, автомобіль не може вважатися таким, що знаходиться на спецмайданчику ФОП [PERSON] безпідставно. Крім цього, тимчасове затримання транспортного засобу здійснювалося не працівниками ДП МВС України «Інформ-Ресурси», а співробітниками ДАІ, і позивачем не доведено того, що в їх діях є порушення вимог чинного законодавства, та сам позивач не звертався до суду з приводу оскарження їх дій чи незаконності складеного ними протоколу огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Відповідно до п.п. 12, 13 «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках», затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1102 , повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення. За транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці справляється плата у встановленому спільним наказом МВС, Мінфіну та Мінекономіки розмірі. Позивачем не доведено у встановленому законом порядку того, що він звертався до відповідачів з письмовим зверненням за отриманням транспортного засобу. Надану представником позивача у судовому засіданні заяву на імя ФОП [PERSON] щодо повернення йому автомобіля, суд не приймає до уваги, оскільки вона датована 08.10.2015 року, тобто після звернення позивача до суду. Доказів оплати витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням автомобіля ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер [NUMBER] на спеціальному майданчику позивачем суду не надано. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати належить віднести на рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed