Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання майна спільною частковою власністю та визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку. В процесі розгляду справи позивач збільшував позовні вимоги, змінював предмет позову та просив визнати право власності на увесь житловий будинок, проте в подальшому заявив клопотання про залишення без розгляду заяви про збільшення позовних вимог та зміну предмету позову. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що починаючи\~з травня\~2012\~року вони\~з відповідачкою\~проживали як\~сім`я в\~квартирі доньки\~відповідача у\~м.\~Запоріжжя.\~У квітні\~2012\~року позивачем\~з відкритого\~ним у\~2007\~році депозитного\~рахунку № [NUMBER] \~в АК\~банк соціального\~розвитку «Укрсоцбанк»\~було знято\~кошти в\~розмірі 150000,00\~грн.\~на придбання\~житлового будинку.\~В червні\~2012\~року за\~кошти,\~зняті з\~депозитного рахунку,\~було придбано\~житловий будинок\~в [ADDRESS] ,\~відповідно до\~договору купівлі-продажу\~від 16.06.2012,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Запорізького\~міського нотаріального\~округу,\~право власності\~було оформлено\~на [PERSON] .\~Оформити на\~себе право\~власності на\~житловий будинок\~позивач не\~міг,\~оскільки перебував\~у шлюбі\~з [PERSON] ,\~шлюб з\~якою було\~розірвано у\~грудні 2012\~року за\~рішенням суду\~та розглядалося\~питання про\~поділ майна.\~В подальшому\~06.06.2014\~року \~ [PERSON] \~та [PERSON] \~зареєстрували шлюб.\~Рішенням Вільнянського\~районного суду\~Запорізької області\~від \~20.11.2018\~шлюб між\~сторонами розірвано,\~позивач один\~проживає та\~зареєстрований у\~вищезазначеному будинку,\~веде домашнє\~господарство,\~обробляє присадибну\~ділянку.\~На даний\~час [PERSON] \~має намір\~продати вищезазначений\~будинок,\~оскільки є\~його власницею,\~у зв`язку\~з чим,\~ [PERSON] \~просить визнати\~житловий будинок\~ [ADDRESS] спільною частковою власністю та визнати за ним право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку. У відзиві\~на позов\~ [PERSON] \~заперечила проти\~його задоволення,\~вказала,\~що вона\~перебувала у\~зареєстрованому шлюбі\~з [PERSON] ,\~у травні\~2012\~року шлюб\~між ними\~було розірвано,\~майно,\~придбане ними\~за час\~шлюбу,\~було поділено\~добровільно.\~16.06.2012\~нею придбано\~в особисту\~приватну власність\~житловий будинок\~у селі\~Михайло -\~ЛукашевеВільнянського району, що потребував капітального ремонту. З позивачем [PERSON] вони перебували у дружніх відносинах, в подальшому почали проживати разом в її будинку, з грудня 2013 року [PERSON] зареєструвався в даному будинку, однак спільне життя не склалося та у 2018 році шлюб між ними було розірвано. На даний час, [PERSON] вважає себе господарем вищевказаного будинку та чинить їй перешкоди в користуванні. При цьому зазначає, що з 01.03.1980 по 06.12.2012 [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою Від третьої\~особи,\~яка заявляє\~самостійні вимоги\~щодо предмету\~спору,\~ [PERSON] надійшов\~позов до\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~в якому\~просила суд\~визнати житловий\~будинок [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку, проте в подальшому остання заявила клопотання про залишення позову без розгляду. Позивач та його представник у судовому засіданні на задоволенні позову наполягали з підстав, зазначених у позові, та просили їх задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в задоволенні позову. Допитаний в\~якості свідка\~ [PERSON] суду\~пояснив,\~що він\~є продавцем\~житлового будинку\~ [ADDRESS] , усі переговори щодо продажу будинку велися з [PERSON] , вказав, що [PERSON] надавав йому завдаток та кошти при оформленні договору купівлі-продажу у нотаріуса, а під час укладання договору йому стало відомо, що будинок буде оформлений на [PERSON] . Свідок [PERSON] (сусідка, спільна знайома сторін по справі) пояснила, що познайомилась з [PERSON] та [PERSON] восени 2013 року, допомагала їм обробляти огород, робити ремонт, перебувала зі сторонами в дружніх відносинах, вказала, що спочатку у будинку проживав [PERSON] , а пізніше приїхала [PERSON] . Також зазначила, що перед початком 2019 року сторони посварилися і [PERSON] поїхала до доньки. Свідок [PERSON] (двоюрідна сестра [PERSON] ) суду пояснила, що після розлучення з чоловіком [PERSON] зайняла в неї 3000 доларів США для купівлі житлового будинку, за яку саме суму придбала відповідач будинок їй не відомо. Після купівлі будинку вона проживала в ньому сама, з 2013 року вони почали проживати з [PERSON] . Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін стосовно предмету спору, перевіривши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За положеннями ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами щодо предмету спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.03.1980 по 06.12.2012 перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 06.06.2014 зареєстровано шлюб, який було розірвано відповідно до рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.11.2018. 16.06.2012 між [PERSON] (за договором продавець) та [PERSON] (за договором - покупець) було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, за яким продавець передав у власність покупцю, а покупець прийняв від продавця (купив) житловий будинок за [ADDRESS] , і оплатив її вартість за ціною та у порядку, передбаченому договором. Пунктом 3 договору передбачено, що за домовленістю сторін продаж житлового будинку вчиняється за 76000,00 грн., які продавець одержав від покупця повністю до підписання цього договору. Даний договір купівлі-продажу було укладено в письмовій формі та посвідчено нотаріально, окрім того, сторони дійшли згоди щодо всіх його істотних умов. Разом з тим, позивач зазначив, що [PERSON] лише формально була зазначена в договорі в якості покупця, проте дійсним покупцем є [PERSON] . На підтвердження укладення договору купівлі продажу, позивач посилалася на зняття ним коштів з депозитного рахунку № [NUMBER] в АК банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» в розмірі 150000,00 грн., що належали йому особисто. Зі змісту\~довідки,\~виданої Виконавчим\~комітетом Михайло-Лукашівської\~сільської ради\~від 02.06.2020\~№235,\~вбачається,\~що позивач\~ [PERSON] \~проживає та\~зареєстрований в\~житловому будинку\~ [ADDRESS] . У той час, як відповідач [PERSON] фактично не проживає за цією адресою. Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику. Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат. Отже, за звичаями ділового обороту презюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою. Положеннями ст. 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідків недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був вчинений без включення до нього недійсної частини. Якщо при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав, що насправді покупцем є інша особа, суд встановить, що фактично майно було придбано за кошти іншої особи і для неї та що інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає, вказаний договір визнається недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір. У ході розгляду справи продавець [PERSON] підтвердив, що він продавав квартиру позивачу по справі [PERSON] і саме він передавав йому кошти за договором. Зазначаючи при цьому також, що ніяких перемовин з [PERSON] , яка була формально вписана в договір як покупець, він про продаж житлового будинку не вів, ніяких коштів від неї не отримував. Враховуючи вищевикладене та з урахуванням встановлених судом обставин справи, суд вважає, що позивач, звернувшись до суду з вимогами про визнання спірного майна спільною частковою власністю та визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку, обрав невірний спосіб захисту, оскільки за наведених обставин у позивача виникло право вимоги визнання договору недійсним в частині покупця та переведення права покупця на позивача. Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими, тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed