Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька та вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що власником спадкового майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , була [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за заповітом та за законом, був її син - [PERSON] , який спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] є позивач, який просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на 23/100 частини домоволодіння [ADDRESS] . Ухвалою суду від 21.05.2020 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 05.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Представником відповідача [PERSON] до суду направлено відзив, згідно якого остання просила у позові відмовити. Зазначила, що рішенням ХМР №345 від 29.03.2007 р. зобов`язано виконком Дніпровської районної ради видати [PERSON] свідоцтво про право власності на 23/100 частини домоволодіння [ADDRESS] замість свідоцтва про право власності на 15/100 частин домоволодіння. Однак, [PERSON] до виконавчого комітету не зверталась, тобто не виявила бажання отримати свідоцтво про право власності. Ухвалою суду від 01.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився. Представниця позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області від 24.03.2015 року, актовий запис № 4979, батьком [PERSON] записаний [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.03.2018 року, яке видано Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 246. Позивач є спадкоємцем після смерті батька та 23.04.2018 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що власником спадкового майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , була [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за заповітом та за законом, був її син - [PERSON] , який спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.12.2009 року, яке видано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 2125. Померлою 02.06.2004 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 3-2380, відповідно до якого майно, що їй належало на праві власності, а саме 15/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , заповіла своєму синові - [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження від 26.09.1953 року, актовий запис № 980 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, підстави зміни прізвища [PERSON] на [PERSON] . Позивач звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради, щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Проте, отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 30.10.2018 року № 43752871, в якому було зазначено, що заявником було подано документи в яких зазначена суб`єктом права - [PERSON] , але за результатами пошуку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно міститься запис про право власності [PERSON] на 15/100 частки на вищезазначений житловий будинок, проте заявником не подано документ про зміну прізвища суб`єкта права. Також, серед поданих документів є Архівний витяг з рішення сесії Херсонської міської ради від 29 березня 2007 року № 345 про те, що міська рада вирішила: «…Виконкому Дніпровської районної у місті ради видати: [PERSON] свідоцтво про право власності на 23/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] , замість свідоцтва про право власності на 15/100 частин домоволодіння.» Проте, серед поданих документів свідоцтво про право власності на 23/100 частин домоволодіння відсутнє. Частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України (у редакції від 16.01.2007 року) визначено, що: «Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції Закону від 29.01.2006 року): «Обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: право власності на нерухоме майно;…». У зв`язку з чим, заявнику відмовили в державній реєстрації права власності за суб`єктом: [PERSON] (особа, яка померла). З огляду на відмову державного реєстратора у держаній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] , за суб`єктом: [PERSON] , позивач звернувся до виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради Херсонської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на 23/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] , замість свідоцтва про право власності на 15/100 частин домоволодіння на ім`я [PERSON] згідно рішення Херсонської міської ради від 29.03.2007 року №345 «Про затвердження проектів землеустрою та технічної документації зі складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) громадянам та передачу ділянок у власність, внесення змін до пунктів рішень міської ради». Але отримав відмову так як з 01.01.2013 року видача свідоцтв на право власності на об`єкти нерухомого майна до компетенції Дніпровської районної у м. Херсоні ради не належить. В зв`язку із зазначеним позивач позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно відомостей щодо надання інформації від 06.09.2018 р. державним нотаріусом Верпекою А.В. встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи всі письмові докази у їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позов повністю та визнати право власності за позивачем на майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved