Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 05.01.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано судовий наказ № 2н-1392 про стягнення з його батька [PERSON] на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» боргу у сумі 4 241 грн. 78 коп., який перебував на виконанні у МВ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. В ході проведення виконавчих дій, було винесено постанову про накладення арешту майна від 22.10.2012 року на належний на той час [PERSON] автомобіль марки ВАЗ 21030390391, д.н.з. [NUMBER], 1975 року випуску. Згодом вище зазначене виконавче провадження було завершено у зв'язку із повною сплатою боргу, однак арешт на вказаний автомобіль знято не було. [INFO] [PERSON] помер, а позивач прийняв у спадщину спірний автомобіль. Звернувшись до відповідача із заявою про зняття арешту з автомобіля, йому було повідомлено, що на даний час зробити це не вбачається можливим, оскільки виконавче провадження було знищено за терміном зберігання. А тому, позивач просить суд зняти арешт з рухомого майна - автомобіля ВАЗ 21030390391, д.н.з. [NUMBER], 1975 року випуску, накладеного постановою МВ ДВС БЦ МУЮ у Київській області від 22.10.2012 року у виконавчому провадженні №34267376. Ухвалою суду від 15.08.2017 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався. Третя особа, у встановлений судом строк своїм правом подати пояснення щодо позову також не скористалась. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що на виконанні в міському відділі державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в 2012 році перебувало виконавче провадження ВП №347376 про стягнення з [PERSON] на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» боргу та виконавчого збору у загальній сумі 4 765 грн. 95 коп., яке завершене 09.12.2012 року у зв'язку із повною сплатою боргу та знищене за закінченням терміну зберігання, що підтверджується листом Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №8389 від 08.11.2017 року. В ході проведення виконавчих дій у зазначеному виконавчому провадженні, було винесено постанову від 22.10.2012 року про накладення арешту на майно боржника - автомобіль ВАЗ 21030390391, д.н.з. [NUMBER], 1975 року випуску. Однак по звершенню виконавчого провадження у зв'язку із повною сплатою боргу, арешт на вказаний автомобіль знято не було, що підтверджується довідкою №П-15 від 24.01.2018 року Територіального сервісного центру №3242 Регіонального сервісного центру в Київській області Міністерства Внутрішніх Справ України. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.03.2017 року спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] Спадщина на яку видано свідоцтво складається із автомобіля ВАЗ 21030390391, д.н.з. [NUMBER], 1975 року випуску. Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Зі змісту ст. 319 ЦК України вбачається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Положеннями статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз'яснено в п.2 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб - шляхом зняття арешту з майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved