Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів - атестату міського професійно-технічного училища № 5 в м. Білопіллі за спеціальністю «Помічник машиніста тепловоза» від 06.03.1978 [NUMBER] та листку успішності, виданих на прізвище « [PERSON] ». Заяву обґрунтовував тим, що в зв`язку з помилкою, допущеною при складанні вказаних документів, він позбавлений можливості виходу на пенсію за віком тому, що йому не вистачає трудового стажу. Посилаючись на неможливість внесення виправлень у вказані правовстановлюючі документи, просив заяву задовольнити. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 26.11.2019 відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 26.12.2019 заяву [PERSON] , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, було залишено без руху та запропоновано заявнику усунути недоліки протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 16.03.2020 заявнику було поновлено строк для усунення недоліків заяви, встановлений ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 26.12.2019. Заявник в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, заяву підтримав. Заінтересована особа в судове засідання також не з`явилася, надала на адресу суду письмові пояснення, в яких просила винести рішення на розсуд суду за доказами, наявними в матеріалах справи, а справу розглянути без участі її представника. Дослідивши письмові докази, суд встановив, що [INFO] в м. Путивль Сумської області народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22.06.1959, виданого російською мовою (а.с. 5). Копією паспорта заявника від 25.04.2013 (а.с. 4) підтверджена та обставина, що його прізвище українською та російською мовами має написання « [PERSON] ». Таке ж написання прізвища заявника містить і картка платника податків заявника (а.с. 4 звор. бік). З копій атестату від 06.03.1978 [NUMBER] та листка успішності до нього вбачається, що [PERSON] у період з 01.09.1976 по 01.03.1978 закінчив міське професійно-технічне училище № 5 м. Білопілля Сумської області по спеціальності - помічник машиніста тепловоза, при цьому вказане прізвище має однакове написання як російською, так і українською мовами (а.с. 6). З копії трудової книжки заявника від 23.03.1978, виданої російською мовою, вбачається, що він навчався в ТУ-5 м. Білопілля з 01.09.1976 по 06.03.1978, вказаний запис внесено на підставі атестату (а.с. 7). Відповідно до довідки Державного навчального закладу «Білопільське вище професійне училище» від 21.10.2019 № 541, вона видана [PERSON] , [INFO] , в тому, що він дійсно був зарахований на навчання до Білопільського міського середнього професійно-технічного училища № 5 з 01.09.1976 (наказ № 57-к від 29.08.1976), був відрахований з училища з 01.03.1978 (наказ № 6-к від 01.03.1978), отримав професію «Помічник машиніста тепловоза», атестат [NUMBER]. В подальшому вказаний навчальний заклад неодноразово реорганізовувався та перейменовувався, в останнє - на Державний навчальний заклад «Білопільське вище професійне училище» (а.с. 23). Листом Державного навчального закладу «Білопільське вище професійне училище» від 28.01.2020 № 56 заявника повідомлено про неможливість зміни прізвища « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » в атестаті [NUMBER], оскільки підставою для видачі атестата та довідки про навчання є наказ про зарахування від 29.08.1976 № 57-к та наказ про відрахування від 01.03.1978 № 6-к на ім`я [PERSON] (а.с. 22). Дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку та враховуючи написання прізвища заявника російською та українською мовами, суд вважає, що розбіжності в написанні його прізвища у вказаних правовстановлюючих документах є наслідком помилки, допущеної навчальним закладом. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, позаяк надає право на оформлення пенсії. В силу ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту : належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 (із змінами) суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved