Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення грошового боргу. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21 травня 2011 року [PERSON] взяла у нього в борг, згідно розписки, кошти в розмірі 1000 грн та зобов'язалась повернути цей борг 21 червня 2011 року. Однак в указаний термін відповідачка борг не повернула. Він неодноразово звертався до [PERSON] з проханням повернути йому борг, на що остання не реагувала ніяким чином. Враховуючи вищевикладене, прохає суд стягнути з [PERSON] на його користь борг у розмірі 1000 грн та сплачений ним судовий збір в розмірі 243,60 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повоному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї до суду надійшла заява з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ч.1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. 21 травня 2011 року [PERSON] взяла у [PERSON] в борг 1000 гривень та зобов'язалася повернути цей борг 21 червня 2011 року, про що склали розписку (а.с.3). Однак в указаний термін відповідачка борг не повернула. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням повернути борг, що відповідачкою було проігноровано, а тому на сьогоднішній день борг залишається не повернутим. Відповідачкою заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Отже, на думку суду, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню борг в розмірі 1000 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати повинні бути покладені на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved