Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про видачу обмежувального припису та просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме : - заборонити [PERSON] наближення на 200 м. до місця проживання [PERSON] за адресою : [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заява мотивована тим, що з 06.05.2016 року між заявником та [PERSON] було розірвано шлюб на підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області. Спільне майно між ними не розділено. На даний час [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] . Останнім часом [PERSON] став зневажливо відноситись до заявника, приходячи додому за адресою своєї реєстрації, вчиняє постійні сварки, лається в бік заявника нецензурною лайкою, замахується різними предметами, імітуючи удари. 23.10.2019 року Городнянським відділенням поліції відносно [PERSON] був винесений тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника серії [NUMBER] , термін дії на 10 діб із забороною в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою. Після закінчення терміну дії тимчасового заборонного припису дії щодо образ заявника її колишнім чоловіком продовжувалися, в результаті чого відносно [PERSON] винесена Городнянським районним судом Чернігівської області постанова від 24.12.2019 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. На даний час [PERSON] поставлений на профілактичний облік кривдників в Городнянське відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області. Однак його зухвалі дії по відношенню до заявника продовжуються, навідуючись за адресою мешкання заявника, [PERSON] поводить себе агресивно, вчиняє сварки, лається, імітує рухи, спрямовані на завдання удару, псує особисті речі заявника, завдаючи своїми діями їй психологічного тиску, внаслідок чого вона постійно перебуває у тривожному стані і не почуває себе захищеною в будинку, в якому проживає. Незважаючи на факт знаходження [PERSON] на профілактичному обліку кривдників, органи поліції належним чином на звернення заявника вже не реагують. Більш того, 04.04.2020 року відносно заявника навіть винесли постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, чим посилили впевненість кривдника в себе, адже після від`їзду поліції останній зазначив, що відтепер ніхто не допоможе заявнику. Заявник звертає увагу суду, що після притягнення її колишнього чоловіка до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, заявник вимушена була звертатися до Городнянського відділення поліції в період з 01.01.2020 року по 02.06.2020 року 5 разів. Кожен з цих разів супроводжувався постійним приниженням жестами і мімікою, словесними образами, псуванням майна, хибними для її сприйняття рухами, які імітують удари та ін.. Таким чином заявник вважає, що вона є особою, що зазнала домашнього насильства. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо заявника необхідно до [PERSON] застосувати обмежувальний припис. Ухвалою судді від 15 червня 2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Заявник [PERSON] у судовому засіданні у повному обсязі підтримала заявлені нею вимоги та просила суд їх задовольнити. Зазначила, що [PERSON] постійно ображає її нецензурною лайкою, погрожує та психологічно тисне на неї, псує їх спільне сумісне майно. Підтвердила, що будинок в якому вона проживає належить їй та її колишньому чоловіку на праві спільної сумісної власності та між ними не розділений. Заінтересована особа по справі - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомленої заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису ( а.с. 18 ). Представник заінтересованої особи - Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Шуляк М.О. у судовому засіданні вимоги заяви підтримала частково. Зазначила, що між заявницею та її колишнім чоловіком дійсно виникають конфлікти і [PERSON] неодноразово зверталась з заявами до поліції щодо неправомірних дій її колишнього чоловіка. [PERSON] притягувався судом у грудні 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. У жовтні 2019 року відносно [PERSON] як кривдника було винесено терміновий заборонний припис строком на 10 діб. Останній на даний час перебуває не превентивному обліку у поліції у категорії «сімейне насильство». Вважає, що між заявником та її колишнім чоловіком необхідно обмежити спілкування та є підстави для видачі обмежувального припису. Разом з тим, на даний час спільний будинок між ними не поділено в натурі і заборона [PERSON] наближатись до будинку фактично позбавить його як власника майна права користуватись належним йому майном. Суд, з`ясувавши позицію заявника та представника заінтересованої особи по суті заявлених вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Дослідженням постанови Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2019 року, вбачається, що [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.. Суть правопорушень полягала у тому, що 26.09.2019 року [PERSON] вчинив відносно своєї колишньої дружини [PERSON] домашнє насильство ( а.с. 7-8 ). 23 жовтня 2019 року відносно [PERSON] , як кривдника, було винесено терміновий заборонний припис терміном на 10 діб. Постраждала особа - [PERSON] ( а.с. 23 ). Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] перебуває на превентивному обліку у Городнянському ВП Менського ВП ГУНП у Чернігівській області у категорії «домашній насильник». У період з 01.01.2020 року по 02.06.2020 року [PERSON] п`ять разів зверталась до Городнянського відділення поліції зі скаргами на неправомірні дії її колишнього чоловіка [PERSON] по відношенню до неї та їх спільного майна ( а.с. 9-10 ). Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». У пунктах 3, 6, 7 і 8 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, що виконує захисну та запобіжну функцію, і спрямований на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, із огляду на наявність ризиків, передбачених цим законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Відповідно до ч. 2, 3 і 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява [PERSON] про видачу обмежувального припису [PERSON] підлягає частковому задоволенню. З метою запобігання ризиків повторного вчинення насильства у сім`ї, необхідно видати обмежувальний припис щодо [PERSON] , визначивши встановлені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заходи тимчасового обмеження його прав строком на шість місяців, а саме заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Щодо вимоги про заборону [PERSON] наближатися на 200 м. до місця проживання [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що визначення такого заходу тимчасового обмеження його прав позбавить [PERSON] , як власника, законодавчо закріпленого за ним права користуватись своєї власністю. При цьому суд враховує, що [PERSON] зареєстрований проживаючим у цьому будинку і даний будинок належить йому і заявниці на праві спільної сумісної власності. Спори щодо порядку користування спільним майно та конфлікти, які виникають між сторонами з цього приводу, вони можуть вирішити в судовому порядку шляхом звернення з позовом про поділ спільного майна колишнього подружжя. Отже, у судовому засіданні встановлено що заявник [PERSON] , як особа, яка постраждала від домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial