Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні власністю, в якому просить зобов`язати [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні частками кв. [ADDRESS] , в тому числі кухнею, загальною площею 6 кв. м, що згідно технічного паспорта від 12 грудня 2012 року вказана під цифрою «9». Позов обґрунтований наступними обставинами. [PERSON] є власником 505/1000 часток квартири під [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20 грудня 2012 року, укладеним з [PERSON] . Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2018 року у цивільній справі №521/18161/15-ц вселено [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у 495/1000 часток квартири під [ADDRESS] , які в цілому складаються з приміщень: 5, 6 житлові кімнати житловою площею 31,8 кв.м; 3-а кухня, 495/1000 кухні «3», коридору «2», туалету «8», тамбура «1»; зобов`язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в користуванні 495/1000 часток квартири під [ADDRESS] , які в цілому складаються з приміщень: 5, 6 житлові кімнати житловою площею 31,8 кв.м; 3-а кухня, 495/1000 кухні «3», коридору «2», туалету «8», тамбура «1». В частині вимог про визначення порядку користування квартирою відмовлено. Позивач зазначає, що в межах вищевказаної справи судом була проведена судова будівельно-технічна експертиза, за результатами якої було встановлено, що в квартирі [ADDRESS] була виконана реконструкція. За повідомленням [PERSON] з іншим власником з часткою 505/1000, що не бере участі у спорі, була усна домовленість користування комунальною квартирою, яка передбачає реальне роздільне користування майном і створення повноцінних самостійних квартир співвласників. Висновком експертизи було встановлено відсутність технічної можливості визначення порядку користування 495/1000 квартири [ADDRESS] . Експертиза була проведена згідно даних технічного паспорта на спірну квартиру від 26.08.1997 року. Позивач в позовній заяві зазначає, що при укладенні 20 грудня 2012 року договору купівлі-продажу спірної квартири, продавцем [PERSON] був переданий технічний паспорт на [NUMBER] частин квартири від 12 грудня 2012 року, в якому кухня під. літ. «3а», площею 5,7 кв.м. вказана як кухня за літ. 292 з площею 6,0 кв.м., яка була одноособовою власністю [PERSON] . Позивач вказує, що вселення відповідачів до квартири [ADDRESS] . у склад якої входить 495/1000 часток від кухні літери «3а» площею 5,7 кв.м., яка, як вважає позивач належить йому на праві власності, суттєво порушує його права співвласника цього житла, з підстав чого просив суд задовольнити позовні вимоги. Позивач подав до канцелярії суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Вказав, що у разі неявки відповідачів не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] подала до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] ,,\~яка діє\~в інтересах\~неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~дату,\~час та\~місце судового\~засідання повідомлялась,\~відповідно до\~ст.\~128\~ЦПК України,\~про причини\~неявки не\~повідомила,\~заяви про\~розгляд справи\~за її\~відсутності та\~відзив на\~позовну заяву\~не подавала. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 505/1000 частин квартири під [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20 грудня 2012 року, укладеним з [PERSON] (а.с. 7). Встановлено, що власником 495/1000 частини вказаної квартири є [PERSON] на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2019 року, яка набрала законної сили, якою було затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , діючою від власного імені та в інтересах неповнолітніх дітей, на наступних умовах: в якості компенсації вартості належної [PERSON] 495/2000 часток квартири за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] сплачує [PERSON] грошову суму в розмірі 292560 гривень., що еквівалентно 11500 доларів США, а [PERSON] набуває права власності на 495/2000 часток квартири за адресою: [ADDRESS] , що належать [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Місік О.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 02.02.2015 року, реєстр. № 200 (а.с. 44). Згідно ч.\~4\~ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони\~виникли в зв`язку із захистом права власності, а тому регулюються\~Главою 29 ЦК України. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч. 3 ст. 319 ЦК України передбачено, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За положеннями частин 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути противоправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. Позивач стверджує, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2018 року у цивільній справі №521/18161/15-ц [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було вселено у 495/1000 часток квартири під [ADDRESS] , які в цілому складаються з приміщень: 5, 6 житлові кімнати житловою площею 31,8 кв.м; 3-а кухня, 495/1000 кухні «3», коридору «2», туалету «8», тамбура «1»; зобов`язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в користуванні 495/1000 часток квартири під [ADDRESS] , які в цілому складаються з приміщень: 5, 6 житлові кімнати житловою площею 31,8 кв.м; 3-а кухня, 495/1000 кухні «3», коридору «2», туалету «8», тамбура «1». В частині вимог про визначення порядку користування квартирою відмовлено. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з\~ч.ч.\~1,2\~ст.\~77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як на підставу звернення до суду з позовом позивач зазначив, що вселення відповідачів до квартири [ADDRESS] , до складу якої входить 495/1000 часток від кухні літери «3а» площею 5,7 кв.м., яка, як вважає позивач, належить йому на праві власності, суттєво порушує його права як співвласника цього житла, однак в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження того, що відповідачі вселилися до спірної квартири та в ній проживають, та документи на підтвердження того, що кухня під. літ. «3а» у квартирі [ADDRESS] належить позивачу одноособово на праві власності. Суд також враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні, як вважає\~позивач, належною йому на праві власності частиною квартири. В процесі розгляду справи не було встановлено обставин порушення прав співвласників на їхні частки у спільному майні. Разом з тим, враховуючи те, що у підготовчому судовому засіданні, 21 листопада 2019 року, відповідач [PERSON] , яка є власником 495/1000 спірної квартири, надала до суду заяву про визнання позову, свідчить про відсутність предмету спору. Таким чином, доводи позивача не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю. Відповідно до ч. 1, 5\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed