Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дитини, що навчається. В судовому засіданні позивач по справі [PERSON] свої позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі, яку просить задоволити, не заперечує проти заочного рішення суду. Відповідач по справі -[PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, однак про місце та час слухання справи була повідомлена вчасно рекомендованою кореспонденцією, але суд про причини неявки не повідомила. А тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, перевіривши матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чиінтересів. Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що сторонни по справі перебували в шлюбі, який на час розгляду даної справи -розірваний , згідно рішення Надвірнянського районного суд(ас.7-8). З'ясовано також, що за час перебування в шлюбі у позивача з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]., що стверджується свідоцтвом про її народження(ас.6). Як видно з акту обстеження матеріально-побутових умов №225 від 02.02.2016 року, який складений депутатом Надвірнянської міської ради, позивач працює оператором ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] у власній квартирі(ас.10). Доведено також ту обставину, що відповідач по справі має стабільний заробіток, оскільки також працює за кордоном в Польші. Наявність у відповідача постійного місця роботи також підтверджується поясненнями в судовому засіданні позивача по справі [PERSON] Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу їх матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який має регулярний, стабільний заробіток, не має інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню доньку [PERSON], [INFO] на період навчання до досягнення нею 23 -х років, суд встановив наступне: Повнолітня донька сторін по справі -[PERSON], [INFO], в даний час навчається на 2 курсі хімічного факультету Львівського державного національного університету ім. І. Франка, що згідно довідки №32 від 29.01.2016 року ОКР «бакалавр» (2 курс), ІV рівня акредитації на денній бюджетній формі навчання(ас.15). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. [PERSON] на даний час працює, регулярно отримує заробітну плату, інших утриманців не має. В судовому засіданні не здобуто доказів щодо неспроможності відповідача- [PERSON]., матері повнолітньої дитини, надавати матеріальну допомогу своїй дитині на період навчання в учбовому закладі. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що [PERSON] взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання її доньки на час навчання в ДВНЗ «Львівський державний національний університет ім.І.Франка», тобто до 30.06.2018 року. А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.ст. 182. 184. 199-201 СК України,

Outcome: approved