Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що [INFO] у селі Придністрянське Ямпільського району вінницької області померла [PERSON] . У січня місяці 2021 року йому стало відомо, що померла у Слобода-Підлісівській сільській раді Ямпільського району Вінницької області склала на нього заповіт. 01 лютого 2021 року староста Слобода-Підлісівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області надала йому засвідчену копію заповіту. Спадкове майно складається із земельної частки (пай). Тому, з метою оформлення своїх спадкових прав він змушений звернутися до суду із даним позовом і просити суд визначити йому додатковий строк терміном три місяці з дня вступу рішення у законну силу для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Придністрянське Ямпільського району Вінницької області. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№1428 від 04.03.2021, в якій просить суд підготовче засідання провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Представник позивача адвокат Вітвіцький О.Ю., який діє на підставі Ордеру серії ВН №161249 від 02.03.2021 подав до суду письмову заяву за вхід.№1387 від 02.03.2021, в якій просив підготовче засідання у справі провести у його відсутність, оскільки в цей же день буде перебувати в іншому судовому засіданні в іншому суді, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області у підготовче засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву за вхід.№1238 від 25.02.2021 з клопотанням справу розглянути у відсутність представника міської ради. Проти позовних вимог не заперечують. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність та заява представника відповідача про визнання позовних вимог. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 04 березня 2021 року на 10 годину 00 хвилин, витребування від приватного нотаріуса інформації про заведення спадкової справи до майна померлої [PERSON] , про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.3-4) судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у місті Первомайськ Попаснянського району Луганської області, зареєстрований у селі Підлісівка Ямпільського району Вінницької області. Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 01.01.2007 (а.с.5) судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у селі Придністрянське Ямпільського району Вінницької області. Із копії заповіту складеного 19 грудня 2005 року у селі Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області посвідченого секретарем Слобода-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.6) судом встановлено, що [PERSON] заповіла належне їй право на земельну частку (пай) в розмірі 1,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, яка перебуває у власності КСП ім..Котовського, посвідчене сертифікатом серії ВН №0472455 виданого Ямпільською райдержадміністрацією 21 жовтня 1997 року - позивачеві [PERSON] . Заповіт не змінено і не відмінено. Із копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0472455 (а.с.7) судом встановлено, що [PERSON] має право на земельну частку (пай) розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім..Котовського. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63635776 від 19.02.2021 судом встановлено, що у Спадковому реєстрі інформація щодо заведених спадкових справ на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] відсутня. Тобто, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна, зокрема земельної частки (паю) право на яку має [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст.ст.1222, 1223, 1235 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом, і має право на успадкування майна [PERSON] . Із доводів позивача, які не заперечуються відповідачем, встановлено, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку йому не було відомо про те, що [PERSON] склала на його ім`я заповіт, і відповідно він не подав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Крім того, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки він втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть людини, а потім і втрата спадкового майна буде для нього занадто надмірним тягарем нерозмірним з його діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичною особою. Оцінюючи усі докази, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу поважності причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] . Суд вважає встановленим, і ця обставина підтверджена доводами позивача, на які він посилається у позові, та не заперечується відповідачем, що дійсно протягом шестимісячного строку після смерті [PERSON] він не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки про наявність на його ім`я заповіту дізнався тільки у січні місяці 2021 року, а тому суд визнає цю обставину поважною причиною, з якої позивач пропустив строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України. Вказані обставини визнані учасниками справи і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, а тому суд визнає причину пропуску позивачем строку, передбаченого ст.1270 ЦК України, поважною. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, суд має підстави відповідно до ст.1272 ЦК України для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved