Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 18 лютого 2009 року о 23 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Фіат», рухаючись по автодорозі Вінниця - Шпиків - Комаргород, порушивши вимоги п. 12.1 ПДР України, не вибравши безпечну швидкість та не врахувавши дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Ауді» під його керуванням. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19 вересня 2012 року було встановлено, що відповідач вчинив з необережності злочин, передбачений ч.І ст. 286 КК України, при цьому суд ухвалив [PERSON] від кримінальної відповідальності звільнити на підставі п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2011 році», а справу щодо нього закрити. Відповідно до ст.14 Закону України «Про амністію в 2011», амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області від 19.01.2011 року № 225 розмір матеріального збитку завданого йому як власнику автомобіля «Ауді 100 2.8» д.н.з. [NUMBER], 1992 року випуску в результаті його пошкодження становить 58850, 40 грн. За полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/6333967 ним було отримано страхове відшкодування в розмірі 25500 грн., що стверджується листом ЗАТ «СК «Провідна» від 29.07.2009 року № 17-05/6664. Таким чином, розмір невідшкодованого збитку, завданого йому як власнику автомобіля «Ауді 100 2.8» д.н.з. [NUMBER], 1992 року випуску становить 33350,40 грн. Крім того, своїми діями [PERSON] заподіяв йому моральну шкоду, відшкодувати яку добровільно він відмовляється. Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала. У відповідності з п.І.ч. 2 ст. 1167 Цивільного кодексу України, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала. Внаслідок допущеного [PERSON] зіткнення з автомобілем, який перебував під його керуванням, йому було завдано ушкодження здоров'я, внаслідок чого він був вимушений протягом місця перебувати на стаціонарному лікуванні, та моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я а також у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього. Розмір завданої йому моральної шкоди він оцінює у 20000 грн. з наступних міркувань. Внаслідок протиправних дій [PERSON] він зазнав фізичного болю та пов'язаних із цим страждань, вимушений був перебувати на стаціонарному лікуванні, був позбавлений можливості нормально працювати. Так як він є приватним підприємцем, працює з великим колом контрагентів, він не міг здійснювати свою діяльність, через його фізичний стан в нього порушився звичний графік роботи, він відчував ніяковість при спілкуванні з партнерами по справах та клієнтами. За таких обставин нормальні умови його життя були порушені і він вимушений був до них пристосовуватись. Все це дає йому підстави оцінити завдану йому моральну шкоду розмірі 20000 грн. Оскільки відшкодувати йому шкоду у добровільному порядку відповідач відмовляється, він вимушений звернутись до суду із даним позовом. Просить стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду в розмірі 33350,40 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн., завдану йому ушкодженням здоров'я. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги змінив, оскільки відповідно до висновку експерта ВВ КНДІСЕ від 22.04.2014 року № 482/483/14-21 вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] як власнику автомобіля АУДІ А 100 2.8 д.н. [NUMBER] складає 71 628,85 грн., а тому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 71 628, 85 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди визнає на 33350,40 грн. (за висновком експерта від 19.01.2011 р. за вирахуванням 25500 грн., сплачених за страховим полісом) та частково моральну шкоду. Суд, вислухавши сторони, експерта, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити частково з слідуючих підстав. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до п.І ч. 2 ст. 1167 Цивільного кодексу України, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала. Відповідно до ст.14 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року, амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду. Судом встановлено, що 18 лютого 2009 року о 23 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Фіат», рухаючись по автодорозі Вінниця - Шпиків - Комаргород, порушивши вимоги п. 12.1 ПДР України, не вибравши безпечну швидкість та не врахувавши дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Ауді» під керуванням [PERSON], який отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19 вересня 2012 року (а.с.9) [PERSON] від кримінальної відповідальності звільнено на підставі п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2011 році», а справу щодо нього закрито, однак амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду. Відповідно до висновку експерта ВВ КНДІСЕ №225 від 19.01.2011 р. розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля АУДІ А 100 2.8 д.н. [NUMBER], 1992 року випуску, в результаті його пошкодження складає: 58850 грн. 40 коп. (а.с.6-8). За полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/6333967 позивач [PERSON] отримав страхове відшкодування в розмірі 25500 грн., що стверджується листом ЗАТ «СК «Провідна» від 29.07.2009 року № 17-05/6664. Таким чином, розмір невідшкодованого матеріального збитку, завданого позивачу як власнику автомобіля «Ауді 100 2.8» д.н.з. [NUMBER], становить 33350,40 грн. (58850,40-25500), які підлягають стягненню із відповідача [PERSON] Суд не бере до уваги висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчої та транспортно-трасологічної експертизи від 22.04.2014 року № 482/483/14-21 (а.с.115-126), оскільки вироком Тиврівського районного суду від 11.07.2012 р. та Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19 вересня 2012 року встановлено суму матеріальних збитків, крім того, експерт [PERSON], що проводив автотоварознавчу та транспортно-трасологічну експертизи від 22.04.2014 року № 482/483/14-21 (а.с.115-126) в судовому засіданні підтвердивши свій висновок, пояснити, чому різниця у вартості матеріального збитку між висновками експертизи від 19.01.2011 р. та його висновком від 22.04.2014 р., не зміг. Крім того, позивачу внаслідок допущеного [PERSON] зіткнення з автомобілем, який перебував під його керуванням, було завдано ушкодження здоров'я, внаслідок чого він був вимушений протягом місяця перебувати на стаціонарному лікуванні, він зазнав фізичного болю та пов'язаних із цим страждань, був позбавлений можливості нормально працювати. Так як він є приватним підприємцем, працює з великим колом контрагентів, він не міг здійснювати свою діяльність, через його фізичний стан в нього порушився звичний графік роботи, він відчував ніяковість при спілкуванні з партнерами по справах та клієнтами. За таких обставин нормальні умови його життя були порушені і він вимушений був до них пристосовуватись. Суд, враховуючи викладене, характер та обсяг заподіяних позивачу моральних і фізичних страждань, вважає за доцільне задоволити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково у розмірі 2000 грн. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved