Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться син, матір якого відповідач по справі допомоги на утримання не надає, не дивлячись на неодноразові його звернення, що і змусило його звернутися до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з вищенаведених підстав та додатково пояснив, що від шлюбу з [PERSON] мають сина [PERSON]. З 10 років син проживає з ним. Мати дитини добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, і йому важко самостійно забезпечувати дитину всім необхідним. Відповідач позовні вимоги не визнала, заперечивши проти стягнення аліментів, мотивуючи тим, що після розірвання шлюбу за рішенням суду дитину залишено проживати з нею і вона не проти того, щоб син проживав разом з нею . Однак, позивач без її дозволу забрав дитину і відмовляється її повертати. Син [PERSON] проживає з позивачем, який забороняє їй спілкуватися та бачитися з ним. Платити аліменти не бажає, так як не заперечує щоб син проживав з нею. Крім того, платити аліменти не має можливості, оскільки вона не працює, а на її утриманні знаходиться хвора престаріла матір та брат-інвалід І групи дитинства . Суд, заслухавши позивача, відповідача, неповнолітнього [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 листопада 1999 року. Від спільного проживання у них 21 вересня 2000 року народився син [PERSON]. Рішенням Іваничівського районного суду від 06 жовтня 2003 року шлюб між сторонами розірвано, дитину залишено проживати з матірю [PERSON] Однак, з 2010 року син проживає з батьком [PERSON] в с. Завидів Іваничівського району , матір [PERSON] проживає окремо в с.Текля Старовижівського району. Син на даний час навчається на І курсі ВПУ м. Володимир-Волинський, де забезпечений лише безкоштовним проживанням у гуртожитку, а повністю харчуванням, одягом, канцелярським приладдям і всім необхідним забезпечує його позивач . Відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча дитина потребує матеріальної допомоги також і від матері. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] проживає разом з батьком і бажає з ним проживати . Пояснення відповідача про те, що позивач не дозволяє їй бачитися з дитиною, суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються поясненнями сина [PERSON], з яких слідує, що матір його не провідує по місцю навчання, матеріальної допомоги не надає. Згідно ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира у відповідному населенному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що син [PERSON] проживає з батьком [PERSON] на законних підставах , який і несе всі витрати по його утриманню, мати [PERSON] матеріальної допомоги не надає , а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не працює і має мінливий, нерегулярний дохід, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини та перебування у відповідача на утриманні хворої престарілої матері та брата-інваліда І групи дитинства . Враховуючи, що утримувати неповнолітню дитину є обов'язком як батька, так і матері, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років на день розгляду справи становить 1531 грн. ( у розрахунку на один місяць), суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання сина за можливе щомісячно стягувати аліменти в сумі 500 грн. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 391грн. 35 коп.

Outcome: partial