Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 23.11.1985 року перебуває з відповідачем у шлюбі в якому у них народились двоє дітей: дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в даний час є повнолітніми. Зазначив, що спочатку подружнє життя складалось нормально. Однак згодом відповідачка виїхала на тимчасові роботи в Італію, а він переїхав проживати до своїх батьків в с. Нагірне Самбірського району Львівської області, де і проживає на протязі 14 років. Внаслідок тривалого проживання окремо, відносини сторін змінились, вони перестали бути однією сімєю. Відповідачка періодично приїжджає додому на 2-3 місяці кожного року, однак стосунки між нею та позивачем припинені та сенсу відновлювати їх немає, так як дружина не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали в їхній сімї, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин, між ними немає почуттів взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На протязі 14 років сторони проживають окремо та припинили сімейно-шлюбні відносини. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, оскільки як у позивача та і у відповідачки на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного. Вважає, що за таких обставин шлюб необхідно розірвати. Примирення між ними також неможливе, оскільки не виправить стан їхніх шлюбних відносин. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану за спільною заявою, однак відповідачка відмовляється. А тому з врахуванням наведеного просить суд задовольнити даний позов в повному обсязі викладених вимог. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлений позов, наполягав на його задоволенні. Додатково пояснив, що коли дружина виїхала на роботу в Італію, їхні спільні діти проживали з бабою. Стосунки з дітьми він підтримував та продовжує підтримувати. Його намір розірвати шлюб є остаточним. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідачка була належно повідомлена про дату, час і місце слухання справи. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 23.11.1985 року у Виконавчому комітеті Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області (актовий запис № 44). ( а.с. 5). В шлюбі у сторін народились двоє дітей: дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в даний час є повнолітніми. ( а.с. 6-7). Згідно пояснень позивача відомо, що сторони на протязі тривалого часу, а саме 14 років проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка їздить на тимчасові роботи в Італію. Підтримує він стосунки лише з дітьми. Його намір розірвати шлюб є остаточним. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Отже, аналізуючи обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сімї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сімї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивача, що його відносини з дружиною як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сімя розпалася остаточно.

Outcome: approved