Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» в особі «Харківське головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк», в якому просив визнати виконавчий напис, вчинений 19.07.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 6080, про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 318 514,43 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 28.09.2007р. між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № DN81AR03110236, відповідно до якого він отримав кредит на споживчі цілі (купівля автомобілю DAEWOO NEXIA, 2007 р.в., державний номер [NUMBER]) у розмірі 92 245,36 грн., зі строком повернення до 26.09.2017р. та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,75 % на місяць. Спочатку позивач щомісяця виплачував кошти за кредитом, а у 2010 році його матеріальне становище суттєво погіршилось, про що він повідомив ПАТ КБ «Приватбанк», і банк запропонував віддати автомобіль в рахунок повного погашення боргу, з чим позивач і погодився. 26.05.2010р. [PERSON] видав на співробітників ПАТ КБ «Приватбанк» довіреність з правом продажу автомобілю DAEWOO NEXIA, 2007 р.в., державний номер [NUMBER], та передав свій автомобіль для реалізації і погашення заборгованості за кредитом. З часом автомобіль DAEWOO NEXIA, 2007 р.в., державний номер [NUMBER] знятий з обліку ДАЇ на підставі заяви заступника директора [PERSON], в якій зазначено, що банк просить зняти автомобіль з обліку у зв'язку із повним погашенням заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110236 від 28.09.2007р. Після передачі автомобілю за умов його продажу та погашення заборгованості перед банком за кредитним договором [PERSON] до банку більше не звертався та не отримував від банку жодних повідомлень до 2013р. Так, у 2013 році ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110236 від 28.09.2007р. у сумі 104814,79 грн., однак у задоволенні позову відмовлено, оскільки позивач віддав автомобіль ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок повного погашення заборгованості за кредитним договором. У 2015 році ПАТ КБ «Приватбанк» знову звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110236 від 28.09.2007р. і після зясування обставин та раніше ухваленого рішення, представник банку подав до суду заяву про залишення позову без розгляду. Однак, незважаючи на наявність судового рішення від 23.12.2013р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] задля вчинення виконавчого напису, за яким на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № DN81AR03110236 від 28.09.2007р. у сумі 318 514,43 грн. Наприкінці 2016 року позивач отримав від Чугуївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Харківській області копію постанови від 01.09.2016р. про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 6080, виданого 19.07.2016р., про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 318 514,43 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк». При цьому [PERSON] зазначає, що не отримував ані від банку, ані від нотаріуса жодного документу щодо наявності заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису, крім того, на його думку, виконавчий напис від 19.07.2016р. вчинено нотаріусом із чисельними порушеннями закону. Сторони в судове засідання не зявились, незважаючи на те, що були належним чином повідомлені про дату і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Від представника позивача та позивача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Від представника ПАТ КБ «Приватбанк» ніяких заяв чи клопотань до суду не надходило. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи без її участі та пояснення на позов, в яких просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки виконавчий напис був вчинений нею з дотриманням ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», вимог глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, на підставі наданих відповідачем документів, що підтверджували як безспірність заборгованості, так і відправку кредитором боржнику поштовим звязком судової вимоги про погашення заборгованості. [PERSON] вказує, що наведений масив правових підстав, як і обсяг юридичних та розрахункових документів, що додавались відповідачем до його заяви, є у нотаріальній заяві і також стали обґрунтуванням для вчинення виконавчого напису, доводять, що її дії як нотаріуса є правомірними. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. 28.09.2007р. між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № DN81AR03110236 строком дії до 26.09.2014р., згідно умов якого банк надав [PERSON] грошові кошти у сумі 92\~245,36 грн. на купівлю автомобілю (а.с. 43-45). Також між сторонами укладено Договір застави рухомого майна, яким забезпечується виконання зобовязань заставодавця за кредитним договором від 28.09.2007р. № DN81AR03110236 по поверненню кредиту у вигляді непоновлюваної лінії в сумі 92245,36 грн., згідно якого в забезпечення виконання вказаного зобовязання [PERSON] надав у заставу автомобіль DAEWOO NEXIA, 2007 р.в., державний номер [NUMBER] (а.с. 6-8). В результаті утвореної заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110236 від 28.09.2007р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.12.2013р. у задоволенні позову відмовлено, у звязку з повним погашенням відповідачем заборгованості за даним договором, яке набрало законної сили 08.01.2014 року (а.с. 11-12). 19.01.2015р. представник банку повторно звертався до суду із аналогічним позовом, однак позовна заява залишена без розгляду ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 07.04.2015 року (а.с. 13). 19.07.2016р. за заявою ПАТ КБ «Приватбанк» б/н від 18.07.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, яким він пропонує стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі 318\~514,43 грн., які є боргом за кредитним договором № DN81AR03110236 від 28.09.2007р., укладеним між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 35-36). Документами, на підставі яких вчинено нотаріальний напис, окрім заяви банку, були: кредитний договір № DN81AR03110236 від 28.09.2007р., письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № DN81AR03110236 від 28.09.2007р. адресована [PERSON], виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості (а.с. 36-49). 01.09.2016р. на підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 52088240, про що свідчить копія постанови державного виконавця Чугуївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Харківській області (а.с. 10). Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст.\~87, 88 Закону України «Про нотаріат»,\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. за № 296/5. Згідно\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»,\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п 2.3. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Пунктами 3.1., 3.3. глави 16 розділу ІІ цього Порядку встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172\~(п. 3.2. глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобовязань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або вставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих нотаріусом до суду документів вбачається, що письмова вимога про усунення порушень, яка адресована [PERSON], датована 08.07.2016р., доказом її відправлення надано фіскальний чек Укрпошти, в якому датою відправки листа вказано 12.07.2016р. о 09:58 годині, а виконавчий напис вчинено 19.07.2016 року, тобто через 7 днів після відправлення вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Таким чином, виконавчий напис вчинений всупереч вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. Крім того, розмір пені обрахований за 8 років 8 місяців 19 днів всупереч положень\~ст. 258 ЦК України\~та перевищує розмір основного боргу, що суперечить положенням п. 3.3. глави 16 розділу ІІ Порядку. Також, матеріали справи містять копію рішення Чугуївського суду Харківської області від 23.12.2013р., яким встановлено повне погашення [PERSON] боргу перед банком за кредитним договором № DN81AR03110236 від 28.09.2007р. За таких обставин, заборгованість [PERSON] не є безспірною, а тому не було підстав для вчинення виконавчого напису. Відповідно до\~ст. 213 ЦПК України,\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 1\~ст. 214 ЦПК України\~встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статті 10, 60 ЦПК України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем жодних заперечень на позов та доказів, які б їх обґрунтовували, суду не надано. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved