Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і місця відкриття спадщини, заінтересована особа: приватний нотаріус ЗМНО Головного управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] Заяву обґрунтовує тим, що 01.11.2014 року помер його рідний брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS]. З огляду на те, що померлий та заявник мали різну реєстрацію місця проживання, 18.06.2016 року приватний нотаріус ЗМНО Головного управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з чим заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою. Посилаючись на зазначене, просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини та місце відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав повністю та просив суд її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у заяві. Заявник додатково пояснив, що місцем реєстрації його брата [PERSON] була квартира [ADDRESS], однак у звязку з тим, що останній був інвалідом ІІ групи та не міг обходитися без сторонньої допомоги, тому постійно з 2010 року по день смерті поживав разом із заявником у квартирі [ADDRESS]. Заінтересована особа у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 01.11.2014 року [PERSON] помер, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 04.11.2014 року складено відповідний актовий запис № 7217 (а.с. 5). Після його смерті залишалося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Померлий [PERSON] є рідним братом [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження останніх (а.с. 8, 9). Як вбачається з постанови приватного нотаріуса ЗМНО Головного управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.06.2016 року за № 381/02-31, заявнику спадкоємцю за законом [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва по право на спадщину за законом, у звязку з тим, що [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини до 6-ти місяців і не був зареєстрований на день смерті з померлим [PERSON] за однією адресою (а.с. 6). Відповідно до пояснень допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], померлий [PERSON] з 2010 року до дня своєї смерті 01.11.2014 року постійно проживав разом зі своїм рідним братом [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Весь цей час заявник піклувався про брата, доглядав за ним, оскільки [PERSON] був інвалідом ІІ групи, після його смерті здійснював витрати на похорон. Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2010 року [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], було визнано недієздатним та призначено опікуном над ним [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Нормою ст. 1268 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Частина 2 ст. 256 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року встановлено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ були надані роз'яснення в інформаційному листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року щодо розгляду заяв про встановлення фактів постійного проживання разом із спадкодавцем. Так,\~\~місцем\~\~проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.\~\~Заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає заяву обґрунтованою, а докази, надані на підтвердження факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, достовірними і переконливими. За таких обставин суд вважає, доведеним факт постійного проживання\~\~[PERSON] на час відкриття спадщини та місце відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved