Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою про встановлення факту, що трудова книжка [PERSON] з роком народження «1962», дата заповнення якої «28 августа 1980 року», відповідно до паспорта № [NUMBER] від 28 січня 2020 року та свідоцтва про народження [NUMBER] від 15 січня 2002 року, належить [PERSON] , 1961 року народження. Свої вимоги мотивує тим, що він народився [INFO] у с. Верхнє Турківського району Львівської області. Заявник зазначає, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області із проханням про призначення йому пенсії за віком, на що йому в усному порядку було відмовлено у зв`язку з невідповідністю даних в паспорті і свідоцтві про народження та трудовій книжці, зокрема, у паспорті № [NUMBER] від 28 січня 2020 року та свідоцтві про народження [NUMBER] від 15 січня 2002 року, його рік народження вказано як «1961», тоді як у трудовій книзі, яка подається для призначення пенсії за віком, зазначено рік «1962». Через вказані розбіжності заявник позбавлений можливості отримати право на належну пенсію, тому звернувся до суду з цією заявою. У судове засідання учасники не з`явилися. Заявник [PERSON] подав заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи через канцелярію подала до суду письмові пояснення, відповідно до яких просила суд розглянути справу без її участі, при цьому посилаючись на подане письмове пояснення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, матеріалами справи доведено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] прізвище, ім`я, по батькові та дату народження заявника зазначено як « [PERSON] , 1961 року народження». Також матеріалами справи доведено, що у паспорті громадянина України № [NUMBER] , виданого 28 січня 2020 року, орган, що видав документ 2125, прізвище, ім`я, по батькові та дата народження заявника також зазначено як « [PERSON] , 1961 року народження». Однак, як вбачається з копій трудової крижки, дата заповнення якої «28 августа 1980 року», то у такій прізвище, ім`я, по батькові та дата народження [PERSON] вказано як « [PERSON] , 1962 року народження», замість правильного « [PERSON] , 1961 року народження». Судом встановлено, що заявник не має іншої можливості підтвердити факт, що трудова книжка, видана [PERSON] , 1962 року народження, належить [PERSON] , 1961 року народження, але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки через вказані розбіжності заявник позбавлений можливості отримати право на належну пенсію, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Надані [PERSON] докази суд визнає належними і допустимими, оскільки такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підтверджують розбіжність у прізвищі та даті народження заявника. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Отже, з огляду на викладене та те, що заявник не має можливості будь-яким іншим чином встановити вказані вище факти, які породжують для нього юридичні наслідки, тому суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому,

Outcome: approved