Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов мотивований тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Спадщину після її смерті прийняв її син [PERSON] шляхом вступу в оперативне управління майном та його охороною в передбачений законом термін. Проте, не оформивши своїх спадкових прав [INFO] помер. Після його смерті спадщину прийняв брат спадкодавця - позивач [PERSON] шляхом подачі заяви нотаріусу. Він являється спадкоємцем за законом другої черги. Проте нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця. Тому просить суд визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Судові витрати залишити за ним. У підготовче засідання позивач не з`явився. Його представник подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов визнає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 2-2021, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] (а.с.15), яка була зареєстрована в [ADDRESS] . До дня смерті проживала разом із сином [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняв [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майном. Проте не оформивши своїх спадкових прав, [INFO] помер. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області не посвідчувався. (а.с.10, 12). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.11). Являється спадкоємцем другої черги за законом. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв одноособово шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини нотаріусу у встановлений законом строк (а.с.41). Інший спадкоємець за законом другої черги - брат спадкодавця [PERSON] - [PERSON] відмовився від належної йому частки у спадщині. Про що подав відповідну заяву нотаріусу (а.с.40). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не здобуто. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (а.с.8). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Витягом з погосподарської книги № 6 на 2016-2023 роки (а.с.14) підтверджується, що будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] належав [PERSON] . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.16-21). Таким чином, суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що залишилися після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Клопотання позивача про залишення судових витрат на ним підлягає до задоволення.

Outcome: approved