Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами розташованого в с. Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області вул. Дружби,95 та на земельну ділянку площею 2,96 гектарів , яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , оскільки документи, що посвідчують право власності на частку вищевказаного житлового будинку з надвірними спорудами та на вищевказану земельну ділянку відсутні. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити. Відповідач звернувся із заявою про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, у судовому засіданні встановлено, що у відповідності із записом у будинковій книзі № 6(1991-1995 р.р.) виконавчого комітету Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області громадянам [PERSON] та [PERSON] ( померлої 15.10.2004 р.) належить на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в с. Ларжанка Ізмаїльського району, Одеської області по вул. Дружби, № 95. Також у відповідності із записом у будинковій книзі № 6(2001-2005 р.р.) виконавчого комітету Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. У відповідності із записом у будинковій книзі № 4(2001-2005 р.р.) виконавчого комітету Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на день смерті спадкодавця та впродовж 6 місяців за вищевказаною адресою разом з нею проживали та були зареєстровані: - син [PERSON] з 22.01.1990 року по теперішній час - невістка [PERSON] з 02.09.2004 року по теперішній час - онук [PERSON] з 12.06.2000 по теперішній час - онучка [PERSON] з 20.09.2004 року по теперішній час Станом на 14 квітня 1991 року двір належав до типу колгоспного і на цю дату в будинку проживали і були прописані [PERSON] з 22.01.1990 року по теперішній час; - [PERSON] з 15.04.1971 р. по 05.01.ж1998 р., [PERSON] з 15.04.1971 р. по 15.10.2004 року. Заповіту померла [PERSON] не залишала. Земельна ділянка площею 0,16 га розташована в с. Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області по вул. Дружби, 95 передана в приватну власність, державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. 15 жовтня 2004 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 18.10.2004 року серія 1-ЖД № 389300. Після її смерті відкрилася спадщина на майно яке складається з: - 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами розташованого в с. Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області вул. Дружби,95 - земельну ділянку площею 2,96 гектарів , яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.( державний акт на право приватної власності на землю, серії Р1 № 456855, виданий 07.02.2003 року на підставі рішення сесії Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 12.10.2001 року № 156, зареєстрований в Книзі записи державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-390. Згідно витягу зі Спадкового реєстру « 44004157 від 28.05.2016 р. інформація про залишення заповіту [PERSON] відсутня. На момент смерті , позивач [PERSON] проживав разом зі спадкодавцем і був зареєстрований разом з ним по вул. Дружби, 95 в с. Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до ч.2 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори за № 930/02-14 від 28.05.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки документи, що посвідчують право власності на частку вищевказаного житлового будинку з надвірними спорудами та на вищевказану земельну ділянку відсутні. Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту прав на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивач не має, а також ту обставину, що відповідач безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved