Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому заповіту від 10.05.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори С.В.Олійником, реєстровий номер 2-2066. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що після смерті його бабусі [PERSON], померлої [INFO], відкрилась спадщина на все належне їй майно, у тому числі належну їй квартиру [ADDRESS], яке вона заповідала заявнику за заповітом від 10.05.1995 року, посвідченим державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори С.В. Олійником, реєстровий номер 2-2066. Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Н.С. Шугаєвої від 24.12.2014 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] у зв'язку із виявленими розбіжностями у прізвищах спадкоємця, який у заповіті від 10.05.1995 року зазначений, як «[PERSON]», а відповідно до даних паспорта серії [NUMBER] від 26.11.1998 року, виданого Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, значиться, як «[PERSON]». Заявник зазначає, що у зв'язку з тим, що при отриманні паспорта 16.11.1998 року його прізвище некоректно перекладено на російську мову, тому відбулась розбіжність при зазначенні прізвищ спадкоємця. Також заявником зазначено, що його прізвище вірно зазначено, як «[PERSON]» на українській мові у ідентифікаційному номері, виданому Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі від 02.07.1999 року, «[PERSON]» на російській мові у свідоцтві про народження від 17.09.1982 року, актовий запис № 1764, «[PERSON]» на українській мові в дипломі про вищу освіту, виданому Дніпропетровською державною медичною академією від 21.06.2007 року серія [NUMBER]. Посилаючись на те, що у заповіті від 10.05.1995 року, посвідченому державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори С.В. Олійником, його прізвище зазначено як «[PERSON]», а у паспорті громадянина України серії [NUMBER] від 26.11.1998 року, виданому Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області - як «[PERSON]», що позбавляє нотаріуса встановити тотожність між прізвищами спадкоємця та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], тому заявник просив суд встановити факт належності [PERSON] заповіту від 10.05.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори С.В. Олійником, реєстровий №2-2066, на ім'я [PERSON]. В судове засідання представник заявника [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив слухати за його відсутності. Представник заінтересованої особи Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою проти заявлених вимог не заперечував, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], відкрилась спадщина на все належне їй майно, у тому числі на квартиру [ADDRESS]. За своє життя [PERSON] склала заповіт від 10.05.1995 року, посвідчений державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори С.В. Олійником, реєстровий номер 2-2066, яким вона все своє майно, у тому числі і належну їй квартиру [ADDRESS], заповіла заявнику [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Н.С. Шугаєвої від 24.12.2014 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] у зв'язку із виявленими розбіжностями у прізвищах спадкоємця, який у заповіті від 10.05.1995 року зазначений, як «[PERSON]», а відповідно до даних паспорта серії [NUMBER] від 26.11.1998 року, виданого Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Днпропетровській області, значиться, як «[PERSON]». Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Факт належності заповіту від 10.05.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори С.В. Олійником, реєстровий номер 2-2066, заявнику [PERSON] підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] від 26.11.1998 року, виданим Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, свідоцтвом про народження від 17.09.1982 року, актовий запис №1764, дипломом про вищу освіту, виданим Дніпропетровською державною медичною академією від 21.06.2007 року серія [NUMBER], а також експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз від 19.03.2018 року №056/491-m-2, відповідно до якого зазначено про ідентичність прізвищ «[PERSON]» та «[PERSON]» попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, а також іншими документами, що знаходяться в матеріалах справи. Встановлення даного факту заявнику необхідно для реалізації права на спадкування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved