overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] Просить стягнути борг у розмірі 2500 грн. та судові витрати у розмірі 229,41 грн. Мотивує тим, що 06.11.2013 року надав відповідачу у борг під розписку грошові кошти в сумі 2500 грн. За умовами договору відповідач зобов'язався повернути борг у строк до 09.11.2013 року. Зобов'язання у строк не виконав та ухиляється від повернення боргу. Позивач у судове засідання не з'явився, сповіщався належно. 25.01.2014 року надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час слухання справи відповідачу за адресою реєстрації направлена судова повістка з повідомленням, що не вручено із відміткою «за закінченням строку зберігання», у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Відповідно до розписки від 06.11.2013 року відповідач отримав від позивача у борг грошові кошти у розмірі 2500 грн. строком до 09.11.2013 року(а.с.3). Згідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від узятих на себе зобов'язань не допускається, вони повинні виконуватися належним чином і у встановлений законом термін. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг на загальну суму 2500 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,41 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] Просить стягнути борг у розмірі 5000 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн. Мотивує тим, що в грудні 2012 року надав відповідачці у борг під розписку грошові кошти в сумі 4400 грн. 20.05.2013 року отримала від нього додатково у борг 600 грн. За умовами договору зобов'язалась повернути загальний борг у розмірі 5000 грн. у строк до 22.05.2013 року. Зобов'язання у строк не виконала та у подальшому ухиляється від повернення боргу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що відповідачка є його знайомою. Попросила зайняти гроші різними сумами. Займав гроші з 2012 року. Коли гроші не повернула, попросив написати розписку на 4400 грн. Потім надав у борг ще 600 грн., які вона також не повертала. 20.05.2013 року написала кінцеву розписку на загальну суму 5000 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Про час слухання справи відповідачу за останньою відомою адресою реєстрації та проживання направлена судова повістка з повідомленням, що не вручено із відміткою «за закінченням строку зберігання», у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність у заочному порядку. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Відповідно до розписки відповідачка отримала від позивача у борг грошові кошти у розмірі 4400 грн. строком до 14.01.2013 року(а.с.6). Відповідно до розписки від 20.05.2013 року відповідачка отримала від позивача у борг грошові кошти у розмірі 5000 грн. строком до 22.05.2013 року(а.с.5). Згідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від узятих на себе зобов'язань не допускається, вони повинні виконуватися належним чином і у встановлений законом термін. Тому, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню борг на загальну суму 5000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовних вимог вказано, що з відповідачем 07 липня 2007 року зареєстрований шлюб Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 190. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2014 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходяться на його утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не оказує. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня подання до суду та до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заявою просить суд розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує та просить суд позов задовольнити . Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матерю [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з батьком [PERSON] і находиться на його утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоровя, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дитини, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утритмання у розмірі 1/4 частини заобітку відповідача щомісячно, мотивуючи вимоги тим, що є оосбою похилого вік, страждає хронічні захворювання, син (відповідач по справі) добровільно йому допомоги не надає, а тому він змушений звернуттися до суду . Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зя вився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повтністю та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку, відповідач є рідним сином позивача. Згідно відповіді Південного територіального управління НГ України № 82 від 15.07.2015 року дохід [PERSON] за січня по червень включно 2015 року складав 40096 (сорок тисяч девяносто шість) грн. 89 коп. Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України № 124 від 22.01.2016 року розмір пенсії [PERSON] з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року склав 1938 грн. 82 коп. [PERSON] страждає на хронічні хвороби, що підтверджується відповідними довідками, виписним епікризом. Згідно ст. 202 СК України повнолітні діти зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законні та підлягають задоволенню. Врахувавши стан здоровя та матеріальне становище позивача, відповідача, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09.10.2015 року. Позивачка вказує, що дитина перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнили, просили стягнути з відповідача аліменти у розмірі 400 (чотириста ) грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали, не заперечували проти постановлення рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП № 242855 від 09.02.2016 року [PERSON] народилася 19.01.2016 року, в графі батьки записані позивачка та відповідач. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Згідно ж ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши стан здоров′я та матеріальне становище дитини, відповідача який не працює та перебуває у складному матеріальному становищі, відсутність у відповідача інших утриманців, відсутність у відповідача стабільного заробітку, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, зокрема в сумі 400 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення [PERSON] до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дітей в добровільному порядку матеріальну допомогу на їхнє утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний утримувати дітей до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує, проти прийняття заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] з 11.01.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідні обставини підтверджуються свідоцтвом шлюбу, копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідач, будучи батьком дітей відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний їх утримувати до досягнення ними повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітні діти проживають разом із позивачем, перебувають на його повному утриманні, потребують належного утримання в розмірі достатньому для їх гармонійного розвитку, та те, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що його батьки [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 14 Серпня 2007 року, розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час він з 01 вересня 2013 року навчається на денному відділенні в Маріупольському центрі професійно технічної освіти, за фахом слюсар ремонтник, електрозварник ручного зварювання, і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Вважає, що відповідач може щомісячно сплачувати аліменти на його користь у розмірі 1/4 частини заробітку без погіршення його матеріального стану. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усих видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, за невідомих суду причин, повідомлявся належним чином та своєчасно, у звязку з чим суд, розглядає справу у його відсутності. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 032184, виданого 14 серпня 1997 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя, актовий запис № 523, [PERSON] народився 08 липня 1997 року, в графі батьки зазначені: батько [PERSON] та мати - [PERSON]. [PERSON] навчається в Маріупольському центрі професійно технічної освіти денного відділення, що підтверджується довідкою за № 2243 від 30 липня 2015 року. Період навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При ухиленні від цього обовязку, відповідно до ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням, її батько є працездатним, і за станом здоровя може надавати матеріальну допомогу, то за таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усих видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним 23-х років. На підставі ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що він з відповідачем по справі 14 грудня 2002 року зареєстрував шлюб. За період проживання з відповідачем по справі його стан здоров'я значно погіршився і він змушений витрачати значну суму коштів для свого утримання та підтримання стану здоров'я та нормальної життєдіяльності. Однак самостійно це зробити не може, так як являється непрацездатним та не може самостійно оплачувати необхідне для нього регулярне обстеження та лікування, яке на сьогоднішній час дуже дороге. Відповідачка відповідно до довідки про доходи працює на посаді керівника гуртка на Станції юних техніків, заробітна плата якої за період з 1 липня 2013 року по 31 грудня 2013 року становить 21559 грн. 86 коп., а тому має можливість та зобов'язана в повному обсязі його утримувати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, на адресу суду подав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов [PERSON] задоволити із слідуючих підстав. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] 14 грудня 2002 року зареєстрували шлюб (а.с. 4). Позивач мешкає окремо від відповідача, являється пенсіонером за вислугою років, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Як встановлено в судовому засіданні та підтвердила відповідач, позивач дійсно є непрацездатним так як досяг пенсійного віку, отримує невелику пенсію та потребує матеріальної допомоги, оскільки постійно хворіє та не може самостійно оплатити необхідне для нього регулярне обстеження та лікування. Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Вказав, що 17 грудня 2013 року він позичив [PERSON] 133000 гривень зі строком повернення до 20.02.2014 року. На підтвердження отримання грошей відповідач надав власноручно написану розписку. Станом на день звернення до суду відповідач борг не повернув, чим не виконав взятого на себе зобовязання. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 133000 гривень та понесені ним судові витрати по справі. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню зі слідуючих підстав. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Судом встановлено, що 17 грудня 2013 року [PERSON] позичив у [PERSON] 133000 грн. із терміном повернення боргу до 20.02.2014 року, про що власноручно написав розписку, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні. Позивач виконав своє зобовязання належним чином, надавши відповідачеві в борг 17.12.2013 року 133000 грн. Однак, станом на день звернення із позовом та розгляду справи відповідач, в порушення взятих на себе зобовязань, борг в сумі 133000 грн. по розписці від 17.12.2013 року, не повернув. Правовідносини, що виникли між сторонами з договору позики є зобовязальними, тому при вирішенні спору суд застосовує норми глави 48, 51, 71 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання,то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є примусове виконання обовязку в натурі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в сумі 2000 гривень та витрат по сплаті судового збору в сумі 1333 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved