Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON], звернувся із зазначеним позовом до [PERSON], Першого Суворовського ВДВС, та просив зняти арешт з [ADDRESS], накладений постановою Першого Суворовського ВДВС від 18.06.2010 року. В обґрунтування вимог посилається на те, що він є власником зазначеної квартири, співвласник [PERSON] померла [INFO] [PERSON], є спадкоємцем померлої та прийняв спадщину. Першим Суворовським ВДВС було накладено арешт на належне йому нерухоме майно. Враховуючи те, що на даний час він є власником 1/2 частини квартири, а інша 1/2 частка належить спадкоємцю [PERSON], отже при наявності виконавчого провадження скасування арешту можливо тільки в судовому порядку, що і стало підставою звернення до суду. Відповідач вимоги позову визнав в повному обсязі. Від Першого Суворовського ВДВС Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON], є стягувачем за виконавчим листом № 2-463/2007 виданим Суворовським районним судом м. Одеси 24.10.2007р., про стягнення на його користь з [PERSON] грошової суми в розмірі 191 400,85 грн., внаслідок чого Першим Суворовським ВДВС при примусовому виконанні рішення суду (виконавче провадження № В-14/35 2010 рік) було накладено арешт на належне [PERSON], нерухоме майно, а саме на [ADDRESS] (а.с. 7). Разом із тим, державним виконавцем не було враховано, що 1/2 частина зазначеної квартири належить [PERSON]. Крім того, встановлено, що боржник [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Правонаступником померлої є її син [PERSON], який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Отже, наявність арешту на квартиру і незакрите виконавче провадження порушує права [PERSON], як власника та унеможливлює вирішення питання щодо квартири із правонаступником померлого боржника. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В силу ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України, визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня,коли йому стало відомо протакі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині зняття арешту обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом зняття арешту за рішенням суду, яке є підставою для державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна зазначеного в рішенні з направленням копії постанови боржнику та органу який виконував постанову про накладення арешту. На підставі ст. ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved