Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON]звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС», в якій просив визнати його звільненим з посади директора за власним бажанням, стягнути на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.10.2017 року по 31.07.2018 року у розмірі 28175,00 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що відповідно до рішення Загальних зборів учасників ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС», затвердженого Протоколом №2 від 13 червня 2017 року, він приступив до виконання обовязків генерального директора ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» з 14 червня 2017 року на підставі Наказу №3-К від 14 червня 2017 року. Про прийняття його на посаду генерального директора було зроблено запис до трудової книжки. За весь час роботи жодних нарікань на результати роботи останнього з боку засновника ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» [PERSON] не було. Зі спливом часу позивач не мав більше наміру обіймати посаду генерального директора, оскільки засновник перестав виходити на звязок, не відповідає на телефонні дзвінки та листи. Відповідно до ч.3 ст.61 ЗУ «Про господарські товариства» та норм Статуту ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС», наказом №4-К [PERSON] було ініційовано скликання учасників загальних зборів та проведення позачергового засідання учасників загальних зборів 06 липня 2018 року об 11 год. 00 хв. за адресою: м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.16-22, оф.606. На розгляд загальних зборів учасників позивач запропонував винести питання про його звільнення з посади генерального директора за власним бажанням. Також ним було підписано заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Наказ про скликання позачергових загальних зборів, заява про звільнення та супроводжувальний лист позивачем було направлено 06 червня 2018 року цінним листом з описом на юридичну адресу відповідача м.Київ, вул.Б. Хмельницького, буд.16-22, оф. 606 та на адресу проживання засновника [PERSON] [ADDRESS]. Таким чином, повідомлення засновника було зроблено не менш як 30 днів до скликання загальних зборів, учасникам товариства була надана можливість ознайомитись із документами з питань, винесених на порядок денний. Заплановані на 06 липня 2018 року позачергові загальні збори учасників ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС\~ПЛЮС»визнано такими, що не відбулись, через відсутність кворуму для прийняття рішень. Оскільки звязок із засновником відповідача відсутний, рекомендовані листи засновник не отримує, позачергові загальні збори засновників, що були призначені на 06 липня 2018 року, не відбулись, позивач не мав можливості отримати належним чином оформлене рішення засновників про звільнення його з посади генерального директора для подачі документів державному реєстратору. Позивач, вважає, що його інтереси порушено, його фактично примушують працювати на ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС», у звязку з чим вирішив звернутись до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2018 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2018 року позовну заяву в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Враховуючи вимоги ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч.ч. 1, 3\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до Наказу генерального директора ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» [PERSON] № 3-К від 14.06.2017 року, згідно з рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС», затвердженого Протоколом №2 від 13 червня 2017 року, останній приступив до виконання обовязків генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» з 14.06.2017 року (а.с. 30). Як вбачається з Протоколу загальних зборів учасників ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» №2 від 13.06.2017 року на посаду Генерального директора Товариства призначено [PERSON] з 14.06.2017 року (а.с. 31). Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» №3 від 19 липня 2017 року вирішено внести зміни до Статуту Товариства, які не повязані з внесенням змін до відомостей про Товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та затвердити нову редакцію Статуту Товариства; уповноважити Директора Товариства [PERSON] здийснити необхідні дії щодо державної реєстрації Статуту Товариства в новій редакції з прав передоручення третім особам шляхом видачі відповідної довіреності (а.с. 29). Відповідні дані щодо керівника товариства були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» (а.с. 26-27). 06.06.2018 року [PERSON] звернувся до Загальних зборів учасників ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» в особі засновника [PERSON] з заявою, в якій просить звільнити його з посади Генерального директора ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС»\~за власним бажанням на підставі\~ст. 38 КЗпП України з 19 червня 2018 року та повідомив, що всі справи, документи які у нього є в оригіналах, інші документи, що були йому передані, штампи, майно та інше, вже передані голові загальних зборів [PERSON]; печатку підприємства було передано керівнику служби безпеки ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» [PERSON] (а.с. 32). Зазначена заява була направлена позивачем поштовою кореспонденцією на юридичну адресу відповідача та на адресу місця проживання засновника ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» [PERSON] (а.с. 38,39,41,42,43,44). Крім того, на юридичну адресу ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» в особі засновника [PERSON] та адресу місця проживання останнього, позивачем було направлено супровідний лист про проведення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» з копією Наказу ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» №4-К від 06 червня 2018 року, яким ініційовано скликання учасників загальних зборів ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» та проведення позачергового засідання учасників загальних зборів 06 липня 2018 року об 11 год. 00 хв. за адресою: м.Харків, вул.Богдана Хмельницького, буд. 16-22, офіс 606; винести на розгляд загальних зборів учасників ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» питання про звільнення з посади Генерального директора [PERSON] за власним бажанням; сповістити учасників загальних зборів ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС» засобами поштового звязку про проведення позачергового засідання. Відповідно до\~ст.43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. \~\~Стаття 2 КЗпП України\~передбачає право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Відповідно до ст.51\~КЗпП України\~держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України вільний вибір виду діяльності. Згідно до ч.1 ст. 62\~Закону України «Про господарські товариства»\~у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також особи, які не є учасниками товариства. Відповідно до ч.1\~ст. 99 Цивільного кодексу України, загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Згідно ст. 58 Закону України\~«Про господарські\~товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. \~Ст.22 КЗпП України\~передбачає,\~що відповідно\~до\~ Конституції\~України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладені, зміні та припинені трудового договору не допускається. Право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноваженого ним орган письмово за два тижні, передбачено\~ст.38 КЗпП України. За змістом положень\~ст.38 КЗпП України, ст.ст.58,\~59,\~60,\~62 Закону України «Про господарські товариства»\~праву керівника Товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обовязок учасників Товариства провести загальні збори, розглянути заяву про звільнення керівника Товариства та створення нового виконавчого органу. Розглядаючи справи, повязані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене\~ст.43 Конституції України\~право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. [PERSON] виконав всі дії щодо звільнення його з посади генерального директора ТОВ «АРСЕНАЛ-СЕРВІС ПЛЮС», а саме скликав позачергові загальні збори учасників товариства та подав на імя загальних зборів учасників товариства заяву про звільнення 06.06.2018 року, таким чином він вважається звільненим за власним бажанням з 21.06.2018 року, тобто через два тижні з дня подачі заяви про звільнення. Суд оцінивши встановлені обставини та відповідні їм норми закону, прийшов до переконання про обґрунтованість вимог позивача. При цьому, суд виходить з того, що не вирішення питання про звільнення позивача з посади генерального директора є порушенням його прав щодо вільного вибору праці. На підставі ст. ст.4, 12, 13, 80, 81, 99, 247, 263, 265, 280, 282, 284, 289 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved