Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до редакції газети «Ічнянська панорама», [PERSON] про зобов'язання опублікувати в газеті спростування під назвою «[INFO]» та відшкодування моральної шкоди. В позовній заяві вказав, що газета Ічнянська панорама , засновником і редактором якої є [PERSON] у [NUMBER] від [INFO] року опублікувала наскрізь брехливу щодо нього статтю під назвою «[INFO]». Маючи право на спростування недостовірної інформації, гарантоване законодавством, він супровідним листом надіслав редакції газети текст спростування під назвою « [INFO]». Однак дане спростування не було опубліковане на неодноразові його вимоги. Тому просить суд зобов'язати редакцію газети та її редактора негайно опублікувати в газеті спростування під наданою ним назвою, а також стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 1000 грн., оскільки відповідачі продовжують давно затіяну проти нього кампанію щодо поширення наклепів та пліток, чим принижують його честь, гідність, ділову репутацію. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю і просив суд їх задовільнити, збільшивши стягнення моральної шкоди до 5000грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що редакцією газети повинен друкуватись текст визначений в рішенні суду про спростування недостовірної інформації, який на даний час не можливо опублікувати в зв'язку з призупиненням випуску газети із-за відсутності фінансових коштів. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] в лютому місяці 2014 року звертався до суду з позовом до редакції газети « Ічнянська панорама» та [PERSON] про захист честі, гідності , ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Рішенням суду від 28.03.2014 року (а.с.37-38) позовні вимоги задоволено частково, відомості поширені [PERSON] в газеті « Ічнянська панорама» від [INFO] року [NUMBER] про те, що « [INFO]» визнано судом такими, що не відповідають дійсності, порочать честь , гідність та ділову репутацію позивача і зобов'язано [PERSON] спростувати вказані відомості у місячний строк із дня набрання рішенням суду законної сили , шляхом опублікування спростування. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 30.05. 2-14 року вищевказане рішення залишилось без змін. (а.с.39-43). Виконавчий лист позивач отримав 9.07 2014 року (а.с.44). Дійсно в квітні - червні 2014 року позивач [PERSON] звертався до редакції газети з проханням опублікувати спростування за наданим ним текстом під назвою «[INFO]», яке редактором газети -відповідачем по справі [PERSON] опубліковане не було. Відповідно до ст.. 37 Закону України « Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні передбачено, що громадяни, юридичні особи і державні органи мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність. Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов'язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою. Скорочення чи інші зміни в тексті спростування заявника без його згоди не допускаються. Суд вважає, що в даному випадку законом регулюються правовідносини, які виникають безпосередньо між редакцією і заявником до вирішення спору в суді і заявник має право оскаржити відмову в публікації спростування або порушення порядку його публікації до суду. Оскільки позивач звертався до суду з позовом про спростування недостовірної інформації то в даному випадку спростована інформація повинна бути викладена за визначеним текстом в резолютивній частині рішення, а не за текстом наданим позивачем [PERSON]. Крім того з матеріалів справи (а.с.10-11,24), вбачає ться , що текст спростування «[INFO]» поданий за підписом [PERSON] з позивачем [PERSON] погоджений, а тому спростування інформації особою, яка не була учасником судового розгляду і на неї не поширювалась недостовірна інформація законодавством не передбачено. Виходячи з вищевикладеного в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed