Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області, третя особа [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якому просив суд у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку площею 3,4611 га; кадастровий номер: 4425185500:01:002:0366; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Луганська область, Старобільський район, Титарівська сільська рада; у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , визнати за ним, право приватної власності на земельну ділянку площею 0,6922 га; кадастровий номер: 4425185500:01:002:0365; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Луганська область, Старобільський район, Титарівська сільська рада. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [INFO] помер його батько. За життя йому згідно Державного акту IV ЛГ №059571належала земельна ділянка (пай) № [NUMBER] площею 4,1533 га, що розташована на території Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області. Спадщину після батька прийняв він та матір. 04 жовтня 2003 року державним нотаріусом Старобільської ДНК Вербецькою Т.М. на його ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (реєстр №2-975). До спадкового майна посеред іншого входить: 5/6 частин земельної ділянки, розміром 4,1533 га в межах згідно з планом, що знаходиться на території Титарівської сільради. Цього ж дня на ім`я його матері [PERSON] видано було свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстр №2-974). До спадкового майна зокрема входить: 1/6 частин земельної ділянки, розміром 4,1533 га в межах згідно з планом, що знаходиться на території Титарівської сільради. Посилаючись на діюче законодавство та законодавство, що діяло до 01.01.2004 р. зазначив, що він з матір`ю мав у спільній частковій власності земельну ділянку № [NUMBER] . На законних підставах володіли нею, мали право користуватися й розпоряджатися. За заявами 11 грудня 2012 року ТОВ ЗФ «Лан», з урахуванням часток ( 5/6 та 1/6) та з метою поділу, було виготовлено технічні документації із землеустрою на земельні ділянки: площею 0,6922 га, що становить 1/6 від площі ділянки № [NUMBER] (4,1533 х 1/6 = 0,6922); площею 3,4611 га, що становить 5/6 від площі ділянки № [NUMBER] (4,1533 х 5/6 = 3,4611). 09 лютого 2013 року відділом Держземагентства у Старобільському районі здійснено державну реєстрацію цих земельних ділянок та присвоєно відповідно кадастрові №№4425185500:01:002:0365, 4425185500:01:002:0366. Цільове призначення земельних ділянок не змінювалося: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином після смерті батька він отримав у спадок земельну ділянку площею 3,4611 га, кадастровий номер 4425185500:01:002:0366. [PERSON] після смерті чоловіка отримала у спадок земельну ділянку площею 0,6922 га, кадастровий номер 4425185500:01:002:0365. Будучи необізнаними у цивільному та земельному законодавстві, не він, не матір, не вжили належних заходів з державної реєстрації речового права на новосформовані земельні ділянки, як того вимагав Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». [INFO] [PERSON] померла. Її спадщину у рівних частках прийняли він та [PERSON] . У подальшому уклали договір про поділ спадкового майна. Будь-який спір стосовно спадщини відсутній. Проте під час укладення договору нотаріус повідомила про неможливість його посвідчення, оскільки перешкодою є відсутність правовстановлюючих документів та відсутність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації щодо цих ділянок. Вважав, що за таких обставин має право на судовий захист. У підготовче засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач - представник Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, надав суду заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав в повному обсязі. Третя особа [PERSON] вважав позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, оскільки відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а отже і на спадкові правовідносини. Судова практика склалась таким чином, що відповідачами у справах про спадкування при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України у разі спадкування права та обов`язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже позивач є спадкодавцем першої черги. Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] належала земельна ділянка (пай) № [NUMBER] площею 4,1533 га, що розташована на території Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області (Державний акт IV ЛГ №059571). 04 жовтня 2003 року державним нотаріусом Старобільської ДНК Вербецькою Т.М. на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (реєстр №2-975). До спадкового майна посеред іншого входить: 5/6 частин земельної ділянки, розміром 4,1533 га в межах згідно з планом, що знаходиться на території Титарівської сільради. 04 жовтня 2003 року державним нотаріусом Старобільської ДНК Вербецькою Т.М. на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстр №2-974). До спадкового майна зокрема входить: 1/6 частин земельної ділянки, розміром 4,1533 га в межах згідно з планом, що знаходиться на території Титарівської сільради. За приписами ч.2 ст.548 ЦК УРСР (1540-06 діяв до 01.01.2004 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п.в ч.1 ст.87 ЗК України (2768-III) право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Відповідно до положень ч.1 ст.356 ЦК України (435-IV) власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Тобто мені та [PERSON] з 01 січня 2003 року належало право спільної часткової власності на земельну ділянку № [NUMBER] . Статтею 358 ЦК України (435-IV) встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до положень ст.88 ЗК України (2768-III): володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Крім того, згідно ст.367 ЦК України (435-IV) майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.12 ст.186 ЗК України (2768-III) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується: у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу; у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем; у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником. Зі змісту ст. 791 ЗК України слідує, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Посеред іншого формування земельних ділянок може здійснюватися шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Аналіз викладеного доводить, що позивач з [PERSON] мали у спільній частковій власності земельну ділянку № [NUMBER] , на законних підставах володіли нею, мали право користуватися й розпоряджатися. 11 грудня 2012 року ТОВ ЗФ «Лан», з урахуванням часток ( 5/6 та 1/6) та з метою поділу, було виготовлено технічні документації із землеустрою на земельні ділянки: площею 0,6922 га, що становить 1/6 від площі ділянки № [NUMBER] (4,1533 х 1/6 = 0,6922); площею 3,4611 га, що становить 5/6 від площі ділянки № [NUMBER] (4,1533 х 5/6 = 3,4611). 09 лютого 2013 року відділом Держземагентства у Старобільському районі здійснено державну реєстрацію цих земельних ділянок та присвоєно відповідно кадастрові №№4425185500:01:002:0365, 4425185500:01:002:0366. Цільове призначення земельних ділянок не змінювалося: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином після смерті батька позивач отримав у спадок земельну ділянку площею 3,4611 га, кадастровий номер 4425185500:01:002:0366. [PERSON] після смерті чоловіка отримала у спадок земельну ділянку площею 0,6922 га, кадастровий номер 4425185500:01:002:0365. Заходів з державної реєстрації речового права на новосформовані земельні ділянки згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». [INFO] [PERSON] померла. Її спадщину у рівних частках прийняли [PERSON] та [PERSON] .. Спадкова справа №150/2017 зберігається у приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Вербецької Т.М.). До спадкової маси входить і належна СергієнкоН.Ф. земельна ділянка площею 0,6922 га з кадастровим №4425185500:01:002:0365. 18 грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги, уклали договір про поділ спадкового майна. Будь-який спір стосовно спадщини у нас відсутній, проте під час укладення договору нотаріус повідомила про неможливість його посвідчення у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та відсутності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації щодо цих ділянок. З урахуванням наведеного, суд вважає позов законним обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, він не порушує питання про стягнення з відповідача судового збору, а сам суд не може вийти за межі позову. На підставі ст. 124 Конституції України, ст.1222, 1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved