Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому з урахуванням уточнень просив визначити способи його участі у вихованні сина [PERSON], [INFO] у виді: систематичних побачень у місці свого проживання, а також в місці проживання дитини, спільне проведення часу з сином в межах м. Полонне - кожного вівторка, п'ятниці і неділі з 16 до 19 години без присутності відповідачки, та на день народження сина з 12 по 16 години; в разі виїзду відповідачки із місця проживання на місяць і більше передавати сина для нього, а не залишати дитину проживати з батьками матері. Також, просив зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у його спілкуванні з сином. В обґрунтування позову вказував, що у нього та відповідачки є малолітній син [PERSON], який проживає з відповідачкою. Згідно до розпорядження голови Полонської РДА від 03.09.2015 року йому визначені способи участі у вихованні дитини у виді спілкування два рази на місяць у вихідні дні з 12 по 15 години в присутності матері, з чим він не згідний, так як хоче бачитись із сином частіше, та без присутності відповідачки, яка до того ж не надає для нього можливості спілкуватись із сином навіть у години визначені вказаним розпорядженням. В судовому засіданні [PERSON] заявлені ним вимоги підтримав. Відповідачка позов визнала частково, пояснила, що вона не заперечує про участь батька у вихованні сина, та погоджується з тим, щоб позивач бачився із дитиною кожного вівторка, п'ятниці і неділі з 16 до 19 години, з можливістю відвідування місця проживання батька, а також щоб вони спільно проводили час в межах м. Полонне. При цьому вказала, що ніяким чином не перешкоджала [PERSON] бачитись та спілкуватись із сином у періоди визначені розпорядженням голови райдержадміністрації. Інші вимоги позову не визнала. Представник органу опіки і піклування погодилась із тим, щоб батько бачився з дитиною тричі на тиждень. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково. Встановлено, що у позивача та відповідачки є спільний малолітній син [PERSON], який проживає з матір'ю, окремо від батька. Згідно розпорядження голови РДА № 311/2015-р від 03.09.2015 року для [PERSON] визначено способи участі у вихованні сина у виді встановлення годин спілкування два рази на місяць у вихідні дні з 12 по 15 години в присутності матері. Позивач не погоджується із встановленим органом опіки і піклування способом його участі батька у вихованні дитини, вважає його недостатнім та бажає частіше бачитись і спілкуватись із сином, а відтак між батьками дитини виник спір з приводу участі [PERSON] у вихованні сина, при вирішенні якого суд виходить із наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 5 ст.19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). На думку суду, згадане розпорядження голови Полонської РДА не в повній мірі відповідає інтересам дитини та її батька, оскільки надає право позивачу лише два рази на місяць бачитись з сином та лише в присутності матері. Такий спосіб участі [PERSON] не може бути визнаний достатнім і справедливим, та не відповідає принципу рівності прав батьків щодо дитини. Виходячи із положень наведених нормативних актів, та з урахуванням інтересів дитини, її віку, прихильності до батька, умови проживання позивача та відповідачки, думку останньої з приводу способу участі [PERSON] у вихованні сина, тому на даний час суд вважає за можливе визначити участь батька у вихованні дитини у виді систематичних побачень кожного вівторка, п'ятниці і неділі у період часу з 16 до 19 години у місці проживання дитини або батька, спільне проведення ними часу в межах м. Полонне. В той же час, суд не знаходить підстав задовольнити вимоги [PERSON] про покладення обов'язку на [PERSON] усунути перешкоди у його спілкуванні з сином, та передачу для нього дитини в разі виїзду відповідачки із місця проживання на місяць і більше виходячи із такого. Позивачем не надано достовірних доказів, і такі не встановлені в ході судового розгляду про те, що відповідачка чинить для [PERSON] перешкоди у спілкуванні з сином. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст. 16 ЦК України, якою не передбачено запропонований позивачем спосіб захисту його права такий як передача дитини для батька, котрий проживає окрема від матері, в разі її тимчасової відсутності. Крім цього, вказана позовна вимога ґрунтується на припущенні [PERSON] щодо можливого обмеження його права в майбутньому, а не на реальному виникненні спору, а тому із вказаних підстав така вимога позивача задоволенню не підлягає.

Outcome: partial