Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом в якому просить визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: 1/2 частини житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] та примусово зняти її з реєстраційного обліку в будинку позивача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачу на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У даному будинку зареєстровано троє осіб: позивач [PERSON] , її син [PERSON] та її повнолітня дієздатна онука [PERSON] . Разом з позивачем проживають її донька, яка доглядає за нею [PERSON] та син [PERSON] Відповідач фактично проживала та проживає разом із своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Позивач стверджує, що відповідач зареєстрована у даному будинку, однак жодного дня з моменту реєстрації та по даний час у ньому не проживала та не проживає її особисті речі відсутні. Самостійно знятися із місця реєстрації відмовляється, на дзвінки не відповідає. Відповідач створює проблеми для позивача, оскільки оформила кредити на зареєстровану адресу, які не погашає та за які збільшуються проценти, чим об`єктивно порушує права позивача, в зв`язку з цим позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з місця реєстрації. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що вбачається з оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України від 28 лютого 2019 року та 12 березня 2019 року. Представник третьої особи Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, але надав до суду клопотання в якому просить розглядати справу за його відсутності, вирішення даної справи залишає на розсуд суду. Інші треті особи у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що вбачається з поштових повідомлень наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу в порядку, передбаченому гл. 7 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7823383 від 20.07.2005 року та технічним паспортом (а.с. 7-11). Згідно копії домової книги для прописки громадян, проживаючих в буд. [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: позивач [PERSON] , її син [PERSON] та її онука [PERSON] (а.с. 14-15). Довідкою Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області від 26 грудня 2018 року № 2388 встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані також: син [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу ГУ ДМС України в Одеській області від 05.02.2019 року, яка надійшла на запит суду 04.02.2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Актом обстеження Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області від 25.01.2019 року № 02-15/66 щодо обстеження житлового будинку по [ADDRESS] встановлено, що в даному житловому будинку фактично проживають [PERSON] , 1938 року народження , [PERSON] , 1967 року народження , [PERSON] , 1961 року народження . [PERSON] , 1999 року народження з квітня 2016 року зареєстрована за даною адресою, але фактично не проживала і не проживає за місцем реєстрації (а.с. 21). Актом обстеження Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області від 25.01.2019 року № 02-15/65 щодо обстеження житлового будинку по [ADDRESS] встановлено, що в даному житловому будинку фактично проживає [PERSON] , 1960 року народження . [PERSON] , [INFO] з 2004 по 2016 рік була зареєстрована та до 2018 року проживала у вищезазначеному будинку. На теперішній час [PERSON] на території селищної ради відсутня. Зі слів матері, фактично проживає в місті Одеса в найманому житлі (а.с. 22). Позивач стверджує, що відповідач зареєстрована у даному будинку, однак жодного дня з моменту реєстрації та по даний час у ньому не проживала та не проживає її особисті речі відсутні. Самостійно знятися із місця реєстрації відмовляється, на дзвінки не відповідає, що підтверджується свідченнями сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 27.12.2018 року наявними в матеріалах справи (а.с. 17-20). Відповідач створює проблеми для позивача, оскільки оформила кредити, які не погашає та за які збільшуються проценти, чим об`єктивно порушує права позивача, що підтверджується листами повідомленнями (попередженнями) направленими установами банку на адресу позивача (а.с. 23-26). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності квартиронаймача право на жиле приміщення за ним зберігається протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа визнається такою що втратила право користування жилим приміщенням в разі відсутності її понад встановлені терміни в судовому порядку. Вирішити питання зняття з реєстрації у добровільному порядку є неможливим, оскільки відповідач самостійно знятися із місця реєстрації відмовляється, на дзвінки не відповідає. Із змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року вбачається, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Згідно ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. В ч. 2 ст. 405 ЦК України вказано, що член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до роз`яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім`ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Із пояснень позивача, зазначених нею у позові, та досліджених судом письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрована будинку [ADDRESS] з квітня 2016 року, однак жодного дня з моменту реєстрації та по даний час у ньому не проживала та не проживає її особисті речі відсутні. За таких обставин суд вважає, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням, а саме 1/2 частини будинку [ADDRESS].

Outcome: approved