Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа: Ленінський ВДВС Вінницького МУЮ, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за реєстровим № 1322 від 07 червня 2013 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо звернення стягнення на нерухоме майно, що належить [PERSON], а саме: на квартиру під [ADDRESS], загальною площею 67,79 кв.м, в тому числі житлової 44,36 кв.м, з метою задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» на суму 365 875 грн. 66 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та він не випливає з безспірної вимоги. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Сікорська Л.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити у його задоволенні, оскільки розмір заборгованості був безспірним, а тому існували усі законодавчо визначені підстави для вчинення виконавчого напису нотаріуса. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] - у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність та письмове заперечення по суті позовних вимог, у якому зазначила, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Представник третьої особи - Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ - у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою, яка знаходиться у матеріалах справи. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 471/КФО-06, укладеним 03 серпня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (а.с. 54-56), 03 серпня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 471/КФО/Z-06, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3593 (а.с. 48-49). Відповідно до умов зазначеного Іпотечного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира під [ADDRESS], загальною площею 67,79 кв.м, в тому числі житлова 44,36 кв.м (житло), що належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору дарування квартири від 29 квітня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 893, а також зареєстрованого КП «ВООБТІ» 29.04.2003 року та записаного в реєстрову книгу № 187 за реєстровим № 1516/11784. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», згідно якого ТОВ «Укрпромбанк» було відступлено ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до боржників за кредитними та забезпечувальними договорами, у тому числі за Кредитним договором № 471/КФО-06 від 03.08.2006 року та Іпотечним договором № 471/КФО-06 від 03.08.2006 року (а.с. 57-63). 07 червня 2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою ПАТ «Дельта Банк» на вчинення виконавчого напису від 22.05.2013 року (а.с. 50-52) вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1322, яким запропонувала звернути стягнення на нерухоме майно - трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] та є предметом іпотеки (а.с. 47). За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, запропонувала задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Дельта Банк» в сумі розміром 365 875,66 грн., в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 30 648 доларів США, що еквівалентно 244 969,46 грн.; сума заборгованості за відсотками - 15 126,51 доларів США, що еквівалентно 120 906,19 грн. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення; в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця; повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Як вбачається з досудові вимоги від 29.03.2013 року № 41.4-08/3766/12, надісланої [PERSON], ПАТ «Дельта Банк» вимагав погашення заборгованості за Кредитним договором № 471/КФО-06 від 03.08.2006 року станом на 25.02.2013 року у розмірі 44 572,94 доларів США, з яких прострочена (поточна) заборгованість становить 30 624,94 доларів США. Таким чином, розмір задоволених вимог у оспорюваному виконавчому написі від 07.06.2013 року (30 648,00 доларів США + 15 126,51 доларів США= 45 774,51 долара США) не відповідає сумі, вказаній у вимозі від 29.03.2013 року № 41.4-08/3766/12 (44 572,94 доларів США), а тому така заборгованість не може вважатися безспірною. Іншої досудової вимоги у період з 29.03.2013 року до 07.06.2013 року [PERSON] не надсилалося. Спірність вказаної заборгованості (у розмірі 365 875,66 грн., в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 30 648 доларів США, що еквівалентно 244 969,46 грн.; сума заборгованості за відсотками - 15 126,51 доларів США, що еквівалентно 120 906,19 грн.) також підтверджується наступним. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису на підставі нотаріально посвідченої угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення мана, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно п.п. 1.2, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також обґрунтовують розмір заборгованості можуть бути виключно первинні облікові бухгалтерські документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Однак, нотаріусу було надано лише Розрахунок заборгованості [PERSON] за Договором кредиту № 471/КФО-06 від 03.08.2006 року станом на 18 травня 2013 року (далі - Розрахунок заборгованості), копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 53); інших документів щодо обґрунтування та підтвердження розміру заборгованості нотаріусу надано не було. При цьому, відомості, зазначені у даному Розрахунку заборгованості, суперечать квитанціям, належним чином засвідчені копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 120-130), що додатково свідчить про те, що заборгованість не може вважатися безспірною. Так, як вбачається з Розрахунку заборгованості, у період з 01.05.2011 року до 31.05.2011 року [PERSON] було сплачено заборгованість у розмірі 100 доларів США, однак квитанціями № 6670062 від 20.05.2011 року та № 9670912 від 30.05.2011 року підтверджується внесення у зазначений період коштів у розмірі 200 доларів США. Як вбачається з Розрахунку заборгованості, у період з 01.12.2011 року до 31.12.2011 року [PERSON] було сплачено заборгованість у розмірі 100 доларів США, однак квитанціями № 13535742 від 22.12.2011 року, № 13545443 від 26.12.2011 року та № 13545511 від 26.12.2011 року підтверджується внесення у зазначений період коштів у розмірі 300 доларів США. Як вбачається з Розрахунку заборгованості, у період з 01.01.2012 року до 31.01.2012 року [PERSON] було сплачено заборгованість у розмірі 100 доларів США, однак квитанціями № 13720076 від 10.01.2012 року та № 13720136 від 11.01.2012 року підтверджується внесення у зазначений період коштів у розмірі 200 доларів США. Крім того, за умовами Кредитного договору № 471/КФО-06 від 03.08.2006 року, строк (термін) виконання зобов'язання спливає 02.08.2016 року, однак приватним нотаріусом це не було взято до уваги, та без наявності будь-яких документів, які підтверджують факт настання терміну (строку) виконання основного зобов'язання, дострокового розірвання або зміни зобов'язання, вчинено виконавчий напис на документі, строк виконання якого ще не настав, що суперечить вимогам ст.530 ЦК України. Задовольняючи позов, суд також звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню; відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Однак, представником ПАТ «Дельта Банк» не було надано суду доказів державної реєстрації відступлення прав за іпотечним договором від ТОВ «Український промисловий банк» до ПАТ «Дельта Банк», тобто Витягу (Виписки) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (Державного реєстру іпотек). З'ясування даного питання також не вбачається з тексту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Разом з тим, суд приходить до переконання, що позовні вимоги до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] задоволенню не підлягають з огляду на те, що в силу положень Закону України «Про нотаріат» та ч. 12 ст. 110 ЦПК України він є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь [PERSON] 114,70 грн. судового збору. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 18, 530 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 24, 35 Закону України «Про іпотеку», ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, п.п. 1.2, 2.3, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: partial