Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру із позовною заявою про скасування наказу головного лікаря Русин А.В. №290/к «Про заборону оперативних втручань». Позовні вимоги мотивує тим, що він займає посаду виконуючого обов'язки завідувача абдомінального відділення ЗОКОД. Вказує, що 31.10.2017 року головним лікарем Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру Русином А.В. видано наказ №290/к «Про заборону оперативних втручань», яким заборонено позивачу проведення оперативних втручань до завершення досудового розслідування. Даний наказ вважає безпідставним та необґрунтованим, виданим головним лікарем виключно внаслідок особистих неприязних стосунків, оскільки повідомлення про початок досудового розслідування не свідчить про наявність правопорушень з його боку та даний наказ порушує його право на працю, тому просить його скасувати. У судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Дрюченко О.С. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову та вказав, що наказ є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства та Статуту ЗОКОД від 01.02.2016 року та подав відзив на позов. Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Судом встановлено, що 31.10.2017 року, головним лікарем Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру Русином А.В. був виданий наказ №290/к «Про заборону оперативних втручань», згідно з яким відповідно до повідомлення про початок досудового розслідування за ч.1 ст. 140 КК України від старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, для уникнення загрози життю пацієнтів ЗОКОД, в.о. завідувачу абдомінальним відділенням [PERSON] та асистенту кафедри онкології УжНУ [PERSON] з 31.10.17 року до завершення досудового розслідування заборонено проведення оперативні втручання. За приписами ч.6 ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я, заклад охорони здоров'я провадить свою діяльність на підставі статуту (положення), що затверджується власником закладу (уповноваженим ним органом). Відповідно до п.7.1 та п.7.2 Статуту ЗОКОД від 01.02.2016 року, управління облонкодиспансером здійснює апарат управління, який очолює головний лікар. При цьому, останній самостійно вирішує питання діяльності облонкодиспансера. Згідно п.8.2 Статуту, головний лікар несе відповідальність за рівень професійної підготовки кадрів та оцінює ефективність роботи персоналу. З Довідки №119 від 12 грудня 2017 року вбачається, що [PERSON] в період з 31.10.2017 року по 15.11.2017 року знаходився на курсах підвищення кваліфікації та з 16.11.2017 по 27.11.2017 року працював в повному обсязі в ЗОКОД та отримував заробітну плату в повному обсязі згідно штатного розпису та табелю відпрацьованого часу. Таким чином, відповідачем право на працю позивача не порушено та наказ головного лікаря Русин А.В. №290/к «Про заборону оперативних втручань» був виданий в межах повноважень головного лікаря, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed