Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна. Зазначав, що [INFO] помер його син - [PERSON] . Він разом з дружиною звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина. Їм були відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки на 1/3 частини квартири, яка належала їх сину - [PERSON] , було накладено арешт. Посилаючись на те, що у зв`язку з накладеним арештом на частину квартири, яка на праві власності належала його сину, він з дружиною не можуть оформити спадкові права після смерті сина, просив зняти арешт та заборону відчуження з 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] та накладеного на підстав постанови від 19.02.07 Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, зобов`язати відповідача зняти арешт та заборону відчуження з зазначеної частини нерухомого майна шляхом внесення відповідних змін до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. У подальшому в якості співвідповідача по справі, за заявою позивача, було залучено приватне акціонерне товариство «Київстар» (далі - ПАТ «Київстар»). У судовому засіданні позивач підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник ПАТ «Київстар» вказав на те, що арешт майна не знятий з вини Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Представник Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з`явився, суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності представника відповідача. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.03.05 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] в рівних долях (а.с. 6). Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.02.07, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського району м. Києва Хачатуровою В.О., для забезпечення виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва накладено арешт на майно боржника - [PERSON] , а саме: 1/3 частини квартири [ADDRESS] та заборонено здійснювати відчуження зазначеної частини квартири (а.с. 11). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). Обґрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що у зв`язку з накладеним арештом на частину квартири, яка на праві власності належить померлому [PERSON] , він з дружиною не може оформити право на спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі - постанова) позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 5 постанови, зокрема, у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. Отже, з позовом до суду про визнання права власності та зняття арешту з майна може звернутися власник / володілець майна, якщо він вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові. Як установлено в судовому засіданні, власником 1/3 частини спірної квартири є [PERSON] (а.с. 11). Ураховуючи те, що в силу норм ст. 59 Закону до суду з позовом про визнання права власності та зняття арешту з майна може звернутися власник / володілець майна, якщо він вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, [PERSON] не є власником 1/3 частини 15 у будинку [ADDRESS] , яка на праві власності належить померлому [PERSON] , а тому правових підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed