Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, у якій зазначає, що [INFO] померла [PERSON], яка доводилася позивачу бабусею. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на праві приватної власності домоволодіння [ADDRESS] 08 липня 1951 року [PERSON] - бабуся позивача, відповідно до продажного акту купила домоволодіння [ADDRESS] Відповідно до довідки голови виконавчого комітету Дзержинської районної Ради депутатів трудящихся, у зв'язку із впорядкуванням нумерації домоволодінь по[ADDRESS] Відповідно до інвентарної справи на домоволодіння [ADDRESS] домоволодіння належало [PERSON]. Також, відповідно до інвентарної справи на домоволодіння [ADDRESS] домоволодіння належало [PERSON]. Згідно із будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в будинку (домоволодіння) [ADDRESS] , домоволодіння належало [PERSON]. Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку (домоволодіння) [ADDRESS] , видно, що [PERSON] у вказаному домоволодіння була зареєстрована та проживала з моменту купівлі домоволодіння і до смерті. Відповідно до свідоцтва про смерть від 14.01.1980 року серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. Єдиним спадкоємцем майна, що залишилось після смерті [PERSON] був її син - [PERSON] [INFO] (батько позивача), що підтверджується свідоцтвом про народження. Після смерті [PERSON], батько позивача - [PERSON], що постійно з нею проживав, юридично спадщину не оформляв, однак прийняв її фактично. Оскільки, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Батько позивача жодних відмов не заявляв і фактично успадкував будинок, який належав [PERSON] (його матері). [INFO] батько позивача - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON], позивач юридично спадщину не оформляв, однак прийняв її фактично, оскільки на день смерті був зареєстрований та проживав з ним за однією адресою. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач жодних відмов не заявляв і фактично успадкував усе, що залишилось після смерті свого батька - [PERSON]. Відповідно до відповіді від 18.11.2002 року директора КП «Харківське МіськБТІ» на запит №1290 від 17.10.2002 року начальника Харківського міського управління земельних ресурсів, по даним інвентаризаційної справи станом на 25.02.1981 року користувачем домоволодіння по [ADDRESS] є [PERSON]. У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'вився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Заяв про відкладення слухання справи не надійшло. За клопотанням позивачів та у відповідності зі ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка доводилася позивачу бабусею. 08 липня 1951 року бабуся позивача - [PERSON] відповідно до продажного акту купила домоволодіння [ADDRESS] Відповідно до довідки голови виконавчого комітету Дзержинської районної Ради депутатів трудящихся, у зв'язку із впорядкуванням нумерації домоволодінь по [ADDRESS] Відповідно до інвентарної справи на домоволодіння [ADDRESS] домоволодіння належало [PERSON]. Також, відповідно до інвентарної справи на домоволодіння[ADDRESS] домоволодіння належало [PERSON]. Згідно із будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в будинку (домоволодіння) [ADDRESS] , домоволодіння належало [PERSON]. Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку (домоволодіння) [ADDRESS] , видно, що [PERSON] у вказаному домоволодіння була зареєстрована та проживала з моменту купівлі домоволодіння і до смерті. Відповідно до свідоцтва про смерть від 14.01.1980 року серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] Єдиним спадкоємцем майна, що залишилось після смерті [PERSON] був її син - [PERSON] [INFO] (батько позивача), що підтверджується свідоцтвом про народження. Після смерті [PERSON], батько позивача - [PERSON], що постійно з нею проживав, юридично спадщину не оформляв, однак прийняв її фактично. Оскільки, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Батько позивача жодних відмов не заявляв і фактично успадкував будинок, який належав [PERSON] (його матері). [INFO] батько позивача - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON], позивач юридично спадщину не оформляв, однак прийняв її фактично, оскільки на день смерті був зареєстрований та проживав з ним за однією адресою. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач жодних відмов не заявляв і фактично успадкував усе, що залишилось після смерті свого батька - [PERSON]. Відповідно до відповіді від 18.11.2002 року директора КП «Харківське МіськБТІ» на запит №1290 від 17.10.2002 року начальника Харківського міського управління земельних ресурсів, по даним інвентаризаційної справи станом на 25.02.1981 року користувачем домоволодіння по [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або заперечування. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним основам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із вимогами п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. На підставі ст. 57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст. ст. 1216 - 1223, 1225 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом та відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи зазначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст.1261-1265 ЦК України. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти та дружина спадкодавця, але син та дочка померлого. На підставі ст. 1217 Цивільного Кодексу України спадкування в Україні здійснюється за законом та за заповітом. На підставі ст. 1268 ЦК України спадкоємці, які постійно мешкали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються прийнявшими спадщину, якщо під час строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від спадщини. На підставі вимог ч 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець, протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з вимогами ч 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщині, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, бабі ,дідові, якби вони б були живими на час відкриття спадщини ( спадкування за правом представлення). Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. На підставі викладеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 3, 10, 11, 27, 31, 57, 58, 60, 118, 119, 120, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 1216 - 1223, 1225, 1261, 1266, 1268, 1270, 1272 ЦК України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

Outcome: approved