Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненим в наступному, в обґрунтування якого зазначив, що є власником квартири № 53 по вул. Валентинівській в м. Харкові, яка розташована на 9-му поверсі девятиповерхового будинку № 50. З вини відповідача 24.10.2014 його квартира була залита, причиною залиття стала несправність запірної арматури гарячого водопостачання, що відображено у акті обстеження, відповіді КП «Харківській теплові мережі». Завдана позивачу залиттям квартири шкода склала 48861,00 грн., що підтверджується висновком будівельно-товарознавчої експертизи, яку останній просить стягнути з відповідача. До суду позивач подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позову наполіг. Представник відповідача до суду не зявився, надав заяву про перенесення слухання справи через зайнятість в іншому судовому процесі. Враховуючи, що документу, який би підтверджував зайнятість представника відповідача у іншому судовому процесі суду не надано, беручи до уваги, що раніше представник відповідача приймав участь у судових засіданнях та останнім надані письмові заперечення на позов, суд, враховуючи заяву позивача, дійшов висновку про відсутність підстав для перенесення судового розгляду та можливість закінчити розгляд справи за відсутності сторін. В своїх запереченнях представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на відсутність, з одного боку, вини КП «Жилкомсервіс» у залитті квартири позивача та наявність, з іншого, обовязку КП «Харківські теплові мережі» здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, який передбачений договором № 15/1 від 29.12.2016, укладеним між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківські теплові мережі». Клопотань про залучення до участі у справі співвідповідачів чи третіх осіб, допит свідків чи витребування доказів від сторін не надійшло. Дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: позивач є власником однокімнатної квартири № 53, яка розташована на 9-му поверсі девятиповерхового будинку по вул. Валентинівській (колишня вул. Блюхера), 50 в м. Харкові (а.с. 67, 68, 180, 181). Згідно акту огляду жилого будинку від 27.10.2014 (далі Акт), складеного комісією у складі інженера та майстра КП «Жилкомсервіс», затвердженого начальником дільниці № 32 КП «Жилкомсервіс» встановлено, що на момент огляду технічного поверху житлового будинку № 50 на пробко-сальникових латунних вентилях виявлена відсутність притискних бронзових гайок в кількості 6 шт., а також притискних бронзових гайок з конусом на пробко-сальникових вентилях в кількості 10-шт. При проведенні технічного обслуговування запірна арматура була укомплектована та працювала у нормативному режимі. На місце аварії робітники КП «ХТС» прибули своєчасно, протікання трубопроводу усунули. Обстеженням квартири № 53 встановлено: квартира однокімнатна, розташована у 1-му підїзді на 9-му поверсі. В квартирі маються вологи сліди залиття в коридорі на стелі площею 3 м.кв. (шпалери), на кухні на стінах та стелі площею 12 м.кв. (шпалери), в кімнаті на стелі та стінах площею 30 м.кв. Зі слів мешканця були залиті підлога в коридорі, на кухні, у кімнаті (ламінат). На момент огляду на підлозі маються сліди вологи. Відсутнє освітлення в коридорі та кімнаті (а.с. 3). Листом генерального директора КП «Харківські теплові мережі» [PERSON] повідомлено, що залиття належної йому квартири відбулось в наслідок викрадення невідомими особами елементів запірно-регулюючої арматури (бронзових притискних гайок) на технічному поверсі на трубопроводі внутрішньобудинкової системи опалення. За даним фактом до Московського ВП ГУНП в Харківській області подана заява про злочин (а.с. 4). Згідно висновку комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи від 12.06.2017, вартість якої становить 6144,00 грн., факт залиття квартири № [ADDRESS] та наявність викликаних ним пошкоджень приміщень квартири підтверджені. Розмір матеріальної шкоди, завданий власнику квартири № [ADDRESS] внаслідок залиття, дорівнює вартості відновлених робіт, яка на час виконання судової експертизи становить 44381,00 грн. Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику пошкоджених предметів меблів в результаті впливу вологи, становить 4480,00 грн.. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт предметів меблів визначити не надається можливим, як і вартість люстри та розмір матеріальної шкоди в наслідок її пошкодження. Визначити факт залиття та розмір матеріальної шкоди, завданої власнику телевізора «Філіпс», ноутбуку «Леново», фотоапарату «Нікон» в результаті залиття не надається можливим (а.с. 96-128). Зазначений експертний висновок є єдиним належним та допустимим доказом розміру завданої позивачеві в наслідок залиття квартири шкоди. Розглядаючи виниклі між сторонами правовідносини з точки зору їх нормативного та договірного врегулювання слід зазначити наступне: рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» виконавцями житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади визначені, в тому числі, КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківські теплові мережі». Пунктом 5 цього рішення Управлінню житлового господарства доручено підготувати необхідні документи для передачі житлового фонду від житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова до КП «Жилкомсервіс». Управлінню комунального майна та приватизації міської ради доручено здійснити передачу в установленому порядку житлового фонду з господарського відання житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова в господарське відання КП «Жилкомсервіс». На підставі рішення Харківської міської ради № 188 від 22.02.2007 та договору, укладеного 28.02.2007 між Управлінням комунального майна та приватизації житлового фонду Харківської міської ради і КП «Жилкомсервіс» останньому передано житловий фонд, який раніше знаходився на балансі житлово-експлуатаційних підприємств. Отже, КП «Жилкомсервіс» стало балансоутримувачем, в тому числі, будинку, в якому знаходиться квартира позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) балансоутримувач зобовязаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів згідно встановлених нормативів і правил: забезпечити відповідну експлуатацію і утримання майна, яке знаходиться на його балансі. Обовязок власника утримувати належне йому майно закріплений, крім того, в ст. 322 ЦК України. Відповідно до абзаців 2, 4, 5, 8 ч. 1 ст. 1 Закону: -балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом; -житлово-комунальні послуги, це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; -виконавець суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; -внутрішньобудинкові системи мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди. Пунктами 2, 5, 7, 10 ч. 2 ст. 21 Закону виконавець зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. З досліджених судом Акту вбачається, що КП «Харківські теплові мережі» як виконавець певних житлово-комунальних послуг у виниклих правовідносинах виконало покладені на нього обовязки технічне обслуговування запірної арматури, яка працювала у нормативному режимі, своєчасне прибуття на місце аварії та усунення протікання трубопроводу. Доказів зворотного суду не надано. Разом з тим КП «Жилкомсервіс» свої зобовязання, як балансоутримувач, з забезпечення належної експлуатації та утримання майна, що знаходиться на його балансі, забезпечення умов для своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів згідно з встановленими стандартами, нормативами, нормами та правилами, не виконало. Посилання на вчинення злочину, в наслідок якого було викрадено певне обладнання, що призвело до залиття квартири позивача, не підтверджено належними доказами та у всякому разі не повинно впливати на обсяг обовязків КП «Жилкомсервіс». За змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, спричинена майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її спричинила. Така особа звільняється від відшкодування шкоди, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, спричинена одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Аналіз наведених норм та приведеної судової практики свідчить, що деліктне зобовязання передбачає презумпцію вини, тобто, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є дає підстави для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Підсумовуючи викладене слід зазначити наступне: КП «Жилкомсервіс» є утримувачем будинку, в якому знаходиться квартира позивача та зобовязано утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки, передбачені законодавством. Крім того, в обовязок КП «Жилкомсервіс», як управителя будинками, входить укладання договорів з виробниками та виконавцями послуг з утримання будинків, здійснення контролю за наданням цих послуг. Саме неналежне виконання КП «Жилкомсервіс» перелічених вище, передбачених як нормативно-правовими актами, так і договорами обовязків стало причиною залиття квартири позивача. При цьому доказів, які б свідчили про належне виконання таких обовязків, відсутність вини відповідача в залитті квартири позивача суду не надано. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі відповідно до уточнених позовних вимог. Питання про судові витрати вирішуються судом на підставі ст. 141 ЦПК України, з урахуванням наявних документів, що підтверджують відповідні витрати (а.с. 1, 160). На підставі викладеного,

Outcome: approved