Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до старшого державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Єрастової А.В., треті особи: [PERSON] , ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про визнання незаконними дій та рішень державного виконавця, скасування постанови та акту, в якому зазначив, що постановою старшого державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Єрастової А.В. від 08.10.2019 року стягувачу [PERSON] передано квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості. Вважав, що передача квартири на реалізацію та зазначена постанова державного виконавця є неправомірними, оскільки реалізація арештованого майна, у якому зареєстровані діти, можлива лише за наявності дозволу органу опіки та піклування, але органом опіки та піклування дозвіл на реалізацію спірної квартири, яка належить йому на праві власності, а малолітньому [PERSON] на праві користування не надавався. Крім того, державний виконавець звернув стягнення на квартиру, але він є власником земельної ділянки, на яку в першу чергу слід було звернути стягнення. Просив визнати незаконним дії старшого державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Єрастової А.В. щодо передачі на реалізацію квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Визнати незаконними дії щодо передачі на реалізацію квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , постанову та акт старшого державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Єрастової А.В. «про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу» від 08.10.2019 року та скасувати зазначені постанову та акт. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 28.10.2019 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області накладено арешт на квартиру, яка розташовано за адресою: [ADDRESS] , та заборонено реєстраційному відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області реєструвати права власності вищевказаного нерухомого майна за [PERSON] (ІПН [NUMBER] ). ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» звернулось до суду з заявою до відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, Мамай В.І., треті особи: [PERSON] , ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про визнання протизаконними постанови та акту, яка ухвалою від 18.11.2019 року залишена без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків зави. У підготовчому судовому засіданні 18.11.2019 року прийнято ухвалу, якою залучено до участі по справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал». Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 16.11.2019 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області прийнято ухвалу, якою залучено до участі по справі в якості в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - виконавчий комітет Бердянської міської ради. Відповідно до ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.07.2020 року позовну заяву ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» до відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, Мамай В.І., треті особи: [PERSON] , ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про визнання незаконними постанови та акту повернуто позивачу. Позивач у судове засідання не з`явився без поважних причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судовому засіданні представник позивача адвокат Соколв`як О.С. позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач старший державний виконавець Бердянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Єрастова А.В. позовні вимоги не визнала, оскільки її дії та рішення відповідають вимогам діючого законодавства. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась без поважних причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У судовому засідання адвокат Дон В.О., який представляє інтереси [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити, оскільки малолітній не є членом сім`ї [PERSON] і не проживає в спірній квартирі. Позивачем не надано доказів належності йому земельної ділянки, яка може бути в іпотеці. Позивач не зазначив у чому саме порушено його права. Представники ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», виконавчого комітету Бердянської міської ради в судове засідання не з`явились без поважних причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на виконанні в Бердянському міськрайонного відділі ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження №48297861 відносно боржника [PERSON] . У жовтні 2015 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна, а саме кв. [ADDRESS] , на виконання рішення Бердянського міськрайонного суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 168697,62 грн. (а.с.129-132). Відділ реєстрації місця проживання 27.03.2019 року повідомив державного виконавця про зареєстрованих осіб за адресою: квартира [ADDRESS] , серед яких є малолітня особа (а.с.125). Постановою державного виконавця Бердянського міськрайонного відділ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 24.05.2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Інвестиційна компанія» ІФГ Капітал» суми боргу (виконавчий лист №2-2000/11 виданий 18.09.2012 року). 28.05.2019 року начальник Бердянського міськрайонного відділ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області направив [PERSON] листа в якому попередив, що у випадку ненадання заперечень щодо передачі кв. [ADDRESS] для реалізації за ціною 376 010,00 грн., яка визначена експертом, буде вважатися, що він згоден з вартістю майна, зазначеній у цьому повідомленні (а.с.9,120). 20.06.2019 року [PERSON] надав до Бердянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області заперечення щодо передачі кв. [ADDRESS] для реалізації, оскільки не згоден з оцінкою квартири, не зазначено особу експерта-оцінювача, який проводив оцінку, не надані документи, підтверджуючі повноваження експерта-оцінювача, він не отримував та не ознайомився з постановою від 21.10.2015 року про опис та арешт квартири, також не отримував та не ознайомився з актом опису та арешту майна, в квартирі зареєстровані та постійно проживають неповнолітні діти (а.с.11,118). На підтвердження останнього заявник долучив до позову: довідку відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради від 25.06.2019 року про склад сім`ї, в якій зазначено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований член сім`ї власника [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , довідку ОСББ «Гайдара-10» про реєстрацію в квартирі [ADDRESS] [PERSON] разом з сином [PERSON] , [INFO] , копію свідоцтва про народження [PERSON] , який народився [INFO] (а.с.12-14,119). Відділ реєстрації місця проживання 20.06.2019 року повідомив державного виконавця про зареєстрованих осіб за адресою: квартира [ADDRESS] , серед яких є малолітня особа (а.с.124). Виконуюча обов`язки начальника Бердянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області 27.06.2019 року подала заяву керівнику ЗФ ДП «Сетам» про реалізацію арештованого майна, а саме квартири [ADDRESS] (а.с.115-116). Запорізька філія ДП «Сетам» 15.07,2019 року повідомила начальнику Бердянського міськрайонного відділ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області про внесення до системи «Сетам» інформації про проведення торгів 05.08.2019 року лоту №361795 квартири [ADDRESS] , оціночною вартістю 376010,00 грн. (а.с.114). Запорізька філія ДП «Сетам» 27.08.2019 року, 18.09.2020 року повідомила начальнику Бердянського міськрайонного відділ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області про те, що електронні торги 17.09.2019 року по лоту 371591, електронні торги 27.08.2019 року по лотах №367718, 367715, 367716, 367707, 367704 не відбулися, про що системою сформовано протокол від 17.09.2019 року (а.с.109,111). Згідно протоколів №432053 від 17.09.2019 року, №427757 від 27.08.2019 року, №423334 від 05.08.2019 року торги з реалізації кв. [ADDRESS] не відбулися, оскільки від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція, через відсутність допущених учасників торгів (а.с.110,112,113). [PERSON] 01.10.2019 року подала заяву начальнику Бердянського міськрайонного відділ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області про її бажання скористатися правом на залишення за нею нереалізованого на прилюдних торгах майна, що належить [PERSON] , а саме кв. [ADDRESS] і просила вирішити питання про передачу їй вищевказаної квартири (а.с.43). Постановою старшого державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Єрастової А.В. від 08.10.2019 року передано стягувачу [PERSON] квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №2-815/11 від 17.01.2012 року, виданим Бердянським міськрайонним судом Запорізької області (а.с.104-105). Актом від 08.10.2019 року [PERSON] передано у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.101-102). [PERSON] 23.10.2019 року звернувся до суду зі скаргою на дії, постанову старшого державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Єрастової А.В. про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу, але ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду від 23 жовтня 2019 року скаргу залишено без розгляду, заявнику роз`яснено, що подання скарги на рішення та дії державного виконавця не забезпечує йому відновлення порушених прав на нерухоме майно, а тому йому слід звернутися до суду за захистом своїх прав із відповідним позовом у порядку позовного провадження (а.с.7-8). Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка притягується судом до відповіді за позовом, тому що на неї вказує позивач, як на порушника свого права. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тобто ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, за яким визначення відповідачів, як осіб, до яких пред`являється позов, є виключним правом позивача. Відповідно до ст. ст. 263, 265 ЦПК України рішення у справі може постановлюватися лише щодо сторін. Статтею 33 ЦПК України не передбачено право суду самостійно залучати до участі у справі співвідповідача, навіть у випадку обов`язкової співучасті, якщо позивач не заявить такого клопотання. [PERSON] у позовній заяві зазначив відповідачем по справі старшого державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єрастову А.В., що в повній мірі не відповідає вимогам ст. ст. 4,5,48,263,265 ЦПК України виходячи з наступного. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). За ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Розділом VІІ ЗУ «Про виконавче провадження» визначено порядок звернення стягнення на майно боржника. Так, у ст. 61 зазначеного розділу передбачено, що реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 затверджено «Порядок реалізації арештованого майна», яким визначено порядок: передачі майна на реалізацію; підготовки до проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною); реєстрації учасників електронних торгів (торгів за фіксованою ціною); проведення електронних торгів; реалізація арештованого майна за фіксованою ціною; особливості реалізації окремих видів майна; оформлення результатів електронних торгів; повторних електронних торгів; розрахунків за придбане на електронних торгах майно та перехід права власності; визнання електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) такими, що не відбулися, зупинення електронних торгів та зняття майна з реалізації. Розділом І «Порядку реалізації арештованого майна» визначено значення термінів, що вживаються у ньому: - арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації; - електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну; - учасник електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (далі - учасник) - фізична особа, що має повну дієздатність, або її належним чином уповноважений представник, юридична особа в особі представника, уповноваженого виступати від її імені, допущені Організатором до участі в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною) відповідно до вимог цього Порядку; - організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (далі - Організатор) - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження та реалізації майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком; Із розділу VІІІ «Порядку реалізації арештованого майна» видно, що після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення електронних торгів; реєстраційний номер лота; назва лота; стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце; сума сплаченого гарантійного внеску; розмір винагороди за організацію та проведення електронних торгів, яку повинен сплатити переможець електронних торгів, та реквізити рахунку для її сплати; відомості про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника); дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця), на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно. Не пізніше наступного робочого дня Система розміщує аналогічний протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця. У протоколі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує його особу, місце проживання та номер контактного телефону (за наявності). У разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження та номер контактного телефону (за наявності). Зазначені положення дають підстави прийти до висновку, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в переході права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення таких є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна, тобто правочином. А відтак відчуження майна з електронних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу, і така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України. Стаття 61 ЗУ «Про виконавче провадження» допускає можливість того, що реалізація арештованого майна на прилюдних торгах може не відбутися. У такому випадку ч.ч.8,9 ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачена можливість та порядок передачі нереалізованого майна стягувачу. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно. Оскільки на підставі постанови державного виконавця та акта про передачу майна стягувачу від 08.10.2019 року, [PERSON] набула право на реєстрацію за собою права власності на нереалізоване майно - кв. [ADDRESS] , тому ефективним способом захисту прав боржника могло б стати пред`явлення до суду позову із залученням стягувача [PERSON] та державного виконавця Єрастової А.В. як відповідачів, але позивач не заявив позовні вимоги до [PERSON] і не заявив клопотання про залучення її до участі по справі в якості відповідача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. За змістом ст.51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів. Тобто, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати таке клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни або залучення. Таким чином, з урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним або залучення співвідповідача з власної ініціативи. [PERSON] та його представник не заявили клопотання про залучення до участі по справі в якості відповідача [PERSON] , а визначив її процесуальний статус як третьої сторони, хоча вона повинна відповідати за позовом, тому за ст. 51 ЦПК України спір розглянуто за участю учасників справи, які визначені позивачем у позовній заяві. Водночас слід зауважити, що заявлені [PERSON] позовні вимоги без залучення до участі у справі стягувача [PERSON] в якості відповідача задоволені бути не можуть, оскільки зазначене є порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна за ним відповідати, оскільки заявлені позовні вимоги стосуються її прав та інтересів. Таким чином, враховуючи визначений позивачем склад учасників справи, та той факт, що суд позбавлений можливості вирішити спір по суті, оскільки нормами процесуального права не передбачено право суду самостійно залучення співвідповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволені заявлених позовних вимог.

Outcome: dismissed