Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Бібщани в особі Бібщанської сільської ради Золочівського району Львівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла його баба [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] належала земельна ділянка, площею 1.2543 га., що розташована на території Бібщанської сільської ради Золочівського району Львівської області. Спадщину після смерті баби прийняв її син (батько позивача) [PERSON] . За життя [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку в нотаріальному порядку не оформив. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка: площею 1.2543 га., що розташована на території Бібщанської сільської ради Золочівського району Львівської області. Позивач зазначає, що спадщину після смерті батька фактично прийняв, однак у видачі свідоцтва про право на земельну ділянку після смерті батька нотаріусом йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на земельні ділянки. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач представник Бібщанської сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] доводиться сином померлої [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, за № витягу: 00022108607 від 13 лютого 2019 року. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Окрім цього, із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 2 серпня 1976 року, вбачається, що батьком [PERSON] вказаний [PERSON] . Із копії державного акта серії ЛВ № 032540 про право власності на земельну ділянку вбачається, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадмінстрації від 16.04.2004 року № 170, належала земельна ділянка загальною площею 1,2543 га, яка складається із земельних ділянок площею 0.8972 га. та 0.3571 га., що знаходяться на території Бібщанської сільської ради Золочівського району Львівської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка знаходиться на території Бібщанської сільської ради Золочівського району Львівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із довідки № 293 від 29.08.2019 року, виданої виконкомом Бібщанської сільської ради Золочівського району Львівської області, вбачається, що останнім місцем проживання померлої [INFO] [PERSON] було с. Бібщани Золочівського району Львівської області. Заповіт від імені [PERSON] в Бібщанській сільській раді Золочівського району Львівської області не посвідчувався. Заборон та арештів на земельну ділянку загальною площею 1.2543 га., що розташована на території Бібщанської сільської ради Золочівського району Львівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником яких вказана [PERSON] , немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син [PERSON] . Останнім місцем проживання померлого [INFO] [PERSON] було с. Бібщани Золочівського району Львівської області. Заповіт від імені [PERSON] в Бібщанській сільській раді Золочівського району Львівської області не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] . Згідно інформації по спадковій справі № 41/2015 виданій 06 вересня 2019 року за № 485/02-14 приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу прийнято заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0.8972 га. та площею 0.3571 га. призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бібщанської сільської ради Золочівського району Львівської області після смерті [PERSON] , та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. З врахуванням того, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Враховуючи, що [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, він вважається таким, що прийняв спадщину. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За положеннями ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідач позов визнав, заявивши про це у своїй заяві, поданій на адресу суду до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлого батька, як спадкоємець за законом, спадщину фактично прийняв, наявної інформації, що дана земельна ділянка ніким не успадкована, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved