Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лотівка Еліт» про стягнення заборгованості за договором оренди, посилаючись на те, що у 2017 році між сторонами був укладений договір тимчасового платного користування земельною ділянкою позивача площею 2 га. Відповідно до п. 6 договору плата за користування земельною ділянкою вноситься відповідачем у натуральній формі пшеницею у кількості 5 тонн, однак відповідач не виконав свого обов'язку. У звязку з цим, 27.09.2017р. позивач направив відповідачу вимогу про необхідність проведення розрахунку згідно умов договору. Заявлена вимога про проведення розрахунків залишена без відповідного реагування. Просив стягнути з відповідача натуральну плату за оренду земельної ділянки в розмірі 5 тонн пшениці. В подальшому,у відповіді на відзив, позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив стягнути з відповідача натуральну плату за тимчасове платне користування земельною ділянкою в розмірі 5 тонн пшениці. Позивач та представник позивача [PERSON], як адвокат за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги, у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав, підтримав позицію, викладену у відзиві на позов, в якому зазначив, що ТОВ «Лотівка Еліт» заперечує використання належної позивачу на праві приватної власності земельної ділянки, а також укладання з ним будь-яких договорів щодо користування його землею. Директор ТОВ «Лотівка Еліт» [PERSON] жодних договорів із позивачем не укладав та не підписував, а печатка, яка проставлена на договорі взагалі не така, яка є на підприємстві. Договір, на який посилається позивач, є нікчемним, не укладеним і таким, що не відповідає Закону України «Про оренду землі», який регулює орендні правовідносини із власниками земельних ділянок. Так, відповідно до ст. 17 цього Закону об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом, а відповідно до ст. 19 - при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Стаття 22 означеного Закону визначає, що орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Звертав увагу суду, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок, наданих для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Чотирбоківської сільської ради становить 76983,45 грн. В 2017 році ТОВ «Лотівка Еліт» сплачувало орендодавцям 8% від нормативної грошової оцінки землі, що складало 6158,67 грн., а з урахуванням податків та зборів - 4957,74 грн. За бажанням орендодавців орендна плата виплачувалась у натуральній формі в розмірі 1308 кг пшениці, що еквівалентно 4957,74 грн. Враховуючи, це ТОВ «Лотівка Еліт» не могло заключити з позивачем завідомо нікчемний правочин із завищеною майже у чотири рази орендною платою строком на 1 рік. Зазначав, що договір тимчасового платного користування земельною ділянкою, на який посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, не відповідає формі договору оренди землі (відсутні усі істотні умови договору оренди землі - ст. 15), відсутня державна реєстрація права оренди, а тому об'єкт оренди вважається не переданим (ст. 17), відсутня дата укладання договору; строк договору не відповідає ст. 19; підпис в графі «користувач» виконаний не директором товариства; печатка, яка проставлена у графі «користувач» не відповідає оригіналу печатки товариства. Таким чином, договір тимчасового платного користування земельною ділянкою, що не зареєстрований у встановленому законом порядку, та щодо якого сторонами в належній формі не досягнуто згоди з усіх істотних умов, передбачених законом, не є укладеним. З врахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2 га на території Чотирбоківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6825589500:02:012:0413, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.03.2018р. ТОВ «Лотівка Еліт» є юридичною особою, здійснює діяльність з вирощування зернових та бобових культур, насіння олійних культур, директором є [PERSON], що підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Відповідно до договору тимчасового платного користування земельною ділянкою від 2017 року (без дати), [PERSON], як власник земельної ділянки кадастровий номер 6825589500:02:012:0413, передав її у тимчасове платне користування ТОВ «Лотівка Еліт». Пунктом 6 договору сторони передбачили, що плата за користування вноситься користувачем у натуральній формі власною сільськогосподарською продукцією, а саме 5 тонн пшениці. Сторони визнають, що акт приймання-передачі земельної ділянки не складався, договір не зареєстрований. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Згідно з ч. 1 ст. 4 вказаного Закону орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ним особи. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»). Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 5 ст. 6 цього Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст. 17). За змістом ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин, який згідно вимог закону підлягає державній реєстрації є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Цивільні права та обов'язки, на дос ягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. Згідно із положеннями ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання та підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Виходячи з положень ст. 638 ЦК України, ст.ст. 125,126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації (правовий висновок Верховного Суду України від 13.06.2016 року у справі №6-643цс16). Як вбачається із п. 5 Договору договір укладено до закінчення користувачем збору врожаю 2017 року на даній земельній ділянці. Право оренди спірної земельної ділянки, у встановленому законом порядку, за ТОВ «Лотівка Еліт» не реєструвалось. Вказане дає підстави вважати такий договір неукладеним, оскільки державна реєстрація такого правочину передбачена законом - ст. 210 ч.1 ЦК України, ст. ст.125,126 ЗК України. Таким чином, сторони цього договору не набули цивільних прав та обов'язків, на досягнення яких було спрямовано волевиявлення сторін під час укладення договору оренди через відсутність його державної реєстрації (відсутність реєстрації права оренди). Позивач не набув суб'єктивних прав орендодавця, а тому і не може вимагати їх захисту.

Outcome: dismissed