Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Харківська область, Балаклійський район, с.Борщівка, вул.Комсомольська, буд.84. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказав, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом йому належить житловий будинок за вищевказаною адресою. В будинку зареєстровані позивач, його брат [PERSON], який проживає за іншою адресою та бере участь в утриманні будинку, а також племінниця - [PERSON] Відповідач [PERSON] з 2008 року без поважних причин не проживає у будинку позивача. Місце проживання [PERSON] невідоме, її майна в будинку немає, витрат з утримання будинку вона не несе. Позивач вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням у належному йому будинку у звязку з тим, що не проживає у ньому без поважних причин понад сім років. Позивач до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не зявилася неодноразово (23.12.2015 року та 11.01.2016 року). Її виклик проводився у відповідності зі ст.74 Цивільного процесуального кодексу України. Заперечень проти позову не надходило, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.\~ Житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Балаклійський район, с.Борщівка, вул.Комсомольська, буд.84, належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 03.12.2014 року державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області за реєстром №2-2613 (а.с.8, 9). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Харківській області, та згідно довідки Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, відповідач [PERSON] зареєстрована у житловому будинку за адресою: Харківська область, Балаклійський район, с.Борщівка, вул.Комсомольська, буд.84 (а.с.22). Однак відповідач не проживає в зазначеному будинку протягом семи років, що підтверджується актом, складеним 30.10.2015 року депутатом Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). Об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, квартира, та садиба (ст.ст.379-382 Цивільного кодексу України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 Цивільного кодексу України, які передбачають право власника використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом достовірно встановлено, що відповідач не проживає у житловому будинку позивача без поважних причин з 2008 року. Тому суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст.391, 405 Цивільного кодексу України, ст.72 Житлового кодексу Української РСР, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved