Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Від імені [PERSON] державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області 18.10.1996 року був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження та належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , заповів [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла матір позивача - [PERSON] шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті спадкодавця та у Ковельській державній нотаріальній конторі Волинської області було заведено спадкову справу №137/2012. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає, оскільки його дружина - [PERSON] померла [INFO] . До складу спадщини [PERSON] ввійшли всі його права та обов`язки, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі - право на незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 600 кв.м. в [ADDRESS] . [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися. Внаслідок смерті [PERSON] , [INFO] в с. Красноармійське Красноперекопського району Автономної Республіки Крим відкрилася спадщина на все майно, яке їй належало. Строк для прийняття спадщини складає шість місяців з моменту смерті спадкодавця. Після смерті [PERSON] цей строк був з 08.10.2013 року по 08.04.2014 року. Позивач вказує, що, відповідно до ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», датою початку тимчасової окупації є 20.02.2014 року. У зв`язку з окупацією всієї території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь, усі документи, видані на цій території з 27.04.2014 року є недійсними, а документи, видані до цієї дати дійсні і застосуванню підлягають нормативно-правові акти до редакції відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадщину після смерті [PERSON] прийняли її дочки - позивач у справі та відповідач [PERSON] . Натомість, батько позивача та відповідача (чоловік [PERSON] ) [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, подавши про це заяву нотаріусу. Відповідач [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом з померлою за однією адресою, натомість позивач, протягом шести місяців після смерті [PERSON] , подала в Красноперекопську державну нотаріальну контору Автономної Республіки Крим заяву про прийняття спадщини. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки [PERSON] , що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема на житловий будинок в [ADDRESS] , земельні ділянки площею 130800 кв. м. та 26400 кв. м. на території Красноармійської сільської ради Красноперекопського району Автономної Республіки Крим та незавершений будівництвом житловий будинок і земельна ділянка площею 600 кв. м. в [ADDRESS] , яке вона прийняла у спадщину після смерті [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав. Крім цього, позивач вказує, що за загальним правилом місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Однак, на даний час позивач не може на території України оформити в нотаріуса спадщину після смерті [PERSON] , яка відкрилася в с. Красноармійське Красноперекопського району Автономної Республіки Крим, оскільки спадкова справа була заведена на території Автономної Республіки Крим до окупації та на даний час архіви державних нотаріальних контор не були переміщені на неокуповану територію України. Спадкова справа після смерті особи, згідно з законом, заводиться тільки один раз та усі документи видані на тимчасово окупованій території з 27.04.2014 року є недійсними. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати за нею право власності на незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , який належав [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 600 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по [ADDRESS] , (кадастровий номер 0710400000:10:035:0039), яка належала [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В підготовче судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідача - [PERSON] в підготовче судове засідання подала до суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному об`ємі та проти позову не заперечує. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 292918, виданого 24.11.2009 року [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , на праві власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] . Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 29820100 від 28.04.2011 року, встановлено, що [PERSON] на праві власності належить незавершений будівництвом житловий будинок в [ADDRESS] . Відповідно до заповіту [PERSON] від 18.10.1996 року, посвідченого 18.10.1996 року нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Луцик Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-3533, належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , останній заповів [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції в м. Ковелі Волинської області, [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до заяви [PERSON] від 01.03.2012 року, яка зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ у спадковій справі № 137-2012 за № 319, остання звернулась до відповідної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом та за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.10.2013 року виконавчим комітетом Красноармійської сільської ради Красноперекопського району Автономної Республіки Крим, в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим [INFO] померла [PERSON] . Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину, оскільки звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак за життя не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до заяви [PERSON] від 25.03.2014 року, остання звернулась у нотаріальні органи з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та постійно проживала в [ADDRESS] . Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» датою початку тимчасової окупації є 20.02.2014 року. Враховуючи положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв`язку з окупацією всієї території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь, усі документи видані на цій території з 27.04.2014 року є недійсними, а документи, видані до цієї дати дійсні і застосуванню підлягають нормативно-правові акти до редакції відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до заяви [PERSON] від 12.02.2020 року компетентним органам, останній звернувся з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.01.1982 року, [PERSON] , народилась [INFO] в с. Красноармійське Красноперекопського району УССР, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] 07.08.2004 року уклала шлюб з [PERSON] та після одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] та відповідач [PERSON] . До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки [PERSON] , що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема - право на житловий будинок в [ADDRESS] , земельні ділянки площею 130800 кв.м. та 26400 кв.м. на території Красноармійської сільської ради Красноперекопського району Автономної Республіки Крим, та на незавершений будівництвом житловий будинок і земельну ділянку, площею 600 кв. м. в [ADDRESS] , яке вона прийняла у спадщину після смерті [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Відповідно до п. 4.15, гл. 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Чинним законодавством України не передбачена можливість заведення кількох спадкових справ щодо одного спадкодавця. Проте, Наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2014 року №1087/5 «Про припинення приватної нотаріальної діяльності» зобов`язано осіб, які здійснювали приватну нотаріальну діяльність на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя і призначені на посаду нотаріуса Російської Федерації, протягом одного місяця передати до Державного нотаріального архіву Херсонської області всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса. Згідно з інформацією, опублікованою Державним нотаріальним архівом Херсонської області документи нотаріального діловодства та архіву державними нотаріальними конторами та/або приватними нотаріусами, які здійснювали нотаріальну діяльність на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, до Державного нотаріального архіву Херсонської області не передавались. Таким чином, оформлення спадкових прав у випадку наявності заведеної спадкової справи на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя у порядку, встановленому пунктами 16.4-16.7 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року №3253/5, тимчасово обмежено. Крім цього, з долученої до матеріалів довідки № 159 від 30.10.2018 року виданої нотаріусом Красноперекопського районного нотаріального округу Онопрієнко Н. М. встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] було заведено спадкову справу №320/2018. Станом на 30.10.2018 року спадкоємцями, які звернулися до нотаріуса є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, [PERSON] на даний час не може на території України оформити в нотаріуса спадщину після смерті [PERSON] , яка відкрилася в с. Красноармійське Красноперекопського району Автономної Республіки Крим, оскільки спадкова справа була заведена на території Автономної Республіки Крим до окупації, на даний час архіви державних нотаріальних контор не були переміщені на не окуповану територію України. Натомість, спадкова справа після смерті особи згідно з законом заводиться тільки один раз. Отже, позивач по справі є спадкоємцем за законом майна, що належало померлій [PERSON] , в тому числі й вказаного житлового будинку та земельної ділянки, а тому це майно належить позивачу в порядку спадкування за законом. Зазначене вище підтверджує ту обставину, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права на спірний житловий будинок та земельну ділянку в позасудовому порядку. Таким чином в судовому засіданні доведено обставини, якими позивач обґрунтовувала позовні вимоги, а саме - право позивача на незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та право на земельну ділянку площею 600 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по [ADDRESS] , (кадастровий номер 0710400000:10:035:0039), в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Виходячи з обставин справи, судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved