Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на будинок та господарські споруди в порядку спадкування. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що він з відповідачкою є рідними братом і сестрою. 27.09.2004 року померла їх мати [PERSON], а 09.05.2011 року помер їх батько [PERSON], які за життя не складали заповітів. Він спадщину після померлого батька фактично прийняв, продовжує проживати у будинку, проводить догляд за будинком та господарськими спорудами. У встановлено порядку він звернувся в нотаріальну контору, однак йому відмовили у оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Відповідач має інше житло та на спадщину не претендує. Просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Архипенка, 11 в м. Ковелі Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 09.05.2011 року. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просить його задовольнити з викладених підстав. Судові витрати залишити за ним. Представник позивача підтримала позицію свого довірителя. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги визнала повністю, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зважаючи на позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними братом і сестрою, їх батьками були [PERSON], який помер 09.05.2011 року та [PERSON], яка померла 27.09.2004 року, які постійно проживали в [INFO] (бувша Малиновського) в м. Ковелі. Позивач до цього часу зареєстрований та фактично проживає в цьому будинку з 1991 року, відповідач має у власності іншу квартиру, яку успадкувала після матері. Після смерті свого батька [PERSON] позивач фактично вступив у володіння спадковим майном, проживає в будинку, здійснює догляд за будинком і господарськими спорудами, садить город. Нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про спадкування нерухомого майна за [PERSON], оскільки спадкодавець [PERSON] не мав правовстановлюючих документів на будинок і господарські споруди, хоча вони побудовані у встановленому законом порядку та фактично перебували у власності останнього. Суд вважає, що позивач не може вирішити нотаріально питання про спадкування вказаного житлового будинку і господарських будівель через відсутні правовстановлюючих документів на право власності за спадкодавцем. Відповідно до ст. 1216 ЦК України (2004 року) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Чинним законодавством України, яке діяло на час відкриття спадщини так і на даний час, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом. Суд вважає, що позивач, прийнявши у спадщину частину спадкового майна, відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України та п. 208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5, вважається таким, що прийняв спадщину. Тому, з огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті фактично був власником житлового будинку з господарськими будівлями, його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування за законом до позивача. Таким чином, на підставі доказів досліджених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про підставність вимог позивача [PERSON] про визнання за ним права власності на житловий будинок і господарські споруди в порядку спадкування. Визнання права власності за позивачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати понесені позивачем при поданні позовної заяви, залишити за ним, згідно його клопотання. На підставі ст.ст. 1216, 1268 ЦК України,

Outcome: approved