Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сумського районного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, який стягується з нього щомісяця на підставі судового наказу, виданого Недригайлівським районним судом Сумської області від 20.11.2018 року на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , на користь відповідача [PERSON] з 1/4 частини усіх його видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до твердої грошової суми 1000,00 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що він в липні 2018 року уклав шлюб з [PERSON] та від спільних відносин в них [INFO] народився син [PERSON] . А тому на даний час, окрім сина [PERSON] , в нього на утриманні також й син [PERSON] , а також дружина [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох річного віку, а тому він просить зменшити розмір аліментів. Позивача у судовому засіданні позовні вимоги уточнив та просив суд зменшити розмір стягуваних аліментів з 1/4 частини усіх його видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до твердої грошової суми 1500,00 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що 1500,00 гривень це зовсім незначна сума, її бути недостатньо для їх спільної дитини. Вислухавши пояснення представника позивача, думку відповідача, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2016 року рішенням Сумського районного суду Сумської області було розірвано шлюб між сторонами (а.с. 8, 10). Згідно до судового наказу № 587/2484/18, виданого Недригайлівським районним судом Сумської області 20.11.2018 року рішенням Сумського районного суду Сумської області з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини (а.с. 9, 27). На даний час позивач перебуває у шлюбних відносинах з [PERSON] , від спільних відносин з [PERSON] позивач має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 13). Крім того позивач має на утриманні [PERSON] , яка на даний час непрацездатна, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку. Позивач працездатний, але офіційно не працює, інколи отримує мінливі заробітки, його сім`я існує за рахунок особистого господарства. Обов`язки щодо сплати аліментів на сина [PERSON] намагається виконувати, але має заборгованість (а.с. 42). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] матеріальний стан позивача змінився, в його новій сім`ї народився син, який знаходяться на його утриманні, а також на утриманні позивача знаходиться його дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку. Суд вважає, що дійсно змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, відповідач не довела, що відповідач спроможний виплачувати аліментів у більшій сумі ніж 1500,00 гривень, а тому уточнені вимоги підлягають задоволенню і необхідно стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі 1500,00 гривень, щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року. Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved