Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. В обгрунтування вимог вказує, що в період з 01 травня 2012 року по 30 червня 2012 року працював в підприємця [PERSON]. охоронником складського приміщення, офіса, автомобілів, які знаходились за адресою [ADDRESS], яке належало на праві оренди [PERSON]. Відповідач допустив його до роботи, чим фактично уклав з ним трудовий договір незалежно від того, що цей трудовий договір не був належним чином оформлений.. При прийнятті на роботу домовились, що [PERSON] буде платити 500 грн в місяць заробітної плати. Позивач відпрацював зазначений період, але відповідач не заплатив йому, пояснив що на даний час відсутні кошти. Не виплата відповідачем належних сум заробітної плати вимусила змінити організацію свого життя, привела до моральних страждань, так як він є людиною похилого віку, пенсіонером, хворіє на цукровий діабет, позбавили можливості придбати необхідні ліки. Неправомірними діями відповідача відносно порушень трудового законодавства була завдана моральна шкода, яку оцінює у розмірі 500 грн. Просить встановити факт перебування у трудовий відносинах [PERSON]. з [PERSON] з 01 травня 2012 року по 30 червня 2012 року, стягнути з [PERSON] на користь позивача 1000 грн в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі та 500 грн в відшкодування моральної шкоди. В суді позивач позов підтримав, просить задовольнити. В суді представник відповідача позов не визнала, заперечила проти його задоволення, пояснила, що позивач ніколи у [PERSON] не працював, а тому [PERSON] боргів перед [PERSON] немає. [PERSON] орендував приміщення, а не територію, а тому йому охоронники не потрібні були. В письмовому договорі оренди про послуги охоронців нічого не йшлося, за його проханням роботу позивач не виконував, просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши сторони, свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] був прийнятий на роботу підприємцем [PERSON] травня 2012 року і працював по 30 червня 2012 року. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов?язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов»язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Судом встановлено, що згідно договору оренди від 04 травня 2011 року [PERSON] будучи директором ПП «Грааль-Груп» орендував приміщення загальною площею 68,4 кв м, що знаходиться з адресою [ADDRESS]. Згідно акту прийому передачі приміщення від 31.03.2012 року [PERSON] передав орендодавцю належне йому приміщення по [ADDRESS]. Відомостей про оренду [PERSON] прилеглої до орендованого приміщення території сторонами не надано. На даний час підприємець [PERSON] призупинив свою підприємницьку діяльність. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що з 2006 року працював охоронцем в приватного підприємця [PERSON], який платив йому заробітну плату в розмірі 500 грн в місяць. За домовленістю з [PERSON] він охороняв прилеглу територію та складське приміщення за адресою [ADDRESS]. В [PERSON] він також працював не оформлений. В червні 2011 року [PERSON] познайомив його з [PERSON], з яким домовився, що буде охороняти його офіс, прилеглу територію, за що буде отримувати заробітну плату 500 грн в місяць. З квітня 201а зарплату, але потім відмовився платити, пояснив, що в нього немає грошей. Заяви про прийняття на роботу не писав, трудову книжку не давав, [PERSON] платив заробітну плату на руки, про її отримання не розписувався. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що його привів на роботу до [PERSON] [PERSON] Працював з 8 квітня 2012 року по 12 травня 2012 року. За місяць [PERSON] не заплатив, тому він більше на роботу не ходив. Заяву про прийняття на роботу не писав, трудову книжку не давав, графіку роботи не було, коли кому виходити на роботу домовлялись між собою. Охороняв холодильник в дворі, автомобілі. Згідно повідомлення Кам»янець-Подільського міського центру зайнятості № 1203 від 28.04.2014 року та Кам»янець-Подільського районного центру зайнятості № 1908/14 від 06.05.2014 року трудовий договір між підприємецем [PERSON] та найманим працівником [PERSON] і в центрі зайнятості не реєструвався. Прокуратурою Кам»янець-Подільського району було проведено перевірку за заявою [PERSON] про те, що [PERSON], будучи приватним підприємцем і займаючись підприємницькою діяльністю в с.Кам»янка грубо порушив законодавство про працю.. За результатами досудового розслідування слідчим СВ Кам»янець-Подільського РВ УМВС України в Хмельницькій області Пристачем А.С. постановою від 31.08.2013 року закрито кримінальне провадження у зв»язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, оскільки договором оренди, який укладався між [PERSON] та власником території не зазначалось про укладення договорів найму з охоронцями, які до моменту укладення договору оренди охороняли дану територію. З акту перевірки додержання [PERSON] законодавства про працю № 22-03-24/388 від 28.08.2012 року вбачається, що [PERSON] 28.08.2012 року інспектору праці Боднару Г.О. пояснив, що в підприємця [PERSON] не працював, інколи на прохання останнього допомагав йому на складі, про заробітню плату з [PERSON] не домовлявся. Згідно повідомлення Кам»янець-Подільської ОДПІ [PERSON] перебуває на обліку як фізична особа - підприємець з 29.07.2004 року. За період перебування на обліку інформацію за формою (1-ДФ) щодо найманих працівників не подавав. За правилами ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу Ніяких письмових доказів працевлаштування позивача до ПП [PERSON] позивачем не надано. Суд критично оцінює показів свідків [PERSON], [PERSON], які з такими ж позовами звернулись до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed