Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНГЕР-АВТО» про стягнення коштів. В обґрунтування позову посилається на те, що 23.02.2018 року позивач уклав з відповідачем договір №700017, за умовами якого ТОВ «ВІНГЕР-АВТО» мало надати послуги по пошуку автомобіля «TOYOTA COROLLA», який в подальшому позивач мав намір купити. Позивач мав сплатити 41580,00 грн. Свої зобов`язання за договором позивачем виконані, а саме 23.02.2018 року, через відділення ПАТ «Приватбанк», позивачем було сплачено 41580,00 грн., що підтверджується квитанціями №0.0.972497991.1, № 0.0.972489060.1, № 0.0.972477479.1. Зобов`язання з боку відповідача не виконані, жодної інформації щодо наявності автомобіля у встановлені строки виконані не були, заявлені відповідачем засоби зв`язку з 26.03.2018 року не відповідали. 26.03.2018 року на адресу відповідача по пошті була надіслана вимога про розірвання договору та повернення сплачених коштів в розмірі 41580,00 грн. На дату складання позовної заяви, жодної інформації як у письмовому, чи іншому вигляді від відповідача не надходило, кошти не повернуті. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору, позивач просить суд стягнути сплачені ним кошти у сумі 41580,00 грн. та судові витрати в розмірі 704,80 грн. Ухвалою суду від 30 березня 2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження та учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 30 березня 2018 року та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача, вказаній у позовній заяві. Згідно відміток поштових відділень, судова повістка повернулася на адресу суду з неврученням за закінченням терміну зберігання. В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України, судова повістка на ім`я відповідача ТОВ «ВІНГЕР-АВТО» вважається доставленою. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що 23.02.2018 року між [PERSON] та ТОВ «ВІНГЕР-АВТО» укладено договір №700017, за умовами якого замовник, з метою отримання транспортного засобу, доручає виконавцю, а виконавець зобов`язується за завданням замовника здійснити наступні дії: пошук належного транспортного засобу і інформування замовника про продавців такого транспортного засобу, про ринок продажу транспортного засобу в Україні, який задовольняє потреби замовника, про умови і види правочинів, згідно з якими можливе отримання ним транспортного засобу, надання пропозицій замовнику щодо отримання транспортного засобу (інформаційно-консультаційна послуга). Назва транспортного засобу, ціна його придбання вказуються у додатках за №№1,2 до договору. Винагорода виконавця за інформаційно-консультаційні послуги виплачується замовником протягом одного банківського дня після підписання сторонами договору на умовах стовідсоткової передоплати шляхом банківського переказу на рахунок виконавця. Винагорода виконавця за юридичні послуги виплачується замовником протягом одного банківського дня після надання таких послуг. Вид розрахунків: безготівковий. Замовник зобов`язаний: своєчасно прийняти від виконавця надані послуги. Договір вступає в силу з моменту його укладення (підписання його та додатків сторонами). Договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Зміни у договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, які оформляються додатковою угодою до договору. Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2018 року, через відділення ПАТ «Приватбанк», [PERSON] перерахував ТОВ «ВІНГЕР-АВТО» 41580,00 грн. за квитанціями №0.0.972497991.1, №0.0.972489060, №0.0.972477479.1, де призначенням платежу значиться оплата за товари (послуги) згідно договору №700017 від 23.02.2018 року. З повторної вимоги від 26.03.2018 року вбачається, що [PERSON] звернувся до ТОВ «ВІНГЕР-АВТО» із проханням розірвати договір №700017 від 23.02.2018 року та повернути належні йому кошти. Відповідь позивач не отримав. Таким чином, між сторонами виникли договірні відносини, які, крім іншого, регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст.6, ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Приписами ч. 1, ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлено, що за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами. Споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов`язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України. Продавець (виконавець) зобов`язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та форм її оплат. Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту, у будь-який спосіб обмежувати використання ним електронних платіжних засобів, якщо відповідно до законодавства продавець (виконавець) зобов`язаний приймати їх до сплати. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному, та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з ТОВ «ВІНГЕР-АВТО» на користь [PERSON] кошти в розмірі 41580,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved