overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду до Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області, стверджуючи, що він з поважних причин пропустив строк прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 28 липня 2013 року. Позивач просив визначити йому додатковий строк не менше як у пять місяців для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявився, його представник [PERSON] У судове засідання не зявився, надав суду заву про розгляд справи без його участі. Представник Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області в судове засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28 липня 2013 року померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,50 га, що розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області. [PERSON] склала заповіт, у якому земельну ділянку площею 3,50 га, що розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області, заповіла [PERSON] (заповіт посвідчений секретарем Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області від 20 вересня 2011 року, зареєстровано у реєстрі за №36). [PERSON] у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із завою про прийнятті спадщини. Згідно довідки Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області №961/01-16 від 05 жовтня 2015 року після смерті [PERSON], яка померла 28 липня 2013 року, спадкова справа не заводилась, із заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Суд вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин у звязку з тим, що проживав з померлою на час відкриття спадщини та вважав, що не має необхідності звертатись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду до Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області, стверджуючи, що він з поважних причин пропустив строк прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON], яка померла 11 лютого 2014 року. Позивач просив визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Зазначив, що пропустив строк прийняття спадщини у звязку з юридичною необізнаністю та важким матеріальним становищем. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Представник Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Вислухавши позивача та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 лютого 2014 року померла мати позивача, [PERSON], свідоцтво про смерть серії І-ЖД №363710. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді земельної ділянки площею 3,1931 га, що розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №079022. [PERSON] який є спадкоємцем по закону, у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із завою про прийнятті спадщини. Суд вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин у звязку з юридичною необізнаністю та важким матеріальним становищем. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, за яким просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що відповідач, створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди у користуванні. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 17.06.2020 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відзив від відповідача до суду не надходив. Судом встановлено таке. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування квартири від 21.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайко А.О.. Крім власника квартири [PERSON] зареєстрована [PERSON] , яка з 2010 року не проживає в спірній квартирі. Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, та перешкод у розпорядженні цим майном, тощо. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, з вимогою звільнити з-під арешту майно, що належить [PERSON], а саме 192/2000 частини квартири [ADDRESS], на яке було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця АН № 329438 від 02 червня 2008 року, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник позивача надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та зазначив, що заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не відомі. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зясувавши наявні обставини та оцінивши докази, судом встановлено наступне. Постановою державного виконавця Київського РУЮ у м. Одесі від 02 червня 2008 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-483/06, виданого Київським районним судом міста Одеси, накладено арешт на 192/2000 частини квартири [ADDRESS], належних [PERSON], із забороною здійснювати відчуження (а.с. 7). Відповіддю Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 08 лютого 2016 року № 1139 повідомляється, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-483/06, виданого Київським районним судом міста Одеси закінчено, копія постанови була направлена до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, та зазначено, що вказане виконавче провадження знищено за терміном зберігання (а.с. 8). Відповіддю Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 11 лютого 2016 року № 2936 повідомляється, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-483/06, виданого Київським районним судом міста Одеси закінчено, та зазначено, що вказане виконавче провадження знищено за терміном зберігання, у звязку з чим розяснено право звертатися до суду з заявою про зняття арешту (а.с. 5). Частиною 1 статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження» затверджується, що у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що арешт з майна, що належить [PERSON], а саме 192/2000 частини квартири [ADDRESS], накладений на підставі постанови державного виконавця АН № 329438 від 02 червня 2008 року слід зняти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, з вимогоюзобовязати [PERSON] виконати умови мирової угоди від 04 липня 2011 року, затвердженої ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 08 липня 2011 року, щодо визнання права власності на гараж під літерою «Н», площею 49,2 кв.м., розташований за адресою: м. Одеса, вул. Комарова, 11, за [PERSON], а саме: вчинити дії з узаконення гаража та оформлення права власності [PERSON] на нього, вчинити із [PERSON] акт приймання-передачі гаража, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти вирішення справи в заочному порядку не заперечував (а.с. 35). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 25, 27, 34), причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 08 липня 2011 року по справі № 1512/2-4527/11 визнано мирову угоду між [PERSON] до [PERSON], згідно якої [PERSON] визнала право власності за [PERSON] на гараж під літерою «Н», площею 49,2 кв.м, розташований за адресою: м. Одеса, вулиця Комарова, 11, м. Одеси; [PERSON] зобовязався передати [PERSON] грошову суму у розмірі 96\~000 гривень (а.с. 11). В позовній заяві [PERSON] містяться вимоги про вчинення дій з узаконення гаража та оформлення права власності [PERSON] на нього, вчинення із [PERSON] акту приймання-передачі гаража, тобто вимоги, які не були затверджені ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 08 липня 2011 року по справі № 1512/2-4527/11 про визнання та затвердження мирової угоди та не оговорені сторонами по справі в самій мировій угоді. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, з вимогою розірвати шлюб між нею та [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Сторони надали до суду заяви, якими просили розглянути справу без їх участі та шлюб розірвати. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України зазначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 жовтня 2008 року, про що Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 961 (а.с. 5). [INFO], від шлюбу в сторін народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Майнового спору та спору з приводу дитини, на час розгляду справи, судом не встановлено. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, з вимогою розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги в судовому засіданні визнав. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України зазначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 квітня 1994 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 300. Майнового спору, на час розгляду справи, судом не встановлено. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, з вимогою розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому вимоги розірвати шлюб з відповідачем підтримав, проти заочного розгляду справи заперечень не висловлював. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно з положеннями ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Мацегора) [PERSON] уклали шлюб 28 квітня 1989 року, про що Жовтневим ЗАГС м. Одеси в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 218. Майнового спору та спору стосовно дитини, на час розгляду справи, між сторонами судом не встановлено. Згідно з ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. З урахуванням наведеного, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, з вимогою розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, відповідач позовні вимоги визнав, просив розгляд проводити без його участі. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України зазначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 вересня 2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 1303. Майнового спору та спору з приводу місця проживання дитини, на час розгляду справи, судом не встановлено. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, з вимогою розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, відповідач позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити без його участі, про що надав відповідну заяву. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України зазначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 листопада 2005 року, про що Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 650. Майнового спору та спору з приводу місця проживання дитини, на час розгляду справи, судом не встановлено. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, з вимогою розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Сторони надали до суду заяви, якими просили розглянути справу без їх участі та шлюб розірвати. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України зазначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Федотовська) [PERSON] зареєстрували шлюб 27 жовтня 2007 року, про що Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 613. Майнового спору, на час розгляду справи, судом не встановлено. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, з вимогою розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Сторони надали до суду заяви, якими просили розглянути справу без їх участі та шлюб розірвати. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України зазначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 жовтня 2012 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1593. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 4). [INFO] року, в сторін народилась дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Майнового спору та спору з приводу дитини, на час розгляду справи, судом не встановлено. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved