Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що відповідач під розписку отримав від нього кошти в розмірі 9600 грн. з кінцевою датою повернення - 07 лютого 2012 року. На неодноразові звернення позивача [PERSON] запевняв про погашення отриманого ним боргу, проте до моменту подання позову в суд коштів не повернув. За вказаних обставин, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] борг у сумі 12 000 грн., з яких 9600 грн. - сума отриманої позики та 2400 грн. - сума коштів за користування позикою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій просить у зв'язку з постійними неявками відповідача в судові засідання, прийняти заочне рішення у справі за його позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд не бере до уваги заяви відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи від 01 квітня 2015 року у зв'язку з відсутністю адвоката, та від 28 квітня 2015 року у зв'язку з тим, що він не отримав копії позовної заяви, вважає їх безпідставними, а повідомлені ним причини неявки в судове засідання визнає неповажними, та з урахуванням того, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходило, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Як вбачається з розписки від 07 грудня 2011 року, яка долучена до матеріалів справи, [PERSON], проживаючий в [ADDRESS], на підставі посвідчення водія [NUMBER], виданого 22.07.03 року, отримав у громадянина [PERSON], проживаючого в [ADDRESS], суму в гривнях дев'ять тисяч шістсот гривень і зобов'язується повернути до сьомого лютого 2012 року. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною другою ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ч.1 ст.625 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). За таких обставин, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 12 000 грн. боргу, з яких 9600 грн. - сума отриманої позики та 2400 грн. - сума коштів за користування позикою. В силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved