Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом в Острозький районний суд та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]., право власності на садибний житловий будинок та господарсько-побутові будівлі, що розташовані в [ADDRESS], мотивуючи свою заяву тим, що спадкодавиця своєчасно не виготовила правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння, що позбавляє його можливості оформити своє право на спадщину. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному об'ємі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву з проханням слухати справу в його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Суд, заслухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, рахує позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що у власності [PERSON] перебував житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані в [ADDRESS] Належність [PERSON] зазначеного майна підтверджується випискою з погосподарської книги № 2 с. Білашів Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області, особовий рахунок [NUMBER], відповідно до якої встановлено, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору та рахується за [PERSON] Згідно технічного паспорта від 18.03.2016 року та повідомлення КП «РОБТІ» № 3157 від 18.04.2016 року садибний житловий будинок (А-1) що розташований в [ADDRESS], складається з: коридору - 1-1-1, житлової - 1?1-2, житлової - 1-1-3, житлової - 1-1-4, житлової - 1-1-5, загальною площею 50,7 кв.м., житловою площею 46,1 кв.м., вартістю 26 641 грн., до господарсько-побутових будівель належать: ганок - а - вартістю 399 грн., літня кухня - Б - вартістю 17 457 грн., погріб - Г - вартістю 4 380 грн., сарай - Д - вартістю 10 483 грн., сарай - д - вартістю 1 240 грн., сарай - д-1 - вартістю 3 359 грн., сарай - Ж - вартістю 1 944 грн., огорожа - №1 - вартістю 3 423 грн., ворота - №2 - вартістю 369 грн., колодязь - К - вартістю 1 942 грн., вбиральня - В - вартістю 2 017 грн., всього загальною вартістю 73 654 грн. Даний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями було побудовано у 1959-1979 р.р., про що свідчать відповідний запис у графі «Рік побудови» технічного паспорта від 18.03.2016 року та виписка з погосподарської книги Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області № 222 від 25.03.2016 року. Право власності на вказаний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями зареєстровано не було, про що свідчить інформація з КП «РОБТІ» та відсутність правовстановлюючих документів на вказаний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями. Станом на 1991 рік, садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в [ADDRESS], згідно запису в погосподарській книзі № 2, особовий рахунок [NUMBER], відносився до типу колгоспного двору, та рахувався за [PERSON], дані обставини підтверджуються випискою з погосподарської книги Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області № 222 від 25.03.2016 року. Станом на 1991 рік в садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в [ADDRESS], проживали та були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] Дані обставини підтверджуються довідкою Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області № 224 від 25.03.2016 року. Поняття суспільної групи господарства було припинено 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки № 885-XII було введено в дію Закон України «Про власність». До правовідносин, які виникли до набрання чинності Законом України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору та майно господарств інших суспільних груп, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність відповідного господарства, а саме: право власності на майно, яке належало двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до статті 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв'язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Таким чином, оскільки станом на 1991 рік в садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що відносився до типу колгоспного двору та що розташований в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], а тому з врахуванням вищевказаного, їхні частки як членів колгоспного двору у даному садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями є рівними та становлять по 1/2 частці за кожним. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (актовий запис № 11 від 04.05.2003 року). [PERSON] був батьком позивача, про що свідчить повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 07.11.2007 року, відповідно до якого він вказаний батьком позивача, а [PERSON] - матір»ю (актовий запис № 15 від 03.08.1957 року). На день своєї смерті [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], був зареєстрований та проживав разом з [PERSON] в [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00016496024 виданого 31.03.2016 року та довідкою Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області №311 від 10.05.2016 року. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, оскільки [PERSON] на день смерті [PERSON] перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, проживала та була зареєстрована разом з ним, заяву про відмову від прийняття спадщини не подала, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], та є спадкоємцем за законом після його смерті. Оскільки для [PERSON], як члену колгоспного двору належала 1/2 частка садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в [ADDRESS] дана частка переходить до [PERSON], як спадкоємиці за законом після його смерті. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] встановлено, що [INFO] помела матір позивача - [PERSON] (актовий запис № 19 від 30.11.2006 року). На момент своєї смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] разом з [PERSON] Дані обставини підтверджуються довідкою Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області № 312 від 10.05.2016 року. Після смерті [PERSON] [PERSON] подав до Острозької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за наслідками якої було заведено спадкову справу № 415/2007. Згідно довідки Острозької районної державної нотаріальної контори №358/01-16 від 12.05.2016 року Спадкоємцем за законом є [PERSON], син спадкодавця. [PERSON] також є спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем якого була [PERSON] (дружина спадкодавця), яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Заповітів від імені спадкодавця не посвідчувалося. Відомості про інших спадкоємців в Острозькій районній державній нотаріальній конторі відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Після звернення позивача до державного нотаріуса Острозької районної державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Білашів Острозького району Рівненської області вул. Першотравнева, 43, у такій видачі було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 359/02?31 від 12.05.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вказаних обставин, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за спадкодавцем права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст. 1216, 1261 ЦК України [PERSON] має право на спадщину, то за ним як спадкоємцем за законом слід визнати право власності на садибний житловий будинок та господарсько-побутові будівлі, які знаходяться в [ADDRESS]. Враховуючи викладене та

Outcome: approved