Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначив, що є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . У 2017 році його сусід, [PERSON] розпочав будівництво будинку з порушенням містобудівного законодавства. На всі усні зауваження щодо порушення законодавства відповідач не реагував, а тому позивач звернувся до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради з метою проведення перевірки на об`єкті будівництва. По результатам перевірки встановлено, що будівельні роботи виконуються з порушенням містобудівного законодавства та 14.09.2017 року складено припис №37/17 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а також встановлено термін його виконання. Вказані порушення усунуті не були та 09.11.2017 був складений припис №48/17 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, із встановленням терміну виконання його умов. З огляду на викладене у позові, [PERSON] просить суд зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди користуванням нерухомим майном шляхом знесення власними силами і за рахунок власних коштів самочинно збудований індивідуальний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Лєдньова Д.М. від 14.05.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.06.2018 призначено у цивільній справі № 295/5203/18 судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз». Ухвалою суду від 23.08.2018 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. 09.01.2020 Богунським районним судом м. Житомира постановлено ухвалу, якою задоволено заяву про відвід головуючого по справі - Лєдньова Д.М., а справу направлено для визначення складу суду в порядку ст. 33 ЦПК України. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Слючарчук Н.Ф. від 11.01.2020 року цивільну справу прийнято до свого провадження, а ухвалою суду від 27.10.2020 суддею заявлено самовідвід по справі, матеріали якої передано для розподілу іншому судді, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України. 02.11.2020 суддею Богунського районного суду м. Житомира Зосименком О.М. постановлено ухвалу про прийняття до свого провадження цивільної справи. Постановленою 23.03.2021 ухвалою судом відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом перенесення капітальної будівлі - гаражу, зобов`язання вчинити дії до спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічну позовну заяву та додані документи повернуто [PERSON] . Ухвалою суду від 05.04.2021 задоволено заяву про відвід головуючого по справі - Зосименку О.М., справу направлено для визначення складу суду в порядку ст. 33 ЦПК України. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 09.04.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до свого провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засідання підтримав вимоги позову, з підстав у ньому викладених, просив їх задовольнити. Додав, що вся ділянка по [ADDRESS] належить його довірителю, натомість безпосередньо розташований на ділянці будинок в натурі не поділений і має інших співвласників. Звертав увагу, що хоча знесення самочинно збудованого будинку і є крайнім заходом, однак його перебудову неможливо здійснити та за весь час розгляду справи [PERSON] не здійснював такої перебудови, а також не усунув порушення будівельних норм і правил, наведених у приписах. Більше того, адвокат звертав увагу, що сплативши штраф, відповідач фактично визнав такі порушення. У свою чергу представник відповідача заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що досудового врегулюванні спору між сторонами фактично не відбувалось, а знесення житлового будинку є крайнім заходом і допускається, якщо неможливо здійснити його перебудову. Представник пояснив, що земельна ділянка належить на праві приватної власності його довірителю, який одержав дозвіл на початок виконання будівельних робіт, був розроблений робочий проект і на його підставі видавався будівельний паспорт, будівництво будинку велось приблизно із 2017 року до осені 2019 року та після того зупинилось. [PERSON] намагався перебудувати об`єкт та з даного приводу ним були подані відповідні документи для внесення змін до будівельного паспорта. На думку представника, експертиза у справі проведена з порушенням конституційного права [PERSON] на недоторканість житла та із застосуванням недійсних на даний час ДБН. Разом з тим визнав, що його довіритель не оскаржував приписи. Представник Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, подав кілька клопотань про розгляд справи у його відсутність, у результаті розгляду справи покладається на розсуд суду (т. 1 а.с. 126-127). Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши й дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником 61/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.06.2013 №4624868. Також відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №2311347 від 01.04.2005 позивачу на праві власності належить ділянка за указаною адресою площею 0,0443 га, кадастровий номер 1810136300:10:011:0007 (т. 1 а.с. 6, 7). З матеріалів справи слідує та дана обставина була підтверджена Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 19.08.2020 по справі №806/1711/18, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0412 га, кадастровий номер 1810136300:10:011:0017, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т. 2 а.с. 5-7). 29.11.2016 Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради [PERSON] видано будівельний паспорт № 226/2016 будівництва житлового будинку на власній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 197-198). На підставі даного будівельного паспорта, за заявою позивача 07.12.2016 Управління ДАБК Житомирської міської ради зареєструвало повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЖТ062163421077 (т. 1 а.с. 176). Також із матеріалів справи вбачається, що управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради було проведено три позапланових перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, на об`єкті будівництва за адресою: [ADDRESS] . 22.08.2017 року [PERSON] звернувся із письмової заявою на ім`я начальника Управління ДАБК Житомирської міської ради, в якій просив перевірити в складі комісії чи правильно ведеться будівництво житлового будинку по [ADDRESS] (т. 1 а.с. 172). Так, Управління ДАБК Житомирської міської ради за результатами проведення у період із 08.09.2017 по 14.09.2017 позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт склало акт про те, що на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] ведеться будівництво одноквартирного житлового будинку із порушенням містобудівного законодавства, а саме: розміщення житлового будинку на земельній ділянці не відповідає Схемі забудови земельної ділянки відповідно до наданого Будівельного паспорту №226/2016 від 29.11.2016 року (т. 1 а.с. 160-168). За результатами указаної перевірки 14.09.2017 року головним спеціалістом сектору по проведенню перевірок Управління ДАБК Житомирської міської ради Карпович В.М. винесено припис №37/17, в якому спеціаліст з метою усунення виявлених порушень вимагала усунути наведені у приписі правопорушення згідно вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті за адресою: [ADDRESS] у термін до 13 жовтня 2017 року. Примірник припису у той же день отримав безпосередньо [PERSON] , про що особисто розписався (т. 1 а.с. 159). Крім цього, 19.09.2017 начальником Управління ДАБК Житомирської міської ради Кондратюком С.М. винесено постанову №28-Ф по справі про адміністративне правопорушення, на підставі якої відповідача визнано винним у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., який було сплачено у той же день [PERSON] (т. 1 а.с. 169-171). У період із 26.10.2017 по 08.11.2017 року посадовими особами управління ДАБК Житомирської міської проводилася ще одна позапланова перевірка дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: будівництво житлового будинку, розташованого у [ADDRESS] , за результатами якої складено відповідний акт. Згідно з актом, позапланова перевірка проводилась з метою з`ясування виконання припису за адресою : [ADDRESS] та за наслідками перевірки було встановлено, що станом на 08.11.2017 гр. [PERSON] не виконано умов припису № 37/17 від 14.09.2017 року (т. 1 а.с. 142-150). Як у і попередній раз, за результатами даної перевірки 09.11.2017 головним спеціалістом сектору по проведенню перевірок управління ДАБК Житомирської міської ради Карпович В.М. винесено припис №48/17, в якому спеціаліст з метою усунення виявлених порушень вимагала усунути наведені у приписі правопорушення згідно вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил у термін до 09 січня 2018 року, а саме: привести земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану, шляхом демонтажу розпочатого будівництвом житлового будинку. Примірник припису у той же день отримав безпосередньо [PERSON] , про що особисто розписався (т. 1 а.с. 151). 13.11.2017 заступником начальником управління ДАБК Житомирської міської ради Магдюк О.А. винесено постанову №39-Ф по справі про адміністративне правопорушення, на підставі якої відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн., який було сплачено 17.11.2017 [PERSON] (т. 1 а.с. 152-153). Суд не бере до увагу акт, складений управлінням ДАБК Житомирської міської ради за результатами проведення у період із 01.10.2018 по 02.10.2018 позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкті, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки останній враховував виданий на підставі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 у справі №806/1711/18 будівельний паспорт зі змінами №77-а/2018 від 18.07.2018 року. Разом з тим судом встановлено, що указане рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 було скасовано постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2020. За словами сторін, постанова суду апеляційної інстанції була остаточною і у касаційному порядку не оскаржувалась (т. 1 а.с. 130-138, т. 2 а.с. 5-7). За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи на підставі ухвали суду судовим експертом Свістуновим І.С. складено висновок експерта №63/02-2019 від 28.02.2019. Відповідаючи на поставлені судом в ухвалі питання експерт у даному висновку вказав, що «Будівельні роботи по будівництву житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , станом на дату проведення дослідження, не проводяться. В несучих конструктивних елементах даного будинку наявні діагональні, вертикальні та горизонтальні тріщини розкриттям до 25 мм, що порушує вимоги ДБН В.1.2-14-2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ». За результатами проведеного дослідження встановлено, що відстань від незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] становить 4,43 м, що: ? не відповідає вимогам пункту 3.25* та обов`язковому Додатку 3.1 (таблиця 1) ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», який діяв до 1 вересня 2018 року, згідно яких відстань між будинками із ступенем вогнестійкості III та IV, повинна становити не менше 10,0 м; ? не відповідає вимогам пункту 15.2.2* (таблиця 15,2) ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», який діє з 1 вересня 2018 року, у відповідності до якого відстань між будинками із ступенем вогнестійкості III та IV, повинна становити не менше 10,0 м; відстань від незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] до гаражу (літ. «Г») за адресою: [ADDRESS] становить 2,75 м, що: ? не відповідає вимогам пункту 3.25* та обов`язковому Додатку 3.1 (таблиця 1) ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», який діяв до 1 вересня 2018 року, згідно яких відстань між будинками зі ступенем вогнестійкості III та IІІ повинна становити не менше 8,0 м; ? не відповідає вимогам пункту 15.2.2* (таблиця 15.2) ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», який діє з 1 вересня 2018 року, згідно яких відстань між будинками зі ступенем вогнестійкості III та III повинна становити не менше 8,0 м; ? не відповідає вимогам пункту 7.50* (таблиця 7.5) ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», який діяв до 1 вересня 2018 року, яким визначено мінімальну відстань між гаражем та житловим будинком в розмірі не менше 10,0 м; ? не відповідає вимогам пункту 10.8.8 (таблиця 10.6) ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», який діє з 1 вересня 2018 року, яким визначено мінімальну відстань між гаражем (III ступеню вогнестійкості) та житловим будинком в розмірі не менше 12,0 м; відстань від незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] до паркану між будинковолодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] становить 1,45 м, що не відповідає вимогам п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», який діє з 1 вересня 2018 року, яким визначено мінімальну відстань на рівні не менше 3,0 метрів». Поряд з цим експерт не зміг встановити відповідність фактичного розташування будинку на земельній ділянці схемі розміщення будинку, а також відповідність виконання будівельних робіт даним будівельного паспорту №226/2016 від 29.11.2016, оскільки його клопотання від 14.09.2018 не було задоволено в частині надання будівельного паспорту № 226/2016 від 29.11.2016 року (т. 1 а.с. 73-99). Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з положеннями статей 386, 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Згідно з частиною третьою статті 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані, або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Виходячи зі змісту цієї норми, самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній. Під істотним порушенням будівельних норм і правил необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах (власник, користувач земельної ділянки, відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування), можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. За змістом зазначених норм у поєднанні з положеннями статей 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. Таким чином, інші особи можуть заявляти вимоги про проведення перебудови чи знесення самочинного будівництва за умови доведеності факту порушення їх прав самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 16 Закону України «Про основи містобудування» будівельні норми, державні стандарти, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів з урахуванням соціальних, природно-кліматичних, гідрогеологічних, екологічних та інших умов і спрямовані на забезпечення формування повноцінного життєвого середовища та якнайкращих умов життєдіяльності людини. Будівельні норми, державні стандарти, норми і правила щодо планування, забудови та іншого використання територій, проектування і будівництва об`єктів містобудування розробляються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, іншими центральними органами виконавчої влади в порядку, визначеному законом. Відповідно до положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» будівництво повинно здійснюватися з урахуванням вимог містобудівної документації і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України, а саме: якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; якщо така забудова порушує права інших осіб; якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення. Розглядаючи позови про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положень частини сьомої статті 376 ЦК України, суди мають встановлювати чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкта та чи відмовляється ця особа від такої перебудови. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. В ході розгляду справи судом було встановлено та дані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, що будівництво житлового будинку по [ADDRESS] ведеться відповідачем з істотним порушенням будівельних норм і правил, вимог містобудівного законодавства, стосовно [PERSON] посадовою особою Управління ДАБК Житомирської міської ради виносились приписи, в яких остання вимагала усунути наведені у приписах порушення спочатку шляхом приведення будівництва відповідно до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а у подальшому і безпосередньо шляхом демонтажу розпочатого будівництвом житлового будинку. Натомість відповідачем дані приписи виконано не було. Також [PERSON] був двічі притягнутий до адміністративної відповідальності та нього були накладені адміністративні стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративних правопорушень, а саме у зв`язку із виконанням будівельних робіт з порушенням містобудівного законодавства та з огляду на невиконання умов припису. До того ж відповідач у кожному випадку сплатив суму штрафу, що певною мірою свідчить про його згоду із притягненням до адміністративної відповідальності. При цьому [PERSON] всупереч вимогам статті 81 ЦПК України не надав суду належних і достатніх доказів на підтвердження узаконення ним самочинного будівництва щодо якого виносились приписи, у тому числі й про знесення будинку, або про приведення будівництва житлового будинку відповідно до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про порушення прав [PERSON] внаслідок самочинного будівництва, здійсненого відповідачем, та наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача за власний кошт знести самочинно збудований індивідуальний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 3 575 грн., а також суд стягує із [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., від сплати якого [PERSON] звільнений згідно з п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на наведене,

Outcome: approved