Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 7/10 частин земельної ділянки з кадастровим номером 6325158200:00:015:0046, яка за життя належала [PERSON]. Позивач [PERSON] посилається на наступне. 07 квітня 2013 року помер його батько [PERSON], який постійно проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, кадастровий номер 6325158200:00:015:0046, яку було виділено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зазначена земельна ділянка належала спадкодавцеві та його брату [PERSON] на праві спільної власності, без визначення часток. Вказуючи на те, що йому було відмовлено в оформленні права на спадщину, оскільки що розмір частки земельної ділянки, що належала спадкодавцеві, за його життя встановлено не було, позивач просить суд задовольнити позов. 20.06.2014 року до Харківського районного суду Харківської області з зустрічною заявою до [PERSON] звернувся [PERSON] та просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6325158200:00:015:0046, яку було виділено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Сторони в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, ознайомившись з позовною та зустрічною заявами та доданими до них матеріалами, розглянувши письмові заяви сторін, визначивши відповідно до них правовідносини, приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка, кадастровий номер 6325158200:00:015:0046, яку було виділено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належала спадкодавцеві [PERSON] та його брату [PERSON] на праві спільної власності, без визначення часток. Викладене підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Покотилівка, вулиця Інтернаціональна, 34, виданими на підставі Рішення ХХ сесії VI скликання Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області від 20.07.2012 року (а.с. 4-7). 07 квітня 2013 року [PERSON] помер. Спадкодавець мав на праві власності 7/10 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд та частину земельної ділянки до цього ж нерухомого майна. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯМ № 990401, виданого та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Покотилівською селищною радою Харківського району Харківської області 28.12.2012 року за № 632515821012422, та Міськрайонним управлінням Держкомзему у міста Люботин і Харківському районі Харківської області 29.12.2012 року спадкодавець володів земельною ділянкою, яка знаходиться в с. Покотилівка Харківського району Харківської області, вулиця Інтернаціональна, 34 на праві спільної сумісної власності, тобто ідеальна (арифметична) частка земельної ділянки власник за життя не визначив. В звязку з викладеним позивачу [PERSON], який фактично прийняв спадщину, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку (а.с. 2). Аналогічним чином, зазначена обставина перешкоджає позивачу за зустрічним позовом визначити ідеальну (арифметичну) частку зазначеної земельної ділянки Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець має прийняти спадщину в порядку та строки, передбачені ст.1269, ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. В письмових заявах сторони по справі не заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог, викладених в первісному та зустрічному позові.

Outcome: approved