Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Маловисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області про встановлення факту належності майна померлому та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами, які розташовані в [ADDRESS]. За життя [PERSON], 17 січня 1996 року склала заповіт на користь позивача. У встановлений законом строк позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], шляхом вступу в управління майном. 5 липня 2016 року рішенням Маловисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області позивачу була передана у власність земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га., що розташована в [ADDRESS]. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними побудовами, які розташовані в [ADDRESS], позивачу було відмовлено в його видачі в зв'язку з відсутністю реєстрації права власності за померлою на дане нерухоме майно. Тому позивач прохає суд встановити факт належності померлій [INFO] [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку з надвірними побудовами, які розташовані в [ADDRESS] та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на дане нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, хоча і були своєчасно та належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, але надали заяви в яких прохають суд справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1268, 1296 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] в с. М.Вистороп Лебединського району Сумської області померла [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина, що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 7). З довідки виданої виконавчим комітетом Маловисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області від 29 червня 2016 року № 275 вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Разом з нею на момент смерті ніхто не проживав. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Маловисторопською сільською радою 17 січня 1996 року та не скасовувався. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] (а.с. 8). З довідки-характеристики на будинок, виданої виконавчим комітетом Маловисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області, вбачається, що згідно записів у погосподарській книзі за №0087, житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], зареєстрований за [PERSON] Загальна вартість нерухомого майна становить 4995 грн. (а.с. 9). З довідки комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради» від 7 липня 2016 року №547 вбачається, що право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, який розташований в [ADDRESS], не зареєстровано. Вартість житлового будинку з надвірними будівлями становить 4995 грн. На земельній ділянці розташовано: дерев'яний житловий будинок під літ. «А», загальною площею 41,0 кв.м, житловою площею 23,9 кв.м.; тамбур дощатий під літ. «а» (а.с. 10). На підставі рішення Маловисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області від 5 липня 2016 року вбачається, що [PERSON] наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Постановою приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] від 14 липня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними побудовами, який розташований в [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказаний будинок за померлою (а.с. 15). Із спадкової справи наданої приватним нотаріусом Лебединського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] від 25 серпня 2016 року № 1960/01-16, вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], заведена спадкова справа за заявою [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався виконавчим комітетом Маловисторопської сільської ради 17 січня 1996 року. Згідно зазначеного заповіту [PERSON] усе своє майно заповідала [PERSON] (а.с. 20-24). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо пояснили, що померла [PERSON] є далекою родичкою позивача. Вона була одинокою та проживала в [ADDRESS], в своєму господарстві. Після смерті [PERSON] позивач вступив в управління майном, а саме, розпорядився майном та користувався земельною ділянкою. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт належності померлій [PERSON], житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований в [ADDRESS], знайшов підтвердження в судовому засіданні, тому позивач має право на спадщину за законом на дане нерухоме майно. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved