Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 04.09.2012 року у виконавчому комітеті Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис № 05. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги в основному мотивує тим, що стосунки між ними протягом двох останніх років поступово погіршувалися, відповідач почав зловживати алкогольними напоями, перебуваючи у нетверезому стані вчиняв сварки, лаявся, ображав її, погрожував фізичною розправою, інше, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення подружніх відносин, більше чотирьох місяців проживають окремо. Вказала, що між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, не бажає з ним перебувати у шлюбі, а збереження такого буде суперечити її інтересам та інтересам дітей, тому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. Позивачка в підготовче засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглядати у її відсутності (а.с. 25-26). Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, просив про розгляд справи у його відсутності (а.с. 27-28). У підготовче засідання учасники судового процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За положеннями ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З позовної заяви, заяв сторін, долучених до справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 6, 7) вбачається, що сторони 04.09.2012 р. зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис № 05. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , не підтримують подружніх стосунків майже рік, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому згідно ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України є всі підстави для розірвання шлюбу. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 13.05.2021 р. сторонам надавався двохмісячний строк на примирення (а.с. 20-21), який позитивного наслідку не мав. Відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. ч. 3, 4 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаємопідтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб, протягом двох місяців, наданих судом для примирення, ситуація не змінилася, а тому суд не вбачає підстав для збереження шлюбу. Згідно з ч. 4 ст.\~206\~Цивільного процесуального\~кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи добровільну згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, формально існуючий шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, заяві відповідача, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стало неможливим та суперечитиме їх інтересам. Враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , заяви сторін, те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд приходить переконання, що підстав для збереження шлюбу немає, а тому вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені нею витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved