Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом, вимоги якого уточнила, до Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та на будівельні матеріали, розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , який в свою чергу успадкував будівельні матеріали в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності на вказані житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та на будівельні матеріали, в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно та належну їй частину домоволодіння. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON] , який був головою двору, та [PERSON] (позивачка) значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 18, 80). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 02.07.2019 року, житловий будинок (літера А), господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] побудовані у період з 1930 по 1970 роки та не є самовільним будівництвом (а.с. 5-7, 77-79). Проте, згідно копії технічного паспорту на об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку від 02.07.2019 року за цією ж адресою: [ADDRESS] , значиться незавершений будівництвом житловий будинок (літера Б), готовністю 41% (а.с. 8-10). Так, згідно копії будівельного паспорту, 10.04.1986 року [PERSON] , на підставі рішення виконкому Тлумацької районної Ради народних депутатів від 09.04.1986 року, було надано дозвіл на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво житлового будинку в [ADDRESS] , а також встановлено в натурі межі земельної ділянки площею 0,08 га, виділеної для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель (а.с. 12-16). Згідно довідок ФОП [PERSON] від 02.07.2019 року та 31.07.2019 року інвентаризаційна вартість незавершеного будівництва, розташованого по [ADDRESS] , складає 73250 грн. та при будівництві використовувались такі будівельні матеріали та обладнання: фундамент - бутобетон; стіни - цегла; перегородки - цегла; дах і покрівля - шифер (а.с. 11, 82). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] (позивачка) в рівних долях (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення матеріалів). Отже, [PERSON] належали будівельні матеріали, які були використані при будівництві незавершеного будівництвом житлового будинку (літера за планом - «Б»), готовністю 41%, загальною вартістю 73250,0 грн., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 28.03.1982 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 23). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] (позивачка), [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24). [INFO] [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 20). [INFO] [PERSON] (батько) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 21). Ще за життя [PERSON] (батько) посвідчив на ім`я доньки [PERSON] (позивачка) заповіт від 25.06.2002 року, яким заповів їй все належне йому на день смерті майно (а.с. 19). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців - [PERSON] (мати) та [PERSON] (батько), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (батько) прийняв спадщину в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] (мати), оскільки він вступив в управління спадковим майном, проводив похорон дружини, проживав разом з нею та вів з нею спільне господарство (довідка Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 254 від 09.07.2019 року, а.с. 17). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 520/01-16 від 08.08.2019 року (а.с. 84), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 500/01-16 від 26.07.2019 року (а.с. 39) та [PERSON] № 01-16/639 від 29.07.2019 року (а.с. 75) спадкова справа після смерті [PERSON] (мати) не заводилась. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , оскільки вона вступила в управління спадковим майном, проводила похорон батька, проживала разом з ним та вела з ним спільне господарство (довідка Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 254 від 09.07.2019 року, а.с. 17). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 96/2016 від 26.05.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Водославською Н.В. після смерті [PERSON] (а.с. 39-74), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS] , в т.ч. на належну їй 1/2 частину домоволодіння та на 1/2 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , а також на будівельні матеріали, загальною вартістю 73250 грн., що знаходяться по [ADDRESS] , які були використані при будівництві незавершеного будівництвом житлового будинку (літера «Б), готовністю станом на день подання позову 41 %, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який в свою чергу успадкував їх в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] (мати). Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, та на незавершене будівництво житлового будинку, розташовані по [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності на вказане спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. за № 456/02-31 від 10.07.2019 року (а.с. 23). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також на будівельні матеріали. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме в сумі 724,0 грн. На підставі ст.ст. 535, 548, 549, 553, 560, 561, ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 316-319, 391, 392 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved