Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, а пізніше із заявами про збільшення позовних вимог в яких просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 7694,28 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку з 13 січня 2017 року по день ухвалення рішення суду, а всього у сумі 56134,28 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він з 06 квітня 2016 року по 12 січня 2017 року працював в ТОВ «Колективне будівельно-монтажне підприємство «Демос» на посаді інженера кошторисника. При звільненні, 13 січня 2017 року, йому було видано трудову книжку, але не проведено остаточного розрахунку по заробітній платі, так заборгованість по заробітній платі становить 7694,28 грн., з яких: за вересень 1811,25 грн., за жовтень 2016 року 1811,25 грн., за листопад 2016 року 1811,25 грн., за січень 2017 року 1120,00 грн.. компенсацію за не використану відпустку 1140, 53 грн. Проте його неодноразові звернення до адміністрації підприємства з проханням провести повний розрахунок по заробітній платі та надати відомості про нарахування за період з 06 квітня 2016 року по 12 січня 2017 року результатів не дали. До цього часу заборгованість по заробітній платі не виплачена, повний розрахунок не проведено, у звязку з чим він просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, та середній заробіток за час затримки розрахунку з 13 січня 2017 року по день ухвалення рішення суду у сумі 48440,00 грн., виходячи з мінімального розміру заробітної плати станом на 01 січня 2017 року, тобто 3200 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву та заяви про збільшення позовних вимог підтримав та просив їх задовольнити. Представники відповідача: [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що відповідачем в повному обсязі виплачено позивачу заробітну плату на день звільнення, крім того за позивачем залишилась заборгованість перед підприємством за авансовими виплатами в розмірі 1266, 74 грн., у звязку з чим вважають, що відповідачем не порушувались права позивача, тому вважають позовну заяву не обґрунтованою та просить відмовити в її задоволенні. Суд, заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.115 КЗпУкраїни, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів; до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум; до ст. 117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.99 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Так, судом встановлено, що 05 квітня 2016 року [PERSON] подав на імя директора ТОВ «КБМП «Демос» заяву про прийняття його на посаду кошторисника з 06 квітня 2016 року з оплатою праці відповідно до штатного розпису. 06 квітня 2016 року [PERSON] прийнято до ТОВ «КБМП «Демос» на посаду кошторисника, з оплатою праці, згідно штатного розпису (Наказ № 2-к від 05 травня 2016 року). 12 січня 2017 року [PERSON] звільнено з займаної посади, відповідно до його заяви від 12 січня 2017 року, за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України (Наказ № 2-к від 12 січня 2017 року). З витягу з штатного розпису ТОВ «КБМП «Демос», вбачається, що посадовий оклад кошторисника становить: станом на 22 вересня 2015 року 1400,00 грн.; станом на 25 квітня 2016 року 1500,00 грн.; станом на 01 грудня 2016 року 1600,00 грн.; станом на -1 січня 2017 року 3200,00 грн. Згідно наданих відповідачем розрахункових листів [PERSON] заробітну плату: за квітень 2016 року нараховано в розмірі 1200,00 грн., до виплати - 966,00 грн., борг підприємства на кінець місяця - 966,00 грн.; за травень 2016 року нараховано - 1500,00 грн., до вплати - 1207,50 грн., борг підприємства на кінець місяця 2173,50 грн.; за червень 2016 року нараховано - 1500,00 грн., до виплати 1331,52 грн., всього виплачено 4000,00 грн., борг підприємства на кінець місяця відсутній, переплата становить 494,98 грн.; за липень 2016 року нараховано - 1500,00 грн., до виплати - 1331,52 грн., всього виплачено 4300,00 грн., борг підприємства на кінець місяця відсутній, переплата становить 3463,46 грн.; за серпень 2016 року нараховано - 2250,00 грн., до виплати - 1811, 25 грн., всього виплачено 4000,00 грн., борг підприємства на кінець місяця відсутній, переплата становить 5652,21 грн.; за вересень 2016 року нараховано - 2250,00 грн., до виплати - 1811,25 грн., борг підприємства на кінець місяця відсутній, переплата становить 3840,96 грн.; за жовтень 2016 року нараховано - 2250,00 грн., до виплати 1811,25 грн., борг підприємства на кінець місяця відсутній, переплата становить 2029,71 грн.; за листопад 2016 року нараховано - 2250,00 грн., до виплати - 1811,25 грн., борг підприємства на кінець місяця відсутній, переплата становить 218,46 грн.; за грудень 2016 року нараховано - 2400,00 грн., до виплати - 1932,00 грн., всього виплачено 4800,00 грн., борг підприємства на кінець місяця відсутній, переплата становить 3086,46 грн.; за січень 2017 року нараховано - 2260,53 грн., з яких: 1120,00 грн. оклад за днями, 1140,53 грн. відпускні; до виплати - 1819,72 грн., борг підприємства на кінець місяця відсутній, переплата становить 1266,74 грн., в яких дні та години нарахування заробітної плати відповідають наданим відповідачем табелям обліку робочого часу ТОВ «КБМП «Демос». Отримання позивачем, зазначених в розрахункових листах, сум заробітної плати, також підтверджуються відомостями на виплату грошей, відповідно до яких [PERSON] отримав: за травень 2016 року 4000,00 грн. (відомість № 24); за червень 2016 року - 4300, 00 грн. (відомість № 36); за липень 2016 року 4000,00 грн. (відомість № 49); за листопад 2016 року 2400 грн. (відомість № 102); за грудень 2016 року 2400 грн. (відомість № 107). Також, нарахування та виплата заробітної плати позивачем, зазначеної у розрахункових листах, підтверджується наданими відповідачем податковими розрахунками сум доходу, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, з яких вбачається, відповідно до податкового номеру, позивачу за 2 квартал 2016 року нараховано суму доходу 2700,00 грн. та 1500,00 грн.; за 3 квартал 2016 року 4500,00 грн. та 1500,00 грн.; за 4 квартал 2016 року 6900,00 грн., за 1 квартал 2017 року 2260,53 грн. 02 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до директора ТОВ «КБМП «Демос» з заявою в якій просив провести з ним повний розрахунок при звільненні та виплатити заборгованість по заробітній платі за період з 06 квітня 2016 року по 12 січня 201 року, та для уточнення суми заборгованості надати: копії відомостей за період 06 квітня 2016 року по 12 січня 2017 року; виписки з наказів про направлення у відрядження та відомості про виплату добових, копії табелю обліку робочого часу за період з 06 квітня 2016 року по 12 січня 2017 року, та копію трудового договору, який, відповідно до повідомлення, отримано відповідачем 06 лютого 2017 року. 20 лютого 2017 року ТОВ «КБМП «Демос» надано відповідь № 23 на заяву [PERSON] від 02 лютого 2017 року, відповідно до якої запитана ним інформація, в листі від 02 лютого 2017 року, буде надана підприємством до 22 березня 2017 року, разом з цим просять повідомити строк погашення ним заборгованості за виданими авансами по заробітній платі в розмірі 1266,74 грн., яка отримана позивачем, відповідно до повідомлення 03 березня 2017 року. 21 березня 2017 року ТОВ «КБМП «Демос» надано відповідь № 43 на заяву позивача від 02 лютого 2017 року, з розрахунковими листами за квітень 2016 року січень 2017 року, відповідно до якої позивач за родом своєї діяльності у відрядження не направлявся за відсутності потреби, яка отримана позивачем, відповідно до повідомлення 28 березня 2017 року. Відповідно до довідки № 23 від 19 липня 2017 року, наданої відповідачем, [PERSON] працюючи на посаді інженер кошторисник ТОВ «Колективне будівельно-інженерне підприємство «Демос» за період з 06 квітня 2016 року по 13 січня 2017 року склав 19 360,53 грн. За таких підстав, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, суд вважає доведеним, що позивач з 06 квітня 2016 року по 12 січня 2017 року працював в ТОВ «Колективне будівельно-монтажне підприємство «Демос» на посаді кошторисника, та отримував заробітну плату згідно штатного розпису, та на день звільнення позивачу, як працівнику виплачено всі суми, що належать йому від підприємства, що позивачем в судовому засіданн не спростовано належними та допустими доказами, у зв`язку з чим позовна заява задоволенню не підлягає за необгрунтованістю. При цьому, посилання позивача, на той факт, що його заробітна плата, за усною домовленістю між ним та директором підприємства, становила більший розмір, ніж зазначено у штатному розписі, суд до уваги не приймає, як такий, що не підтверджений належними та допустими доказами в судовому засіданні, крім того позивач не зміг повідомити, обумовлений ними розмір такої заробітної плати. Отже, позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed