Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом в будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований в належному йому будинку, однак тривалий час не проживає, не несе витрати по утриманню будинку, що чинить йому перешкоди в оформленні субсидії на оплату комунальних послуг. Відповідач має окреме житло в якому постійно проживає. Добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом в будинку [ADDRESS] . Ухвалою [ADDRESS] -Подільського міськрайонного суду від 22 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29 січня 2019 року справа призначена до розгляду. В суді позивач та його представник позов підтримали, просять задовольнити. В суді представник відповідача позов не визнала, заперечила проти його задоволення, мотивуючи тим, що для відповідача даний будинок є постійним місцем проживання, а не проживає з поважних причин через неприязні відносини з колишньою дружиною, до недавнього часу саме він ніс витрати на утримання житла, а не позивач, даний будинок побудований ним, а документи, що посвідчують право власності позивача мають виправлення та протиріччя, що викликає сумніви у правомірності набуття відповідачем права власності на спірне житло, просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи суд встановив наступне. Згідно із статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, в тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні своєю власністю. Відповідно до частини четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з частиною другою статті 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Відповідач у розумінні вимог статті 3 СК України та частини другої статті 64 ЖК УРСР є членом сім`ї власника житлового будинку, оскільки зареєстрований у спірному будинку як член сім`ї власника житла. Предметом доказування у даній справі, з урахуванням змісту позовних вимог та правових підстав, за яких ці вимоги пред`явлено позивачем, є відсутність або непроживання відповідача без поважних причин понад один рік в будинку позивача. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.09.2010 р. [PERSON] є власником жилого будинку з прибудовами, майстерною гаражем за адресою [ADDRESS] . Право власності [PERSON] зареєстровано Кам`янець-Подільським МБТІ 09.09.2010 р. Відповідно до довідки виконавчого комітету Рихтівської сільської ради, Кам`янець-Подільського району № 531/02-22 від 06.11.2018 р. в будинку [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , чоловік, [PERSON] , син. [PERSON] зареєстрований, але не проживає. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 15 листопада 2018 року розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов від 26 жовтня 2018 р., 05 листопада 2018 р., 28 грудня 2018 р., 04 січня 2019 р., [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але не проживає. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали, що [PERSON] близько 3-4 років не проживає за місцем реєстрації. [PERSON] створив сім`ю з іншою жінкою і проживає з нею за іншою адресою в м. Кам`янці-Подільському. [PERSON] фактично виселився з будинку за власним бажанням. Будь-яких перешкод в проживанні [PERSON] в будинку [PERSON] не створював. Як роз`яснено у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності, зокрема, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї, суд може продовжити пропущений строк. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил процесуального закону щодо оцінки доказів. У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження поважності причин відсутності [PERSON] у будинку [ADDRESS] понад один рік. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] буває в будинку періодично, минулої осені міняв на подвір`ї насос, але в с. Рихта він постійно не проживає, адресу постійного проживання [PERSON] не знає. Долучені до матеріалів справи копії квитанцій про оплату за споживання електроенергії не підтверджують їх оплату саме [PERSON] , оскільки платежі вчинені від імені [PERSON] Відповідачем не надано доказів на підтвердження неприязнених відносин з колишньою дружиною [PERSON] , яка проживає в спірному будинку. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позов заявлений на захист прав власника житла та членів його сім`ї на отримання субсидії на оплату комунальних послуг. Згідно інформації управління соціального захисту населення Кам`янець-Подільської райдержадміністрації № 03-194 від 13.06.2019 р. [PERSON] за адресою [ADDRESS] призначалась житлова субсидія з 01.12.2017 р. по 31.03.2018 р., надалі субсидія не призначалась. Згідно інформації Рихтівської сільської ради № 186-02-26 від 07.06.2019 р. документи, на підставі яких вносилися виправлення у адресу домоволодіння, а саме рішення виконавчого комітету сільської ради № 41 від 19.08.2010 р. в сільській раді відсутні. Право власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] . Таким чином заперечення відповідача, щодо правомірності набуття позивачем права власності, не підтверджені належними доказами. Суд вважає, що зібраними у справі доказами підтверджується, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин понад 1 рік, за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved