Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною заявою мотивуючи її тим, що він - [PERSON] , народився [INFO] в с. Руське Поле, Тячівського району, Закарпатської області. [INFO] року заявнику повторно видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Вказане свідоцтво про народження йому було видано на російській мові та в ньому його прізвище зазначено як «[PERSON] ». Однак, як виявилося, під час реєстрації народження [PERSON] органом ДРАЦС була допущена помилка при перекладі його прізвища з російської на українську мову, а саме: замість правильного «[PERSON] » вказано невірно «[PERSON] ». Заявник вказує, що про той факт, що правильним його прізвищем є саме «[PERSON] », а не «[PERSON] », свідчать також і інші документи, видані на його ім`я, в тому числі, але не виключно, зокрема: паспорт громадянина України [NUMBER] виданий 26.08.2014 року Ужгородським МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області; облікова картка платника податків № [NUMBER] від 08.07.1997р.; свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 29.12.2004р.; свідоцтво про укладення шлюбу видане повторно Серія [NUMBER] ; свідоцтво про восьмирічну освіту № [NUMBER] від 11.06.1984р. (видане як на українській так на російській мові); диплом про закінчення базової вищої освіти ВК [NUMBER] від 01.06.2012р.; видані повторно свідоцтва про народження його синів [PERSON] та [PERSON] ( [NUMBER] та [NUMBER] від 10.07.2000р. відповідно); свідоцтва про народження його онуків [PERSON] та [PERSON] (Серія [NUMBER] від 06.02.2013р. та Серія [NUMBER] від 24.04.2009р. відповідно). Однак, допущена при реєстрації народження помилка створює для нього перешкоди у реалізації його прав та унеможливлює отримання правовстановлюючих документів, які вимагають підтвердження правильності написання прізвища. Станом на сьогодні така неправильність не дає йому можливості отримати паспорт для виїзду за кордон. За таких обставин [PERSON] просить суд встановити факт неправильності у актовому записі про його народження №23 від 13.06.1969 року, складеного виконкомом Руськополівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, в частині невірного зазначення його прізвища « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », та внести зміни у вказаний актовий запис, а саме: виправити його прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В судове засідання заявник не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. В той же час, представник заявника - адвокат Йосипчук О.В. подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності [PERSON] , зазначивши, що заявлені [PERSON] вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступного висновку. Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 та ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. (ч.1 ст.294 ЦПК України). Як встановлено в ході розгляду справи, [PERSON] , народився [INFO] в с.Руське Поле, Тячівського району, Закарпатської області. [INFO] року заявнику повторно видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Вказане свідоцтво про народження йому було видано на російській мові та в ньому його прізвище зазначено як « [PERSON] ». Однак, під час реєстрації народження [PERSON] органом ДРАЦС була допущена помилка при перекладі його прізвища з російської на українську мову, а саме: замість правильного « [PERSON] » вказано невірно « [PERSON] ». Про той факт, що правильним прізвищем заявника є саме « [PERSON] », а не « [PERSON] », свідчать також і інші документи, видані на його ім`я, в тому числі, але не виключно, зокрема: паспорт громадянина України [NUMBER] виданий 26.08.2014 року Ужгородським МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області (в якому вказане його прізвище і на російській мові); облікова картка платника податків № [NUMBER] від 08.07.1997р.; свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 29.12.2004р.; свідоцтво про укладення шлюбу видане повторно Серія [NUMBER] ; свідоцтво про восьмирічну освіту № [NUMBER] від 11.06.1984р. (видане як на українській так на російській мові); диплом про закінчення базової вищої освіти ВК [NUMBER] від 01.06.2012р.; видані повторно свідоцтва про народження його синів [PERSON] та [PERSON] ( [NUMBER] та [NUMBER] від 10.07.2000р. відповідно); свідоцтва про народження його онуків [PERSON] та [PERSON] (Серія [NUMBER] від 06.02.2013р. та Серія [NUMBER] від 24.04.2009р. відповідно). Відповідно до вимог п.1 та п.2 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за №719/4940, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Згідно ч.3 та ч.4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження (ст. 144 СК України). Разом з тим, як встановлено судом, під час реєстрації народження дитини [PERSON] державним органом реєстрації актів цивільного стану була допущена помилка при перекладі його прізвища з російської на українську мову, а саме: замість правильного « [PERSON] » вказано невірно « [PERSON] ». Відповідно до п.1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Згідно п.1.7 вказаних Правил - зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з метою вирішення питання внесення змін до актового запису про народження та виправлення прізвища у ньому, звертався до Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), однак отримав відповідь, викладену у висновку про неможливість внесення змін до актового запису цивільного стану від 16.01.2020 року. З тексту вказаного висновку вбачається, що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження заявника №23 від 13.06.1969р., складеного виконкомом Руськополівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області вказано прізвище дитини « [PERSON] ». Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи. Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. У пункті 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, передбачено, що однією із підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно роз`яснень, що містяться в пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження). У пункті 11 даної Постанови зазначено, що суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що встановлення неправильності в актовому записі про народження заявника породжує для нього юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією прав на отримання правовстановлюючих документів, прав на отримання документів для виїзду за кордон, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, і заявник у зв`язку з цим не має іншої можливості виправити допущену у ньому помилку у написанні його прізвища, і усунення вказаної помилки можливо лише у судовому порядку шляхом встановлення неправильності в актовому записі про народження та внесення до нього змін, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved