Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], у якому просив визнати за ним право приватної власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що з 07 серпня 2004 року по 10 грудня 2014 року він з відповідачем перебував у шлюбі. В період шлюбу сторонами за спільні кошти була придбана квартира [ADDRESS], право власності на яку було зареєстровано за відповідачем [PERSON] Виконавчий комітет Харківської міської ради рішенням від 24.07.2013 р. № 480 провів заміну найменування вулиці Шкільної в смт Кулиничі Харківського району Харківської області на вул. Грищенка у місті Харкові та, відповідно, номер будинку 3-А по вул. Шкільній був замінений на № 18 по вул. Грищенка. На теперішній час згоди у питанні розподілу квартири [PERSON] та [PERSON] не досягли, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково. Просили визнати за позивачем право власності на 1/3 частку спірної квартири, посилаючись на те, що після розлучення з відповідачем залишился проживати двоє малолітніх дітей і аліментів, які сплачує позивач, на їх утримання не вистачає. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. З 07 серпня 2004 року по 10 грудня 2014 року сторони перебували у шлюбі. У період шлюбу 03 грудня 2004 року за договором № 12/03-12 відповідачем [PERSON] була придбана трикімнатна квартира [ADDRESS]. Зазначене підтверджується договором № 12/03-12 від 03 грудня 2004 року, актом прийому-передачі житла від 20 січня 2005 року, свідоцтвом про право власності на житло, виданим виконкомом Кулиничівської селищної ради 01.04.2005 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно у КП Харківське міське БТІ. (а.с. 6-7, 8, 9, 10). Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.07.2013 року № 480 у звязку із включенням до меж м. Харкова були змінені та підпорядковані назва вулиці та номер будинку за адресою: с. Кулиничі, вул. Шкільна, 3-А на м. Харків, вул. Грищенка, 18. (а.с. 12). Відповідно до\~ст. 60 Сімейного кодексу України\~майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо), самостійного заробітку (доходу). Згідно вимог ч. 1\~ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом\~ст. 63 Сімейного кодексу України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. З вимог ч. 1\~ст. 70 Сімейного кодексу України вбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести шляхом надання належних і допустимих доказів ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. До справ даної категорії такі випадки не відносяться. Посилання відповідача та її представника на те, що аліментів, які сплачує позивач на утримання дітей, не вистачає на їх утримання не підтверджені належними і допустимими доказами. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS]була набута подружжям під час шлюбу, тому належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частку вказаної вище квартири підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в загальній сумі 2687 грн. 10 коп. (а.с. 3, 57).

Outcome: approved