Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 20.02.1993 року у Залізничному районному відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис №57. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство з серпня 2017 року. У зв`язку із наведеним збереження сім`ї неможливе. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які, на даний час, є повнолітніми. Просить розірвати шлюб між ними. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надала суду відзив на позовну заяву та не вказала поважних причин такого. Сторони у встановлений строк клопотань про продовження процесуальних строків суду не подали. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). У поданій позовній заяві позивач ствердив про стійкий розлад у сім`ї, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач заперечень щодо позову не подала. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони не підтримують сімейних відносин, проживають окремо та не ведуть спільного господарства з серпня 2017 року, конфлікт має стійкий характер, сторони втратили почуття взаєморозуміння, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.

Outcome: approved