Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] борг за договором позики у розмірі 100 000 грн. та судові витрати. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач 10 червня 2016 року взяв у нього в борг 100 000,00 грн., про що надав розписку, та зобов'язався повернути позику 19 червня 2016 року, проте по даний час кошти не повернув. Він неодноразово звертався до [PERSON] з проханням повернути борг, але відповідач на його прохання не реагує, гроші не повертає. Позивач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, суду подав заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки відповідача суд повідомлено не було, у зв'язку з чим судом ухвалено провести розгляд справи у відсутності сторін по справі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається зі змісту розписки датованої 10.06.2016 року, відповідач позичив у позивача кошти в сумі 100 000,00 грн., які зобов'язувався повернути до 19 червня 2016 року (а.с. 3). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Про отримання відповідачем від позивача коштів за вищевказаним договором позики в сумі 100 000,00 грн. свідчить видана [PERSON] розписка від 10 червня 2016 року (а.с. 3). Як убачається із матеріалів справи, борг по розписці від 10.06.2016 року в сумі 100 000,00 грн. відповідачем по даний час не повернутий. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. За викладених обставин позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 100 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в дохід держави в сумі 1 000 грн.

Outcome: approved