Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком № 5-Б по вулиці Титова в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області, виходячи з наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 20.08.1992, посвідченого нотаріусом Першотравневої державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2120, та реєстраційного напису на документі про право особистої власності від 08.09.1992, йому - [PERSON] належить будинок № 5-Б по вул. Титова в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області. У зазначеному будинку зареєстровано його, [PERSON], дружину [PERSON], дочку [PERSON], дочку [PERSON], сина [PERSON]. [PERSON] він зареєстрував у своєму будинку 02.08.2011 за його проханням та проханням родичів. Він прожив у позивача до 2013 року, а потім виїхав за адресою: вул. Титова, б. 57 в смт. Мангуш і з того часу у будинку позивача не проживає. Неодноразово [PERSON] зустрічав сина та просив його знятися з реєстрації, але останній на його прохання не реагує, з реєстрації не знімається. Факт непроживання [PERSON] у будинку позивача з 2013 року підтверджується актами депутата Мангушської селищної ради [PERSON] від 15.08.2017, 13.02.2018 та 16.08.2018. Визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно позивачу для зменшення сплати комунальних платежів та отримання субсидії, у звязку з чим він був змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином заказною кореспонденцією з повідомленням. Про причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.\~223,\~280 ЦПК України. Згідно ч. 2\~ст. 247\~Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Так, дійсно згідно договору купівлі-продажу від 20.08.1992, укладеного між Агрофірмою «Мангуш» та [PERSON] і посвідченого державним нотаріусом Першотравневої державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2120, та реєстраційного напису на документі про право особистої власності від 08.09.1992, [PERSON] належить будинок № 5-Б по вул. Титова в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області (а.с. 4-5). Як вбачається з адресної картки, у будинку № 5-Б по вул. Титова в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області зареєстровано [PERSON], [INFO], дружину [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно з актами депутата Мангушської селищної ради [PERSON] від 13.02.2017, 15.08.2017 та 16.08.2018, у будинку № 5-Б по вул. Титова в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області зареєстровані господар домоволодіння [PERSON], [INFO], дружина - [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] з 2013 року по теперішній час у зазначеному будинку фактично не проживає (а.с. 7-9). Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Разом з тим, згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов'язковою для судів. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, оскільки відповідач понад встановлені законодавством строки не проживає у спірному будинку та залишається у ньому зареєстрованим, не оплачує комунальні послуги, порушує права позивача, а тому перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю, тому суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 5-Б по вул. Титова в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області, тим більше, що у відповідності до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved