Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення на його користь боргу за договором позики від 13.12.2013 року у сумі 150 000 гривень, проценти за користування коштами у розмірі 30 000 гривень, а також судового збору в розмірі 1800 гривень, посилаючись на те, що відповідно до договору позики від 13.12.2013 року позивач передав відповідачці грошові кошти у розмірі 150 000 грн., а відповідачка в свою чергу прийняла грошові кошти та зобов'язалася повернути їх у визначений термін. На неодноразові вимоги повернути зазначену договором суму, відповідачка відмовляється. Питання у досудовому порядку між сторонами врегулювати не вдалось. Право вимоги повернення суми позики настало 01.03.2014 року. Сума основного боргу складає 150 000 грн., сума процентів за 2 місяці користування коштами складає 30 000 грн., загальна сума боргу складає 180 000 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на те, що 10.06.2013 року [PERSON] з [PERSON] приїхали до нього за місцем мешкання. [PERSON] попросила у нього грошові кошти в борг. Цього ж дня о 10 годині вони прийшли до нього та він передав [PERSON] в борг 150 000 грн. Одразу вона розписку не написала. При передачі відповідачці грошей в борг, була присутня його дружина [PERSON]. [PERSON] з поверненням грошей затримувала, у зв'язку з чим вона 13.12.2013 року написала власноручно розписку. Його прізвище у розписці [PERSON] не написала, так як поспішала, він їй не зробив зауваження, так як ніколи не мав справ з написанням розписки. До цього вона гроші, які отримувала від нього в борг повертала вчасно. Гроші вона брала в борг на купівлю квартири своєї доньки та купівлю корови. Представник позивача [PERSON]- адвокат Зубов О.В. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила розглядати справу за обов'язковою участю її представника - адвоката Застрожнікової К.С. Заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись в своїх письмових поясненнях на те, що в борг у [PERSON] грошових коштів у розмірі 150 000 грн., про які йде мова в позові вона не брала. Зокрема, розписка була написана нею для себе як зразок та жодній особі не передавалась. У неї в січні 2014 року на базарі в Авіагородку м. Мелітополя, де вона продавала молоко, була викрадена належна їй сумка з документами, серед яких був і зразок вказаної розписки, та грішми. Проте до міліції вона з даного приводу не зверталась, оскільки зазначену сумку їй потім повернув невідомий чоловік, зателефонувавши на її номер мобільного, який був написаний на аркушу паперу та зберігався в обкладці її паспорту. В сумці були всі належній їй документи, окрім розписки та грошей у розмірі 50 гривень, що були у сумці. На що вона належної уваги не звернула, так як знала, що дана розписка не може бути використана третіми особами, а сума у розмірі 50 грн. для неї не була значною. Звідки ця розписка взялась у [PERSON] їй невідомо. Крім того, зі змісту розписки не слідує, що саме позивач [PERSON] нібито передав їй вказані у розписці грошові кошти в борг та що саме йому ці кошти мають бути повернуті у строк до 01.03.2014 року. Вважає, що жодного договору позики між нею та позивачем укладено не було, грошей у позивача вона не брала, а тому не зобов'язана сплачувати [PERSON] будь-які грошові кошти, та він не має жодного права звертатися до суду із подібним позовом та пред'являти до неї зазначені у позові майнові вимоги. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Застрожнікова К.С. в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог та просила в їх задоволенні відмовити з підстав викладених нею в своїх письмових поясненнях. Суд вислухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника - адвоката Зубова О.В., представника відповідачки - адвоката Застрожнікової К.С., свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Частиною 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з розписки від 13.12.2013 року та це не заперечувалось в судовому засіданні представником відповідачки Застрожніковою К.С., а також в письмових поясненнях самою відповідачкою, [PERSON] власноручно написала вказану розписку, з якої вбачається, що вона отримала в борг 150 000 грн. під 10 % річних та загальна сума боргу складає 180 000 грн. Зобов'язується повернути борг до 01.03.2014 року. Хто є позикодавцем за вказаною розпискою в розписці не зазначено (а.с. 7,44). Однак, факт того, що [PERSON] отримала в борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 150 000 грн. , які зазначені у вищезазначеній розписці, в судовому засіданні підтвердили допитані свідки. Так, в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що влітку 2013 року вона з чоловіком [PERSON] приїхали до [PERSON] за причепом на автомобіль. Коли вони знаходились за місцем мешкання [PERSON] до його будинку під'їхала машина із якої вийшли чоловік та жінка, у якій вони раніше покупали молоко та бачили її на ринку. [PERSON] приїхала до [PERSON] з метою отримання у нього в борг 150 000 грн. [PERSON] передав їй в борг вказану суму грошей. [PERSON] перераховувала отримані в борг 150 000 грн. в її присутності. Перед цим [PERSON] дзвонила [PERSON] і просила у нього в борг 20 000 доларів США на покупку квартири. При передачі вказаних коштів письмових документів в її присутності не складалось. Про написання розписки їй нічого невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] її чоловік. Близько 5 років вони знають відповідачку. Її чоловік покупав у неї рогату худобу. Деякий час вони її не бачили. [PERSON] просила надати їй в борг гроші на покупку худоби. До цього вона постійно та вчасно повертала гроші. які брала у борг. Однак в 2013 році її заборгованість складала близько 50 000 грн. [PERSON] зайняла у них 150 000 грн. на придбання квартири для своєї доньки. Вони передали їй грошові кошти в борг у розмірі 150 000 грн., купюрами по 500 грн., в її присутності вона перераховувала отриману в борг суму коштів та отримала її. Потім в червні 2013 року вона взяла ще у її чоловіка в борг 100 000 грн. Загальна сума, яку вона отримала в борг у її чоловіка [PERSON] склала 300 000 грн. Через деякий час вона повернула її чоловіку 90 000 грн., та їй залишилось повернути 210 000 грн. Вона була присутня, коли [PERSON] перераховувала гроші, які їй передав [PERSON] в борг. В розписці вказана сума в розмірі 150 000 грн., на іншу суму грошей розписки немає. Розписку [PERSON] писала в грудні 2013 року, а гроші отримала в борг від її чоловіка до цього в червні 2013 року. В грудні кошти [PERSON] вони вже не передавали. 10.06.2013 року, коли їй передавала кошти в борг, розписку не брали, так як повірили їй, що вона поверне гроші. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він був присутнім при передачі [PERSON] коштів [PERSON], це було в 2013 році. [PERSON] приїхала до позивача за місцем мешкання і він передав їй в борг гроші в розмірі 150 000 грн. та він бачив факт передачі коштів. Вона отримала кошти не під розписку. Він знав [PERSON], до цього вони торгували на ринку. Знав її з 2011 року. У нього вона також брала гроші в борг, однак кожного разу вчасно повертала. Останнього разу він [PERSON] передавав гроші в борг на придбання квартири її доньки. При передачі [PERSON] грошей в борг [PERSON] також була присутня його жінка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що до нього звернувся [PERSON] з приводу обшивки споруди і він виконував будівельні роботи. Він стояв біля воріт, коли під'їхала [PERSON] та повертала позивачу якісь гроші. Він був в той час, коли [PERSON] писала розписку. Він бачив як вона заходила в будинок [PERSON], але як вона писала розписку він не бачив. Йому стало відомо про це від позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в січні 2014 року її матері [PERSON] подзвонила жінка та заказала велику партію молока. Коли вони поїхали відвозити молоко, у її матері вкрали сумку з грошима та документами. Через деякий час матері подзвонив невідомий чоловік і повідомив, що знайшов сумку. Із сумки вкрали зразок розписки. Коли вкрали сумку, вони в міліцію не зверталися. Квартиру її мати не покупала. В борг її мати у [PERSON] гроші не брала. Їй невідомо, що було написано у розписці. Суд критично ставиться до пояснень свідка [PERSON], так як вона є донькою відповідачки [PERSON] та може бути зацікавлена в результатах розгляду даної цивільної справи. Факт того, що [PERSON] неодноразово отримувала від [PERSON] в борг грошові кошти, та на даний час заборгувала позивачу гроші в розмірі 150 000 грн. підтверджується копією вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.11.2014 року та копією протоколом допиту свідка [PERSON] на досудовому слідстві від 26.02.2015 року (а.с. 49-52). Суд критично ставиться до пояснень відповідачки [PERSON] стосовно того, що в неї на ринку в м. Мелітополі невідомі викрали сумку в якій знаходились документи, гроші та зразок розписки, яку вона носили в сумці, так як дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, по факту крадіжки сумки, в якій знаходились документи, гроші та зразок розписки, [PERSON] звернулася з відповідною заявою до Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області 04.11.2014 року, коли зазначена цивільна справа вже була на розгляді в суді, що підтверджується повідомленням слідчого СВ Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області. Отже, суд не приймає цей факт, як належний доказ, стосовно викрадення у відповідачки оригіналу розписки від 13.12.2013 року. Твердження відповідачки [PERSON] про те, що вона не брала в борг гроші у позивача [PERSON] та не писала ніякої розписки, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, так як відповідачка [PERSON] не надала суду ніяких достовірних даних, підтверджуючих її позицію в судовому засіданні. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] дійсно взяла в борг у позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 150 000 грн., згідно наданої суду розписки. Дана розписка була написана власноручно відповідачкою [PERSON] та в розписці знаходиться її особистий підпис. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 1048 ч.1 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з договору позики від 13.12.2013 року відповідачка отримала в борг суму грошей в розмірі 150 000 грн. під 10% річних. В зв'язку з чим, вимоги позивача про стягнення процентів за користування коштами в розмірі 30 000 грн. підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] неодноразово звертався до відповідачки [PERSON], з вимогами про повернення йому коштів, однак на даний час відповідачка [PERSON] не повернула грошові кошти у розмірі 150 000 гривень та процентів за користування коштами в розмірі 30 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони і понесені нею документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 1 800 гривень (а.с.1). Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування суми боргу законна, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved