overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2012 року, шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 175, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час спільне життя з відповідачкою не склалося, вони втратили почуття любові та взаємоповаги, більше року проживають окремо, спільне господарство не ведеться, спорів про поділ майна, що є їхньою спільною власністю у них немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2012 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час спільне життя з відповідачем не склалося, спорів про поділ майна, що є їхньою спільною власністю у них немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.02.1987 року, шлюб зареєстрований Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про що зроблено актовий запис № 72, та видано свідоцтво серії [NUMBER] . Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , 1990 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, з 2014 року проживають окремо, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не має. Просив суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , зареєстрований 27.02.1987 року за актовим записом № 72. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280-289 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 27.02.1987 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , 1990 року народження. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюб носить формальний характер, з 2014 року проживають окремо, а тому подальше його збереження вважає за неможливе, спір про поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 109, 110, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виділ в натурі в окремий об'єкт 49/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS], а саме: 2-1 коридор, 2-2 кладова, 2-3 коридор, 2-4 кухня, 2-5 житлова кімната, 2-6 (допоміжна), 2-7 (допоміжна), 2-8 (допоміжна), 2-9 (допоміжна), «а1» вхідний ганок, «Мн» мансарда, «Б» - коридор, «Б» кухня, ? часть огорожі № 1. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не прибула, звернулася до суду з письмовою заявою про визнання позову та про розгляд справи у його відсутності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу №134 житлового будинку [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 27.05.1996 року та посвідчений на Універсальній товарній біржі «Нерухомість-Н». Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнав. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю учасників процессу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 27.05.1996 року сторони уклали договір купівлі-продажу № 134, за умовами якого [PERSON] придбав у власність житловий будинок [ADDRESS], який раніше належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в ММБТІ вреєстрі №1032 від 04.07.1985 року, передавши відповідачу в рахунок покупки суму в розмірі 500000000 карбованців. Даний договір посвідчений на Універсальній біржі «Південь». Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідач передав позивачу квартиру, а він, в свою чергу, передав останьому визначену грошову суму. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за даним договором досягли домовленості щодо усіх його істотних умов та відбулося повне виконання договору, однак посвідчити його нотаріально не уявляється можливим, оскільки право власності на предмет договору зареєстровано за покупцем. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому слід визнати дійсним договір купівлі-продажу №134 житлового будинку [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 27.05.1996 року та посвідчений на Універсальній товарній біржі «Нерухомість-Н». У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що був укладеий між [PERSON] та [PERSON] 13.05.1996 року та посвідчений на Біржі нерухомості «Едвайс- Консульт» за №50/13. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в порядку заочного провадження за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю учасників процессу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 13.05.1996 року сторони уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 25.01.1996 року Житлово-комунальним управлінням ДП «Чорноморським суднобудівним заводом», зареєстрованого ММБТІ 15.05.1996 року за р.№18422, передавши відповідачу в рахунок покупки суму в розмірі 76183241 карбованців. Даний договір посвідчений на Біржі нерухомості «Едвайс- Консульт». Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідач передав позивачу спірний квартиру, а він, в свою чергу, передав останньому визначену грошову суму. На підставі вищевказаного договору 13.05.1996 року право власності на дану квартиру зареєстроване за [PERSON] На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за даним договором досягли домовленості щодо усіх його істотних умов та відбулося повне виконання договору, однак посвідчити його нотаріально не уявляється можливим, оскільки право власності на предмет договору зареєстровано за покупцем. За такого слід визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 13.05.1996 року та посвідчений на Біржі нерухомості «Едвайс- Консульт» за №40/13. Тому вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: м.Теребовля, вул.Січових Стрільців, 65, Тернопільської області, власником якого він є, посилаючись на те, що остання без поважних причин понад один рік не проживає за вказаною адресою. У судове засіданні позивач [PERSON] не з»явився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити із мотивів, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з»явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Власником зазначеного житлового будинку є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 23 серпня 2007 року. Відповідач у будинку по вул.Січових Стрільців,65 у місті Теребовлі Тернопільської області без поважних причин не проживає понад один рік, хоча зареєстрована за цією адресою. Дана обставина підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов заявника від 4 серпня 2017 року, затвердженим Теребовлянським міським головою. Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає у адресою: м.Теребовля, вул.Січових Стрільців, 65, Тернопільської області. За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: с.Великий Говилів, вул.Шевченка,33, Теребовлянського району Тернопільської області, власником якого він є, посилаючись на те, що остання без поважних причин понад один рік не проживає за вказаною адресою. У судове засіданні позивач [PERSON] не з»явився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити із мотивів, викладених у ньому. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з»явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Власником зазначеного житлового будинку є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 6 березня 2009 року, виданим виконавчим комітетом Великоговилівської сільської ради Теребовлянського району. Відповідач у будинку № 33 по вул.Шевченка в с.Великий Говилів Теребовлянського району Тернопільської області без поважних причин не проживає з 2013 року, хоча зареєстрована за цією адресою. Дана обставина підтверджується актами обстеження будинковолодіння позивача, затвердженими Великоговилівським сільським головою Теребовлянського району від 1 червня 2017 року, 3 липня 2017 року та 4 серпня 2017 року. Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає у адресою: с.Великий Говилів, вул.Шевченка,33, Теребовлянського району Тернопільської області. За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житлом, а саме житловим будинком [ADDRESS]. Позов обґрунтовано тим, що у вказаному житловому будинку, який належить [PERSON] на праві власності, [PERSON] не проживає без поважних причин з літа 2016 року та не сплачує комунальні послуги і не веде спільного господарства з позивачем. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіслані їй повістки про виклик були повернуті до суду у зв'язку з відсутністю адресата. В такому випадку згідно із ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено [PERSON] належним чином і відповідно до ст. 224 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, на підставі копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25746310 від 31 березня 2010 року суд встановив, що власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON]. Також відповідно до копії свідоцтва про право власності від 03.04.2015 року йому належить на праві власності присадибна ділянка за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою виконкому Рогатинської міської ради від 01 червня 2017 року № 02-25/520 у вказаному будинку, окрім позивача зареєстрована також [PERSON] - колишня дружина [PERSON] Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08 серпня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до актів обстеження матеріально - побутових умов від 12 травня 2017 року та 01 вересня 2017 року [PERSON] не проживає в житловому будинку [ADDRESS] з серпня 2016 року. Також суд бере до уваги ту обставину, що надіслані [PERSON] повістки про виклик за адресою: [ADDRESS], були повернуті до суду з відміткою, що адресат за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що [PERSON] відсутня в спірному житловому будинку понад один рік без поважних причин, а тому її необхідно визнати такою, що втратила право на користування ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житлом, а саме житловим будинком [ADDRESS]. Позов обґрунтовує тим, що у вказаному житловому будинку, який належить йому на праві власності, його колишня дружина не проживає з квітня 2015 року оскільки створила сім'ю з іншим чоловіком. У судове засідання [PERSON] не з'явився, його представник, [PERSON], позов підтримала з вищенаведених підстав. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі копії свідоцтва про право власності від 17 червня 2002 року та копії свідоцтва про смерть [PERSON], який помер [INFO], копії свідоцтва про смерть [PERSON], яка померла [INFO], судом встановлено, що власником житлового будинку [ADDRESS] була [PERSON]. Згідно з копією заповіту від 23 листопада 2000 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26.03.2015 року, до якої входить земельна ділянка, підтверджується, що [PERSON] прийняв спадщину [PERSON], в т. ч. житловий будинок. Як зазначено в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до акту обстеження від 06 вересня 2016 року, складеного секретарем Уїздівської сільської ради та жителями с. Уїзд, [PERSON] не проживає в житловому будинку [ADDRESS] протягом одного року та трьох місяців. Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] відсутня в спірному житловому будинку понад один рік без поважних причин, а тому її необхідно визнати такою, що втратила право на користування житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В підтвердження позовних вимог посилаються на те, що 15.07.2006 року, [PERSON] та його внучка зареєстрували шлюб, і після реєстрації шлюбу [PERSON] вселився проживати в житловий будинок по [ADDRESS], а з 29.11.2007 року зареєстрував своє місце проживання в даному будинку. Рішенням Самбірського міськрайонного суду від 11 листопада 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 07 березня 2013 року [PERSON] забрав свої особисті речі з житлового будинку по [ADDRESS] та перейшов проживати в житловий будинок своїх батьків в [ADDRESS]. Відповідач не проживає за місцем реєстрації на протязі півтора року, не оплачує комунальні послуги за будинок, не несе жодних витрат по утриманню будинку. На даний час фактичне місце проживання відповідача [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, згідний з його задоволенням. Суд, розглянувши справу в порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В підтвердження позовних вимог посилаються на те, що в листопаді місяці 2002 року, [PERSON] одружився із [PERSON] та переїхав проживати до неї в житловий будинок в [ADDRESS], і з даного часу не проживає по місцю своєї реєстрації. Відповідач не проживає за місцем реєстрації на протязі тринадцять років, не оплачує комунальні послуги за будинок, не несе жодних витрат по утриманню будинку. На даний час фактичне місце проживання відповідача [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, згідний з його задоволенням. Суд, розглянувши справу в порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Outcome: approved