Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], за участі третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, в якому просив визначити місце проживання малолітнього [PERSON] [INFO], з ним - батьком [PERSON] за адресою: вул. Сучкова 50а/68 в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Позов обґрунтовано тим, що 25 грудня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. 26 березня 2014 року шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Вказує, що підставою для розірвання шлюбу стала невірність відповідача, її антиморальна поведінка, зловживання спиртними напоями, безвідповідальне ставлення до дитини та сімї в цілому. Після розірвання шлюбу два роки дитина проживала разом із батьком [PERSON], так як мати - [PERSON] покинула дитину, постійно змінювала місце проживання переїжджаючи від одного чоловіка до іншого. З моменту розірвання шлюбу мати дитини повністю самоусунулась від виховання сина та інтенсивно зайнялась влаштуванням власного життя. Вихованням сина мати не займалась та за весь час лише декілька разів відвідувала сина, на телефонні дзвінки не відповідала, сама не дзвонила, не цікавилась життям та здоровям дитини. [PERSON] не мала претензій щодо проживання дитини із батьком. 22 травня 2016 року [PERSON] приїхавши за місцем проживання дитини по вул. Сучкова, 50а/68 м. Новомосковськ зазначивши, що бажає прогулятись з сином забрала дитину та поїхала у невідомому напрямку. [PERSON] почав шукати дитину, телефонувати на мобільний телефон, який подарував, але телефон завжди знаходиться в вимкненому стані, після чого він звертався до правоохоронних органів та служби у справах дітей. Вказує, що на час звернення з позовом відповідач постійного місця проживання та роботи не має. Зі слів дитини, з якою мати до моменту відібрання дитини гуляла декілька разів, на прогулянках відповідач вживала спиртні напої, палила, виражалася брудною лайкою, вела себе неврівноважено. Зазначає, що з моменту народження та до часу звернення з позовом дитина проживала разом із батьком, бабусею та дідусем за адресою: вул. Сучкова, 50-а/68 м. Новомосковськ Дніпропетровська область. Житлове приміщення яке відповідає санітарним нормам, облаштоване дитячою кімнатою, в якій є все необхідне для проживання та виховання дитини. [PERSON] працює та має стабільний дохід, за місцем роботи та місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони. З 12 серпня 2013 року дитина відвідує комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №13 «Теремок», характеризується як активний та життєрадісний хлопчик, приймає участь в спільних іграх. Дитина має безліч друзів у дитячому садку та вдома, дитиною вже встановлений особистий графік, будь-які переїзди, зміна місця проживання, потягнуть за собою психічний розлад. Батьком створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, [PERSON] та члени родини забезпечують турботу та гармонійний розвиток дитини, шляхом виховання в атмосфері любові, поваги та моральної і матеріальної забезпеченості. Позивач жодного разу не перешкоджав матері у спілкуванні з дитиною, а навпаки сприяв їх зустрічам та наполягав на прояві [PERSON] материнської любові та ласки до сина, в свою чергу відповідач навіть не бажала телефонувати дитині чи приїздити до дитячого садка на свята. Вважає, що дитина повинна проживати разом із батьком, в свою чергу мати дитини, як і раніше зможе будь-коли брати участь у його вихованні та спілкуванні, оскільки позивач розуміє, що батьків у дитини двоє, і що і для нормального розвитку дитини, її стабільного психологічного стану, спілкування з матірю є важливим та безспірним. В судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позов в повному обсязі. Додали, що на час розгляду справи фактично конфлікт з приводу відібрання дитини вичерпано, відповідачем дитину повернуто батькові. Сторони, хоча усно і домовилися щодо проживання дитини, однак відповідний договір укладати не бажають, покладаючись на рішення суду з метою недопущення подальших зловживань відповідача щодо батьківських прав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що дійсно забирала дитину для спілкування на великий проміжок часу не попередивши позивача. Водночас, на момент розгляду справи вважає, що дитині буде краще проживати з батьком через наявність у неї відповідних житлових умов для проживання дитини. Зазначила, що на момент розгляду справи вона мешкає у батьків, не працевлаштована. Спиртними напоями не зловживає. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області до судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність та надавши письмовий висновок про доцільність визначення місця проживання дитини із позивачем. З'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO]. Сторонами визнано факт проживання на час розгляду справи окремо та те, що станом на день звернення з позовом дитина проживає разом із позивачем. Матеріалами справи також підтверджується, що з 15 лютого 2011 року по 01 червня 2016 року [PERSON] проживає за адресою: [INFO] разом із батьком [PERSON], бабусею [PERSON], дідусем - [PERSON] /а.с.8, 9/. З 12 серпня 2013 року [PERSON] відвідує комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №13 «Теремок» /а.с.10/, характеризується як активний та життєрадісний хлопчик, приймає участь в спільних іграх. Дитина має безліч друзів у дитячому садку. До навчального закладу дитину приводять та забирають батько, бабуся, дідусь /а.с.11/, [PERSON] участі в навчанні сина не приймає, батьківські збори та святкові ранки дитини не відвідує, в дошкільний заклад з`являлась декілька разів /а.с.12/. [PERSON] фізично та психічно здоровий /а.с.14/, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони /а.с.13/. Згідно зі ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Також, Декларацією прав дитини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року), яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст. 2, 8 ЦПК України, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Водночас, означеною Декларацією проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з висновком Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 69 від 16 січня 2017 року: батьки малолітнього [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] з березня 2014 не проживають разом, розлучені. Одразу після розірвання шлюбу спору щодо визначення місця проживання [PERSON] між батьками не виникало. Дитина залишилася проживати разом з [PERSON]. Однак, через три місяці матір вирішила, що сину буде краще проживати в родині батька за адресою: м. Новомосковськ, вул. Сучкова,50а/68. На той час, як і на теперішній, [PERSON] не має постійного місця проживання. Житло орендує, часто змінює адреси проживання. З початку літа до вересня 2016 року проживала в [INFO]. З її письмової заяви встановлено, що [PERSON] не має роботи, постійного матеріального прибутку. Інколи матеріально їй допомагають батьки. Таким чином, [PERSON] на даний час не має місця для постійного проживання та грошей для утримання житла за орендою. В бесіді зі спеціалістом служби у справах дітей на питання щодо визначення місця проживання [PERSON], не заперечувала проти проживання сина разом з [PERSON] За час підготовки відповідного висновку органу опіки та піклування до суду інших пояснень або будь-яких документів не надавала. [PERSON] з літа 2014 по теперішній час постійно проживає в родині батька. Спеціалістами служби у справах дітей обстежено умови проживання [PERSON] за адресою: м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 56/54. Вказана квартира належить на праві власності рідному батькові [PERSON], [PERSON]. У двокімнатній квартирі постійно проживають [PERSON] разом з сином [PERSON]. Загальна площа квартири складає близько 37 кв.м. Сучасна житлова квартира має всі комунальні зручності. У 2015 році зроблений сучасний ремонт, обладнана всіма необхідними меблями, побутовою технікою. Санітарно-гігієнічний стан житла задовільний. Для проживання [PERSON] є окрема кімната. Дитяча кімната обладнана сучасними меблями, виділено місце для занять, навчання, відпочинку. Хлопчик забезпечений іграшками, книгами, власними речами, є постільна білизна. При спілкуванні з працівником служби у справах дітей хлопчик відчував себе незалежно, на запитання відповідав вільно. Висловив бажання проживати разом з мамою та татом. Квартиру, в якій проживає разом з батьком вважає своїм домом. На час обстеження умов проживання [PERSON], хлопчик хворів на застуду. Виклик сімейного лікаря зроблено батьком, всі ліки придбано батьком. [PERSON] виховується у доброзичливій атмосфері, забезпечений всім необхідним для повноцінного життя та розвитку, оточений піклуванням та любовю батька, діда та бабусі. В родині [PERSON] створений психологічний мікроклімат благоприємний для гармонійного розвитку та виховання хлопчика. Дитина відвідує ДНЗ № 13 «Теремок». З документів наданих адміністрацією дошкільного навчального закладу встановлено, що [PERSON] приділяє вихованню та розвитку сина достатньо уваги, цікавиться його успіхами та проблемами, відвідує батьківські збори і дитячі ранки. Хлопчик приходить в дитсадок чистим і охайним. [PERSON] розвинений згідно вікових особливостей. Батько здійснює оплату за харчування сина в навчальному закладі. [PERSON] не приймає участі у навчальному вихованні малолітнього сина. В дошкільному навчальному закладі її бачили декілька разів. [PERSON] працює на посаді торгівельного представника в ФОП [PERSON], матеріально забезпечений. З місця проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає. Графік його роботи не перешкоджає систематично приймати участь у вихованні сина. [PERSON] вміє готувати їжу, має досвід у вихованні та побутовому догляді за малолітньою дитиною. Він знає про особливості фізичного стану здоровя сина [PERSON]. На сьогоднішній день батько виконує всі покладені на нього обовязки: піклується про розвиток, виховання сина, матеріально утримує його, купує їжу, речі. [PERSON] на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався. В ході проведеної роботи, а саме обстеження умов проживання [PERSON], зясування ставлення [PERSON] та [PERSON] до своїх батьківських обовязків, вивчення інших обставин, що мають істотне значення, спеціалістами служби у справах дітей не виявлено виняткових обставин, за якими малолітній [PERSON] не може постійно проживати разом з батьком. Отже, при визначені місця проживання дитини, з урахуванням визнання позову відповідачем та відсутності в матеріалах справи доказів, які-б унеможливлювали прийняття судом до уваги такого визнання в порядку ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає до уваги висновок Органу опіки та піклування, яким визначено доцільним місце проживання дитини з її батьком. Доказів на підтвердження наявності джерела доходу у відповідача який би дозволив належним чином утримувати дитину, місця проживання, обладнаного належним чином для проживання дитини, суду не надано. Також суд враховує, що дитина, під час проживання із позивачем відвідує навчальний заклад, має сталі соціальні зв`язки, внаслідок чого зміна місця проживання дитини може негативно відобразитись на інтересах дитини, що приводить суд до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved