Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про припинення права власності на частину домоволодіння. В обґрунтуванні позову посилався на те, що йому належить на праві приватної власності 1/6 частина домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 27.12.2005 року, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим №3-4442, та Ѕ частина - на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2017 року, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 2-1105. Відповідачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування від 27.12.2005 року, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим №3-4439, належить 1/3 зазначеного домоволодіння. 1/6 частина та 1/3 частина домоволодіння становили квартиру №1 , загальною площею 35,4 кв.м та житловою 19,1 кв.м, а інша Ѕ частина, що належить позивачу, складає квартиру №2 , житловою площею 34,0 кв.м , загальною площею 56,6 кв.м. Домоволодіння в цілому складалося із: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 92,0 кв.м, житловою площею 53,1 кв.м, та господарчих споруд: літ. Д,З,Л - сараї, літ. Е,К - убиральні, літ. И,М - душ, літ. Н-навіс, споруди №1-10, І, та розташоване на земельній ділянці площею 1003 кв.м. У березні 2013 році в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , сталася пожежа, внаслідок якої будинок , а саме квартира №1 , стала не придатна для проживання. Відповідачка після пожежі з 2013 року покинула пошкоджене житло і перестала мешкати в цьому будинку, не приймала ніяких дій по відновленню житла та взагалі втратила будь-який інтерес до домоволодіння, однак у березні 2017 року зареєструвала дублікат договору дарування від 09.03.2017 року, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 3-560. Проте, до домоволодіння протягом усього часу так і не з`являлася. На даний час належні позивачу 1/6 частина та відповідачу 1/3 частина домоволодіння [ADDRESS] повністю зруйнувалися та є купою будівельного сміття. Фактично будівель, що складають цю частину домоволодіння, вже не існує внаслідок пожежі та подальшої саморуйнації, що підтверджується актом від 29.09.2017 року, складеним інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] , де зазначено, що у зв`язку із руйнуванням внаслідок пожежі квартири №1 житлового будинку літ. А-1, а також саморуйнуванням сараїв літ. Д, З, Л, вбиральні літ. Е, душів літ. И, М, навісу літ. Н, відновлення частини будинку неможливе. А згідно з технічним висновком про проведення технічного обстеження щодо можливості чи неможливості відновлення конструкцій житлового будинку [ADDRESS] , зробленого 28.11.2019 року експертом [PERSON] (сертифікат серії АЕ № 003858 від 07.10.2015року), згідно з яким житловий будинок літ. А-1 з прибудовами літ. А1-1, літ. а-1 (квартира №1) має руйнівні конструкції та продовжує далі руйнуватися, належить до ІY категорії - технічний стан - аварійний - не підлягає відновленню, правовстановлюючі документи підлягають анулюванню відповідно до чинного законодавства, а право власності припиненню. Разом з позивачем у його Ѕ частині домоволодіння проживає його сім`я, а зруйнована частина домоволодіння є купою будівельного сміття та спотворює зовнішній вигляд домоволодіння, більш того, вона несе загрозу для оточуючих, бо може завалитися в будь-який момент. Фактично позивач не має права вивезти цю купу будівельного сміття та привести подвір`я до ладу, адже воно належить відповідачу по справі. До того ж, позивач не має змоги отримати кадастровий номер та приватизувати земельну ділянку, виділену для обслуговування житлового будинку та придомової території, оскільки це питання повинно вирішуватися разом із відповідачем або у судовому порядку. Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся із даним позовом до суду та просив припинити право власності на 1/6 частину домоволодіння, що зареєстрована за ним та 1/3 частину домоволодіння, що зареєстрована за відповідачкою, які раніше складали квартиру [ADDRESS] , що складалися з наступних будівель та споруд: квартири №2 житлового будинку літ. А-1, сараїв літ. Д, З, Л, вбиральні літ. Е, душів літ. И, М, навісу літ. Н, які повністю зруйновані. У судовому засіданні представник позивач [PERSON] позовну заяву підтримала та просила її задовольнити, додатково зазначивши, що будинок відповідачки на теперішній час повністю зруйнований, матеріал, який залишився після руйнування будівель, економічної цінності не має та лише приносить незручності та безпеку позивачу, оскільки захаращує його подвір`я та не дає можливості користуватися тією частиною домоволодіння, яка вціліла. Оскільки відповідачка втратила будь-який інтерес до належної їй частини домоволодіння, тривалий час не з`являлася до будинку та свідомо допустила руйнування будівель, які не можуть технічно бути відновлені, тому просила позов задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надала, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Дніпровської міської ради просила ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства та зазначила, що інтереси Дніпровської міської ради позовні вимоги позивача не зачіпають, оскільки відповідачу на його заяву про передачу належної йому частки домоволодіння була надана відповідь, що у комунальну власність територіальної громади міста Дніпра Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради приватні будинки не приймає, тому він має право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали будівельно-технічної експертизи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності 1/6 частина домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 27.12.2005 року, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим №3-4442, та 1/6 частина - на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2017 року, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим №2-1105 (а.с.16) Відповідачці [PERSON] належить на праві власності 1/3 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на підставі дублікату договору дарування від 09.03.2017 року посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим №3-560, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.95-96). Відповідно до технічного паспорту, складеного КП Дніпропетровське МБТІ, станом на 20.12.2005 року, зазначені частки домоволодіння складались із квартири №1 загальною площею 35,4 кв.м та житловою 19,1 кв.м, та квартири № 2 житловою площею 34,0 кв.м , загальною площею 56,6 кв.м. Домоволодіння в цілому складалося із: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 92,0 кв.м, житловою площею 53,1 кв.м, та господарчих споруд: літ. Д,З,Л - сараї, літ. Е,К - убиральні, літ. И,М - душ, літ. Н-навіс, споруди №1-10, І, та розташоване на земельній ділянці площею 1003 кв.м (а.с.18-20) Згідно з Актом про пожежу від 30.03.2013 року та технічним висновком №56/2013, виданими Головним управлінням Держтехногенбезпеки у Дніпропетровській області, у березні 2013 році в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , сталася пожежа, внаслідок якої була пошкоджена частина будинку та господарчих споруд (а.с.14) Відповідно до Акту від 29.09.2017 року, складеного інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] , частина будинку напівзруйнована і представляє собою купу старих будівельних матеріалів, які в результаті пожежі прийшли в непригодність. У зв`язку із руйнуванням внаслідок пожежі квартири №1 житлового будинку літ. А-1, а також самозруйнуванням сараїв літ. Д, З, Л, вбиральні літ. Е, душів літ. И, М, навісу літ. Н, правовстановлюючі документи підлягають анулюванню (а.с.13). Відповідно до технічного висновку про проведення технічного обстеження щодо можливості чи неможливості відновлення конструкцій житлового будинку [ADDRESS] , зробленого 28.11.2019 року експертом [PERSON] (сертифікат серії АЕ №003858 від 07.10.2015 року), згідно з яким квартира №1 житлового будинок літ. А-1 з прибудовами літ. А1-1, літ. а-1, має руйнівні конструкції та продовжує далі руйнуватися, належить до ІY категорії - технічний стан - аварійний - не підлягає відновленню (а.с.37-48) Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч.5 ст.319 ЦК України). Згідно зі ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до ст.349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі №183/1617/16 (14/208цс18), однією з підстав державноі? реєстраціі? права власності на нерухоме маи?но є рішення суду, яке набрало законноі? сили, щодо права власності на це маи?но (пункт 9 частини першоі? статті 27 Закону Украі?ни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме маи?но та і?х обтяжень»). Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме маи?но запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме маи?но, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Таким чином, враховуючи, що майно, а саме: 1/6 частина домоволодіння, яка належить позивачу, та 1/3 частина домоволодіння, яка належить відповідачці, внаслідок пожежі та подальшого руйнування знищена та не підлягає відновленню, а також вказаний будівельний матеріал економічної цінності не має, що підтверджується технічним висновком про проведення технічного обстеження щодо можливості чи неможливості відновлення конструкцій житлового будинку [ADDRESS] , зробленим 28.11.2019 року експертом [PERSON] (сертифікат серії АЕ №003858 від 07.10.2015 року), тому суд вважає припинити за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), право власності на 1/6 частину домоволодіння [ADDRESS] , та за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на 1/3 частину, які раніше складалися з наступних будівель та споруд: квартири №1 житлового будинку літ. А-1, загальною площею 35,4 кв.м та житловою 19,1 кв.м, сараїв літ. Д, З, Л, вбиральні літ. Е, душів літ. И, М, навісу літ. Н, у зв`язку з їх повним руйнуванням. Витрати по справі віднести на рахунок сторони, що їх понесла.

Outcome: approved