Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив під час розгляду справи та просив: визнати недійсним договір дарування 1/2 частини житлового будинку по вул. Набережній, 133 в м. Бердянську Запорізької області, укладений між [PERSON] та [PERSON]К; визнати житловий будинок по вул. Набережній, 133 в м. Бердянську Запорізької області спільною частковою власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], по 1/3 частці кожному; визнати двокімнатну квартиру №5 по Мелітопольському шосе, 58 в м. Бердянську Запорізької області спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаної квартири; залишити в його власності 1/2 частину автомобіля Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER], номер кузову JN1TCNT31U0405809, визнавши за [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля; виділити йому в рахунок 1/2 частки спільного сумісного майна подружжя трикімнатну квартиру [ADDRESS]/ вул. Потійська, 12 в м. Бердянську Запорізької області; стягнути з [PERSON] на його користь 81319,00 грн. компенсації різниці вартості виділеного майна; виділити [PERSON] Г.К. в рахунок 1/2 частки спільного сумісного майна подружжя двокімнатну квартиру №5 по Мелітопольському шосе, 58 в м. Бердянську Запорізької області та автомобіль Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER], номер кузову JN1TCNT31U0405809. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони з 24.10.1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Перебуваючи у шлюб, сторони придбали: 22.08.2013 року трикімнатну квартиру [ADDRESS]/ вул. Потійська, 12 в м. Бердянську Запорізької області; 22.08.2013 року автомобіль Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER], номер кузову JN1TCNT31U0405809; 07.10.2014 року двокімнатну квартиру №5 по Мелітопольському шосе, 58 в м. Бердянську Запорізької області. Окрім того, 16.07.1968 року його батько, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на 1/2 частину житлового будинку по вул. Набережній, 109 (новий номер 133) в м. Бердянську Запорізької області. 20.12.2004 року він з дружиною, [PERSON], придбали іншу 1/2 частину вказаного вище житлового будинку. В 2007 році вони знесли вказаний будинок і за спільні кошти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] побудували новий будинок, а саме двоповерховий готель. Будівництво завершили у 2010 році. 02.10.2015 року [PERSON] подарував [PERSON] належну йому 1/2 частину житлового будинку, що розташований по вул. Набережній 133 в м. Бердянську Запорізької області та 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, що розташована за вказаною адресою. Вважає, що договір дарування 1/2 частини житлового будинку, розташованого по вул. Набережній, 133 в м. Бердянську Запорізької області, що укладений між [PERSON] та [PERSON], має бути визнаний недійсним, оскільки його будівництво здійснювалось за спільні кошти. В судовому засіданні [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. [PERSON] та її представник підтримали вимоги за зустрічним позовом. Просили: визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Набережна, 133, трикімнатну квартиру №117 в будинку по вул. Хіміків, 6/ вул. Потіська, 12 в м. Бердянську, автомобіль Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER], номер кузову JN1TCNT31U0405809, пістолет (спецзасіб) ВІЙ, серія ЧН номер 008245, рушницю гладко ствольну FRANCHINERTIAPRETATOR серія Е/С номер 04301/11/04343/11 та рушницю гладко ствольну ІЖ58М номер 14473; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Набережна, 133, визнати за [PERSON] право власності на трикімнатну квартиру №117 в будинку по вул. Хіміків, 6/ вул. Потіська, 12 в м. Бердянську, визнати за сторонами право власності, по ? частині за кожним, на автомобіль Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER], номер кузову JN1TCNT31U0405809; визнати за [PERSON] право власності на пістолет (спецзасіб) ВІЙ, серія ЧН номер 008245, рушницю гладкоствольну FRANCHINERTIAPRETATOR серія Е/С номер 04301/11/04343/11 та рушницю гладкоствольну ІЖ58М номер 14473. Приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Свідок [PERSON] пояснив, що знає сторони з 1990-х років. Вони під час шлюбу придбали дві квартири та замість старого будинку збудували новий за адресою: м. Бердянськ, вул. Набережна, 133. В новому будинку проживали [PERSON], сторони та їх син. Свідок [PERSON] пояснив, що знайомий зі сторонами з 1996 року. Спочатку купили частину будинку по вул. Набережній, 133 в м. Бердянську, а згодом купили другу частину цього будинку. Розпочали будівництво за даною адресою нового будинку. Також сторони придбали автомобіль Nissan X-Trail. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є матірю [PERSON] За станом здоровя вона з чоловіком вирішила переїхати в м. Бердянськ. У звязку з цим вони продали свій житловий будинок, перерахували отримані кошти на рахунок [PERSON], а в подальшому на ці кошти придбали на імя [PERSON] двокімнатну квартиру №5 по Мелітопольському шосе, 58 в м. Бердянську. Свідок [PERSON] пояснила, що знала [PERSON] З останнім проживали [PERSON] та [PERSON] Разом вони збудували двоповерховий житловий будинок. Обізнана, що [PERSON] подарував [PERSON] належну йому 1/2 частину житлового будинку. На час укладенні договору [PERSON] був адекватний, лише скаржився на ноги. Двокімнатна квартира, де проживають батьки [PERSON], придбана на кошти від продажу їх будинку. При цьому за скільки продали будинок та за скільки купили квартиру їй не відомо. Свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом сторін і проживає [INFO]. З 1989 року був знайомий з [PERSON] та десять років був у складі комітету мікрорайону. Спочатку [PERSON] придбав невеликий будинок по вул. Набережна, 133. Згодом [PERSON] та [PERSON] придбали другу частину житлового будинку за вказаною адресою. Зі слів померлого [PERSON] знає, що у нього був конфлікт з [PERSON], тому належну йому частину будинку він подарував [PERSON] Також зі слів сторін знає, що двокімнатна квартира придбана за кошти від продажу будинку, що належав батькам [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] доводився їй рідним братом. Коли між сторонами почали виникати розбіжності, [PERSON] заступався за [PERSON], внаслідок чого між [PERSON] та [PERSON] стався конфлікт. [PERSON] вирішив оформити свою частину житлового будинку на онука, але в подальшому уклав договір дарування на користь [PERSON] Вона разом з [PERSON], своєю дочкою та [PERSON] їздила до нотаріуса. В Бердянському ПНД брали довідку на [PERSON] Останній був адекватний, спілкувався з нотаріусом. Двокімнатна квартира - це квартира батьків [PERSON] [PERSON] особисто перевозив їх до м. Бердянська. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає [INFO]. Зі слів [PERSON] знає про договір дарування та про те, що її батьки продали свій житловий будинок та купили двокімнатну квартиру в м. Бердянську. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24.10.1993 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 59). На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 22.08.2013 року [PERSON] набув право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS]/ вул. Потійська, 12 в м. Бердянську Запорізької області (а.с. 72-75). 22.08.2013 року на імя [PERSON] придбаний автомобіль Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER], номер кузову JN1TCNT31U0405809, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.08.2013 року (а.с. 76 -79). На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 07.10.2014 року [PERSON] набула право власності на двокімнатну квартиру №5 по Мелітопольському шосе, 58 в м. Бердянську Запорізької області (а.с. 80-82). Також матеріалами справи підтверджується, що під час шлюбу сторони збудували житловий будинок по вул. Набережна, 133 в м. Бердянську, право власності на 1/2 частину якого було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.02.2013 року (а.с. 60-71). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 СК України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. З приписами ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність придбання сторонами у шлюбі: квартири [ADDRESS]/ вул. Потійська, 12 в м. Бердянську Запорізької області; автомобіля Nissan X-Trail, державний номер [NUMBER], номер кузову JN1TCNT31U0405809; квартири №5 по Мелітопольському шосе, 58 в м. Бердянську Запорізької області; 1/2 частини житлового будинку по вул. Набережна, 133 в м. Бердянську, що є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між ними у рівних частках у відповідності до вимог ст. 71 СК України. Не підлягає задоволенню позов [PERSON] в частині визнання недійсним договору дарування 1/2 частини житлового будинку по вул. Набережна, 133 в м. Бердянську від 02.10.2015 року, що був укладений між [PERSON] та [PERSON], з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Правовий режим спільної часткової власності визначається Главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Як зазначалося вище, 02.10.2015 року [PERSON] уклав договір дарування, відповідно до умов якого подарував належну йому 1/2 частину житлового будинку по вул. Набережна, 133 в м. Бердянську [PERSON] Звертаючись до суду з вимогами про визнання вказаного вище договору недійсним, [PERSON] вказував на те, що будівництво житлового будинку здійснювалося [PERSON], [PERSON], [PERSON], а отже вони мали набути право власності на збудований будинок у рівних частках. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати у майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. При цьому право розпорядитися майном за договором дарування належить власнику цього майна. З матеріалів справи вбачається, що на підставі Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 02.01.2013 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно на житловий будинок по вул. Набережна, 133 в м. Бердянську, по 1/2 частці за кожним, та зареєстрували своє право власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.02.2013 року. Правомірність набуття права власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок [PERSON] не оскаржувалась, а отже відсутні підстави для задоволення позову про визнання недійсним договору дарування від 02.10.2015 року. \~\~ \~\~

Outcome: partial