Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 2 лютого 1996 року він одружився на [PERSON], яка після шлюби прийняла прізвище – [PERSON]. [PERSON] була дочкою [PERSON] та [PERSON]. Шлюб з [PERSON] тривав до її смерті [INFO] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали у власність в порядку приватизації квартиру за адресою [ADDRESS]. Зазначена квартира складається з двох кімнат житловою площею 30,2 кв.м. (кімната 1 – площею 11,5 кв. м., кімната 2 - площею 18,7 кв. м., кухні площею 7,7 кв. м., ванної кімнати площею 2,6 кв. м., вбиральні площею 1,0 кв. м., коридору площею 6,3 кв. м., а загалом має площу 55,7 кв.). [INFO] року [PERSON] померла не залишивши заповіту. Спадкоємцями першої черги на 1/3 зазначеної квартири стали [PERSON] та [PERSON] Але [PERSON] не встигла оформити своє право на спадкове майно оскільки [INFO]. померла. Після смерті [PERSON], він, [PERSON], звернувся до нотаріальної контори та 11.04.18р. отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого зареєстровано його право власності на Ѕ від 1/3, або на 1/6 спадкового майна – зазначеної квартири. [INFO] року, не залишивши заповіту, помер [PERSON], [INFO], право власності на 1/3 квартирі, яка залишилась після смерті [PERSON] він оформив 29.05.17р. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла його частка у праві власності на квартиру, включаючи ту, що він оформив після смерті [PERSON] В зв’язку з відсутністю в [PERSON] інших рідних або близьких, [PERSON], як член його родини взяв на себе всі витрати з поховання померлого. [PERSON], як чоловік [PERSON], набув право власності на половину від 1/3 зазначеної квартири, оскільки право власності на квартиру виникло 2007 року під час, коли він перебував у шлюбі з [PERSON], та не пов’язано з успадкуванням або даруванням. Крім того, [PERSON] успадкувала 1/2 від 1/3 зазначеної квартири після смерті матері, [PERSON] [PERSON] вважає, що єдиним спадкоємцем [PERSON] є він, оскільки весь час перебування у шлюби з [PERSON], з 1996 року, мешкав з нею та її батьками, після смерті дружини, [PERSON] ([INFO]), [PERSON] залишився проживати з [PERSON], його дружиною та своєю дочкою [PERSON], а після смерті останньої жив з ним, [PERSON], оскілки він був людиною похилого віку, [PERSON] дбав про нього, як про свого батька, надавав всіляку допомогу, придбав різні речи для побуту у квартирі, сплачував кошти на утримання квартири. Так тривало до смерті [PERSON], який був похований на кошти [PERSON] З огляду на те, що [PERSON] після смерті дружини та дочки (дружини позивача) був самотньою особою похилого віку, його зять, [PERSON], останні роки проживав разом з ним, доглядав за ним. Для забезпечення побутових потреб своїх та інших членів сім’ї [PERSON] неодноразово придбавалась різна побутова техніка, при цьому адресою мешкання завжди зазначалась [ADDRESS]. Крім того [PERSON] як власник 1/6 частини квартири, утримував та утримує її у цілому, сплачуючи всі необхідні платежі та рахунки, незважаючи на те, що договори укладені на іншу особу, [PERSON], який помер. Зважаючи на ці обставини [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою, у якій виклав зазначені обставини. У відповідь нотаріус запропоновувала [PERSON] надати рішення суду на підтвердження проживання зі спадкоємцем однією сімєю. [PERSON] вважає, що в даному випадку нотаріус фактично відмов йому у вчиненні нотаріальної дії, пов’язавши можливість її вчинення зокрема з наявністю певного рішення суду, що обумовило його звернення до суду, отже в іншій спосіб він не може вирішити питання, зокрема зважаючи на смерть дружини. [PERSON] зазначає, що він фактично прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] з оглядну та те, що постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не тільки не відмовлявся від спадщини, але і навпаки і заявив про її прийняття. Про відсутність в померлого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] інших спадкоємцем (родичів тощо) свідчить також звернення [PERSON] до суду із заявою про продовження строку на прийняття спадщини, в якої він особисто зазначив про відсутність інших родичів, спадкоємців. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили про задоволення позову, не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення суду. Відповідач, Одеська міська рада, сповіщена про час та місця розгляду справи, її представник ознайомився з матеріалами цивільної справи, але в судове засідання представник відповідача не з’явився, відзив на позов не наданий. Під час розгляду справи за заявою позивача про забезпечення доказів викликані та допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON]. За заявою позивача витребувані з Четвертої Одеської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії спадкових справ, які відкриті після смерті [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. За заявою позивача ухвалою суду від 15.08.18р. в порядку забезпечення позову накладений арешт на 5/6 квартири за адресою [ADDRESS]. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], 2 лютого 1996 року одружився на [PERSON], яка після шлюбу прийняла його прізвище – [PERSON]. [PERSON] була дочкою [PERSON] та [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про шлюб. Шлюб [PERSON] з [PERSON] тривав до її смерті [INFO] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали у власність в порядку приватизації квартиру за адресою [ADDRESS], що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на житло та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначена квартира складається з двох кімнат житловою площею 30,2 кв.м. (кімната 1 – площею 11,5 кв. м., кімната 2 - площею 18,7 кв. м., кухні площею 7,7 кв. м., ванної кімнати площею 2,6 кв. м., вбиральні площею 1,0 кв. м., коридору площею 6,3 кв. м., а загалом має площу 55,7 кв.). Зазначена обставина підтверджується технічним паспортом на квартиру. [INFO] року [PERSON] померла не залишивши заповіту. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] Спадкоємцями першої черги на 1/3 зазначеної квартири стали [PERSON] та [PERSON] Але [PERSON] не встигла оформити своє право на спадкове майно оскільки [INFO]. померла. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] Після смерті [PERSON] [PERSON] у встановлений строк звернувся до нотаріальної контори та 11.04.18р. отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого зареєстровано його право власності на Ѕ від 1/3, або на 1/6 спадкового майна – зазначеної квартири. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. [INFO] року не залишивши заповіту помер [PERSON], [INFO], право власності на 1/3 квартирі, яка залишилась після смерті [PERSON] він оформив 29.05.17р. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла його частка у праві власності на квартиру, включаючи ту, що він оформив після смерті [PERSON] Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] В зв’язку з відсутністю в [PERSON] інших рідних або близьких [PERSON], як член його родини взяв на себе всі витрати з поховання померлого. Зазначена обставина підтверджується документами про організацію поховання [PERSON], де замовником та особою, яка сплачувала за відповідні послуги був [PERSON] [PERSON], як чоловік [PERSON], набув право власності на половину від 1/3 зазначеної квартири, оскільки право власності на квартиру виникло 2007 року під час, коли [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], та не пов’язано з успадкуванням або даруванням. Крім того, [PERSON] успадкувала Ѕ від 1/3 зазначеної квартири після смерті матері, [PERSON] [PERSON] весь час перебування у шлюби з [PERSON], з 1996 року, мешкав з нею та її батьками, після смерті дружини, [PERSON], [PERSON] залишився проживати з [PERSON], його дружиною та своєю дочкою, [PERSON], а після смерті останньої жив з [PERSON], оскілки він був людиною похилого віку, [PERSON] дбав про нього, надавав всіляку допомогу, придбав різні речи для побуту у квартирі, сплачував кошти на утримання квартири. Так тривало до смерті [PERSON], який був похований на кошти [PERSON] З огляду на те, що [PERSON] після смерті дружини та дочки (дружини [PERSON]) був самотньою особою похилого віку, його зять, [PERSON], останні роки проживав разом з ним, доглядав за ним. Зазначені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні 20.02.2019р. свідки [PERSON] (проживає [ADDRESS]) та [PERSON] (проживає [ADDRESS]). Для забезпечення побутових потреб своїх та інших членів сім’ї [PERSON] неодноразово придбавалась різна побутова техніка, при цьому адресою мешкання зазначалась [ADDRESS]. Зазначена обставина підтверджується документами на придбання побутової та іншої техніки, договорами кредитування. Крім того [PERSON], як власник 1/6 частини квартири, утримував та утримує її у цілому, сплачуючи всі платежі та рахунки, незважаючи на те, що договори укладені на іншу особу, [PERSON], померлого. Та обставина, що позивач був зареєстрований за іншою адресою не суперечить вимогам. ч. 9 ст. 6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», про те, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Тобто в даному випадку проживання, перебування [PERSON], чоловіка [PERSON], саме разом з нею (та її батьками), за місцям її реєстрації [ADDRESS], при наявності реєстрації лише за однією (іншою адресою) адресою, вимогам закону не суперечить. [PERSON] після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], у якій виклав зазначені обставини. У відповідь нотаріус запропоновувала [PERSON] надати рішення суду на підтвердження проживання зі спадкоємцем однією сімєю. Нотаріус фактично відмов [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, пов’язавши можливість її вчинення зокрема з наявністю певного рішення суду. Зазначена обставина підтверджується листом до нотаріуса, його відповіддю. [PERSON] фактично прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] оскілки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не відмовлявся від спадщини і заявив про її прийняття (ст. 1268 ЦК). Про відсутність в померлого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] інших спадкоємцем (родичів тощо) свідчить звернення [PERSON] до суду із заявою про продовження строку на прийняття спадщини, в якої він особисто зазначив про відсутність інших родичів, спадкоємців. Зазначена обставина підтверджується роздруківкою з сайту судової влади а також матеріалами наданих Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою належним чином завірених копій спадкових справ, які відкриті після смерті [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. Відповідно до роз’яснень, які містяться у абзаці 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадщину за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Згідно з ст. 1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім’єю не менше як п’ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 3 СК сім’я є первинним та основним осередком суспільства. Сім’ю складають особи, які спільно проживають, пов’язані спільним побутом, мають взаємні права та обов’язки. Сім’я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є об’єктом права спільної сумісної власності. Відповідно ч. 1 ст. 70 СК, у разі поділу майна, що є об’єктом права спільної сумісної власності частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до роз'яснень, які надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Таким чином, в зв’язку з тим, що після смерті [PERSON] її майно успадкували [PERSON] та [PERSON], після смерті останньої її майно успадкував [PERSON] та [PERSON], а після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем частини квартири, яка раніше не перейшла у власність [PERSON], став [PERSON], як єдиний спадкоємець четвертої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що факт проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем, [PERSON], однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини встановлено в судовому засіданні на підставі належних і допустимих доказів, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. З огляду на те, що представник відповідача, Одеської міської ради, не з’явився до суду та не повідомив про причини неявки до суду та не надав відзив на позов, а позивач, [PERSON] не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює у справі заочне рішення відповідно до приписів ст. 280 ЦПК України.

Outcome: approved