Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду та свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Сумського апеляційного суду від 19.03.2013 задоволено позовні вимоги [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та поділ квартири [ADDRESS] в натурі, за якою він за зазначеним розподілом став власником квартири [ADDRESS] . При цьому його було зобов`язано облаштувати окремий вихід, що ним було виконано, але облаштувати ганок та підхід до квартири не має змоги, так як [PERSON] - власник квартири [ADDRESS] , перешкоджає виконати рішення суду. Земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок будинку [ADDRESS] та знаходиться в їхньому спільному користуванні. За чинним законодавством земельна ділянка навколо цього будинку не сформована, право власності на неї не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Встановити правомірність заняття частини земельної ділянки прибудинкової території будь - яким власником квартири цього будинку, в тому числі і [PERSON] , неможливо до тих пір, поки всі власники квартир не виявлять бажання перевести багатоквартирний будинок у будинок присадибного типу та не оформлять право спільної часткової власності на земельну ділянку із визначенням площі та встановленням меж земельних ділянок, які будуть належати кожному власнику цього будинку відповідно до часток нерухомого майна кожного з них. Тільки після встановлення меж земельної ділянки кожному власнику цього будинку можна буде встановлювати будь - які паркани та будувати господарські будівлі на своїх земельних ділянках. [PERSON] здійснила незаконне будівництво капітального паркану, що унеможливлює доступ до його вхідних дверей та до обслуговування вікон та стіни, посадила дерева впритул до його власності, які затіняють і будуть затіняти нерухоме майно і все це на земельній ділянці, що знаходиться в спільному користуванні будинку [ADDRESS] , та яким створила перешкоди йому в користуванні ним квартирою [ADDRESS] . У зв`язку з цим просить суд зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] , а саме: демонтувати незаконно збудований паркан, пристосування для сушки білизни, пристосування до компостування органічних відходів - компостну кучу, прибрати та пересадити троє дерев, виноград - 10 кущів з під його вікон. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та дали пояснення аналогічні вищевикладеному. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову [PERSON] та просили відмовити повністю. Зазначили, що [PERSON] є власником 3-кімнатної квартири [ADDRESS] . Належна їй квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] . Користування прибудинковою територією усі співмешканці здійснюють за взаємною домовленістю. [PERSON] мотивує позовні вимоги тим, що ніби то [PERSON] здійснила незаконне будівництво паркану, що унеможливлює доступ до дверей належної [PERSON] квартири й обслуговування вікон і стани, та посадила дерева впритул до стін квартири. Зокрема з доданого до позовної заяви листа Департаменту забезпечення ресурсних платежів СМР від 05.04.2018 вбачається, що паркан було побудовано попереднім власником квартири, а не [PERSON] . Остання жодних перешкод [PERSON] не чинить та не чинитиме. [PERSON] має безперешкодний доступ до своєї квартири. Біля стін будинку дерева не посаджені, тіні на вікна у квартирі не створюють. [PERSON] також вимагає демонтувати пристосування для компостування органічних відходів - компостну кучу. Однак, вона взагалі таке пристосування на прибудинковій території не облаштувала. Так само під вікнами квартири не ростуть і 10 кущів винограду, які вимагає пересадити [PERSON] . Жодними доданими до позовної заяви доказами не доводиться наявність перешкод та той факт, що такі порушення чиняться з боку [PERSON] . Однак, в судовому засіданні [PERSON] зазначила, що раніше був побудований паркан, а згодом вона на його місці побудувала новий паркан. Дійсно на спірній території розташована мотузка для сушки білизни та є дерева і виноград, однак вони не затіняють вікон [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є колишньою дружиною [PERSON] та проживає у житловому будинку [ADDRESS] , підтвердила, що [PERSON] не зверталася до неї, щоб вона надала згоду, як співвласник будинку, на спорудження паркану. Зазначила, що дійсно біля квартири [PERSON] розташований паркан, а за парканом маються посаджені дерева та пристосування для сушки білизни. Підхід до квартири [PERSON] дуже вузький. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він є другом [PERSON] та він кожного дня проходить мимо будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та інколи приходить до [PERSON] в гості. Крім того, зазначив, що дійсно біля вищевказаного будинку розташований паркан та за парканом маються посаджені дерева. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.01.2015,- [PERSON] належить на праві приватної власності квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9, 10). Власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2012 є відповідач - [PERSON] (а.с.46). 16.03.2018 [PERSON] звернувся до Департаменту забезпечення ресурсних платежів СМР щодо розгляду питання про знесення незаконно побудованого капітального паркану громадянкою [PERSON] біля багатоквартирного одноповерхового будинку у [ADDRESS] . 05.04.2018 Департаментом забезпечення ресурсних платежів СМР було надано відповідь на звернення, з якої вбачається, що з інформації, наданої управлінням «Інспекція з благоустрою міста Суми», з`ясовано, що за встановлення капітального паркану без жодного дозвільного документу, всупереч рішення Сумської міської ради від 26.12.2014 №3853-МР «Про затвердження Правил благоустрою міста Суми», на гр. [PERSON] було складено адміністративний протокол за ст. 152 КУпАП. Даний протокол розглянутий на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті СМР та закритий за ст. 247 КУпАП на підставі того, що вищезгаданий паркан побудований попереднім власником квартири (а.с.14). З листа, наданого Управлінням «Інспекція з благоустрою міста Суми» №86/15.01-21 від 24.10.2018, вбачається, що до управління жодних дозвільних документів стосовно встановлення паркану на прибудинковій території по [ADDRESS] , надано не було (а.с.15). З копій фотокарток, долучених до справи вбачається, що дійсно підхід до квартири [PERSON] вузький і на спірній території розташований паркан, пристосування для сушки білизни та виноград, що не заперечувала і сама відповідач [PERSON] в судовому засіданні (а.с.17 - 18, 33-35). Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,- власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про порядок встановлення та закріплення меж прибудинкових територій існуючого житлового фонду та надання у спільне користування або спільну сумісну власність земельних ділянок для спорудження житлових будинків, затвердженого наказом Держкомзему України, Держкоммістобудування України, Держжитлокомунгоспу України та Фонду державного майна України від 05 квітня 1996 року № 31/30/53/396, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, прибудинкова територія - це встановлена за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельна ділянка багатоквартирної несадибної житлової забудови, яка необхідна для розміщення та обслуговування житлового будинку (будинків) і пов`язаних з ним господарських та технічних будівель і споруд. Прибудинкова територія встановлюється для будинку (будинків) і не може виділятися для частини будинку (блоку, поверху, секцій квартир тощо). Правовий режим спірної земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, та прибудинкової території визначається земельним законодавством, зокрема ЗК України. Частинами першою - третьою статті 42 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Як роз`яснено у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при приватизації громадянами одно- або багатоквартирного будинку державного житлового фонду порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією згідно з пунктом 5 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» здійснюється в порядку та на умовах, передбачених частиною третьою статті 42 ЗК України, якою встановлено, що порядок використання земельних ділянок, де розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Відповідно до частин третьої статті 42 ЗК України,- порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до статті 42 ЗК України,- земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Отже, спірна земельна ділянка фактично відноситься до прибудинкової території багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , що виключає її використання без згоди співвласників будинку. Врахувавши викладене, суд дійшов висновку, що сам по собі факт, що земельну ділянку не передано у власність чи в користування співвласникам багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, не змінює правового статусу цієї земельної ділянки як прибудинкової території, та не дає право використовувати її без згоди співвласників будинку. Відповідач не спростувала доводи позовних вимог про те, що не отримувала згоди співвласників будинку, в тому числі позивача, на особисте користування частиною земельної ділянки, яка є внутрішнім двором багатоквартирного будинку та за своїм правовим статусом є прибудинковою територією, чим порушила права, в тому числі й позивача. Суд зазначає, що споруджений відповідачем паркан, пристосування для сушки білизни, пристосування до компостування органічних відходів - компостна куча, посаджені троє дерев, виноград - 10 кущів, перешкоджає позивачу, як співвласнику багатоквартирного будинку, вільно користуватися прибудинковою територією, право користування якою позивач має в силу вимог ЗК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а тому суд вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом демонтажу збудованого паркану, пристосування для сушки білизни, пристосування до компостування органічних відходів - компостну кучу, прибрати та пересадити троє дерев, виноград - 10 кущів з під вікон [PERSON] . Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 840,80 грн. на відшкодування судових витрат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved