Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно, в тому числі на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 83,9 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку померлий набув як голова колишнього колгоспного двору. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 83,9 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку померла набула як член колишнього колгоспного двору. [PERSON] за життя 30 грудня 2010 року склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів [PERSON] . Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька, спадщину прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а також на час відкриття спадщини він постійно проживав із спадкодавцем без реєстрації. [PERSON] також за життя, 30 грудня 2010 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Позивач спадщину, що залишилися після матері [PERSON] прийняв, так як був зареєстрований та постійно проживав разом із матір`ю на час відкриття спадщини. Після звернення до нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю [PERSON] було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на належні померлим частини будинку. Відтак [PERSON] звернувся за захистом своїх прав до суду, просить суд визнати за ним право власності на 2/5 частини житлового будинку загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 83,9 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з яких на 1/5 частину в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] та на 1/5 частину в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Згідно ухвали суду від 16 травня 2019 року закрито підготовче провадження у цій справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги поданого [PERSON] позову визнає в повному обсязі та проти задоволення його судом не заперечує. Представник відповідача Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без нього згідно чинного законодавства. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду листа про розгляд справи у його відсутності. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого сільською радою с. Довжанка Тернопільського району Тернопільської області, 17 січня 1957 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « [PERSON] ». У шлюбі в них народився син [PERSON] - позивач по справі. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10 січня 2011 року Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 30 грудня 2010 року секретарем Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] . Згідно заяви від 04 липня 2011 року (надійшла 05 липня 2011 року), адресованій Тернопільській районній державній нотаріальній конторі та посвідченій секретарем Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] відмовилася від одержання обов`язкової частки у спадщині та спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] 05 липня 2011 року [PERSON] звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , яка складається з: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] ; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, та для ведення підсобного господарства, площею 0,35 га, загальною площею 0,60 га, яка розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,50 га, яка розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, на яке в його користь складений заповіт, посвідчений Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 30 грудня 2010 року за реєстровим № 90. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 жовтня 2017 року Виконавчим комітетом Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 30 грудня 2010 року секретарем Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він за законом матиме право, заповіла [PERSON] . 30 листопада 2016 року [PERSON] склала новий заповіт, яким заповіла земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,48 га, серія [NUMBER] , яка розташована на території Довжанської сільської ради своїй внучці [PERSON] . Згідно довідки Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 226 від 18 березня 2019 року на день смерті [PERSON] , померлої [INFO] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] проживали: син [PERSON] , внучка [PERSON] . Як слідує з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 91 від 25 січня 2018 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунком бюро технічної інвентаризації, станом на 23 січня 2018 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки № 92 від 25 січня 2018 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунком бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведена. Довідкою Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 227 від 18 березня 2019 року підтверджено, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] числиться за [PERSON] та належить колгоспному двору і станом на 01 липня 1990 року його членами були: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - внучка; [PERSON] - внучка. Згідно Витягів про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 05 липня 2011 року та від 22 січня 2018 року, наданих Тернопільською районною державною нотаріальною конторою, після смерті спадкодавців [PERSON] , [PERSON] , заведено спадкові справи № 493/2011, № 34/2018. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1087/02-14 від 27 квітня 2018 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки реєстрація права власності житлового будинку, який входить до спадкового майна, в бюро не проведена на ім`я померлої [PERSON] . Згідно постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №328/02-14 від 07 лютого 2019 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки реєстрація права власності житлового будинку, який входить до спадкового майна, в бюро не проведена на ім`я померлого - [PERSON] . Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. Отже, згідно довідки Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 227 від 18 березня 2019 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках (по 1/5 частині кожному) належало майно колгоспного двору [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , спадщину прийняв шляхом подання заяви про її прийняття до нотаріальної контори. Також [PERSON] прийняв спадщину за заповітом, що залишилися після смерті матері [PERSON] . Оскільки батьки позивача за життя не оформили правовстановлюючого документа на вищевказаний житловий будинок, [PERSON] не може реалізувати свої садкові права, що стало причиною його звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено позивачу у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно після смерті батьків-спадкодавців, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 123,8 кв. м., житловою площею 83,9 кв. м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , та права власності на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 123,8 кв. м., житловою площею 83,9 кв. м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] Питання про розподіл судових витрат вирішується відповідно до статті 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved