Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким скасувати виконавчий лист №1506/1405/2012 року, який виданий 20 серпня 2012 року Біляївським районним судом Одеської області та звільнити з-під розшуку, накладеного постановою Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 01 жовтня 2013 року, належні йому автомобілі ГАЗ 31105, державний номер [NUMBER] та ЗАЗ -965, державний номер [NUMBER]. При цьому позивач посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одесі від 28 серпня 2014 року був задоволений його позов до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про виключення майна з-під арешту, після чого він звернувся до УДАІ в Одеської області про зняття арешту з належних йому автомобілів ГАЗ 31105, державний номер [NUMBER] та ЗАЗ -965, державний номер [NUMBER]. Однак, зняти з обліку вказані автомобілі він не зміг так як з'ясувалось, що постановою Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 01 жовтня 2013 року, вони оголошені у розшук. Позивач зазначив, що наявність постанови про розшук автомобілів порушує його права, як власника, оскільки він не може повноправно розпоряджатись своїм майном, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача - [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просить розглянути за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] та представник відповідача першого Київського ВДВС ОМУЮ у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, в зв'язку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 10 липня 2008 року [PERSON] уклав кредитний договір №2389-н з ВАТ «Державним ощадним банком України» Філія, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 20000 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних, зі строком повернення до 10 липня 2011 року. Також, 10 липня 2008 року, в якості забезпечення виконання зобов'язання за договором про надання кредиту між [PERSON], як поручителем, кредитором - ВАТ «Ощадбанк» Філія та боржником - [PERSON], був підписаний договір поруки № 1 до Кредитного договору №2389-н. З матеріалів справи вбачається, що 20 серпня 2012 року Біляївським районним судом Одеської області було видано виконавчий лист №1506/1405/2012 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний Ощадбанк України» суму заборгованості в розмірі 27962,62 гривень. При примусовому виконанні зазначеного виконавчого документу, 01 жовтня 2013 року Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було винесено постанову, якою оголошений розшук автомобілів ГАЗ 31105, державний номер [NUMBER] та ЗАЗ -965, державний номер [NUMBER], які належать [PERSON]. Однак, рішенням Приморського районного суду м. Одесі від 29 квітня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», третя особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, були задоволені та визнано договір поруки №1 до кредитного договору № 2389-н від 10 липня 2008 року, укладеним між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON], припиненим. Також, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2014 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до Першого Київського ВДВС ОМУЮ про виключення майна з-під арешту та скасовано арешт та заборону на відчуження автомобіля ГАЗ 31105, державний номер [NUMBER] та автомобіля ЗАЗ -965, державний номер [NUMBER], які належать [PERSON], накладені і оголошені на підставі постанови Першого Київського ВДВС ОМУЮ. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині звільнення з-під розшуку автомобілів, є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог про скасування виконавчого листа №1506/1405/2012, виданого 20 серпня 2012 року Біляївським районним судом Одеської області, у цій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення, оскільки діючим законодавством не передбачено скасування виконавчого листа. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial