Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Київпастранс» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 жовтня 2015 року сталася ДТП за участю тролейбуса ПМЗТ2, державний номер 4243, належного КП «Київпастранс», під керуванням [PERSON], та автомобіля «Ауді», державний номер [NUMBER], під керуванням дружини позивача [PERSON], внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль «Ауді», державний номер [NUMBER]. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2015 року винним у вчиненні вказаної ДТП визнано [PERSON] та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу. Згідно висновку експерта від 21 жовтня 2015 року завданий позивачу збиток в результаті пошкодження автомобіля в ДТП становить 47648 грн. Крім того, ним понесено додаткові витрати у вигляді оплати вартості проведеного автотоварознавчого дослідження в розмірі 3000 грн. Позивач вказує, що ДТП сталася з вини [PERSON], який є працівником КП «Київпастранс», при виконанні ним трудових обов'язків, тому заподіяну шкоду повинен відшкодовувати відповідач. 01 лютого 2016 року позивач звернувся до відповідача з претензією щодо відшкодування завданої шкоди в добровільному порядку, відповідачем отримано вказану претензію 03 лютого 2016 року, проте по сьогоднішній день відповідач на претензію не відреагував, заподіяну шкоду не відшкодував. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача 50648 грн. 61 коп. в рахунок відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечував проти стягнення коштів з КП «Київпастранс». Додатково пояснив, що він визнає ту обставину, що він під час виконання трудових обов'язків, будучи працівником КП «Київпастранс», керував тролейбусом ПМЗТ2, державний номер 4243, та вчинив ДТП, пошкодивши автомобіль позивача. Заслухавши пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2015 року близько 14 год. 20 хв. у м. Києві по пр. Оболонському сталася ДТП за участю тролейбуса ПМЗТ2, державний номер 4243, належного КП «Київпастранс», під керуванням [PERSON], та належного позивачу автомобіля «Ауді», державний номер [NUMBER], внаслідок чого було пошкоджено транспорті засоби. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. З листа ПАТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-20160218/3573 від 18 лютого 2016 року та квитанції Приватбанку від 19 жовтня 2015 року вбачається, що банком 19 жовтня 2015 року було прийнято платіж від позивача в сумі 3000 грн. для ТОВ «Український центр судових експертиз» в рахунок оплати за експертні послуги згідно рахунку №1-19/10/15 від 19.10.2015 року. Згідно висновку експерта №1-21/10 від 21 жовтня 2015 року за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження матеріальний збиток, завданий позивачу, як власнику автомобіля «Ауді», державний номер [NUMBER], склав 47648 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чим бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з постанови Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2015 року, [PERSON] 15 жовтня 2015 року під час вчинення ДТП з автомобілем позивача керував тролейбусом ПМЗТ2, державний номер 4243. Відповідно до витягу з наказу №152 від 18.09.2015 року [PERSON] прийнято на роботу до КП «Київпастранс» з 18.09.2015 року водієм тролейбуса 3-го класу з погодинно-преміальною оплатою та нормальними умовами праці, т.№9296, зі строком випробування 1 місяць. У поданому 12 квітня 2016 року до суду клопотанні від 11 квітня 2016 року КП «Київпастранс» визнає, що [PERSON] під час скоєння ДТП виконував свої трудові обов'язки як водій тролейбуса ПМЗ Т2, інвентарний номер 4243. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з КП «Київпастранс» та виконував свої трудові обов'язки. Доказів наявності у відповідача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів суду не надано. 01 лютого 2016 року позивач направляв відповідачу претензію з проханням відшкодувати шкоду, заподіяну пошкодженням його автомобіля, в розмірі 47648 грн. та витрати на оплату вартості проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 3000 грн., а всього 50648,61 грн. Вказану претензію було отримано відповідачем 03 лютого 2016 року, проте відповіді на неї позивачу не надійшло. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 47648 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля позивача, та витрати на оплату вартості проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 3000 грн., а всього 50648 грн. Разом з тим, вимоги щодо стягнення з відповідача крім суми 50648 грн. додатково 61 коп. не обґрунтовані та не підтверджені доказами, у зв'язку з чим вони задоволенню не підлягають. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 50648 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної його працівником під час виконання трудових обов'язків. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial