Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до субєкта підприємницької діяльності [PERSON] про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди. Позивач зазначав, що 14 грудня 2016 року він заніс в ремонтний цех до відповідача своє дизельне обладнання: паливний насос високого тиску, чотири форсунки з чотирма розпилювачами. Підставами приходу в цей цех був неякісний запуск дизель - електростанції. З переліком робіт, які потрібно було зробити ознайомився [PERSON] та потиснувши його руку сказав, що ремонт насоса коштуватиме для позивача 1000 грн. 00 коп. а форсунок - 320 грн. Під час надання ремонтних послуг між споживачем та СПД [PERSON] виникли спірні відносини, в результаті яких останній в присутності свідка заявив що буде виставляти майно споживача на продаж в інтернет якщо той не забере за готівку без укладання будь яких документів вищеперераховане майно. На вимогу позивача [PERSON] відмовився надати копію документу що посвідчує його особу, згідно з вимогою, яка вказана в свідоцтві платника єдиного податку, що свідоцтво дійсне за наявності документу, що посвідчує особу, відмовився надати книгу скарг та пропозицій для запису в ній інформації про неякісні надані ремонтні послуги, також відмовився надати прейскурант цін на діагностування та ремонтні послуги на 2017 рік, та уникав встановлення реклами на дверях ремонтного цеху. Під час надання цих послуг відбулося нове порушення прав позивача, як споживача, а саме: при утриманні та вимаганні за зберігання 5 гривен за кожні сутки. Посилаючись на викладене, позивач просив суд встановити факт порушення прав споживача - замовника послуг СПД [PERSON] при утриманні майна споживача та не надання споживачу книги скарг та пропозицій з прейскурантом цін на ремонтні послуги, що полягають: - відмова надати споживачу послуг книгу скарг та пропозицій, посвідчену печаткою СПД [PERSON] для запису в ній претензій з приводу неякісних наданих послуг; - відмова надати прейскурант цін, повязаних з ремонтом дизельного обладнання посвідченого печаткою та підписом СПД, зобовязати СПД [PERSON]П вчинити наступні дії: - надати споживачу [PERSON] книгу скарг та пропозицій для запису інформації, належним чином посвідчену; - встановити на дверях ремонтного орендованого приміщення, яке знаходиться за адресою м. Київ вул. Автопаркова, 7, вивіску - рекламу «СПД [PERSON] ремонт та діагностування дизельного обладнання», стягнути з [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди споживачу послуг, суму в розмірі 2000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON], надавши пояснення також в якості свідка, позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив про задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували протри їх задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] є субєктом господарської діяльності, видами його діяльності є: технічне обслуговування та ремонт автомобілів, роздрібна торгівля автомобільними деталями та приладдям, інші види оптової торгівлі, оптова торгівля автомобільними деталями та приладдям, надання інших комерційних послуг, згідно свідоцтва платника єдиного податку серії А №073108 (а.с.8). Відповідно до договору суборенди нежитлового приміщення №36 від 13 квітня 2016 року свою господарську діяльність відповідач [PERSON] здійснює за адресою: місто Київ, вулиця Автопаркова, 7. Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення №20 від 01 червня 2017 року, винесеної начальником Головного управління Держпродспоживслужби в м Києві [PERSON], [PERSON] - фізична особа підприємець за адресою вул. Автопаркова, 7, м. Київ, на момент позапланової перевірки 12.05.2017 р. о 16-45 год. не забезпечив наявність у приміщенні, де проводиться приймання та видача замовлень, на видному і доступному місці для замовників ціни і тарифи на послуги, чим порушив вимоги п.7 «Правил побутового обслуговування населення», затверджених Постановою КМУ від 16.05.1994 р. № 313, що зафіксовано в акті перевірки від 12.05.2016 р. № 000174 (а.с.63). Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення №67 від 28 вересня 2017 року, винесеної начальником Головного управління Держпродспоживслужби в м Києві [PERSON], 19.09.2017 р. о 14 год. 38 хв. при перевірці субєкта господарювання по вул. Автопаркова, 7, [PERSON], який є фізичною особою-підприємцем, не забезпечив наявності на фасаді торговельного обєкта вивіски із зазначенням найменування субєкта господарювання та режимом роботи підприємства, чим порушено вимоги п.12 «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів», затверджених Постановою КМУ від 15.06.2006 р. № 833, що зафіксовано в акті від 19.09.2017 року №1036 (а.с.62). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові матеріали справи та вислухавши думку сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині встановлення факту порушення прав споживача та зобовязання вчинити певні дії, оскільки такі вимоги є обґрунтованими та відповідають нормам чинного законодавства. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди споживачу послуг, суми в розмірі 2000 грн., то в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі. Так, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд визначає характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Доказів заподіяння відповідачем [PERSON] моральної шкоди позивачем не надано, а судом не здобуто. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог частково. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 1762 грн.

Outcome: partial