Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2012року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2012року шлюб між сторонами розірвано. Позивач з відповідачем проживає окремо, малолітній син проживає з матір'ю. Спору стосовно місця проживання сина не має, відповідач не заперечує, що син буде проживати з позивачем. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не виявляв бажання спілкуватись з ним та не приймає участь у його вихованні. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивача та спільної дитини, а з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні сина з відповідачем, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно сина батьківські обов'язки, покладені на відповідача законом. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2012 року по цивільній справі № 232/4047/12 було вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, починаючи з 30.11.2012 року до досягнення сином повноліття. Дане рішення набуло чинності та видано виконавчий лист, який поданий на примусове виконання до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. 05.10.2017 року головним державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження № 54810668. Відповідач не бере участі у вихованні сина, не провідує його, не цікавиться здоров'ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує. Згідно з інформацією Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про те, що згідно Довідки розрахунку, виданої від 30.10.2017 року, заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.10.2014 року по 30.11.2017 року становить 57323,00 грн. Просить позбавити [PERSON], [INFO] народження (ІПН[NUMBER]) батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Ухвалою суду від 21.12.2017року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. 12.03.2018року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2012року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2012року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2012 року по цивільній справі № 232/4047/12 було вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, починаючи з 30.11.2012 року до досягнення сином повноліття. Дане рішення набуло чинності та видано виконавчий лист, який поданий на примусове виконання до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. 05.10.2017 року головним державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження № 54810668. Згідно з інформацією Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про те, що згідно Довідки розрахунку, виданої від 30.10.2017 року, заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.10.2014 року по 30.11.2017 року становить 57323,00 грн. Відповідно до характеристики КЗ «НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів - гімназія №6 Вінницької міської ради» №558 від 14.11.2017року за період навчання дитини у закладі батько жодного разу не відвідував батьківських зборів, навчання та вихованням сина не цікавився, не приймав участі у загальношкільних та класних заходах. Дитину зі школи не забирав. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO] №01-00-011-11766 від 16.03.2018р. орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO] Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»). Згідно норм ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Як зазначено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно матеріалів справи відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд розцінює це як винну поведінку батька по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дітей, тому суд в інтересах дітей вважає за необхідне задовольнити даний позов. При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина, суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини, умов його нормального виховання, бере до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640,00грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного згідно ст. ст. 19, 155, 164-166 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved