Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON], третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує що є власником 32/100 частини житлового будинку № 26 по вул. Володимирській в м. Ковелі, Волинської області, власником іншої 68/100 частини вказаного житлового будинку є [PERSON] З дозволу власника, в даному житловому будинку зареєстрований відповідач у справі [PERSON] Відповідач в даному житлі більше трьох років не проживає, будь-якого інтересу до житла не проявляє, оплату комунальних послуг не здійснює, а його реєстрація у спірному житлі позбавляє позивача належним чином використовувати свою власність. З посиланням на норми ст. 405 ЦК України, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом будинком № 26 по вул. Володимирській в м. Ковелі, Волинської області. Ухвалою судді від 11.12.2018 відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у 15 денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Ковельського міськрайонного суду відзив на позов. [PERSON] ухвали про відкриття провадження надіслано учасникам справи. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав. Представник позивача в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Третя особа в судове засідання не зявилась. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України,\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, суд вважає можливим, відповідно до положень ч. 4 ст.\~223, ст. 280 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними у справі доказами та ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходжу до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить 32/100 частини житлового будинку, який розташований по вул. Володимирська, 26 в м. Ковелі, Волинської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.02.2018, виданого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 282. Судом також встановлено, що власником 68/100 частини житлового будинку № 26 по вул. Володимирській в м. Ковелі, Волинської області є [PERSON] Як вбачається з довідки УДМС у Волинській області, в житловому будинку № 26 по вул. Володимирська в м. Ковелі зареєстрований також відповідач [PERSON]. За змістом ч.1\~ст. 16 ЦК України,кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1\~ст. 319 ЦК України,власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до\~ст. 391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у п. 39 постанови від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Відповідач не проживає в [INFO], що стверджується відповіддю Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, плату за користування житлом не здійснює, будь-якого інтересу до даного житла не проявляє. За вказаних обставин, відповідача у відповідності до ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 26 по вул. Володимирській в м. Ковелі, Волинської області. Оскільки позивач\~звільнена від\~сплати судового\~збору,\~тому у\~відповідності до\~ч.6\~ст.\~141\~ЦПК України\~з\~відповідача в\~дохід держави\~слід стягнути\~судовий збір\~в розмірі\~768,40\~грн.,\~встановлений Законом\~України «Про\~судовий збір»\~від 08.07.2011\~року №\~3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2019.

Outcome: approved