Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних на утримання неповнолітніх дітей аліментів. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 20.10.2011 року з відповідача [PERSON] було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON]А, [INFO] та [PERSON]А, 2010 р.н, в розмірі 800 гривень щомісячно (400 грн. на кожну дитину) до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 30.09.2011 року. Позивачка вказує, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного утримання дітей, оскільки рівень їх матеріального забезпечення постійно зростає, а відповідач добровільно не бажає збільшити розмір присуджених аліментів, а вона, у свою чергу, не може самостійно забезпечити спільних дітей усім необхідним. За вказаних обставин позивачка звернулась до суду та просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Ковельського міськрайонного суду від 20.10.2011 року і стягувати з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1860 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня предявлення даного позову. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій також уточнила заявлені вимоги, а саме: прохає стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 930 гривень щомісячно на кожну дитину. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні даного позову просить відмовити в повному обсязі з підстав викладених у поданому ним відзиві. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із рішення Ковельського міськрайонного суду від 12.12.2011 року убачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.4). Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №085447 від 17.10.2008 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №115713 від 07.05.2010 року). Як убачається із матеріалів справи, рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2011 року у цивільній справі №2/0306/1491/11 з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 30.09.2011 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як установлено в судовому засіданні домовленості про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей між позивачкою та відповідачем не досягнуто. Відповідачем [PERSON] у поданому відзиві стверджується про те, що він на даний час має нову сім'ю, дитину в іншому шлюбі та незадовільний матеріальний стан. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом установлено, що після винесення Ковельським міськрайонним судом рішення від 20.10.2011 року про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей збільшився відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та для дітей віком від 6 до 18 років він складає з 01.12.2017 року - 1860 гривень, і такий же прожитковий мінімум залишився і станом на 01.01.2018 року. При вирішенні даного спору суд враховує, що відповідач [PERSON] 09.11.2012 року вступив у юридичний шлюб із [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №077435 від 09.11.2012 року). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №202351 від 17.09.2014 року), і дружина відповідача на даний час ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, у звязку із чим відповідач є єдиним годувальником своєї сімї. Разом із тим, доводи відповідача про його незадовільний матеріальний стан та наявність інших утриманців, не впливають на висновок суду про необхідність збільшення розміру аліментів, оскільки на момент постановлення даного рішення прожитковий мінімум для дітей відповідного віку значно збільшився, а заявлена позивачкою сума відповідає рівно 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років встановленого законодавством, а саме 930 гривень. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні та положення ст.180 СК України про те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання двох дочок в розмірі по 930 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням у даній справі законної сили. Заявлений позивачкою розмір аліментів в сумі 930 гривень на кожну дитину щомісячно, на переконання суду, є об'єктивним та справедливим з урахуванням наведених вище обставин. Судові витрати у справі згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved