Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову він вказав, що 05.10.2014 року, о 22 годині 30 хвилин, на території Чугуївського району Харківської області, на автошляху Чугуїв-Мілове на 17 км.+ 500 м. відбулась дорожньо-транспортна пригода - водій автомобіля марки RENAULT MASCOTT, номерний знак [NUMBER] [PERSON] (власник ТЗ [PERSON]М.) не вибрав безпечну швидкість руху скоїв наїзд на частково стоячий на проїзній частині причіп KRONE ADP24 номерний знак [NUMBER] у складі тягача марки КАМАЗ-65117, номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (власник тягача та причепу СФГ «Агротранс»). Постановами Чугуївського міського суду Харківської області від 23.10.2014 року встановлено обопільну вину в ДТП обох водіїв. В результаті ДТП належний позивачу транспортний засіб RENAULT MASCOTT загорівся та був повністю знищений пожежею. Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження № 0168/14 від 30.01.2015 року вартість матеріального збитку становить 284220,00грн. За проведення дослідження позивачем сплачено 1000грн. на користь ТОВ Центр експертних досліджень ПРОФЕСІОНАЛ про що свідчить квитанція від 20.11.2014 року. Як видно з довідки про ДТП, яка була отримана позивачем у страховій компанії «КРАЇНА», де застрахована його цивільно-правова відповідальність, з постанови Чугуївського міського суду Харківської області та інформаційної довідки бази даних МТСБУ, власником тягача КАМАЗ-65117, номерний знак [NUMBER] та причепу KRONE ADP24 номерний знак [NUMBER] є Селянське фермерське господарство «Агротранс», на тягач та причіп укладені поліси обов'язкової цивільно-правової відповідальності № АС/6063797 та АС/6063796, які є чинними на час ДТП. Враховуючи дані обставини, позивач звернувся до ПАТ «СК «ОРАНТА-ЛУГАНЬ» із заявою про виплату страхового відшкодування, але надісланий ним поштовий конверт на адресу страхової компанії в м. Луганськ повернувся. Отже, оскільки вина водіїв є обопільною, то він має право на відшкодування збитків у розмірі 50 відсотків. Представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити його позовні вимоги з урахуванням наданого правового обґрунтування позову, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та ухвалити рішення за наявними в матеріалах справи доказами. Матеріалами справи встановлено, що 05.10.2014 року, о 22 годині 30 хвилин, на території Чугуївського району Харківської області, на автошляху Чугуїв-Мілове на 17 км.+ 500 м. відбулась дорожньо-транспортна пригода - водій автомобіля марки RENAULT MASCOTT, номерний знак [NUMBER] [PERSON] (власник автомобіля [PERSON]М.) не вибрав безпечну швидкість руху скоїв наїзд на частково стоячий на проїзній частині причіп KRONE ADP24 номерний знак [NUMBER] у складі тягача марки КАМАЗ-65117, номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (власник тягача та причепу СФГ «Агротранс»). Постановами Чугуївського міського суду Харківської області від 23.10.2014 року встановлено обопільну вину в ДТП обох водіїв. В результаті ДТП належний [PERSON] транспортний засіб RENAULT MASCOTT загорівся та був повністю знищений пожежею. Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження № 0168/14 від 30.01.2015 року, проведеного ТОВ Центр експертних досліджень ПРОФЕСІОНАЛ вартість матеріального збитку становить 284220,00грн. Як вбачається з довідки про ДТП, яка була отримана позивачем у страховій компанії «КРАЇНА», де застрахована його цивільно-правова відповідальність, з постанови Чугуївського міського суду Харківської області та інформаційної довідки бази даних МТСБУ, власником тягача КАМАЗ-65117, номерний знак [NUMBER] та причепу KRONE ADP24 номерний знак [NUMBER] є Селянське фермерське господарство «Агротранс», на тягач та причіп укладені поліси обов'язкової цивільно-правової відповідальності № АС/6063797 та АС/6063796, які є чинними на час ДТП. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1\~ст. 1190 ЦК України\~особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до\~ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно правового висновку, який викладено у Постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року по справі № 6-2808цс15 і який є обов'язковим в силу ст. 360-7 ЦПК України для врахування судами загальної юрисдикції при здійсненні правосуддя слідує наступне. У потерпілої особи в результаті завдання йому шкоди під час ДТП з'являється можливість отримати відшкодування шляхом реалізації двох зобов'язань згідно ст. 11 ЦК України, перше у деліктному зобов'язання, друге у договірному зобов'язанні (договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). При цьому право потерпілого на відшкодування є абсолютним і тільки йому належить яким шляхом він буде реалізовувати своє право. Закон України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів надає потерпілому право, а не зобов'язує його отримати страхове відшкодування від страхової компанії винуватця ДТП. Відповідачі на пред'явлений позов своїх заперечень та/або будь-яких доказів не надали. Суд в свою чергу позбавлений можливості з'ясувати наявність та чинність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідачів, наявність відповідних заяв та повідомлень про страхове відшкодування. Вимогу про стягнення в солідарному порядку з відповідачів шкоди в порядку ч. 1 ст. 1190 ЦК України суд відхиляє, оскільки для цього відсутні достатні правові підстави. Завдання шкоди позивачу відповідачем ПАТ СК Оранта-Лугань жодним доказом не доведено. Також відсутні підстави для стягнення шкоди з відповідача [PERSON], оскільки відповідачі та позивач не довели суду зв'язок між СФГ Агротранс та водієм [PERSON], суду не відомі правові підстави керування [PERSON] автотранспортними засобами, належними СФГ Агротранс. Отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення шкоди з відповідача СФГ Агротранс на підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України, як з власника джерела підвищеної небезпеки. Суд приходить до висновку, що частка вини водіїв [PERSON], [PERSON] в ДТП становить по 50 % кожного. Суд задовольняє позов в сумі 142610,00грн., що становить 50% від загальної суми шкоди (284220,00+1000/2). Суд на підставі ст. 88 ЦПК України стягує на користь позивача документально підтверджені та понесені ним судові витрати в сумі 1426,10грн. судовий збір, в сумі 420,00грн. вартість публікації оголошення виклику відповідачів до суду в газеті Урядовий Кур'єр, в сумі 702,00грн. вартість відправлення телеграм про виклик відповідачів до суду. На підставі наведеного та

Outcome: partial