Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме повернути йому автомобіль Skoda Superb, 2010 року випуску, державний номер [NUMBER] та стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень. При цьому позивач посилається на те, що в листопаді 2010 року він надав відповідачу [PERSON] довіреність зі строком дії до 2013 року, на право управління належним йому транспортним засобом, а саме - автомобілем Skoda Superb, 2010 року випуску, державний номер [NUMBER]. На прохання [PERSON] про повернення зазначеного автомобілю, відповідач відмовився повернути у добровільному порядку, крім того позивачу стало відомо, що в рамках розслідування кримінальної справи у відношенні [PERSON] правоохоронними установами був накладений арешт на належний йому автомобіль. В подальшому кримінальну справу відносно [PERSON] було припинено. Оскільки, [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався та до цієї справи не має ніякого відношення, на його заяву про повернення автомобілю Skoda Superb, 2010 року випуску, державний номер [NUMBER], письмової відповіді не отримав, позивач вимушений звернутись до суду з даною заявою. Також [PERSON] зазначив, що своїми діями відповідач [PERSON] завдав йому моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях та негативних емоціях і переживаннях з приводу неможливості користуватися своєю власністю, що порушує нормальні життєві зв'язки. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просила їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, в зв'язку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до постанови ст. слідчого відділу УСБУ в Одеській області Гладких І.А. від 20 березня 2012 року, слідчим відділом УСБУ України в Одеській області розслідується кримінальна справа №993 у відношенні [PERSON], [INFO] за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, [PERSON], [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 199 КК України. В ході розслідування встановлено, що 04 грудня 2011 року гр-н Республіки Молдова [PERSON], рухаючись з України до Республіки Молдова у якості водія автомобіля Skoda Superb, 2010 року випуску, державний номер [NUMBER] та маючи умисел на переміщення через державний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичного засобу - кокаіна, заховав зазначену наркотичну речовину в гаманець у відділення для грошових купюр та поклав у сумку. Відповідно до вищезазначеної постанови старшого слідчого по ВВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області автомобіль марки Skoda Superb, 2010 року випуску, державний номер [NUMBER], визнаний речовим доказом. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08 червня 2012 року [PERSON] оголошений у розшук, у зв'язку з чим провадження по кримінальній справі зупинено. Згідно свідоцтва про реєстрацію [PERSON], на праві приватної власності належить автомобіль Skoda Superb, 2010 року випуску, державний номер [NUMBER]. Згідно листа від 01 квітня 2014 року заступника начальника Управління реєстрації транспорту і кваліфікації водійського складу автомобіль Skoda Superb, 2010 року випуску, державний номер [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] [INFO] і даний автомобіль у безоплатне користування не переданий. 26 лютого 2014 року [PERSON] надав до СВ УСБУ в Одеської області заяву про повернення автомобілю, однак письмової відповіді на зазначену заяву в передбачені законом строки не отримав. На підставі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, згідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю. При таких обставинах та враховуючи, що [PERSON] є належним власником і відносно нього кримінальна справа не порушувалась, суд вважає, що вимоги позивача в частині усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом повернення автомобіля підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про відшкодування відповідачем [PERSON] моральної шкоди 20000 гривень, слід зазначити що, згідно з Постановою Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та ст.23 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача й інших обставин (характеру й тривалості страждань, стану здоров'я потерпілого, ваги заподіяної травми, наслідків тілесних ушкоджень, істотність змушених змін у його життєвих і виробничих відносин, намірів з якими діяла особа, що спричинила шкоду). Проте, позивачем не надано доказів щодо моральних страждань, які були йому завдані, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, а тому суд вважає, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення моральної шкоди є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: partial