Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що він працював у відповідача слюсарем зі складання металевих конструкцій з 05 січня 2011 року по 01 квітня 2015 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 03 липня 2015 року на його користь з відповідача була стягнута заборгованість по заробітній платі в розмірі 10 289,74 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 7 644, 90 грн. На день подання позовної заяви до суду сума грошових коштів, які відповідач мав сплатити на його користь становить 24 583,60 грн. (з них - 10 289,74 грн. мали бути виплачені йому в день звільнення, а 24 583,60 грн. його середній заробіток за весь час затримки до дня подання позовної заяви ( 2 698,81 фактична заробітна плата за останні два місяця роботи/:18 днів /кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи: квітень, травень/ = 149,90 грн. розмір середньоденної заробітної плати х 164 днів кількість вимушеного прогулу з 17.06.2015 року до 09.02.2016 року / = 24 583,60 грн. Він звернувся до відповідача з вимогою йому виплатити борг по заробітній платі, але коштів так не отримав. 24 серпня 2015 року Іллічівським ВДВС Маріупольського МУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Тому просить суд стягнути на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 24 583,60 грн. Позивач [PERSON] на розгляд справи до суду не з»явився, про час та місце її розгляду повідомлений в установленому законом порядку.Проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник позивача [PERSON] при розгляді справи підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання на розгляд справи не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] в період з 05.01.2011 року по 01.04.2015 року перебував у трудових відносинах з ПАТ Азовзагальмаш, що підтверджується копією його трудової книжки (а.с.4), і за цей період йому нараховувалась і виплачувалась заробітна плата. Відповідно до ч.3 ст.94 КЗпП України, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України Про оплату праці та іншими нормативно-правовими актами. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 03 липня 2015 року з Публічного акціонерного товариства Азовзагальмаш, на користь [PERSON] стягнута заборгованість по заробітній платі в розмірі 10 289,74 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 7 644,90 грн. за період з моменту його звільнення по 17 червня 2015 року. 24 серпня 2015 року Іллічівським ВДВС Маріупольського МУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в розмірі 10 289,74 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 7 644,90, а всього 17 934,64 грн. Однак на даний час така заборгованість [PERSON] не виплачена. Враховуючи, що [PERSON] при звільненні не виплачена йому заборгованість по заробітній платі, тому з відповідача на його користь підлягає стягненню сума середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року № 13, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Розрахунок при визначенні розміру середнього заробітку за весь час затримки у розрахунку при звільненні провадиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно з пунктом 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Відповідно до наданого суду розрахунку середнього заробітку позивача вбачається, що середньоденна його заробітна плата за останні повні два місяці роботи перед звільненням складала 149,90 грн. Суд бере за основу саме цей розрахунок, оскільки він відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. З розрахунку наданого суду позивачем [PERSON], розмір його середнього заробітку за період з 17 червня 2015 року по день подання позовної заяви до суду 09 лютого 2016 року становить 24 583,60 грн. (2 698,81 грн. х 18 днів х 149,90 грн. = 24 583,60 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved