Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 20.01.2009 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, у них зникли спільні інтереси та почуття любові, відповідач не поважає її як дружину, зловживає алкогольними напоями, у нетверезому стані вчиняє скандали, погрожує насильством, що негативно впливає на її здоров`я та здоров`я дитини. Шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому просила шлюб розірвати, місцем проживання дитини визначити її місце проживання, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача судовий збір. 06.12.2019 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 24.12.2019 року ухвалою Тлумацького районного суду сторонам по справі було надано термін для примирення на строк два місяці. Провадження у справі було зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2020 року провадження у справі поновлено. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що примирення між ними не відбулось, а тому позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Додатково просила судові витрати покласти на її рахунок. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що примирення між ними не відбулось, а тому позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони 20.01.2009 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Подружнє життя у сторін не склалося, у них зникли спільні інтереси та почуття любові, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка просила залишити їй шлюбне прізвище, а відповідач відзиву та жодних заперечень на позов не подав та повністю визнав позовні вимоги суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачці, слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи те, що відповідач відзиву та жодних заперечень на позов не подав та повністю визнав позовні вимоги, а позивачка просив місцем проживання дітей визначити її місце проживання, суд вважає, що місцем проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , слід визначити місце проживання її матері [PERSON] (позивачка). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн., а решту понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 384,20 грн. (квитанція № ПН1324793 від 09.01.2020 року, а.с. 1) слід покласти на рахунок позивачки, згідно поданої нею заяви. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved