Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Фруктовської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно, за участю третьої особи приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON]. В позові зазначено, що 29 березня 2016 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку № 3 по вул. Перемоги в с. Кирпичне Мелітопольського району Запорізької області. При житті померла склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла позивачу. Згідно діючого законодавства позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, позивач не може оформити своє право на спадщину, оскільки в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок вказано, що право власності зареєстровано за [PERSON], а згідно інформації, наданої КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» Запорізької області, право власності зареєстровано за [PERSON]. Таким чином, позивач, як законний спадкоємець має всі законні права на належне йому спадкове майно, однак не може оформити своє право власності на належне йому майно і вільно ним користуватися. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно житловий будинок № 3 по вул. Перемоги в с. Кирпичне Мелітопольського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 29 березня 2016 року. В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання третя особа не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, щодо вирішення позову покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв позивача і третьої особи та в зв'язку з неявкою представника відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 11 червня 1957 року [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів актів цивільного стану про народження 11 червня 1957 року зроблено відповідний запис № 763. Згідно копії заповіту, 12 січня 2011 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 60, відповідно до якого все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповіла [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 01 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] померла 29 березня 2016 року, про що 01 квітня 2016 року складено відповідний актовий запис № 242. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно житловий будинок № 3 по вул. Перемоги в с. Кирпичне Мелітопольського району Запорізької області. Зазначений житловий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 23 листопада 1988 року. Спадкоємцем за заповітом є позивач. Інших спадкоємців за заповітом немає. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті [PERSON], яка померла 29 березня 2016 року, відкрита спадкова справа. Згідно заяви від 30 вересня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], у визначений законом строк позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері [PERSON]. Однак, оформити своє право на спадщину позивач не може, так як в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок вказано, що право власності на житловий будинок № 3 по вул. Перемоги в с. Кирпичне Мелітопольського району Запорізької області зареєстровано за [PERSON], а згідно інформації, наданої КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» Запорізької області, право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за [PERSON]. Згідно постанови приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 жовтня 2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 3 по вул. Перемоги в с. Кирпичне Мелітопольського району Запорізької області, після смерті [PERSON], яка померла 29 березня 2016 року, так як виявлено невідповідність належності нерухомого майна. Таким чином, судом встановлено, що позивач не може вільно користуватися належним йому спадковим майном у виді житлового будинку № 3 по вул. Перемоги в с. Кирпичне Мелітопольського району Запорізької області, оскільки він, як законний спадкоємець, має всі законні права на зазначене спадкове майно, але не може оформити своє право власності на нього, в зв'язку з тим, що в інформації, наданій КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» Запорізької області, допущена помилка в написанні імені його матері. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спадкове майно житловий будинок № 3 по вул. Перемоги в с. Кирпичне Мелітопольського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 29 березня 2016 року.

Outcome: approved