Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], померлого [INFO], а саме на будинковолодіння з господарськими спорудами, яке розташоване по [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] помер [PERSON], який за час свого життя 29 листопада 2006 року в Острожецькій сільській раді Млинівського району Рівненської області склав заповіт, зареєстрований в реєстрі під №111, в якому на випадок своєї смерті заповів сину [PERSON] все своє майно, яке він матиме на момент смерті. Однак, [INFO] [PERSON] помер і спадщину після його смерті відповідач [PERSON] відмовився приймати, а тому позивач [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, шляхом постійного проживання в даному будинковолодінні та подачі заяви до нотаріальної контори для виготовлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва за відсутністю правовстновлюючих документів, у зв'язку з чим змушена звернутися в суд. Позов просить задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав. Відповідачі [PERSON] та представник Ярославицької сільської ради в судове засідання не з'явились, однак від них надійшли заяви, в яких відповідачі позов визнали в повному обсязі, справу просять розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). З матеріалів справи видно, що [INFO] [PERSON] помер. Як встановлено судом, 29 листопада 2006 року чоловік позивачки [PERSON], за життя склав заповіт, зареєстрований в Острожецькій сільській раді Млинівського району Рівненської області в реєстрі під № 111, у якому на випадок своєї смерті зробив розпорядження та заповів сину [PERSON], все своє майно, яке він матиме на момент смерті, однак [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. (а.с.7, 8) Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом, оскільки прийняла спадщину після смерті чоловіка за правилом ст.1269 ЦК України. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Належність будинку спадкодавцеві підтверджується випискою з погосподарської книги Острожецькій сільській раді Млинівського району Рівненської області (а.с. 10). Проте, на належне своєму чоловікові будинковолодіння не змогла одержати свідоцтва про право на спадщину з незалежних від неї причин, зокрема через відсутність правовстановлюючих документів. ( а.с. 15) Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд прийшов до висновку що позивач, прийнявши спадщину після смерті чоловіка, набула право власності на спадкове майно за законом, зокрема на будинковолодіння на законних підставах. Однак, з часу подачі заяви про прийняття спадщини, всупереч вимогам ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтва про право на спадщину за законом не одержала з об'єктивних причин, у зв'язку з чим, не в змозі реалізовувати своє право власності на спадкове майно. А тому це право підлягає захисту. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.16, 328, 1216, 1225, 1233,

Outcome: approved