Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому Чернігівської області, Україна, актовий запис № 817. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21.06.1997 року, від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з лютого 2009 року, спільне господарство не ведеться. В сім`ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливим. З приводу розподілу майна проблем не виникає. Примирення між сторонами неможливе. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір`ю. Ухвалою суду від 11.02.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою суду 05.03.2020 року розгляд справи відкладено. Дій, визначених ст. 178 ЦПК України не вчинено. 07.04.2020 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 21 червня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому Чернігівської області, Україна, актовий запис № 817 (а.с.3). [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved