Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить домоволодіння по [ADDRESS]. З метою продажу указаного домоволодіння він звернувся до нотаріуса, але провести продаж не видалося за можливе оскільки нотаріусом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що на зазначене домоволодіння зареєстроване обтяження - арешт нерухомого майна, на підставі постанови ВДВС Тростянецького РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження за №42318534 від 21.03.2014. Внаслідок цього, 04.10.2018, нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Посилаючись на те, що арешт на нерухоме майно було накладено у зв'язку із заборгованістю перед банком, яка є погашеною, за результатами пошуку виконавчих проваджень у Автоматизованій системі виконавчих проваджень наявні два провадження, стан яких визначено як «завершено», а отже, є достатні підстави для скасування накладеного арешту на нерухоме майно у судовому порядку, позивач просить: - скасувати арешт на нерухоме майно боржника, право власності на яке зареєстровано за ним, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження за №42318534 від 21.03.2014 ВДВС Тростянецького РУЮ у Сумській області, обтяжувач відділ державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області; - виключити з спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження за №5057985 у виді арешту на все його нерухоме майно. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлений позов підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просить вирішити заявлений позов на розсуд суду (а.с.45). Враховуючи заяви сторін суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Матеріалами справи установлено, що на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 23.08.2007 [PERSON] належить жилий будинок із будівлями і спорудами, розташовані по [ADDRESS], розташовані на приватизованій земельній ділянці (а.с.7-8). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за №140186593 від 04.10.2018 мається інформація про державну реєстрацію обтяжень датована 21.03.2014 про накладення арешту на майно за адресою [ADDRESS], здійснене на підставі постанови про арешт майна Відділу ДВС Тростянецького РУЮ Сумської області за №42318534 від 21.03.2014 (а.с.7). Відкопійованими матеріалами із виконавчого провадження за №42318534 судом установлено, що вищеуказана постанова про накладення арешту на нерухоме майно (будинковолодіння позивача) від 21.03.2014 була винесена державним виконавцем відділу ДВС Тростянецького РУЮ Сумської області Конєвим О.М. у межах примусового виконання рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 31.01.2014 у цивільній справі №2/588/33/14, за виконавчим документом та заявою стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором №б/н від 14.02.2007 у розмірі 21655,07 грн. та 229,40 грн. у відшкодування судових витрат (а.с.25-39). 06.11.2015 державним виконавцем відділу ДВС Тростянецького РУЮ Сумської області Конєва О.М. по указаному виконавчому провадженню була винесена постанова, якою виконавчий лист №2/588/33/14 від 31.01.2014 повернуто стягувачу ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.39). Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Частиною 1 статті 319 та частиною 1 статті 321 ЦК України закріплено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Натомість, накладений постановою державного виконавця арешт на нерухоме майно - домоволодіння по [ADDRESS] порушує право позивача розпорядитися своїм майном на власний розсуд, що вбачається, зокрема, із постанови приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Сумської області Гребіник З.Д. від 04.10.2018, яка відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - посвідченні договору купівлі-продажу указаного нерухомого майна, у зв'язку із накладеним на нього арештом (а.с.9). Як убачається із повідомлення Тростянецького РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області виконавче провадження за №42318534, за яким було накладено арешт на нерухоме майно позивача, завершено та виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадждення», який не передбачає зняття арешту з боржника. Станом на 18.10.2018 виконавчих документів про стягнення боргів із [PERSON] у Тростянецькому відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області на виконанні не перебуває (а.с.18). Отже, судом установлено, що на даний час будь-які виконавчі провадження щодо виконання рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 31.01.2014, ухваленого у цивільній справі №2/588/33/14, у межах виконання якого було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON], відсутні. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна може бути знятий за рішенням суду. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відновити право позивача на розпорядження ним своє власністю. Таким чином позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved