Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини й прийняття спадщини. Мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер чоловік його двоюрідної сестри [PERSON] [PERSON], у віці 78 років. Його сестра та дружина [PERSON] - [PERSON] також померла [INFO] у віці 56 років. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке він фактично прийняв як єдиний спадкоємець, й бажає отримати передбачені законом документи. Проте, звернувшись до нотаріуса в липні 2015 року із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено з підстав недоведеності факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вважає, що на протязі 1999 року й по день смерті [PERSON] він на постійній основі проживав з ним та його дружиною (його сестрою) у їх власному будинку за адресою: [ADDRESS]. За період їх спільного мешкання вони вели спільне господарство, мали спільний побут, а за фактом смерті подружжя здійснював їх поховання, оскільки окрім нього родичів (діти, онуки) останній не мали. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 30 грудня 2015 року (а.с.12), заяву підтримали, просили її задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з»явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи - рекомендованою поштою зі повідомленням про вручення, надіславши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечуючи проти задоволення заяви. За таких підстав суд визнав за можливе справу розглядати у відсутність зазначених осіб на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Вислухавши пояснення заявника, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік двоюрідної сестри заявника по батькові [PERSON] - [PERSON], у віці 78 років. Сестра заявника та дружина [PERSON] - [PERSON] також померла [INFO] у віці 56 років (а.с.4, 29). Заявник та подружжя [PERSON] є родичами: заявник є двоюрідним братом по батькові з [PERSON], а остання в свою чергу є дружиною [PERSON] (а.с.33, 34, 37) Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке заявник фактично прийняв як єдиний спадкоємець в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, й бажає отримати передбачені законом документи. Проте, звернувшись до нотаріуса в липні 2015 року із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено з підстав недоведеності факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.8). На протязі 1999 року й по день смерті [PERSON] заявник на постійній основі проживав з ним та його дружиною (двоюрідною сестрою заявника по батькові) у їх власному будинку за адресою: [ADDRESS], й за період їх спільного мешкання вони вели спільне господарство, мали спільний побут, а за фактом смерті подружжя здійснював їх поховання, оскільки окрім нього родичів (діти, онуки) останній не мали (а.с.4, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37). Також факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] й [PERSON], про народження заявника, погосподарської книги на садибу (колгоспний днір) тощо, письмовими поясненнями сусідів подружжя [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], які засвідчили, що за період спільного мешкання подружжя [PERSON] та заявника вони вели спільне господарство, мали єдиний бюджет (а.с.5, 6), актом складеним сусідами та посадовими особами сільської ради про те, що заявник з 1993 року постійно проживав однією сім»єю разом з подружжям [PERSON] та її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], вів з ними спільне господарство, обробляв землю, здійснював догляд за будинком, сплачував комунальні платежі тощо. Окрім того заявник постійно проживав разом з [PERSON] по день його смерті - [INFO], здійснив поховання, після чого в подальшому здійснював догляд за будиноком тощо (а.с.7). Метою встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є отримання права на спадщину. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З метою виконання вимог чинного законодавства, перевірки доводів заявника, судом було встановлено, що заявник до нотаріуса про відмову від спадщини не звертався. Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява в частині вимог про встановлення факту спільного проживання є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що заявник та померлий [PERSON] в період з 1999 року по [INFO] вели спільне господарство, мали спільний побут, жили єдиною сім»єю, тобто встановлений факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Що стосується заявної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини, то задоволена судом вимога про встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини уцілому поновлює порушене право заявника на отримання права на спадщину в нотаріальному порядку, а тому додатково встановлювати й цей факт немає потреби. На підставі вищевикладеного, ч.3 ст. 1268 ЦК України, з урахуванням п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст.ст. 234-235, 256 ЦПК України,

Outcome: partial