Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 45 458 грн 69 коп. 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] працює на Державному підприємстві «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» на посаді докера-механізатора комплексної бригади з 2005 року. Покладені на нього обов`язки виконує сумлінно, жодних зауважень під час їх виконання не отримав. Проте з липня 2020 року відповідачем безпідставно не виплачується заробітна плата, внаслідок чого з липня 2020 року по лютий 2021 виникла заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 45 458 грн 69 коп. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку стягнути з державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» заборгованість по заробітній платі. 1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав. 2. Рух справи у суді. Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 березня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали для подачі відзиву на позов. Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 18 лютого 2021 року відповідач отримав 30 березня 2021 року (арк. спр. 16), однак правом подачі відзиву на позов не скористався. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. Розгляд справи здійснюється у прощеному проваджені без виклику сторін. З огляду на розгляд справи без виклику сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). 4. Фактичні обставини справи. [PERSON] працює на Державному підприємстві «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» на посаді докера-механізатора комплексної бригади з 2005 року, що підтверджується копією трудової книги серії [NUMBER] від 20 липня 1984 року (арк. спр. 5). Заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі станом на 01 березня 2021 року, яка складає 45 458 грн 69 коп., підтверджується довідкою про заробітну плату № 130 від 04 березня 2021 року, виданою Державним підприємством «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»(арк. спр. 8). 5. Норми права, які застосував суд. Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з частиною першою статті 21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно з частиною першою статті 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, перевіривши доводи учасників справи у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку про задоволення позову. Так, за результатами розгляду справи судом враховано, що [PERSON] працює на Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» на посаді на посаді докера-механізатора комплексної бригади з 2005 року. З липня 2020 з боку відповідача перед позивачем виникла заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, яка станом на 01 березня 2021 року, яка складає 45 458 грн 69 коп. З огляду на викладені правові норми, встановлені обставини суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та піддягають задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення на його користь нараховану але не виплачену заробітну плату. 7. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн необхідно покласти на відповідача. Згідно пунктам 2, 4 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved