overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 26 жовтня 2001 року у відділі актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області зареєстрував шлюб із відповідачкою. Від даного шлюбу двоє дітей: дочка- [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Причиною звернення до суду послужило те, що вони різні за характерами і поглядами на життя люди. В результаті понад два роки проживають окремо і не підтримують подружніх стосунківі сім'я існує лише формально. Враховуючи наведене, просив шлюб розірвати. Діти після розірвання шлюбу за їх згодою залишаються на проживання із матірю. Відповідачка позов визнавала і пояснювала, що дійсно протягом двох років сім'я існує лише формально, так як позивач небажає змінити свою поведінку. [PERSON], стверджувала, що чоловік повертається із роботи пізно і в сім'ї дійсно виникають сварки та непорозуміння. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Під час судового слідства встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків та на даний час сім'я існує лише формально. Подружжю надавався термін для примирення, однак примирення не відбулося і обидва наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження не можливе. Вимог майнового характеру не заявлено. Аліменти по рішенню суду стягуються на старшу доньку. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 27 серпня 2010 року у виконкомі Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області зареєстрував шлюб із [PERSON]. Разом із ним проживає його син [PERSON] [INFO]. Після укладення шлюбу з [PERSON] вона була записана матір'ю дитини. Причиною звернення до суду послужило те, що відповідачка з грудня 2010 року залишила [PERSON] із сином і проживає у власному житловому будинку с.Кам'яна Верба Дубенського району Рівненської області. В результаті, з даного періоду спільно не проживають і не підтримують подружніх стосунків. Враховуючи наведене, просив шлюб розірвати та сина залишити йому на проживання. [PERSON] позов визнавала і просила справу розглянути без її участі про що зазначила в заяві від 12.02.2015 року. Заслухавши сторону та вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Під час судового слідства встановлено, що сторони тривалий час спільно не проживають і не підтримують подружніх стосунків та на даний час сім'я існує лише формально і позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження не можливе. Вимог майнового характеру не заявлено. [PERSON] [INFO] проживає із позивачем і перебуває на його утриманні. Під час попереднього судового засідання відповідачка не заперечувала щодо розірвання шлюбу та проживання неповнолітнього із його батьком. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON], який проживав [ADDRESS]. 25.01.2011 року [PERSON] склав заповіт, згідно з яким заповів позивачеві усе належне спадкодавцеві майно. Окрім іншого майна у власності спадкодавця була садиба, яка складається із житлового будинку з верандою загальною площею 66.7 кв.м., сарая, літньої кухні, огорожі, воріт та колодязя питного за адресою [ADDRESS]. Житловий будинок та господарські споруди розташовані на земельній ділянці, яка належала на праві приватної власності [PERSON] згідно з Державним актом про право приватної власності на землю. Позивач звернувся у Радивилівську районну державну нотаріальну контору із заявою щодо прийняття спадщини, однак через відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння, оформити право власності на згадане нерухоме майно і зареєструвати його неможливо, в зв'язку із чим вимушений звернутися до суду щодо захисту своїх прав. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS], що належало [PERSON], який помер [INFO]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився і надіслав лист за №02-18-897 від 12.12.2013 року, в якому просили справу розглянути без представника Пустоіванівської сільської ради, позов визнавали. Представник третьої особи Радивилівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився і подали лист №1348/01-16 від 16.12.2013 року в якому просили справу розглянути без їх участі. Заслухавши позивача та вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Так, згідно заповіту, посвідченого 25.01.2011 року секретарем Пустоіваннівської сільської ради і зареєстрованого в реєстрі за №1 все належне йому майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, і взагалі все те, на що він за законом мав право і що належало йому на момент смерті [PERSON] заповів позивачу. В довідці Пустоіваннівської сільської ради №436 від 18.09.2013 року стверджується, що [PERSON], [INFO] до дня смерті [INFO]. постійно проживав за адресою [ADDRESS]. Із листа державного нотаріуса Забожної Л.Л. за № 1685/01-16 від 23.12.2013 року вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] заводилася Спадкова справа за №197 від 26.11.2013 р. спадкоємець [PERSON] - заява про прийняття спадщини від 26.11.2013 року. Згідно технічного паспорта власником будинку і господарських споруд по [ADDRESS] є [PERSON]. Факт його смерті [INFO] стверджується із свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]). Враховуючи всі обставини справи, суд знаходить доведеним, що [PERSON] вчасно прийняв спадщину після смерті батька, [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] року померла його баба [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS] Згідно заповіту від 27.09.2006 року посвідченого секретарем Березинівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області [PERSON] заповіла позивачу все своє майно. Після смерті бабусі у встановлений законом шестимісячний термін позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як тривалий час хворів з приводу перелома Х-ХІ ребер, забою правої половини грудної клітки. Крім того змушений був виїздити на заробітки за кордон, так як був позбавлення засобів для існування через відсутність роботи. Також про існування заповіту йому стало відомо лише в квітні 2015 року В результаті, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин просив винести рішення, яким визначити йому [PERSON] додатковий строк в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] року його баби [PERSON]. Представник Березинівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно до п.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк. Такі обставини під час судового слідства доведено. [INFO] року померла баба позивача [PERSON] яка проживала за адресою: [ADDRESS] Згідно заповіту від 27.09.2006 року посвідченого секретарем Березинівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області Москалюк Л. і зареєстрованого в реєстрі №137 [PERSON] все своє майно заповіла позивачу. Із довідки №39 від 03.02.2016 року комунального закладу охорони здоров'я «Радивилівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» Радивилівської районної ради доводиться, що позивач перебував на лікуванні з приводу перелому Х-ХІ ребер, забою правої половини грудної клітки з 27.02.2012 року по 23.03.2012 рік.. Факт відмови в оформленні спадщини [PERSON] після померлої [PERSON] у зв'язку із пропуском строку прийняття спадщини приватним нотаріусом Радивилівського нотаріального округу Рівненської області встановлено (лист про відмову №01-16/22 від 10.02.2016 року). Також суд вважає поважною причиною відсутність роботи та коштів для проживання в Україні. Вказані обставини суд вважає поважними причинами, що перешкоджали позивачу вчасно звернутися до нотаріуса з приводу оформлення спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що зареєстрували шлюб із відповідачкою 18 квітня 2010 року в Сестрятинській сільській раді Радивилівського району Рівненської області. Від даного шлюбу донька - [PERSON] [INFO] Причиною звернення до суду послужило те, що після поїздок на заробітки та повернення додому у сім'ї виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливало на виховання дитини. В результаті, із січня 2014 року залишив сім'ю і стали проживати окремо кожен у своїх батьків. На даний період зустрів іншу жінку із якою має намір створити сім'ю. Враховуючи наведене, просив шлюб розірвати, а доньці - [PERSON] матеріальну допомогу надає і буде надавати. [PERSON] подав до суду заяву від 19.08.2014 року в якій справу призначену на 26.09.2019 року просив розглянути в його відсутність та позовні вимоги задовольнити. Відповідачка позов визнавала і пояснила, що чоловік проживає із іншою жінкою і примирення між ними неможливе. [PERSON] зазначала, що на даний період позивач добровільно надає кошти на утримання доньки і претензій майнового характеру до нього немає. Заслухавши сторони, та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Під час судового слідства встановлено, що сторони тривалий час спільно не проживають і не підтримують подружніх стосунків та окремо ведуть домашнє господарство і на даний час сім'я існує лише формально. Подружжю надавався термін для примирення однак примирення не відбулося і обидва наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження не можливе. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачкою по справі зареєстрували шлюб 30.09.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №102. Від даного шлюбу син [PERSON] - [INFO]. Причиною звернення до суду послужило те, що вони різні за характерами та поглядами на життя люди і в сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння. Попередньо відповідачка тричі подавала заяви про розірвання шлюбу, однак вони мирилися, та це відбувалося на короткий період. Після чергової сварки, з лютого 2011 року стали проживати окремо і не підтримують подружніх стосунків. Враховуючи наведене, просив шлюб розірвати та сина залишити на проживання та виховання відповідачці. Відповідачка позов визнавала і показала, що дійсно із лютого 2011 року спільно не проживають і примирення між ними не відбулося. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини . Під час судового слідства встановлено, що сторони тривалий час спільно не проживають і не підтримують подружніх стосунків. На даний період сім'я існує лише формально. Подружжю надавався термін для примирення, однак примирення не відбулося і сторони наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження не можливе. За взаємною згодою дитина залишається на проживання і виховання із відповідачкою і за її позовом розглядається інша справа про стягнення аліментів на сина. Вимог майнового характеру не заявлено. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 14 серпня 2012 року (Справа № 1714/161/12) шлюб між ними розірвано. За рішенням суду сина [PERSON], [INFO] залишено на проживання і виховання його матері [PERSON], а дочку [PERSON], [INFO] - йому. Цим же рішенням вирішено стягувати аліменти із позивача на користь відповідачки в розмірі 14 частини всіх видів його заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму на сина [PERSON], щомісячно починаючи з 14 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Так, як на даний період він сам утримує підсобне господарство, сплачує комунальні послуги і збирає кошти на навчання дочці [PERSON], яка фактично перебуває на його утриманні, просив стягувати із відповідачки на його користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, починаючи із дня подання заяви і до досягнення нею повноліття. [PERSON] позову не визнавала і пояснила, що дійсно шлюб між ними розірвано, однак поділу майна не проведено та вони проживають в одному будинку, проте подружніх стосунків не підтримують. Відповідачка допомагає по обробітку землі і приготуванні їжі і за спільні кошти харчуються всі разом та виховують дітей. Крім того, зазначала, що вона не подавала виконавчий лист для виконання про стягнення аліментів із позивача на утримання сина. Заслухавши сторони, свідка та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Так, із пояснень свідка [PERSON] встановлено, що батьки обоє їй допомагають, однак у кожного із них власні кошти. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного комісією Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області №1700 від 02.12.2013 року доводиться, що на час обстеження комісія встановила, що сім'я спільно проживає, разом веде особисте селянське господарство, однак за рішенням суду дочка залишається на вихованні батька. Про спільне проживання [PERSON] із дітьми, матір'ю та [PERSON] в одному будинку вбачається також із довідки №1681 від 28.11.2013 року Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, судом враховано матеріальне становище дитини і платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму та всі інші обставини справи. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обгрунтування позову посиляється на те, що 02.06.1984 року в Бугаївській сільській раді Радивилівського району Рівненської області зареєстрував шлюб із відповідачкою. Від даного шлюбу син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Причиною звернення до суду послужило те, що фактично з дружиною спільним подружнім життям не проживають, а з 2004 року стали проживати і в окремих будинках. Звертав увагу, що в 2006 року він захворів і є інвалідом ІІ-ї групи загального захворювання. За станом здоров'я йому необхідний спокій, однак в шлюбі із відповідачкою таке неможливе, так як мають різні погляди на життя. Враховуючи, що примирення між ними неможливе і шлюб існує лише формально, просив позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. 11.11.2015 року відповідачка в судове засідання не з'явилась про час і місце розгляду справи належним чином була повідомлена. Під час попереднього судового засідання відповідачка пояснила, що дійсно тривалий час проживають окремо, так як чоловік неналежно себе поводить. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Під час судового слідства встановлено, що сторони тривалий час спільно не проживають і не підтримують подружніх стосунків та на даний час сім'я існує лише формально. Подружжю надавався термін для примирення однак примирення не відбулося і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження не можливе. Вимог майнового характеру та про стягнення аліментів не заявлено. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав таке. 01 лютого 2013 року виконавчим комітетом Червонопартизанської міської ради міста Свердловська Луганської області між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 2. Від цього шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, фактичні подружні стосунки розпалися. Сторони вже 5 років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач має намір створити іншу сім`ю. Позивач вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, подальше сумісне мешкання і збереження шлюбу між ними неможливе. Ухвалою суду від 17 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивач у своєму позові та у поданій до початку судового розгляду заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримував в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувалася належним чином, причин неявки суду не повідомила, упродовж встановленого строку відзивів на позовну заяву до суду не надавала, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про шлюб сторін серії [NUMBER] вбачається, що вони дійсно з 01 лютого 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Із позовної заяви позивача вбачається, що збереження сім`ї суперечить її інтересам. За таких обставин суд не бачить підстав для збереження шлюбу сторін, тому його між ними слід розірвати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов [PERSON] задоволений в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений останнім за звернення до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав таке. 02 грудня 2017 року центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1126. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, в зв`язку з відсутністю порозуміння, різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони не проживають однією сім`єю, стосунків не підтримують. Позивач вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, подальше сумісне мешкання і збереження шлюбу між ними неможливе. Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивач до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувався належним чином, що не перешкоджало розгляду справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача визнавала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про шлюб сторін серії [NUMBER] вбачається, що вони дійсно з 02 грудня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Із позовної заяви позивача вбачається, що збереження сім`ї суперечить його інтересам. За таких обставин суд не бачить підстав для збереження шлюбу сторін, тому його між ними слід розірвати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов [PERSON] задоволений в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений останнім за звернення до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав таке. 02 квітня 1998 року Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 10. Від цього шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, в зв`язку з різними поглядами на сімейні відносини та обов`язки. Стосунки між сторонами припинилися понад двох років тому, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, подальше сумісне мешкання і збереження шлюбу між ними неможливе. Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивач надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувалася належним чином, причин неявки суду не повідомила, протягом встановленого строку відзивів на позовну заяву до суду не надала, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про шлюб сторін серії [NUMBER] вбачається, що вони дійсно з 02 квітня 1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Із позовної заяви позивача вбачається, що збереження сім`ї суперечить його інтересам. За таких обставин суд не бачить підстав для збереження шлюбу сторін, тому його між ними слід розірвати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов [PERSON] задоволений в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений останнім за звернення до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved