Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та просив суд стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти, передані в якості авансу у розмірі 107\~700 грн. 00 коп., грошові кошти у розмірі 9\~659 грн. 00 коп., що становить 3% річних від суми боргу, грошові кошти у розмірі 75\~000 грн., 00 коп., спричиненої моральної шкоди та понесені судові витрати у розмірі 1\~923 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. В обґрунтування зазначив, що він та відповідач знаходились у зобовязальних відносинах, так як 24 червня 2015 року та 01 липня 2015 року письмово уклали договори на виконання робіт, авансова сума яких складає 107700 гривень. Відповідач роботи не виконав, отримані кошти не повернув. Позивач вважає, що має право вимагати повернення боргу у судовому порядку, з урахуванням індексу інфляції за час прострочення та 3% річних від суми боргу та спричиненої моральної шкоди. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року провадження по цивільній справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Справу призначено у підтоготовчє судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2018 року закрито підтоговчє провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її та довірителя відсутність. Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення судом. Відповідно до 2 ст. ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 24 червня 2015 року між, [PERSON], та [PERSON] було укладено договір про наступне: виконавець - [PERSON], за дорученням замовника, [PERSON], і в його інтересах забезпечує юридичну спроможність і надання комплексу юридично значимих дій по оформленню відчуження на користь замовника обєкту нерухомого майна який знаходиться за адресою: [ADDRESS], за ціну у розмірі 280020 гривень 00 копійок, що еквівалентно 13000 доларів США на поточний момент підписання договору ринковому курсу обміну валют у місті Харкові у розмірі 21,54 грн./USD/ Сторони підтвердили, що сума задатку у відношенні придбаного майна, а також авансовані витрати і витрати виконавця як представника замовника, складають 64620 грн. 00 коп., що складає 3000 доларів США, що на поточний момент підписання договору ринковому курсу обміну валют у місті Харкові у розмірі 21,54 грн., яка входить в загальну вартість відчужуваного нерухомого майна, а також в забезпечення подальшого договору відчуження (основного договору) (а.с.5) 01 липня 2015 року між [PERSON], та [PERSON] було укладено договір про наступне: виконавець - [PERSON], за дорученням замовника, [PERSON], і в його інтересах забезпечує юридичну спроможність і надання комплексу юридично значимих дій по оформленню відчуження на користь замовника обєкту нерухомого майна який знаходиться за адресою: [ADDRESS], за ціну у розмірі 301560 гривень 00 копійок, що еквівалентно 14000 доларів США на момент підписання справжнього договору ринковому курсу обміну валют у місті Харкові у розмірі 21,54 гри/ USD/. Сторони підтвердили, що сума задатку у відношенні придбаного майна, а також авансовані витрати і витрати виконавця як представника замовника, складають 43080 гривень 00 копійок, що складає 2000 доларів США на поточний момент підписання договору ринковому курсу обміну валют у місті Харкові у розмірі 21,54 грн./ USD/, яка входить в загальну вартість відчужуваного нерухомого майна, а також в забезпечення подальшого договору відчуження (основного договору). (а.с.6) Як зазначається позивачем, придбання квартир йому було потрібно для покращення своїх житлових умов, так як в нього ще є дитина, котрій теж потрібна житлова площа. Бажаючи врегулювати питання мирним шляхом, [PERSON] неодноразово телефонував та спілкувався за допомогою ВАЙБЕРА з відповідачем по справі, щоб вирішити дане спірне питання без суду, але відповідач навідріз відмовився повернути гроші. Як достовірно встановлено та не оспорюється сторонами по справі, відповідач роботи не виконав, отримані кошти не повернув. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст.\~546\~ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Як передбачено ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Оскільки договору купівлі-продажу квартир між сторонами по справі укладено не було, ніякого зобов'язання у позивача з виплати відповідачу вартості квартир не виникло. Відповідач не є кредитором, а позивач не є боржником. Тому, виходячи зі змісту ч.2 ст.570 ЦК України, передані позивачем відповідачу гроші є авансом. Таким чином, відповідач володіє грошовими коштами, що належать позивачу, без достатніх правових підстав, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача передані в якості авансу грошові кошти у розмірі 107\~700 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд зазначає, що аванс в даному випадку є грошовим зобов'язанням. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 9\~659 грн. 00 коп., що становить 3% річних від суми боргу. Крім того, незаконними діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода. Як зазначає [PERSON] завдана моральна шкода полягає у тому, що він переносить переживання через те, що заплатив гроші і не може отримати ні своє замовлення, ні повернути гроші. Крім того, для відновлення його порушених прав він змушений прикладати додаткові зусилля, що тягне за собою як додаткові витрати, так і порушення сталого життєвого укладу. Моральну шкоду позивач [PERSON] оцінює в 75000 гривень. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п.3Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За п. 5 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. [PERSON] визнала позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди в повному обсязі в сумі, що визначив позивач, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 75\~000 грн., 00 коп. спричиненої моральної шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1\~923 грн. 60 коп.

Outcome: approved