Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 14 квітня 2006 р. між ним та відповідачем укладено кредитний договір, за яким позивач отримав кредит в розмірі 17 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредиту 1,4% на місяць на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії кредитного ліміту визначено квітень 2008 р. У серпні 2017 р. позивач отримав постанову старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 26 липня 2017 р. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. № 1382 від 10 лютого 2017 р. про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 76 011,70 гривень. Вказана заборгованість складається з: 15 300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 55 815,90 грн. - заборгованість за відсотками, 800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) - 3 595,80 грн. Стягнення проводиться за період з 14 квітня 2006 р. по 18 вересня 2016 р. Позивач вважає виконавчий напис таким, що вчинений із порушенням встановленого законом порядку, оскільки законодавством не передбачено можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, що не посвідчений нотаріально. Крім того, дана заборгованість не є безспірною, крім того, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22 січня 2013 р. з позивача вже була стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 15 954,69 грн. З наведених підстав просив визнати таким, що не підлягає виконання вищезазначений виконавчий напис нотаріуса, стягнути з відповідача судові витрати по справі (а.с. 50-55). Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2018 р. позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 67). 31 травня 2018 р. надійшов відзив відповідача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника Якушева С.О. на позовну заяву, за яким зазначає, що нотаріус відповідно до вимог діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі за текстом - Перелік № 1172). Позивач на даний час свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, а тому у нотаріуса були всі правові підстави для вчинення виконавчого напису (а.с. 72-74). 18 червня 2018 р. надійшла відповідь позивача на відзив, за яким посилається на порушення нотаріусом при вчиненні виконавчого напису вимог статті 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку № 1172. Крім того, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Тому вважає, що нотаріус порушив вимоги закону при вчиненні виконавчого напису (а.с. 84-86). Інші заяви по суті справи від сторін не надходили. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Якушев С.О. у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим листом із повідомленням, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до змісту відзиву представник просив в разі його неявки розглянути справу за його відсутності (а.с. 74). З урахуванням даних обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Третя особа приватний нотаріус Завалієв А.А. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим листом із повідомленням, причини неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Сторонами не заперечується факт укладення 14 квітня 2006 р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитного договору б/н шляхом заповнення позивачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з яким позивач отримав кредитну картку з поновлювальною кредитною лінією зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,4 % на місяць на суму залишку непростроченої заборгованості за кредитом. Зазначений договір відповідає вимогам частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22 січня 2013 р. у цивільній справі № 22ц/778/35/13 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором станом на 29 вересня 2011 р. у розмірі 15 954,63 грн., судовий збір 159,55 грн. (а.с. 58-59). Вищезазначені обставини укладення договору також встановлені даним судовим рішенням, а тому є такими, що не потребують доказування в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України. 10 лютого 2017 р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1382, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 14 квітня 2006 р. та розрахунку заборгованості за договором станом на 18 вересня 2016 р. грошових коштів в сумі 76 011,70 грн., у тому числі: 15 300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 55 815,90 грн. - заборгованість за відсотками, 800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) - 3 595,80 грн. Стягнення проводиться за період з 14 квітня 2006 р. по 18 вересня 2016 р. (а.с. 57). 26 липня 2017 р. за вказаним виконавчим написом нотаріуса Вознесенівським відділом ДВС м. Запоріжжя відкрито виконавче провадження (а.с. 56). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 вказаного Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом п.п. 2.1, 2.2 гл. 16 цього Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача За вимогами п.п. 3.1, 3.2 гл. 16 зазначеного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172. Зазначеним Переліком № 1172, зокрема п. 2, передбачено, що для одержання виконавчого напису за Кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Дослідженням змісту спірного виконавчого напису встановлено, що приватним нотаріусом не було дотримано вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення виконавчих написів. Так, нотаріусом не було з'ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом. На користь зазначеного висновку суду свідчить, зокрема, те, що на час вчинення виконавчого напису існувало рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 січня 2013 р. у цивільній справі № 22ц/778/35/13, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором станом на 29 вересня 2011 р. у розмірі 15 954,63 грн., судовий збір 159,55 грн. (а.с. 58-59). Таким чином, на час вчинення виконавчого напису судом вже було стягнуто з [PERSON] заборгованість за тілом кредиту 14 773,69 грн. та штрафами, а також встановлено неправомірність підвищення Банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором, що свідчить про вчинення виконавчого напису не за безспірною заборгованістю. Крім того, виконавчий напис видано приватним нотаріусом за заборгованістю за період з 14 квітня 2006 р. по 18 вересня 2016 р., тобто із порушенням умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом із тим, суд зауважує, що за договором в якому визначено погашення кредиту щомісячними платежами та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредитних коштів в повному обсязі - зі спливом терміну дії договору. Так, за змістом статей 261, 530, 631 ЦК України у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі заявити вимоги про стягнення несплачених до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячних платежів з процентами в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Зазначена правова позиція відображена у правових висновках Верховного Суду України (постанови від 12 грудня 2012 р., 7 березня 2013 р., 6 листопада 2013 р., 19 березня 2014 р. № 6-20цс14). Виходячи із охопленого виконавчим написом періоду заборгованості, за яким пропонується здійснити стягнення, суд доходить висновку, що частина із щомісячних платежів, зокрема, за тілом кредиту та відсотками, заявлена зі спливом трирічного строку. Крім того, до складу заборгованості за виконавчим написом нотаріуса увійшла заборгованість, що вже була стягнута з [PERSON] за рішенням суду, тобто фактично допущено в цій частині подвійне стягнення. Суд вважає непереконливими доводи представника відповідача у письмовому відзиві на позовну заяву про те, що лише при наявності у позивача документа про відсутність заборгованості може свідчити про те, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки даний висновок не ґрунтується на вищезазначених положеннях законодавства та суперечить вищенаведеним фактичним обставинам справи, встановленим судом. За таких обставин, суд доходить висновку про незаконність вчиненого виконавчого напису, з огляду на що він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с. 49).

Outcome: approved