Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] сільської ради Горохівського району Волинської області, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за законом за право представлення на земельну ділянку площею 1,2134 га для ведення особистого селянського господарства згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії II-ВЛ №032857, як на спадкове майно померлого [PERSON], який помер 20 листопада 2011 року, який після померлої [PERSON], яка померла 23 червня 2004 року, прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Мотивує свій позов тим, що 23 червня 2004 року померла [PERSON]. За час життя остання склала заповіт, в якому усе своє майно заповіла [PERSON]. [PERSON] помер 20 листопада 2011 року. Враховуючи, що після смерті спадкодавців позивач прийняв спадщину, є спадкоємцем за законом, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Горохівського району в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З заповіту, складеного [PERSON] 27 вересня 2003 року видно, що вона все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.5). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 23.06.2004 року (а.с.6). З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняв спадщини, але не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] помер 20 листопада 2011 року, про що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 5 лютого 2018 року №213/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.6). Довідкою [PERSON] сільської ради від 14.11.2017 року №1252 стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді не посвідчувався. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є онук [PERSON], який вступив у фактичне володіння майном шляхом спільного проживання (а.с.9). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії II-ВЛ №032857, [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.10). З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] після його смерті прийняв спадщину, є його спадкоємцем за законом. Судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] прийняв спадщину, є його спадкоємцем за законом. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянку площею 1,2134 га для ведення особистого селянського господарства згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії II-ВЛ №032857, як на спадкове майно померлого [PERSON], який помер 20 листопада 2011 року, який після померлої [PERSON], яка померла 23 червня 2004 року, прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Позивач в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved