Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ерфольг-Україна» з позовом в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу майна №16 від 24.02.2014 року, укладений між ним та відповідачем. Позов мотивований тим, що 24.02.2014 року позивач (покупець), уклав з відповідачем (продавець) договір купівлі-продажу майна № 16, згідно якого відповідач зобовязався у триденний строк після підписання договору і сплати покупцем обумовленої сторонами вартості майна в розмірі 10000,00 грн. передати покупцю у власність індивідуально визначене нерухоме майно - причал № 2, розташований за адресою: вул. Гвардійська, 103, м. Цюрупинськ, Херсонська обл., що належало відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу [PERSON], а покупець сплатити вказану суму і прийняти придбане майно за актом приймання-передачі. Позивач вказує, що наступного дня після укладення договору та відповідно до його умов він сплатив продавцю 10000,00 грн. за придбаний причал № 2, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 67 від 25 лютого 2014 року і цього ж дня між продавцем і покупцем був підписаний акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу № 16 від 24.02.2014 року про передачу у власність покупцю причалу № 2. Таким чином, сторонами дотримано усіх істотних умов для договорів купівлі-продажу і відбулося його повне виконання. На даний час мною виготовлено технічний паспорт на придбану споруду та здійснюється її технічне облаштування. Відповідач з різних причин тривалий час зволікає з нотаріальним посвідченням згаданого договору, посилаючись на відсутність такої необхідності та достатність підписаних між сторонами документів для підтвердження переходу права власності на об'єкт купівлі-продажу. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Судом встановлено, що 24.02.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу майна № 16, згідно якого відповідач зобовязався у триденний строк після підписання договору і сплати покупцем обумовленої сторонами вартості майна в розмірі 10000,00 грн. передати покупцю у власність індивідуально визначене нерухоме майно - причал № 2, розташований за адресою: вул. Гвардійська, 103, м. Цюрупинськ, Херсонська обл., а покупець сплатити вказану суму і прийняти придбане майно за актом приймання-передачі. Наступного дня після укладення договору та відповідно до його умов позивачем сплачено продавцю 10000,00 грн. за придбаний причал № 2, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 67 від 25 лютого 2014 року і цього ж дня між продавцем і покупцем був підписаний акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу № 16 від 24.02.2014 року про передачу у власність покупцю причалу № 2. 14.07.2016 року позивач письмово звернувся до відповідача та повідомив про необхідність прибути його представнику до приватного нотаріуса із зазначенням часу та адреси для нотаріального посвідчення договору, але відповідач не вчинив дій, спрямованих на нотаріальне посвідчення договору. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Частина 3 ст. 640 ЦК України встановлено. що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» від 11 лютого 2010 року N 1878-VI, по відношенню до ч. 2,3 статті 182, ч. 4 статті 334, ч. 3 статті 640 та статті 657 ЦК України, згідно яких державна реєстрація договору (правочину) нерухомого майна не вимагається. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими оскільки сторонами досягнуто домовленості щодо усіх істотних для договорів купівлі-продажу умов, відбулося повне виконання договору, що підтверджується актом приймання передачі та документом про сплату обумовленої договором суми, але відповідач ухилився від обовязкового нотаріального посвідчення договору. Таким чином позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved