Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області про встановлення юридичних фактів родинних відносин та постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про визнання права власності на транспортні засоби в порядку спадкування за законом та просив суд: встановити юридичний факт того, що його мати [PERSON] (уроджена [PERSON]) [PERSON], 02 лютого1931 року народження, була рідною сестрою [PERSON] (уродженої [PERSON]) [PERSON], [INFO], та відповідно факт того, що він є племінником [PERSON], а вона його рідною тіткою: встановити юридичний факт того, що він постійно проживав разом із спадкодавицею, його рідною тіткою [PERSON], [INFO], починаючи з жовтня 2014 року та на час відкриття спадщини після її смерті 28 липня 2015 року за місцем її реєстрації в належному йому житловому будинку за адресою: місто Мерефа Харківського району Харківської області, провулок Шевченка, № 41/ вул. Некрасова № 16; визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER], 1986 року випуску, бежевого кольору, кузов № ХТА210630Н1619037, свідоцтво про реєстрацію АХС 118050, та на автомобіль RENAULT LOGAN, державний номер [NUMBER], 2012 року випуску, сірого кольору, кузов VF1LSRAAH47628880, свідоцтво про реєстрацію САК 982845, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 29 жовтня 2014 року, та [PERSON], померлої 28 липня 2015 року, в цілому. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що транспортні засоби, а саме автомобіль ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER], 1986 року випуску, бежевого кольору, кузов № ХТА210630Н1619037, дата реєстрації 30.07.2008 року, свідоцтво про реєстрацію АХС 118050, видане ВРЕР № 13 ГУМВС України в Харківській області, та автомобіль RENAULT LOGAN, державний номер [NUMBER], 2012 року випуску, сірого кольору, кузов VF1LSRAAH47628880, дата реєстрації 01.08.2012 року, свідоцтво про реєстрацію САК 982845, видане ВРЕР № 1 ГУМВСУ м. Харкова, по праву власності зареєстровані на імя [PERSON], який був чоловіком його рідної тітки [PERSON]. Чоловік його тітки [PERSON], [INFO], помер 29 жовтня 2014 року. [PERSON] ніяких заповітів за своє життя не залишив, тому спадкування після його смерті повинно відбуватися за законом. Єдиним його спадкоємцем за законом першої черги була його дружина - [PERSON], яка прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала разом з ним. Зазначає, що за життя його тітка [PERSON] свої спадкові права після смерті свого чоловіка не встигла оформити, бо сама постійно тяжко хворіла. Його рідна тітка [PERSON], [INFO], померла 28 липня 2015 року. [PERSON] так як і її чоловік ніяких заповітів за своє життя не залишала, тому спадкування після її смерті повинно відбуватися за законом. Позивач вказує, що він, рідний племінник померлої, є її єдиним спадкоємцем за правом представлення, спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері [PERSON] (уродженій [PERSON]) [PERSON], [INFO], померлій 25.04.2005 року, рідній сестрі спадкодавиці [PERSON] (уродженої [PERSON]) [PERSON]. [INFO], якби вона була живою на час відкриття спадщини, оскільки вона була спадкоємицею [PERSON] другої черги за законом, Жодних спадкоємців за законом попередніх черг у [PERSON] не було, бо її батьки вже давно померли, чоловік помер раніше неї, дітей та онуків в неї не було, інших рідних братів та сестер вона не мала. Позивач зазначає, що протягом встановленого Законом шестимісячного строку на прийняття спадщини він не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але і не заявляв про відмову від неї. В безспірному порядку він не в змозі надати документів, підтверджуючих його спільне проживання разом зі своєю тіткою у звязку з тим, що місце проживання кожного з них зареєстровано за різними адресами, незважаючи на те, що фактично вони проживали спільно, що було обумовлено обєктивними причинами. Так, його рідна тітка, [PERSON], була вже особою похилого віку, померла у віці 78 років, останні роки свого життя вона хворіла на церебральний атеросклероз, дисциркуляторну енцефалопатію 3 ст., тривалий тривожно-депресивний розлад, з приводу чого перебувала на обліку в Мерефянській ЦРЛ, неодноразово лікувалася в стаціонарі в різних медичних закладах, за станом свого здоровя потребувала стороннього догляду. [PERSON] з серпня 2007 року постійно була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [INFO]/ вул. Некрасова № 16, в житловому будинку, 76/100 частин якого по праву власності належать йому, [PERSON] Разом з [PERSON] в його будинку був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті (29.10.2014 року) і її чоловік [PERSON], який спочатку і доглядав за своєю хворою дружиною, а оскільки після смерті чоловіка [PERSON] залишилась сама, доглядати за нею було нікому, ним було прийнято рішення про переїзд до неї, таким чином після смерті [PERSON] доглядати за тіткою став він, бо крім нього інших родичів в неї не було, а відповідно і проживати разом з нею, бо цього потребував її стан здоровя. Посилаючись на те, що після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини, а саме 03.03.2017 року він звернувся до нотаріуса з питання оформлення своїх спадкових прав, на підставі його заяви приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Поляковою Л.0. була заведена спадкова справа № 26/2017, однак, нотаріус відмовляє йому в оформленні спадщини, тому як відсутні документи, що стверджують факт прийняття ним спадщини після смерті спадкодавиці у встановлений строк та його родинний звязок з [PERSON], позивач просить суд задовольнити позов. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився надав до суду письмову заяву, в якій не заперечував проти позовних вимог. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, які додані до позовної заяви в підтвердження позову, суд приходить до наступного. Транспортні засоби, а саме автомобіль ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER], 1986 року випуску, бежевого кольору, кузов № ХТА210630Н1619037, дата реєстрації 30.07.2008 року, свідоцтво про реєстрацію АХС 118050, видане ВРЕР № 13 ГУМВС України в Харківській області, та автомобіль RENAULT LOGAN, державний номер [NUMBER], 2012 року випуску, сірого кольору, кузов VF1LSRAAH47628880, дата реєстрації 01.08.2012 року, свідоцтво про реєстрацію САК 982845, видане ВРЕР № 1 ГУМВСУ м. Харкова, по праву власності зареєстровані на імя [PERSON], який був чоловіком рідної тітки позивача - [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються відомостями, зазначеними в свідоцтвах про реєстрацію цих транспортних засобів (а.с. 10-11). Згідно звітів про оцінку майна субєкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] № 10/1-03-2017 та № 10/2-03-2017 від 14.03.2017 року вартість автомобіля ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER], становить 18 793,46 гривень, а автомобіля RENAULT LOGAN, державний номер [NUMBER], - 133 302,44 гривень, загальна вартість цих транспортних засобів складає 152 095,90 гривень (а.с. 12-15). Чоловік тітки позивача - [PERSON], [INFO], помер 29 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ВЛ № 468169, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 31.10.2014 року (а.с. 16). [PERSON] заповітів за своє життя не залишив, тому спадкування після його смерті повинно відбуватися за законом. Єдиним його спадкоємцем за законом першої черги була його дружина - [PERSON], яка прийняла спадщину, бо на день смерті спадкодавця постійно проживала разом з ним. За життя [PERSON] свої спадкові права після смерті свого чоловіка не встигла оформити, бо сама постійно тяжко хворіла. Рідна тітка позивача - [PERSON], [INFO], померла 28 липня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ВЛ № 505370, виданим виконавчим Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області 05.08.2015 року (а.с. 16) Оскільки спірні правовідносини щодо спадкування після смерті [PERSON] і тітки позивача - [PERSON] виникли в жовтні 2014 року та в липні 2015 року, вони регулюються відповідно до норм Цивільного кодексу України у редакції 2003 року, тобто Закону, який діяв на час їх виникнення і діє на цей час. [PERSON] так як і її чоловік заповітів за своє життя не залишала, тому спадкування після її смерті повинно відбуватися за законом, на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1223 ЦК України. Позивач є рідним племінником померлої, є її єдиним спадкоємцем за правом представлення, відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері [PERSON] (уродженій [PERSON]) [PERSON], [INFO], померлій 25.04.2005 року, рідній сестрі спадкодавиці [PERSON] (уродженої [PERSON]) [PERSON]. [INFO], якби вона була живою на час відкриття спадщини, оскільки вона була спадкоємицею [PERSON] другої черги за законом, відповідно до ст. 1262 ЦК України. Жодних спадкоємців за законом попередніх черг у [PERSON] не було, бо її батьки вже давно померли, чоловік помер раніше неї, дітей та онуків в неї не було, інших рідних братів та сестер вона не мала. Згідно положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до вимог діючого цивільного законодавства спадщину необхідно прийняти, саме ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог ч. 1 ст. 1270 ІДК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Протягом встановленого Законом шестимісячного строку на прийняття спадщини позивач не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але і не заявляв про відмову від неї. В безспірному порядку позивач не зміг надати документів, підтверджуючих його спільне проживання разом зі своєю тіткою у звязку з тим, що місце проживання кожного з них зареєстровано за різними адресами, незважаючи на те, що фактично вони проживали спільно, що було обумовлено обєктивними причинами. Так, рідна тітка позивача, [PERSON], була особою похилого віку, померла у віці 78 років, останні роки свого життя вона хворіла на церебральний атеросклероз, дисциркуляторну енцефалопатію 3 ст., тривалий тривожно-депресивний розлад, з приводу чого перебувала на обліку в Мерефянській ЦРЛ, неодноразово лікувалася в стаціонарі в різних медичних закладах, за станом свого здоровя потребувала стороннього догляду, що підтверджується довідкою поліклінічного відділення Мерефянської ЦРЛ від 01.02.2017 року. [PERSON] з серпня 2007 року постійно була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [INFO]/ вул. Некрасова № 16, в житловому будинку, 76/100 частин якого по праву власності належать позивачу [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою держнотконторою Харківського району 05.06.2006 року, реєстр № 3-1518 (а.с. 25). Разом з [PERSON] в будинку позивача був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті (29.10.2014 року) і чоловік його рідної тітки - [PERSON], який спочатку і доглядав за своєю хворою дружиною, а оскільки після смерті чоловіка [PERSON] залишилась сама, доглядати за нею було нікому, позивачем було прийнято рішення про переїзд до неї, таким чином після смерті [PERSON] доглядати за тіткою став він, оскільки крім нього інших родичів в неї не було, а відповідно і проживати разом з нею, бо цього потребував її стан здоровя. З жовтня 2014 року постійно до дня смерті [PERSON] 28 липня 2015 року позивач, [PERSON], постійно, без реєстрації, проживав разом з нею, за місцем її реєстрації, а саме в належному йому будинку за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, пров. Шевченка, № 41/ вул. Некрасова №, оскільки доглядав за своєю тіткою. Зазначені обставини підтверджуються актом депутата Мерефянської міської ради [PERSON] від 16.01.2017 року (а.с. 36). Після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини, а саме 03.03.2017 року позивач звернувся до нотаріуса з питання оформлення своїх спадкових прав, на підставі йогої заяви приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Поляковою Л.0. була заведена спадкова справа № 26/2017, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46969765 від 03.03.2017 року (а.с. 34). Нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутні документи, що стверджують факт прийняття позивачем спадщини після смерті спадкодавиці у встановлений строк та родинний звязок позивача з [PERSON], що підтверджується листом приватного нотаріуса ХРНО Полякової Л.0. № 71/02-14 від 04.03.2017 року (а.с. 33). Згідно до положень абз. 1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року передбачено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриггя спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Позивач в безспірному порядку не в змозі надати в повному обсязі всіх необхідних документів, підтверджуючих його родинний звязок із спадкодавицею, у звязку з тим, що за давністю часу вони не збереглися. Родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження матері матері позивача [PERSON]; свідоцтвом про одруження батьків позивача [PERSON] і [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) A.C.; свідоцтвом про народження позивача; свідоцтвом про народження тітки позивача [PERSON]; свідоцтвом про одруження [PERSON] (до шлюбу Малахової) О.Є. та [PERSON]. Шлюб з [PERSON] у тітки позивача - [PERSON] був другим, оскільки вона перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, після реєстрації якого вона взяла собі прізвище першого чоловіка «Малахова», а після розірвання шлюбу з ним не повертала собі дошлюбне прізвище [PERSON], тому у другий шлюб вона вступила під прізвищем Малахова. Однак, на цей час не зберігайся будь-які документи, які б підтверджували вказані обставини, і отримати їх неможливо, бо зазначені реєстрація та розірвання шлюбу, внаслідок якого [PERSON] було присвоєно прізвище Малахова, відбувалися на території тепер вже іншої держави - Російської Федерації, а сама [PERSON] вже померла. Встановлення юридичних фактів родинних відносин та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно позивачу для оформлення своїх спадкових прав після померлої [PERSON]. Відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами,... інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення; коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання свідоцтва про право на спадщину, тощо. Зазначені обставини виявилися перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим є необхідність встановлення юридичних фактів родинних відносин із спадкодавицею та постійного проживання з нею на час відкриття спадщини, що потрібно для оформлення позивачем своїх спадкових прав, є необхідним для охорони його прав та інтересів, підтвердження наявності права на спадкування. Суд знаходить, що оскільки спірні транспортні засоби по праву власності в порядку спадкування з законом повинні належати спадкодавиці [PERSON] і входять до складу спадкового майна, відповідно позивач має право претендувати на право власності на це майно в цілому в порядку спадкування за законом у разі прийняття ним спадщини при відсутності інших спадкоємців. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved