Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 вересня 2013 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,81 га, що розташована в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 02.04.2007 року [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений секретарем виконкому Болеславчицької сільської ради [PERSON], реєстровий номер 92, згідно умов якого позивач являється єдиним спадкоємцем вказаної вище земельної ділянки. Позивач у встановленому законодавством порядку подав заяву до Другої Первомайської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці, про що отримав Витяг про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі, але у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку йому було відмовлено, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на неї. Право власності на земельну ділянку належало померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 822548 від 01.03.2006 року, про що свідчить копія вказаного державного акту та довідка Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області. Із набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» друк бланків державних актів, а також державна реєстрація і видача державних актів на право власності на земельні ділянки скасовано, повноваження по державній реєстрації прав на нерухоме майно територіальними органами земельних ресурсів припинені, вказані повноваження передані Державній реєстраційній службі Міністерства юстиції України. Дана служба видає дублікати зазначених документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. А тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо. З підстав, зазначених вище, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, тому єдиним правовим способом захисту його законних прав та інтересів є звернення до суду з позовом про визнання права на нього в порядку спадкування. Представник позивача в судове засідання надав заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява, в якій він вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив розглядати справу у його відсутність. Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області направило листа з проханням проводити розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 12.09.2013 року та яка відповідно до заповіту від 02.04.2007 року, посвідченого секретарем виконкому Болеславчицької сільської ради [PERSON], реєстровий № 92, заповіла позивачу земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,81 га, що розташована в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 188025 від 13.09.2013 року. Право власності на земельну ділянку належало померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 822548 від 01.03.2006 року. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved