Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами, що розташований за адресою : вул. Набережна, буд. № 18 в с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області, зазначені у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою та а1-1 тамбуром, загальною площею 68,0 кв.м., у т.ч. житловою площею 23,8 кв.м., Б-1 літня кухня, б-1 сіни літньої кухні, В-1 погріб з шийкою, Г-1 сарай, Д-1 сарай, 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа суцільна, після смерті її батька [PERSON], який помер 08 липня 2012 року в с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області. Ухвалою судді від 20 січня 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 05.02.2016 року в якій уточнила заявлені позовні вимоги та просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 3/4 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами, що розташований за адресою : вул. Набережна, буд. № 18 в с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області, зазначені у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою та а1-1 тамбуром, загальною площею 68,0 кв.м., у т.ч. житловою площею 23,8 кв.м., Б-1 літня кухня, б-1 сіни літньої кухні, В-1 погріб з шийкою, Г-1 сарай, Д-1 сарай, 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа суцільна, після смерті її батька [PERSON], який помер 08 липня 2012 року в с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області. У поданій до суду письмовій заяві від 05.02.2016 року позивач просить розглянути позов у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 60 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 29.01.2016 року з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, щодо задоволення позовної заяви [PERSON] відповідач не заперечує ( а.с. 55 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору реєстраційна служба Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 59 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу [PERSON], про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, у супровідному листі від 29.01.2016 року за вих. № 58/01-16 просить розглядати справу без її присутності, оскільки її права за цією позовною заявою не порушуються та у звязку зі службовою зайнятістю ( а.с. 48 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву від 05.02.2016 року з проханням розглянути справу без її участі, не заперечує щодо задоволення уточнених позивачем позовних вимог та просить суд позов [PERSON] О,А. задовольнити ( а.с. 51 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, що 28 квітня 2004 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відрилась спадщина за законом на все належне їй майно. Спадкоємцями першої черги за законом були чоловік спадкодавця - [PERSON], який є батьком позивача, рідний брат позивача - [PERSON], рідна сестра позивача - [PERSON] та позивач. Чоловік померлої [PERSON] та її син [PERSON], які на день смерті матері разом з нею проживали та були зареєстровані, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважалися такими, що прийняли спадщину. Позивач та її сестра [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальних органів із заявами про прийняття спадщини матері не звертались і відповідно до закону вважаються такими, що не прийняли спадщину. До нотаріальних органів щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] її чоловік та син не звертались. 19 квітня 2008 року помер брат позивача - [PERSON]. Спадщину останнього після його смерті в аналогічному порядку прийняв його батько [PERSON]. Останній за життя до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті сина не звертався. 08 липня 2012 року помер батько позивача [PERSON]. За даними Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області померлим [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на день смерті належали відповідні частини житлового будинку № 18 по вул. Набережна у с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є позивач та її рідна сестра [PERSON]. 17 грудня 2012 року позивачем була подана заява приватному нотаріусу Городнянського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини. Сестра позивача [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від належної їй частки у спадщині батька на користь позивача. Під час огляду представлених позивачем документів нотаріус виявила, що первинна реєстрація права власності на вказаний спадковий будинок не була проведена та правовстановлюючий документ відсутній. Відповідно до довідки Городнянського БТІ вказаний житловий будинок побудований в 1965 році. Процент готовності житла 100 %. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано. Станом на 15 квітня 1991 року суспільна група до якої відноситься спадковий житловий будинок «колгоспний двір». Через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позивач не може оформити свої спадкові права на цей житловий будинок. Зазначені обставини спонукали позивача звернутися до суду із відповідною позовною заявою. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження серії VІІ-УР №1378031 встановлено, що [PERSON] народилась 19 листопада 1969 року та її батьками значаться : батько [PERSON], мати [PERSON] ( а.с. 8 ). Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕЛ № 323669 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09.10.1991 року у відділі ЗАГС Чернігівського міськвиконкому УРСР, про що зроблено відповідний актовий запис № 2307. Після укладення шлюбу прізвища подружжя : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 9 ). У 1965 році на відведеній колгоспом під забудову земельній ділянці було побудовано будинок № 18 по вулиці Набережна в с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області. Згідно оглянутого в судовому засіданні витягу з погосподарської книги Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 57-58 ), а також згідно довідки Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 02.02.2016 року за вих. №48 ( а.с. 56 ), встановлено, що домоволодіння за адресою : с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області, вул. Набережна буд. № 18 відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору : [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні. Кожному з членів колгоспного двору належить по 1/4 частині вказаного будинку з побутовими та господарськими спорудами. Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме : право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає. Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11.03.1985 р. № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалось за головою колгоспного двору. Згідно з довідкою № 711 від 10.11.2015 року, виданою Городнянським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації ( а.с. 25 ), процент готовності будинку № 18, розташованого по вул. Набережна в с. Пекурівка, Городнянського району, Чернігівської області, складає 100 %, будинок в експлуатацію не здано. Суд також бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1965 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.\~ З довідок виконкому Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 04.11.2015 року за вих. № 479, 477,476 та від 02.02.2016 року за вих. № 48 встановлено, що згідно запису в погосподарських книгах за № 211, № 193, № 0248, № 6 за 1991-1995 роки в будинку за адресою : с. Пекурівка, вулиця Набережна, № 18, Городнянського району Чернігівської області станом на 15.04.1991 року були постійно зареєстровані та проживали : [PERSON] з 1960 року та виписана 28.04.2004 року у звязку зі смертю; [PERSON] з 1960 року та виписаний 08.07.2012 року у звязку зі смертю; [PERSON] з 1965 року та виписаний 19.04.2008 року у звязку зі смертю, [PERSON] ( а.с. 16-18, 56 ). Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», голова колгоспного двору [PERSON] і його члени, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON], мали право кожний на 1/4 частину спірного домоволодіння, на праві спільної сумісної власності. Дослідженням свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 196141 встановлено, що [PERSON] померла 28.04.2004 року у віці 62 років в с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 8 ). Спадщину померлої [PERSON] в порядку ст. 1268 ЦК України прийняли її чоловік [PERSON] та син [PERSON]. [PERSON] помер 19.04.2008 року у віці 42 років в с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 077197 (а.с.11). Спадщину померлого [PERSON] в порядку ст. 1268 ЦК України прийняв його батько [PERSON]. Факт смерті 08.07.2012 року [PERSON] у віці 66 років в с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 192922 ( а.с. 12 ). Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне йому майно. З дослідженого в судовому засіданні заповіту від 04.05.2003 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], реєстраційний № 139, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 53 ). Після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за законом, 17.12.2012 року звернулась до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу [PERSON] з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого. 17.12.2012 року була заведена спадкова справа № 137/2012 до майна [PERSON], який помер 08.07.2012 року. Інший спадкоємець за законом [PERSON] відмовилась від своєї частки у спадщині за законом після смерті батька на користь своєї сестри [PERSON]. Крім того, спадкоємці за заповітом після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] від належних їм часток спадкового майна у спадщині за заповітом [PERSON] відмовились у встановленому законом порядку, про що 17.12.2012 року надали нотаріусу відповідні заяви ( а.с. 48-54). Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року № 612/23144, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : Чернігівська область, Городнянський район, с. Пекурівка, вул. Набережна, буд. № 18, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою та а1-1 тамбуром, загальною площею 68,0 кв.м., у т.ч. житловою площею 23,8 кв.м., Б-1 літня кухня, б-1 сіни літньої кухні, В-1 погріб з шийкою, Г-1 сарай, Д-1 сарай, 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа суцільна ( а.с. 26-27 ). Враховуючи, що за життя спадкодавець [PERSON] не зареєстрував своє право власності на частку вказаного нерухомого майно, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов обєктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Враховуючи наведене,

Outcome: approved