Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просила збільшити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на її користь за судовим рішенням, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 779 (сімсот сімдесят дев'ять) гривень 50 копійок щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 06.02.2017 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 27.12.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім цього зазначила, що останнім часом вона, змушена витрачати на утримання спільного сина значно більше коштів, оскільки підвищилась вартість життя і зріс прожитковий мінімум. Також, зазначила, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак має доходи від заробітків за кордоном України, а тому просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд з викликом сторін, за наявними у справі матеріалами з повідомленням позивача і відповідача про час, дату та місце розгляду справи. ( а.с. 18) 27 лютого 2019 року позивач звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій просила стягувати з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1500 гривень, в звязку із збільшенням з 1 січня 2019 року прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який відповідно до ст..7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» становить 1626 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив що він матеріально допомагає дружині по утриманню сина, тому аліменти в розмірі вказаному позивачем вважає завищеними, оскільки, він офіційно не працевлаштований, а його дохід є мінливим та нерегулярним. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено на 2019 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач і відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 5) Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 06.02.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 27.12.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. ( а.с. 7) Відповідач [PERSON] отримує тимчасові доходи, які, як підтвердив він сам, в середньому на місяць, впродовж календарного року складають близько 4000 гривень. Вказані обставини свідчать про наявність передбачених ст. 192 СК України підстав для збільшення розміру стягуваних з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який би відповідав законодавчо визначеному розміру аліментів, який не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи, що позивач [PERSON] просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, відповідач [PERSON] фізично здоровий, хоч офіційно не працевлаштований, проте має доходи, а також беручи до уваги, що відповідач, окрім аліментів, надає додатково матеріальну допомогу на утримання сина, що в судовому засіданні підтвердила сама позивач, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180, 182, 184, 185, 192, 196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial