Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [INFO] року його дружини [PERSON] на тимчасово окупованій території України, - в місті Зоринськ Перевальського району Луганської області. При цьому посилався на те, що зареєструвати вказаний факт в органах РАЦС України на даний час неможливо, оскільки документи про смерть [PERSON] видані на тимчасово окупованій території не створюють правових наслідків. У судовому засіданні [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть та захисту прав дитини. Черкаський міський відділ ДРАЦС не заперечував проти заяви [PERSON], про що подав суду письмову заяву. Суд вислухавши пояснення заявника, допитавши його як свідка та дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є дружиною заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.04.2006 року (а.с. 3). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що [INFO] року померла його дружина [PERSON] в м. Зоринськ Перевальського району Луганської області. Відповідно до медичного висновку померла вона від ниркової недостатності. Він приймав безпосередню участь в організації її поховання. Поховали [PERSON] 31.03.2017 року на кладовищі в с. Малоівановка Перевальського району Луганської області, поряд з її батьком. Після смерті дружини в них лишилась неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка зараз проживає з ним. Отримання свідоцтва про смерть дружини необхідно йому для реалізації та захисту прав неповнолітньої доньки. 30.03.2017 року за підписом [PERSON], яка вважає себе «керівником органу державної реєстрації актів цивільного стану Виконавчого комітету Зоринської міської ради Перевальського району» видано Свідоцтво про смерть, згідно з яким [INFO] року у віці 45 років померла [PERSON] [INFO] (а.с. 7). Крім того в судовому засіданні оглянуті фотознімки місця поховання [PERSON] (а.с. 16). Статтею ст. 257-1 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так згідно абзацу другого частини першої статті 257-1 ЦПК України, - з аява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до Постанов Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VIII та №252-VIII, - «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Зоринськ Перевальського району Луганської області визнано тимчасово окупованою територією України. Даючи оцінку допустимості у розглядуваній справі таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В той же час з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilacu and Others v. Moldova and Russia») та Консультативного висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії (Namibia case), суд, виходячи з інтересів громадян України, що проживають на окупованій території, а також того, що встановлення факту смерті особи має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, як виняток, під час розгляду справи в порядку ст. 257-1 ЦПК України, бере до уваги надані [PERSON] документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України та оцінює їх разом з іншими доказами в сукупності та взаємозв'язку. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Задоволення заяви [PERSON] має для нього юридичне значення, оскільки встановлення факту смерті дає можливість заявнику реалізувати та захистити права його неповнолітньої дитини.

Outcome: approved