Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання його дідуся [PERSON] на території України з 1980 року до 24.08.1991 року, оскільки на підставі п.3 ч.3 ст.4 Закону України «Про імміграцію», та ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство» він має право набути громадянство України за територільним походженням у зв'язку з тим, що його дідусь постійно проживав в Україні до 24.08.1991 року. Встановлення цього факту йому необхідно для отримання дозволу на імміграцію в Україну поза квотою та отримання посвідки на постійне проживання в Україні. В судове засідання заявник та його представник не з'явилися, просили розглянути справу у їх відсутність. Представник УДМС України в Херсонській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задовлення заяви не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або порушення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Згідно свідоцтва про народження заявника, його матір'ю є [PERSON], яка до укладання шлюбу з [PERSON] мала прізвище [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладання шлюбу.(а.с.08,12) Батьком [PERSON] є [PERSON], що також підтверджується свідоцтвом про народження.(а.с.11) Згідно довідки КП «Радгосп-завод «Янтарний» від 22.09.2015 року житлові будинки [ADDRESS] дійсно перебували у відомчому житловому фонді радгоспу «Винрозсадник», правонаступником якого є КП «Радгосп-завод «Янтарний»; документи, які містять інформацію про осіб, що були зареєстровані у зазначених житлових будинках, не збереглися (а.с.16). Відповідно до акту, складеного 24.03.2015, засвідченого виконавчим комітетом Антонівської селищної ради [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] з 1980 року 25.04.1993 року (а.с.17) Відповідно до довідки Антонівської селищної ради м. Херсона від 13.08.2015, [PERSON] 1938 р. н., був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в період з 1982 року до моменту смерті - 1993 року. У період з 01.04.1977 по 06.02.1987 [PERSON], 1938 року народження, працював електриком на Херсонському учбово-виробничому підприємстві Українського товариства глухих, що підтверджується відповідною довідкою.(а.с.18). Відповідно до п.3 ч.3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складуУкраїнської Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки8, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Відповідно до ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які іммігрували на постійне проживання або прибули для тимчасового працевлаштування, отримують посвідки відповідно на постійне або тимчасове проживання. Порядок видачі посвідки на постійне проживання та вирішення інших питань, пов'язаних з імміграцією іноземців та осіб без громадянства, визначається Законом України «Про імміграцію», відповідно до положень якого посвідка на постійне проживання - це документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні. Стаття 4 цього Закону визначає, що дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається особам , які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджується факт постійного проживання діда заявника на території України з 1980 року до 24 серпня 1991 року.

Outcome: approved