Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа - Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, який у подальшому доповнив та просив також визнати за ним право власності на 44/100 частини комунальної квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є єдиним сином [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 44/100 частини комунальної квартири [ADDRESS]. У встановлений законом строк [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом з матір'ю у кімнаті вказаної вище комунальної квартири. У травні 2012 року позивач звернувся до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю документа, який підтверджує факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Постійне проживання позивача за місцем проживання спадкодавця і місцезнаходженням майна підтверджується тим, що саме позивач викликав швидку допомогу матері перед настанням її смерті. Крім того, позивач фактично прийняв в управління спадкове майно, здійснює витрати на його утримання. З заявою про відмову від спадщини протягом шести місяців після смерті спадкодавця він до нотаріуса не звертався. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Надав письмові заперечення на позов, у яких зазначив, що згідно паспорту [PERSON] місце його постійного проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 18.11.1988 року. І оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у [ADDRESS], просив у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив винести згідно діючого законодавства. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 26.04.2011 р. ВДРАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 5668 на а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 44/100 частини комунальної квартири [ADDRESS], які належали спадкодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17 вересня 2003 р. (а.с. 13). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Родинні зв'язки [PERSON] з його матір'ю підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після відкриття спадщини [PERSON] із заявою про відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертався, про що свідчить лист Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 17.04.2014 року та інформаційні довідки зі Садкового реєстру (а.с.130, 131, 132). Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України та ст. 249 ЦПК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданому відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Місцем проживання фізичної особи, відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Суд вважає за можливе визнати факт того, що [PERSON] постійно проживав разом зі спадкодавцем, виходячи з наступного. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших сторін, які мають значення для справи. Ці дані, як передбачено приписами ч. 2 ст. 57 ЦПК України, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Факт постійного спільного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], у судовому засіданні підтвердив сам позивач, допитаний у якості свідка, та свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зазначили, що з 2009 року [PERSON] постійно проживав разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та проживає за цією адресою по теперішній час. Таким чином, підсумовуючи викладене вище та оцінюючи належність, допустимість достовірність кожної обставини справи окремо, а також достатність та їх взаємний зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовна вимога [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню, оскільки наведена сукупність обставин справи підтверджує фактичне проживання позивача [PERSON] разом із померлою [PERSON] на момент її смерті у квартирі [ADDRESS]. Також суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки позивач постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї, він вважається таким, що прийняв спадщину. З огляду на викладене, у суду є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на 44/100 частини комунальної квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved