Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] просив стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 611841,36 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 5000 грн. та судовий збір у розмірі 6118,41 грн.. В обгрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що 31.01.2019 року о 13 годині 50 хвилин, в м.Одесі [PERSON] , керуючи автомобілем Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Миколаївська дорога, навпроти будівлі 144/3, перед початком повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним, та при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю Volvo XC60, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та скоїв з ним зіткнення. Від удару автомобіль Volvo XC60 відкинуло за межі проїзної частини, де він зіткнувся з припаркованим вантажним автомобілем Volvo FN, реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом Кгоnе SD, реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок настання ДТП транспортні засоби та світлофорний об`єкт отримали механічні пошкодження, а водій та пасажир автомобіля Volvo XC60, реєстраційний номер [NUMBER] , тілесні ушкодження. Для визначення розміру нанесеної шкоди позивач звернувся до судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз - [PERSON] і отримав висновок №40-19 від 05.03.2019 року, відповідно до якого матеріальна шкода, завдана шляхом пошкодження автомобіля Volvo XC60 р.н. [NUMBER] становить 709 841,36 грн.. Позивачем сплачено вартість експертизи у розмірі - 5000,00 грн. Враховуючи відповідальність страховика з відповідача [PERSON] позивач просив стягнути різницю у розмірі 611841,36 грн. (709 841,36 - 98 000,00 гривень). 30.05.2019 року суддею відкрито провадження у справі і визначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач та його представник заперечували проти позову частково. Відповідач зазначив, що повинен нести солідарну відповідальність з урахуванням ступеню його вини, оскільки вважає, що в ДТП є вина і позивача. Крім того, просив врахувати наявність на його утриманні дітей та матеріальний стан. Представник відповідача звернувся з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, оскільки відповідач бажає звернутися з клопотанням про призначення судової автотехнічної експертизи. Враховуючи вимоги ст.ст.19,279 ЦПК України, предмет заявлених вимог та наявні в матеріалах справи докази, судом без виходу до нарадчої кімнати було проголошено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.01.2019 року о 13 годині 50 хвилин, в м.Одесі [PERSON] , керуючи автомобілем Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Миколаївська дорога, навпроти будівлі 144/3, перед початком повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним, та при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю Volvo XC60, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який здійснював рух в попутному напрямку по тій смузі, в яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого відбулося зіткнення. Від удару автомобіль Volvo XC60 відкинуло за межі проїзної частини, де він зіткнувся з припаркованим вантажним автомобілем Volvo FN, реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом Кгоnе SD, реєстраційний номер [NUMBER] . В подальшому некерований автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , перетнувши проїжджу частину. зіткнувся з перешкодою, а саме стовпом світлофору. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії [PERSON] , [PERSON] та пасажир [PERSON] тілесні ушкодження. 14.03.2019 року постановою судді Суворовського районного суду м.Одеси, яка не оскаржувалася і набрала законної сили, у справі №523/2619/19 [PERSON] визнано винним в настанні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником пошкодженого автомобіля Volvo XC60, реєстраційний номер [NUMBER] , є позивач - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] від 05.11.2015 року. Згідно з висновком експерта [PERSON] №40-19 від 05.03.2019 року, матеріальна шкода, завдана шляхом пошкодження автомобіля Volvo XC60, р.н. [NUMBER] , становить 709 841,36 грн.. Позивачем сплачено за проведення експертизи її вартість у розмірі 5000,00 грн., відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 08.02.2019 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час настання пригоди була застрахована в страховій компанії ТДВ СК «Альфа Гарант» (поліс № АМ/5309838, який на момент ДТП був дійсним). За вказаним полісом ліміт відповідальності за матеріальну шкоду складає 100000 грн. та передбачена франшиза в сумі 2000,00 грн.. 07.02.2019 року на виконання вимог ст. 35 Закону №1961-ІV, позивач звернувся до страховика відповідача - ТДВ СК «Альфа Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування. За нормами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Порядок страхового відшкодування шкоди, завданої транспортним засобом, цивільно -правова відповідальність власника якої була застрахована, регулюється ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV). Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону № 1961 -IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону №1961-ІV розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну потерпілих, становить 100 000,00 гривень на одного потерпілого. Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону №1961-ІV, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Крім того, ЗУ №1961 в п.36.6 ст. 36 вказує, що особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Ст.1194 ЦК України вказує, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Отже, враховуючи наявність належних доказів щодо підтвердження вини та причинно-наслідкового зв`язку в діях [PERSON] з завданням шкоди позивачу, з відповідача необхідно стягнути на відшкодування матеріальної шкоди - 611841,36 грн., що складає різницю між розміром страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди ( 709841,36 - 98000,00). Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати виходячи з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т.ч. витрати пов`язані з проведенням експертизи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом було прийнято до уваги висновок експерта про розмір матеріальної шкоди, вимоги позивача задоволено, тому судові витрати, а саме вартість експертизи -5000 грн. та судовий збір -6118,41 грн. також необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved