Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтований наступним. 13 грудня 2005 року [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір № DNH4КS94750214, за умовами якого отримав споживчій кредит. Рішенням апеляційного суду Запорізької області у справі № 334/734/13-ц, провадження № 22-ц/778/142/14 від 28.01.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 35567 грн. 52 коп., що складає заборгованість за кредитом в сумі 4028.79 грн.: заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 20273 грн. 49 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 31.01.2012 року по 02.01.2013 року в сумі 9550,13 грн.; штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова 5% від суми боргу) 1215,11 грн. та судовий збір в сумі 951 грн. 08 коп. У грудні 2017 року позивач дізнався про перебування у Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 22674,89 грн. Виконавче провадження відкрите за виконавчим написом №7090, вчиненим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] Стягнення здійснюється за період з 13 грудня 2005 року по 08 червня 2017 року. Вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: - заборгованість за укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором стягнута в повному обсязі рішенням апеляційного суду Запорізької області у справі №334/734/13-ц від 28.01.2014 року; - без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу. - порушено порядок здійснення виконавчого напису - відсутні належні і допустимі документальні докази на підтвердження факту направлення вимоги або повідомлення про наявність заборгованості позивачеві, рекомендованим листом у встановленому порядку не повідомлявся В зв'язку з наведеним позивач просив про визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача надав відзив на позов, в якому заперечив щодо можливості задоволення позовних вимог. Між сторонами уклалися давні стосунки з надання послуг з обслуговування карткового рахунку. Пояснив, що вчинений нотаріусом напис був здійснений відповідно до вимог законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії в нотаріусу не було. Зазначив, що позивач не виконав належним чином грошові зобовязання перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. \~\~\~\~ Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що 13.12.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивачем був укладений кредитний договір, який складається з анкети-заяви .У зазначеній анкеті позивач погодився з тим, що умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту розяснені та зрозумілі. Також встановлено, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2014 року по справі №334/734/13-ц позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, а саме стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4КS94750214 від 13 грудня 2005 року в розмірі 35567 (тридцять пять тисяч пятсот шістдесят сім) грн. 52 коп., що складає заборгованість за кредитом в сумі 4028.79 грн.: заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 20273 грн. 49 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 31.01.2012 року по 02.01.2013 року ( це 337 днів) в сумі 9550,13 грн.; штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн та штрафу (процентна складова 5% від суми боргу) 1215,11 грн.. та судовий збір в сумі 951 грн. 08 коп. ( дев'ятсот п'ятдесят одну грн.. 08 коп.). Судом встановлено, що 11 липня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №7090, яким запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість, що виникла по кредитному договору № DNH4КS94750214 від 13 грудня 2005 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 08.06.2017. Боржником за кредитним договором є [PERSON] Стягнення заборгованості проводиться за період з 13 грудня 2005 року по 08 червня 2017 року. Сума заборгованості складається з заборгованості за тілом кредиту - 3711,42 грн.; заборгованості за відсотками - 33243,38 грн., заборгованості з пені 100733,51 грн.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) 500,00 грн.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 6884,42 грн. Загальна сума заборгованості становить 145 072,73 грн. Крім того встановлено, що на підставі заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» від 28 травня 2017 року, постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 08 грудня 2017 року ВП №55337186 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа - виконавчого напису №7090 виданого 11 липня 2017 року [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 145072,73 грн. Листом від 22 червня 2017 року відповідач направив на адресу позивача повідомлення з вимогою про усунення порушень за вказаним договором. Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність\~\~заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов'язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року,\~№1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З матеріалів справи вбачається, що оспорюваним виконавчим написом приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] повторно стягнуто заборгованість, яка вже стягнута рішенням апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2014 року по справі №334/734/13-ц позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Оскільки суду не надано підтверджень витрат, повязаних з правничою допомогою, які були понесені позивачем, то суд вважає за необхідне відмовити у їх відшкодуванні. На підставі викладеного,

Outcome: approved