Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «ПУМБ», приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON], третя особа: Приморський відділ ДВС ОМУЮ, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 15.09.2010 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, яким пропонується звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 234,6 кв.м., житловою площею 148,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS], яка на той момент належала Позивачу [PERSON], для задоволення вимог ПАТ «ПУМБ». 15.06.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №30069058, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності за ПАТ «ПУМБ» на квартиру загальною площею 234,6 кв.м., житловою площею 148,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору іпотеки 24.01.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського округу [PERSON] Отже, станом на теперішній час, власником предмета іпотеки, квартири загальною площею 234,6 кв.м., житловою площею 148,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] є ПАТ «ПУМБ». Однак, ще 06 жовтня 2010 року, Приморським ВДВС Одеського МУЮ відкрите виконавче провадження по виконанню оскаржуваного Позивачем виконавчого напису. В рамках виконання оскаржуваного виконавчого напису, Приморським ВДВС Одеського МУЮ було накладено арешт на майно Позивача [PERSON] Отже, станом на теперішній час, в Державному реєстрі прав на нерухоме майно наявний запис про арешт нерухомого майна Позивача, накладений Приморським ВДВС Одеського МУЮ в рамках виконання оскаржуваного виконавчого напису №1227 від 15.09.2010 року. Отже, з урахуванням того, що Відповідач вже набув право власності на квартиру загальною площею 234,6 кв.м., житловою площею 148,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS], виконавчий напис №1227 від 15.09.2010 року, предметом якого є звернення стягнення на що ж саму квартиру, фактично вже не може бути виконаний, а його існування порушує права Позивача, оскільки на його виконання було відкрите виконавче провадження та були вчинені певні виконавчі дії у відношенні Позивача. За таких обставин, позивач вважає, що виконавчий напис від 15.09.2010 року, що зареєстрований в реєстрі за №1227, вчинений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, своєї думки щодо позову не висловили. Представник третьої особи Приморського відділу ДВС не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України). У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 24.01.2007 року між [PERSON] та ПАТ «ПУМБ», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства «ПУМБ», уклали Кредитний договір № 5218439. З метою забезпечення виконання в повному обсязі зобовязань за Кредитним договором, між сторонами 24.01.2007 року було укладено Іпотечний договір №5218440, за яким [PERSON] надав в іпотеку власну квартиру [ADDRESS]. Судом зясовано, що між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 10.12.2010 року та Договір відступлення прав вимоги від 10.12.2010 року, за умовами яких ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за укладеним з [PERSON] Кредитним договором та Іпотечним договором. 15.09.2010 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, яким пропонується звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 234,6 кв.м., житловою площею 148,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS], для задоволення вимог ПАТ «ПУМБ». 15.06.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №30069058, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності за ПАТ «ПУМБ» на квартиру загальною площею 234,6 кв.м., житловою площею 148,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору іпотеки 24.01.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського округу [PERSON] Отже, станом на теперішній час, власником предмета іпотеки, квартири загальною площею 234,6 кв.м., житловою площею 148,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] є ПАТ «ПУМБ». Враховуючи, що предмет іпотеки вже зареєстрований за ПАТ «ПУМБ» позивач вважає, що є підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса від 15.09.2010 року таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 35 вказаного Закону встановлено, що у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Тобто, вказаними нормами передбачено право іпотекодержателя розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у разі незадоволення іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про виконання порушеного боржником зобовязання у тридцятиденний строк. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та положеннями глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 року №1172 для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Судом встановлено, що підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є недотримання нотаріусами вимог закону при вчиненні виконавчого напису. Обґрунтування [PERSON] своїх позовних вимог з посиланням на те, що ПАТ «ПУМБ» вже набуто право власності на предмет іпотеки та виконання виконавчого напису нотаріуса права позивача, суд вважає помилковими, так як не виконавчий напис нотаріуса не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню тільки на підставі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем. З огляду на вищевикладене та\~сукупність досліджених судом доказів, які спростовують доводи позивачки, суд приходиться до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а тому вважає за необхідне залишити їх без задоволення.

Outcome: dismissed