Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні сараєм літ. «И1», що розташований за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Бендерська,32 ріг вулиця Авраамівська, 41 (далі: спірний сарй літ. «И1»). В судовому засіданні позивач та його представник підтвердили позовні вимоги та дали пояснення, що позивач є власником квартири з надвірними спорудами, до яких відноситься спірний сарай літ. «И1», але відповідачка з 2008 року користується ним, перешкоджає позивачу в доступі та користуванні сараєм. Просить зобовязати відповідачку не чинити перешкод у користуванні позивачу належним йому спірним сараєм літ. «И1» та зобовязати відповідачку звільнити спірний сарай літ. «И1». Відповідачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали, дали пояснення, що відповідачка дійсно є користувачем спірного сараю літ. «И1» через те, що коли придбала квартиру, то не було точно встановлено, що це не її сарай, згодна його звільнити за умови, що [PERSON] відшкодує їй витрати на ремонт цього сараю, який був у аварійному стані. З цих підстав [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення з нього витрат на поліпшення спірного сараю літ. «И1» в сумі 29763грн. та витрати на проведення оцінювання в сумі 640грн. Також у зустрічному позові [PERSON] вимагає усунення з боку [PERSON] перешкод в користуванні сараєм літ. «Г», що розташований за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Бендерська,32 ріг вулиця Авраамівська, 41 (далі: спірний сарй літ. «Г») та відшкодування витрат на ремонт спірного сараю літ. «И1», посилаючись на те, що під час віділення у окремий обєкт нерухомості раніше існувавший сарай був поділений на дві частини: літ. «Г» та літ. «Г1», сарай літ. «Г1» належить [PERSON]Ф, а літ. «Г» - [PERSON] [PERSON] [PERSON] користується цілком усім сараєм і літ. «Г1», і літ. «Г». Тому вона просить зобовязати [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні належним їй спірним сараєм літ. «Г» та зобовязати [PERSON] звільнити спірний сарай літ. «Г». В судовому засіданні [PERSON] та його представник зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнав частково. [PERSON] визнав вимоги щодо звільнення спірного сараю літ. «Г». Вимоги щодо відшкодування вартості поліпшення спірного сараю літ. «И1» не визнав, тому що [PERSON] користувалася цим сараєм самовільно, без його дозволу, вважає, що немає доказів, що підтверджують витрати [PERSON] на проведення поліпшення. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, визнано учасниками справи в своїх поясненнях та підтверджено документальними письмовими доказами, що [PERSON] є власником спірного сараю літ. «И1», а [PERSON] є власником спірного сараю літ. «Г», а тому додатковому доведенню відповідно до ст.82 ЦПК України ці обставини не потребують. Тому суд доходить висновку, що вимоги [PERSON] та [PERSON] щодо усунення перешкод базуються на нормах ст.ст.386,391 ЦК України: держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином суд доходить висновку, що визнання відповідачами позову щодо усунення перешкод базується на законних підставах, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову сторонам розяснено в судовому засіданні. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в частині усунення перешкод в користуванні обома спірними сараями. Щодо вимог [PERSON] про стягнення витрат на поліпшення спірного сараю літ. «И1», то суд, розглядаючи їх, враховує наступне. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст.77,78,79 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими та достовірними. Всупереч вищезазначених норм позивачка [PERSON] не надала суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу про проведення нею поліпшення спірного сараю літ. «И1», окрім власних пояснень та пояснень свідків, що є неналежними доказами. Висновок фахівця товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт-Текнор» також не може бути визнано доказом, бо вказаний фахівець не є судовим експертом, крім того, їм проведена оцінка ринкової вартості спірного сараю літ. «И1», натомість як [PERSON], визначаючи розмір стягнення, враховує інвентаризаційну вартість цього сараю. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення витрат не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України та відносить до них витрати сторін на оплату судового збору, з урахуванням задоволення як первісного, так і часткового задоволення зустрічного позову, ці витрати підлягають взаємному заліку.

Outcome: partial