Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 20.08.2014 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №268. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 20 серпня 2014 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, прощо зроблено актовий запис за №268. Спільне життя між ними не склалося, оскільки як виявилося після одруження у них різні характери та різні погляди на життя. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припиненні, оскільки з 09 травня 2015 р. проживають окремо. Враховуючи наведене, а також те, що спільного господарства не ведуть, почуття любові зникло, що свідчить про те, що їхня сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їхнім інтересам, що унеможливлює влаштування особистого життя і викликає психологічний дискомфорт. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні до позову. Просили суд позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечили, оскільки [PERSON] належним чином була повідомлена про судові засідання. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в тому числі через засоби масової інформації. /а.с. 18-19, 21, 22/. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 09.03.2016 р. [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Так, 20 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №268, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER]. /а.с.4/. Як встановлено у судовому засідання, [PERSON] та [PERSON] з 09 травня 2015 року проживають окремо, не спілкуються, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Спільних дітей у них немає, а також спору щодо поділу майна. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Також, судом встановлено, що формальне існування шлюбу, суперечить інтересам [PERSON] та [PERSON] на влаштування особистого життя. Отже, враховуючи вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved