Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що 07 травня 2021 року [PERSON] дізнався про те, що старшим державним виконавцем Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження №65330364 по виконанню виконавчого напису №16650, виданого 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком С.М., про стягнення з позивача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в сумі 25614 грн. 89 коп. Позивач вважає, що даний виконавчий напис винесено без належного дослідження обставин наявності боргу, а тому повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки третьою особою приватним нотаріусом було порушено вимоги статей 47, 87-89 Закону України «Про нотаріат», Глав 8, 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, сума заборгованості не є безспірною та не підтверджена належними й допустимими доказами. Крім того, відповідач невірно здійснив розрахунок заборгованості, не врахувавши строки позовної давності та строк, на який видавався кредит. Позивач вказує, що 02 квітня 2013 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір №001-02037-020413 строком на 24 місяці на суму 31657 грн. 20 коп. Вказаний кредит повертався на рахунок «Дельта Банку» у строки, погоджені в договорі (у формі заяви від 02 квітня 2013 року), оскільки сума кредиту була незначною. Станом на час введення Національним банком України тимчасової адміністрації ПАТ «Дельт Банк» кредит був погашений, тому будь-яких вимог від фінансових установ до позивача не пред`являлось. [PERSON] вважає, що відповідач не міг набути в червні 2020 року право вимоги до нього за кредитним договором на підставі договору №2252/К про відступлення прав вимоги, а тому вимоги за виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за №16650, за яким з позивача на користь відповідача пропонується стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 25614 грн. 89 коп., яка виникла за період з 04 червня 2020 року по 31 березня 2021 року та складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 18979 грн. 04 коп., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 2881 грн. 99 коп., заборгованості за комісіями - 3703 грн. 86 коп., є безпідставними. Вказаний виконавчий напис порушує права позивача, що стало підставою для його звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №16650 від 05 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №001-02037-020413 від 02 квітня 2013 року в розмірі 25614 грн. 89 коп. та судові витрати по справі. Відповідач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в своєму відзиві на позов його вимог не визнав. Зазначив, що 02 квітня 2013 року [PERSON] шляхом здійснення пропозиції (оферти у формі заяви) ПАТ «Дельта Банк» №001-02037-020413 на умовах, визначених в цій пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 18 липня 2012 року протокол №392 і Тарифів банку, зазначених у пункті 2.6. частини 2 цієї пропозиції, що є її невід`ємною частиною, уклав з банком договір на відкриття кредитної лінії на суму з лімітом 31 657 грн. 20 коп. (далі по тексту - кредитний договір №001-02037-020413 від 02 квітня 2013 року). В подальшому, між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 04 червня 2020 року укладено договір відступлення прав вимоги №2254/К, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі й за кредитним договором №001-02037-020413 від 02 квітня 2013 року. 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №16650, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в сумі 25614 грн. 89 коп. за період з 04 червня 2020 року по 31 березня 2021 року. Відповідач вважає безпідставними твердження позивача про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту безспірності (наявності чи відсутності) спору щодо заборгованості, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Так, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус відмовляє в здійсненні виконавчого напису. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, пунктом 2 якого передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідач вважає, що він виконав вимоги передбаченого законом порядку отримання виконавчого напису нотаріуса, оскільки подав нотаріусу саме такі документи. Також відповідач вважає безпідставними твердження позивача про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. пропустив строк, визначений законом для вчинення виконавчого напису, оскільки цей строк має обчислюватися з моменту виникнення у відповідача права вимоги до позивача про повернення заборгованості за кредитним договором №001-02037-020413 від 02 квітня 2013 року, а саме із дня укладення договору відступлення прав вимоги №2254/К між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», яким є 04 червня 2020 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Виссал В.В. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» 02 квітня 2013 року був укладений кредитний договір №001-02037-020413. В подальшому право вимоги за цим договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору про відступлення права вимоги №2254/К від 04 червня 2020 року. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 05 квітня 2021 року за реєстровим номером 16650 видано виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 25614 грн. 89 коп. за кредитним договором №001-02037-020413, укладеним 02 квітня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору про відступлення права вимоги №2254/К від 04 червня 2020 року. У виконавчому написі зазначено, що кошти за кредитним договором №001-02037-020413 від 02 квітня 2013 року своєчасно не сплачені й стягнення заборгованості проводиться за період з 04 червня 2020 року по 31 березня 2021 року включно. Вказаний виконавчий напис було пред`явлено для примусового виконання Камінь-Каширському районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). 06 травня 2021 року державний виконавець цього відділу Склезь С.С. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Разом зі цим, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31 січня 1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, вчиняючи виконавчий напис 05 квітня 2021 року за Р№16650 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не врахував, що станом на 05 квітня 2021 року постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів. Вказані обставини підтверджуються постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 січня 2019 року зазначено, що вчинення виконавчого напису за кредитним договором є неправомірним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/1), визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів У країни №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами. В порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, за відсутності засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, засвідченої стягувачем копії письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. В матеріалах справи відсутні копії письмової вимоги до позивача про погашення заборгованості та підтвердження про отримання ним такої письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості, відсутні будь-які відомості щодо заборгованості [PERSON] , а саме виписки по рахунку боржника, детального розрахунку заборгованості та інших доказів, які б підвереджували наявну заборгованість, що не дає можливість встановити факт реальної заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено невідповідність спірного виконавчого напису вимогам статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 908 гривень.

Outcome: approved