Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними господарськими спорудами по вул. Верхня 35, с. Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.04.1999 року помер [PERSON], якому належав житловий будинок по вул. Петровського 35, с. Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, що підтверджується договором міни жилого будинку на квартиру від 16.04.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Томаківської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 521, з послідуючою реєстрацією Марганецьким МБТІ за №99. На початку 2004 року він вселився у вказаний житловий будинок та фактично користується ним та земельною ділянкою і до цього часу. З [PERSON] у нього були дружні стосунки за час його життя, товаришували, він здійснював за ним догляд, бо той хворів, а після смерті останнього приймав участь у його похованні. Договірних зобов'язань між ними щодо володіння та користування житловим будинком з присадибною земельною ділянкою між ними не було. До цього часу він продовжує проживати в даному житловому будинку, відкрито, не приховуючи факт знаходження майна у його володінні, добросовісно та безперервно володіє та користується нерухомим майном, підтримує у належному стані, що підтверджується довідками Мирівської сільської ради від 11.05.2017 року та від 09.06.2017 року, та актом обстеження житлово-побутових умов проживання. Також він проводить постійно поточні та капітальні ремонти, сплачує кошти за комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями та договорами. Після смерті [PERSON] його прав на володіння та розпорядження житловим будинком ніхто не оспорює. У разі визнання за ним права власності на житловий будинок будуть відсутні порушення закону або прав чи інтересів інших осіб, що відповідатиме засадам справедливості, розумності і добросовісності, принципу верховенства права. На підставі розпорядження Мирівського сільського голови від 10.02.2016 року №4 вулицю Петровського перейменовано в вул. Верхня в с. Настасівка. Згідно технічного паспорта на житловий будинок загальна площа будівлі становить 29,1 кв.м., з яких житлова становить 18,3 кв.м. Вартість житлового будинку за висновком експерта становить 35357 гривень. У своїй письмовій заяві представник позивачки, що діє в силу довіреності від 04.05.2017 року та доручення №0407-0000486 Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 04.05.2017 року, просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що підтримує позовні вимоги у повному їх обсязі. Представник Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області в своїй заяві просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у справі, які скористалися правом визначеним ч. 2 ст. 158 ЦПК України, на підставі достатніх у справі доказів для вирішення спору по суті позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності. Слідуючи змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Набувальна давність є юридичним фактом. Рішення суду про встановлення факту спливу строку набувальної давності не замінюватиме собою державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а буде лише підставою для її проведення. Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача основані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обовязковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний обєкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Дійсно, виходячи із першої необхідної умови обєктом володіння є житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Верхній (колишня Петровського), 35, с. Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області. Копія договору про міну житлового будинку на квартиру від 16.04.1994 року свідчить, що [PERSON] свого часу придбав у власність даний житловий будинок, з послідуючою реєстрацією Марганецьким БТІ 10.07.1996 року. 04.04.1999 року в с. Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області [PERSON] помер. Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру видана 18.08.2017 року Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області підтверджує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Добросовісність володіння даними обєктами, на які поширюється строк давності підтверджується тим, що рахунки за використання комунальних послух заведені на ім'я позивача, договори про надання комунальних послуг укладені також з позивачем. Довідка Мирівської сільської ради №455 від 09.06.2017 року підтверджує, що [PERSON] з 2004 року дійсно користується земельною ділянкою площею 0,10 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, а довідка цього ж органу місцевого самоврядування від 11.05.2017 року №561 підтверджує, що він проживає без реєстрації у вказаному житловому будинку з 2004 року. Факт користування та проживання позивача у вказаному житловому будинку підтверджується і актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї. Отже, позивачем відповідно до вимог ст. 344 ЦК України порушено питання про виникнення підстав набуття права власності, за відповідним строком набувальної давності. З моменту спливу строку набувальної давності в нього, як давнісного володільця, за загальним правилом, і виникло право власності на нерухоме майно, яким він відкрито та безперервно володіє. Положення ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом не встановлено договірних зобов'язань (договір оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо) між позивачем та [PERSON], що вказує на відсутність підстав для виникнення права власності на будинок та земельну ділянку в момент заволодіння таким майном, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Тому, виходячи із вказаного правила суд не вбачає порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок заволодіння позивачем житловим будинком. На теперішній час, він має право оформити за собою право власності внаслідок збігу строку визначеного саме законом для реєстрації за собою права власності на нерухоме майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved