Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до [PERSON] про повернення йому безпідставно набутих [PERSON] коштів. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що він 01.05.2019 перерахував на банківську карту ПАТ КБ «ПриватБанк», на рахунок, який належить [PERSON] , двома платежами грошові кошти у сумі 26934,67 грн., з метою укладання договору купівлі-продажу обладнання. Однак вказаного договору сторони не уклали, обладнання позивачем у відповідача придбане не було, отже кошти, сплачені на рахунок відповідача, є безпідставно набутими ним, а тому підлягають поверненню. Проте відповідач вказані кошти не повертає, хоча йому належним чином було направлено лист-вимогу від 30.03.2021, відповіді на вказаний лист станом на 27.05.2021 позивачем не отримано, а тому відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, із відповідача підлягає стягненню сума безпідставно набутих коштів разом із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3% річних від простроченої суми. На підставі наведеного [PERSON] просить стягнути із [PERSON] на його, [PERSON] , користь безпідставно отримані кошти у сумі 26934,67 грн., інфляційні витрати за весь час прострочення за користування чужими грошовими коштами у сумі 2930,49 грн. та 3% річних від простроченої суми розмірі 1675,85 грн., а також позивач просив стягнути із відповідача у його користь, понесені ним судові витрати, а саме: сплачений ним судовий збір у розмірі 908,00 грн. Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, справу просив розглядати без його участі, та вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без поважних причин про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений без поважних причин або без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином у суду є підстави для розгляду справи заочно у відсутності відповідача. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] перерахував відповідачу [PERSON] на банківську картку 26934,67 грн. двома платежами у розмірі 13266,33 грн., згідно квитанції №BASS_9224346907 від 01.05.2019 та 13686,34 грн., згідно квитанції №BASS_9224329882 від 01.05.2019. Договору купівлі-продажу між сторонами укладено не було. Згідно із листом-претензією [PERSON] від 30.03.2021, яке було вручено особисто [PERSON] 06.04.2021 (Повідомлення АТ «Укрпошта» №12-05-68 від 19.05.2021). Відповідач не повернув позивачу отримані ним кошти. Загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави врегульовано ч.1 ст.1212 ЦК України, відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з повернення безпідставно набутого, збереженого майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Відповідно до п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Таким чином, безпідставно набуті відповідачкою грошові кошти у розмірі 56000 грн. підлягають стягненню на користь позивача. У відповідності з вимогами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що відповідач не повернув позивачу безпідставно набуті кошти у розмірі 26934,67 грн., суд, з урахуванням зведеної таблиці індексів інфляції, визначає суму інфляційних втрат за період з 01.05.2019 до 27.05.2021 у розмірі 2930,49 грн. Розрахунок 3 % річних за прострочений період, який становить 758 днів становить 1675,85 грн.. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача 26934,67 грн., інфляційні витрати за весь час прострочення за користування чужими грошовими коштами у сумі 2930,49 грн. та 3% річних від простроченої суми розмірі 1675,85 грн., що разом становить 31541,01 грн. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] слід стягнути у користь [PERSON] 908,00 грн. судового збору, сплаченого останнім за подання позовної заяви, згідно із квитанцією №ПН22956 від 27.05.2021. На підставі наведеного, відповідно до ст. 625, 1212 ЦК України,

Outcome: approved