Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду, із позовом до відповідачів, про зміну договору найму житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS], та зобов'язати КПУЖГ Святошинського району м.Києва укласти з ним договір про участь у сплаті комунальних послуг та відкрити на його ім'я окремий особовий рахунок по сплаті комунальних послуг на кімнату площею 12,9 кв.м. в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до ордену на житлове приміщення № 75913 серія Б виданого 22 лютого 1994 року Ленінградською районною адміністрацією виданого на його ім'я, та він являється власником особового рахунку на квартиру [ADDRESS]. Позивач зазначає, що між ним та відповідачами виникають конфлікти з приводу користування даною квартирою та оплатою комунальних послуг. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, а також на ту обставину, що у випадку задоволення позову [PERSON] будуть суттєво порушені їх житлові права. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] є трикімнатною квартирою жилою площею 45,9 кв.м. і складається з трьох житлових кімнат розмірами 12,5 кв.м., 18,4 кв.м. та 14,6 кв.м, кухні, ванної кімнати, коридору, вбиральні,туалету, коридору. (а.с.6). Із довідки форми №3 РЕО-4 вбачається, що у спірній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], колишня дружина позивача [PERSON], дочка [PERSON], а також син [PERSON] та онук [PERSON] (а.с. 7) Таким чином доля кожного з п»ятьох мешканців у житловій площі спірної квартири складає 9,18 кв.м., а розмір кімнати, яку просить виділити для нього позивач складає відповідно 12,9 кв.м., що менше його долі у даній квартирі. Тобто виділення позивачу зазначеної кімнати штучно порушить житлові права відповідачів. Згідно ст. 104 ЖК України, член сім'ї має право на укладення з ним окремого договору найму жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, що відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. Відповідно до ст. 63 ЖК України, не можуть бути самостійним предметом договору жиле приміщення, яке і хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі, частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» від 12.04.1985р. № 2 зі змінами від 10.03.1989р., 25.12.1992р., 25.05.1998р., при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача, йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення, відповідно до жилої площі, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це приведе до штучного погіршення житлових умов. Приймаючи до уваги вищенаведене, а також враховуючи, що виділення відповідачам двох суміжних, тобто зв»язаних між собою спільним входом, кімнат розмірами 18,4 та 14,6 кв.м. суттєво штучно погрішить їх житлові права, суд вважає за необхідне у задоволенні позову про зміну договору найму жилого приміщення відмовити, як в необґрунтованому та такому, що не ґрунтується на законі. Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки приходить до висновку про їх необґрунтованість та безпідставність.

Outcome: dismissed