Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із цивільним позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з останнього 79283,00 грн. в тому числі: 66282, 32 грн. вартість матеріального збитку, 3000, 00 грн. суму сплати за проведення експертизи та 10000, 00 грн. моральної шкоди та сплачені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 19.08.2018р. близько 19:30 год. відповідач по вул. Тернопільська, керуючи транспортним засобом Тойота Кемрі, д.н.з. [NUMBER] допустив зіткнення з транспортним засобом Fiat Panda, д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу. Документів, які підтверджують факт страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач по справі на момент зіткнення автомобілів та і в подальшому не надав. Вказує, що відшкодування завданих збитків страховою організацією не відбулось, а безпосередньо [PERSON] завдані збитки не відшкодував та постановою Козівського районного суду від 02.10.2018 року його вину встановлено у вчиненні ДТП. 24.08.2018 року позивач звернувся до судового експерта із відповідною заявою для проведення судової автотоварознавчої експертизи та 25.08.2018 року укладено договір №1638/18. Згідно з висновку експерта №1638/18 від 25.09.2018 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Fiat\~Panda\~1.2і\~dr\~(169)\~ [PERSON] ,\~д.н.з.\~ВО2961ВМ,\~станом на\~час пригоди\~становила 66282\~грн.\~32\~коп.\~та за\~проведення такої\~експертизи було\~сплачено 3000,\~00\~грн.Крім цього, зазначає, що на час скоєння відповідачем ДТП його сім`я знаходилась у транспортному засобі, а відтак душевних страждань було завдано йому та його сім`ї , що і стало наслідком нервових зривів, порушення нормального сну, пригніченого стану так як даний автомобіль був лише куплений тощо. Також, йому та його сім`ї на тривалий час довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Оцінює розмір своїх та своєї сім`ї душевних страждань у 10\~000, 00 грн. У зв`язку з цим позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 29.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.39). Відповідач, у встановлений судом строк, вимоги ухвали суду не виконав, відзив на позовну заяву не скерував. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 24.07.2019 року постановлено підготовче провадження у справі закрити і призначити її до судового розгляду по суті (а.с.46). Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задовольнити, при цьому не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається. Положенням ст.43 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи зобовязані, зокрема, зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом. Згідно з ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення рішення у заочному розгляді справи, згідно з вимогами ст.280 ЦПК України з наступних підстав. Згідно з ч. 3\~ст.\~12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вбачається із постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 02.10.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ст.ст. 122-2, 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. (а.с.5-6). 25.08.2018 року [PERSON] з експертом Мазур М [PERSON] С. уклав договір №1638/18 предметом якого було проведення експертного товарознавчого дослідження (а.с 10). При цьому, згідно з копії квитанції до прибуткового касового ордера № 1638/18 від 25.08.2018 року за проведення експертного дослідження позивачем було сплачено 3000, 00 грн. (а.с.23). Висновком судової автотоварознавчої експертизи №1638/18 від 25.09.2018р. встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Fiat Panda, 1.2і 5dr (169) д.н.з. [NUMBER] , станом на час пригоди, становить: 66282 грн. 32 коп. (шістдесят шість тисяч двісті вісімдесят дві гривні тридцять дві копійки) (а.с11-22). Згідно Реєстраційного посвідчення, власником Fiat Panda, 2011 року випуску р.н. [NUMBER] є позивач [PERSON] (а.с. 24). Статтею 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2\~ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п.1 ч.1 ст.1188\~ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається із матеріалів справи, відповідач завдані позивачу збитки не відшкодував, так і страховою організацією такі збитки не відшкодовувались. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про стягнення матеріального збитку пошкодженого автомобіля Fiat Panda, 1.2і 5dr (169) д.н.з. [NUMBER] в сумі 66282, 32 грн., обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім цього, суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення суми в розмірі 3000, 00 грн. оплати за проведення експертизи, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №1638/18, яку позивач здійснив 25.08.2018 року. Вирішуючи вимогу про розмір моральної шкоди, суд виходить з наступного. Стягнення моральної шкоди не повинно слугувати позивачеві джерелом збагачення. Відповідно до ст.23\~ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Мораль на шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно з ч.1\~ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом зазначеної норми закону у правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Необхідними елементами складу цивільного правопорушення як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. У п. 5, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи те, що в автомобілі позивача під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, знаходилась його сім`я, що спричинило душевних страждань, які виразились у порушенні нормального сну, нервових зривів, пригніченому стану тощо, однак, не призвело до фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за тих обставин чи тими діями, якими вони були заподіяні, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню в розмірі 4000,00 грн., яку суд вважає достатньою у цьому випадку. При цьому, на підставі ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов частково, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у справі, а саме 702, 85 грн. (792,84*88,65%:100=702,85) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial