Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту. В обгрунтування своєї заяви вказав, що він народився [INFO] в с. Нова Гребля Жашківського району Черкаської області. У лютому 1977 року заявник розпочав свою трудову діяльність різноробочим у колгоспі «Жовтень» Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області і 19 лютого 1977 року на його ім`я було виписано трудову книжку колгоспника [NUMBER]. У зв`язку з досягненням 17 квітня 2020 року пенсійного віку заявник [PERSON] попередньо звернувся до Жашківського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з документами для отримання відповідної консультації та огляду наявних документів. При вивченні наданих заявником документів було встановлено, що у трудовій книжці колгоспника [NUMBER] від 19 лютого 1977 року допущена помилка у написанні його року народження, тобто невірно «1961» замість вірного «1960». Трудова книжка колгоспника [NUMBER] велася тільки працівником колгоспу «Жовтень», який згідно протоколу №3 загальних зборів колгоспників колгоспу «Жовтень» від 28.03.2000р. був реорганізований в іншу форму господарювання «сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю» та припинив своє існування на підставі ухвали Господарського суду Черкаської області від 30 липня 2008 року у справі №01/3747. За вказаних обставин внести зміни в трудову книжку [PERSON] неможливо. Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії. Таким чином, виникла потреба у встановленні факту належності [PERSON] трудової книжки колгоспника [NUMBER] виписаної 19 лютого 1977 року колгоспом «Жовтень» Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області за рішенням суду. 16 березня 2020 року ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився. При цьому до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав повністю. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області Насадюк О.І. - у судове засідання не з`явилася, при цьому надіслала листа, в якому просила відмовити у задоволенні заяви та розгляд справи проводити без її участі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч.1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. У відповідності до положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення(ч.1 ст.315 ЦПК України). Судом установлені наступні обставини. Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 23 січня 1998 року Жашківським РВ УМВС України в Черкаській області, [PERSON] народився [INFO] в с. Нова Гребля Жашківського району Черкаської області. З копії трудової книжки колгоспника [NUMBER] вбачається, що трудова книжка заповнена 19 лютого 1977 року у колгоспі «Жовтень» Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області на ім`я [PERSON] , 1961 року народження. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при оформленні трудової книжки було допущено описку у написанні року народження заявника. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області Насадюк О.І. у своєму листі заперечує проти задоволення заяви [PERSON] , оскільки вважає її необґрунтованою та безпідставною, посилаючись на те, що заявник, на підтвердження своїх заявлених вимог, не надає в повному обсязі докази щодо відсутності можливості внесення виправлень до трудової книжки. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не погоджується із запереченням представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області Насадюк О.І., оскільки заявник до своєї заяви додав всі належні докази щодо відсутності можливості внесення виправлень до трудової книжки. Частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З архівного витягу Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області від 20.02.2020р. №40/04-04 вбачається, що згідно протоколу №3 загальних зборів колгоспників колгоспу «Жовтень» від 28.03.2000р., колгосп «Жовтень» був реорганізований в іншу організаційно-правову форму господарювання «сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.03.2020р.. На підставі ухвали Господарського суду Черкаської області від 30 липня 2008 року у справі №01/3747 сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Жовтень» припинило своє існування у зв`язку з його ліквідацією. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У даному випадку встановлення факту правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, а саме оформлення заявником пенсії. Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 10.04.2019р. у справі №320/948/18 дійшла висновку, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. У відповідності до п.2.13 Інструкції №58 «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої 29.07.1993р. Наказом Міністерства праці України, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. П.2.13 вказаної Інструкції №58 передбачено, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Згідно з п.12 Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Згідно ч.ч.1, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проаналізувавши та оцінивши наявні у матеріалах справи письмові докази, з урахуванням норм чинного законодавства, факт належності трудової книжки колгоспника [NUMBER] [PERSON] знайшов своє підтвердження в суді, тому суд вважає за необхідне заявупро встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved