Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

[PERSON] \~звернулась в\~суд з\~позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2009 року на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Згідно записів у будинковій книзі А № 0164579 для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] , за вказаною адресою з 30.05.2017\~року зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що [PERSON] , фактично ніколи не проживав та не проживає в житловому приміщенні, оскільки після реєстрації переїхав на постійне місце проживання в м. Луцьк, після чого з ним втрачений контакт. Крім цього, позивач вказує, що відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням, ніхто відповідачу не чинив. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, оскільки позивач позбавлена можливості оформити договір купівлі-продажу вказаного будинку. Таким чином, позивач вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації. Враховуючи наведене, позивач просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю. Вказувала на те, що відповідач з дня реєстрації у вказаному будинку не проживав та не проживає. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення в справі та просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав. За вказаних обставин суд, зі згоди позивача, прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] \~є власником\~житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.11.2009 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.01.2010 року. У вказаному будинку з 30.05.2017 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] , що підтверджується будинковою книгою для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] у вказаному будинку ніколи не проживав та не проживає, ніхто ніколи його там не бачив, його особистих речей в будинку не має. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не є членом сім`ї позивача, а тому відповідач є в даному випадку наймачем житлового будинку, що належить позивачу. У відповідності до вимог ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За викладених вище обставин та зважаючи на вказані норми закону, суд визнає доведеним факт відсутності відповідача за вказаною адресою без поважних причин понад строки, встановлені законом. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна\~має право\~вимагати усунення\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування\~та розпоряджання\~своїм майном\~(ст.\~391\~ЦК України). Суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідача в будинку позивача перешкоджає їй вільно володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідач не подав заперечень та доказів, в той час як позивач довів ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Таким чином суд визнає порушеним право власності позивача саме відповідачем, а тому це право підлягає захисту судом. Суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що факт відсутності відповідача [PERSON] в будинку [ADDRESS] понад встановлені строки повністю доведений, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. Крім цього, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved