Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позов обґрунтований тим, що 10 жовтня 2014 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS]. В належному позивачу будинку як член сім'ї попереднього власника залишилася зареєстрованою [PERSON], яка добровільно знятися з реєстрації в будинку відмовляється, чим обмежує право позивача та вільне і безперешкодне користування та розпорядження своєю власністю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що вона є співвласником житлового будинку [ADDRESS], оскільки будинок придбаний за її кошти. Крім того, пояснила, що не має можливості зареєструватися в іншому житловому приміщенні. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши їх у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] за договором купівлі-продажу від 10 жовтня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрованим у реєстрі за №1763, придбав у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Право власності позивача [PERSON] на зазначений будинок зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №27937275 від 10.10.2014 р. Таким чином згідно приписів ст.328, п.8 ч.1 ст. 346 ЦК України позивач [PERSON] набув право власності на житловий будинок [ADDRESS], а у іншої сторони договору [PERSON] відповідно право власності на нього припинилося. Відповідач [PERSON] з 01.09.2006 року була зареєстрована в будинку [ADDRESS] попереднім власником [PERSON] як член його сім'ї. Встановлено, що попередній власник житлового будинку [PERSON] звільнив проданий житловий будинок, проте в будинку залишилася зареєстрована [PERSON] Права власника житлового будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинне законодавство України не передбачає перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Вирішуючи спір суд виходить з положень цивільного законодавства, які визначають зміст права власності, проголошують його непорушність та встановлюють основні способи захисту права власності. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Так, відповідно до ст. 319 ЦК України, яка встановлює визначальні принципи здійснення права власності, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ст. 383 цього Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає доведеним, що перебування відповідача [PERSON] на реєстраційному обліку у будинку, який належить позивачу, перешкоджає останньому у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved