Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції в Харківській області, в якому просить зняти арешт з його майна, накладеного постановою державного виконавця ВДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції по ВП № 34101664 від 23.08.2012. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що рішенням Чугуївського місьького суду Харківської області від 08.06.2011 з нього на користь ПАТ КБ «Надра» стягнена заборгованість за кредитним договором в сумі 15 426,86 грн., судові витрати по оплаті держ-мита в дохід держави в сумі 154,27 грн. Та витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процессу в сумі 120 грн., а всього 15 701,13 коп. Після цього, Чугуївським міським судом видано виконавчий лист № 2-688/2011 по стягненню з [PERSON] вказаної суми по зазначеному рішенню. На підставі вищевказаного виконавчого листа відділом державної виконавчої служби 23.08.2012 відкрито виконавче провадження та винесена постанова серії ВП № 34101664, якою накладено арешт на все майно позивача та заборона на його відчуження. З письмового повідомлення з Міжрайонного відділу ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції в Харківській області від 18.03.2019 за № 14.15-29/5480 вбачається наступне: на примусовому виконанні у відділі знаходилось виконавче провадження № 34101664 по виконанню виконавчого лста № 2-688/2011 від 08.06.2011, виданного Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ Надра» заборгованості за кредитним договором 15426,86. Та судові витрати у сумі 274,27 грн. Всього 15701,13 грн. Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на примусовому виконанні у відділі станом на 18.03.2019 будь-які виконавчі провадженні про стягнення з [PERSON] не перебувають. Арешт на майно [PERSON] накладений в межах завершенного виконавчого провадження № 34101664 по виконанню виконавчого листа № 2-688/2011 від 08.06.2011, виданного Чугуївським міським судом Харківської області ліквідованого відділу.Постановою державного виконавця від 24.05.2013 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна. Зняти арешт не представилось можливим у зв`язку з відсутністю матеріалів виконавчого провадження, за яким було накладено арешт. Матеріали виконавчих проваджень знищені в порядку передбаченого п.1 розділу ІІІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затвердженими наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 № 1829/5. (а.с.11). Крім того, у вказаному повідомленні від 18.03.2019 зазначено, що у державного виконавця відсутні законні підстави зняття арешту з майна боржника. У зв`язку з тим що позивач не може реалізувати своє право власності на своє майно він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява, згідної якої просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому він проти зняття арешту не заперечує. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Правом власності відповідно до норм ЦК України є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Разом з позовною заявою позивачем надано довідку з ПАТ КБ «Надра» ві 01.04.2016, відповідно до якої станом на 30.12.2015 кредитну заборгованість по кредитному договору № 6/4/09/2007/980-ПП20 від 18.07.2017 [PERSON] погашено в повному обсязі, кредит закрито (а.с.9). Відповідно до квитанції від 03.10.2011 сплачено держмито в дохід держави в сумі 154,27 грн та витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процессу у сумі 120 грн (а.с.10). Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави, які існували для накладення арешту на все рухоме майно позивача в рамках виконавчого провадження № 34101664, відпали. Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Враховуючи те, що арешт на майно позивача накладався для забезпечення реального виконання рішення суду, яке на теперішній час виконано, то підстав для його подальшого існування немає. У зв`язку із наявністю арешту позивач не може реалізувати своє законне право на розпорядження власним майном. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту, арешт знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно доп 4.2.11 Інструкції зорганізації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02квітня 2012 року №512/5,у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна чи коштів не пізніше наступного дня з моменту надходження належним чином завіреної копії рішення суду до органу ДВС. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved