Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», щодо стягнення завданих збитків, інфляційних витрат та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він уклав договір з ПАТ «Банк Михайлівський» та відкрив поточний рахунок № [NUMBER] . 13.05.2016 року був укладений договір «Суперкапітал (Новий) № 980-027-000239051 та відповідно до платіжного доручення № 2589475 від 13.05.2016 року позивач вніс на особистий рахунок 200 000 гривень. 12.07.2016 року прийнято рішення НБУ №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, про це зазначено на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до вимог ч.З ст. 18 Закону Украйни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за посиланням в мережі Інтернет http://www.fg. gov.ua. Грошові кошти у сумі 200 000 гривень станом на 22.09.2016 року, перебували на поточному рахунку позивача. Позивачем на адресу відповідач направлялися запити із вимогою включити його до переліку вкладників, які мають право на отримання коштів у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в межах 200 000 гривень, однак відповіді [PERSON] не отримав. 07.08.2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі №804/2724/17 була винесена постанова, яка визнала протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова О.Ю, щодо не включення [PERSON] до переліку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язали включити мене до цього переліку. 23.10.2017 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом була винесена ухвала, якою залишено вищенаведену постанову без змін. Дана ухвала набрала законної сили. 02.02.2018 року позивач отримав свої кошти, однак, 200 000 грн., які він поклав на рахунок, незаконно утримувались ФГВФО в період з 21.06.2016 року по 02.02.2018 року, у зв`язку з чим він звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на його користь 302 775, 37 грн. з яких: 3 % річних - 9 715,10 грн.; інфляційне подорожання - 49 200, 00 грн.; відшкодування упущеної вигоди - 38 860,274; відшкодування моральної шкоди - 5 000, 00 гривень; неустойки у розмірі 3% згідно до Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 200000,00 грн. Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Дворніченко Л.В. надав до суду відзив, у якому зазначив, що на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 р. № 14/БТ «Про віднесення «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено Ірклієнко Юрія Петровича. На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч.1 ст. 35, ч.3,5 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 2 №1758 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «МИХАЙЛІВСЬКИЙ» строком на два роки з 13 липня 2018 року до 12 липня 2020 року. Повноваження ліквідатора у тому числі з підписання активів пов`язаних з реалізацією активів банку, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку та повноважень визначених пунктами 4, 5, 6 та 8 ч.2 ст.37, п. 4 с.1 ст. 48 Закону надано [PERSON] строком на 2 року з 13.07.2018 року до 12.07.2020 року включно. У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань вкладниками/кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів у даних правовідносинах. Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених Законом. Відповідно до ст. 27 Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на початку процедури виведення Фондом банку з ринку. У Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складанні Загального реєстру використовуються виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників. Перелік, який складається Уповноваженою особою та Загальний реєстр, який затверджується Фондом гарантування, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом гарантування. З наведеного вбачається, що Загальний реєстр не складається та не затверджується уповноваженою особою Фонду гарантування, як і Перелік вкладників не складається та не затверджується Фондом гарантування. Позивач з однієї сторони, та Фонд, з іншої, не перебувають у договірних відносинах. Фонд як зазначалось вище, виконує спеціальні функції, зокрема, у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, які передбачені Законом. При цьому Закон не визначає підстав, умов та порядку нарахування Фонду неустойки (пені), збитків та моральної шкоди за ті чи інші дії або бездіяльність. Фонд діє в межах своїх повноважень, визначених Законом, здійснює виплати відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку, до якого позивача було не включено, більш того Фонд не є виконавцем будь-яких послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» та з Позивачем в договірні відносини не вступали. У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним, і цей закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Зокрема Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено відшкодування моральної шкоди. На підставі вищевикладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник третьої особи - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» надав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що відповідно до п.3 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки, а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення зобов`язань банку, а також не передбачено відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з цим він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У судове засідання 15.07.2019 року позивач та його представник [PERSON] не з`явився. Представник позивача надав до суду заяву, якою просив провести засідання за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місцезнаходження не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір №980-027-000000606 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)»(а.с.18). 13.05.2016 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір «Суперкапітал (Новий) № 980-027-000239051 та відповідно до платіжного доручення № 2589475 від 13.05.2016 року позивач вніс на особистий рахунок 200 000 гривень (а.с.20). На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року за №4/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 23.05.2016 року №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку. 13.06.2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 року до 22.07.2016 року включно. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 12.07.2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно, призначено Уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно. Рішенням №1702 від 01.09.2016 року виконавча дирекція Фонду змінила Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», на [PERSON] з 5 вересня 2016 року. 07.08.2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі №804/2724/17 була винесена постанова, якою визнано протиправною бездіяльність уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова О.Ю, щодо не включення [PERSON] до переліку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язали включити мене до цього переліку. 23.10.2017 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом була винесена ухвала, якою залишено вищенаведену постанову без змін. Дана ухвала набрала законної сили. 02.02.2018 року позивач отримав свої кошти, що не оспорюється сторонами. 21.06.2018 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №1758 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» строком на 2 року з 13.07.2018 року по 12.07.2020 року, ліквідатором призначено Волкова О.Ю. до 12.07.2020 року включно. Фонд гарантування, відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI, є особою публічного права, а тому, в силу приписів ст. 19 Конституції України має діяти виключно в межах повноважень, встановлених діючим законодавством. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23.02.2012 року № 4452-VI. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону, вклад це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п.4 ч.1ст.2 Закону №4452-VI). Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Статтею 28 Закону передбачено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Відповідач виконав свої зобов`язання щодо виплати позивачу банківського депозиту, що не оспорюється сторонами. Відповідно до п. 1, 3 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку. Отже, у період дії тимчасової адміністрації фінансові санкції не застосовуються. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Стаття 611 ЦК України встановлює правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За загальними положеннями матеріальних норм цивільного права стягнення збитків (упущеної вигоди) і сплата трьох процентів річних є видами цивільно-правової відповідальності за порушення договірного зобов`язання. Законом № 4452-VI Фонду надані вичерпні повноваження щодо формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, визначення сум відшкодування і виплата цих сум через банки-агенти, перелік яких затверджений виконавчою дирекцією Фонду. Кошти Фонду спрямовуються виключно на виплату гарантованої суми відшкодування вкладникам коштів за вкладами в порядку Закону (п. 1. ч. 2 ст. 20 Закону). Таким чином суд дійшов висновку про неможливе стягнення з Фонду компенсацій, пені, будь-яких інших санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань банка перед кредиторами, адже ці види відповідальності покладаються на сторін договору - на банк і на вкладника, тоді як Фонд не є стороною договору банківського вкладу. Позивач, пред`являючи вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення трьох відсотків річних з урахуванням інфляції, суми упущеної вигоди не врахував, що Фонд не є правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський» у даному спорі та не виступає від імені банку, який ліквідується та в якому вже запроваджена тимчасова адміністрація, а здійснює лише владні повноваження щодо відшкодування гарантованої суми вкладу. Що стосується посилання позивача на те, що дані правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», - суд вважає їх помилковими, оскільки відповідно до ст. 1 Закону, даний закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. При цьому, Фонд не є фінансовою установою, надавачем фінансових послуг у розумінні ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Таким чином, правовідносини між сторонами регулюються спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню з наведених вище підстав.

Outcome: dismissed