Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив стягнути з відповідачів 105 791,64 гривень, 5 000 гривень у відшкодування моральної шкоди та 1 107,92 гривень у відшкодування судових витрат. Свої вимоги обґрунтував тим, що 8.02.2013 року позичив [PERSON] 9 735 доларів США до 30 березня 2014 року. У визначений строк [PERSON] борг не повернув і ухиляється від виконання зобов'язання. Відповідно до ст. ст. 625 ч.2, 1049 ч.1, 1050 ч.1 ЦК України [PERSON] зобов'язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. На час укладення договору позики та час виконання зобов'язання по договору [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 61 ч.3, 65 ч.2 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. При укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Станом на 30.03.2014 року офіційний курс долара США відносно гривні становить 100 доларів США = 1 085,02 гривні, тобто сума боргу без індексу інфляції дорівнює 105 626,69 гривень (9 735 $ х 10,8502 грив.), а 3% від простроченої суми станом на 17 квітня 2014 року (час складання заяви) дорівнює 164,95 гривень (105 626,69 : 365 :100% х 3% х 19). У зв'язку з неодноразовими зверненнями до відповідачів та відмовою їх виконати зобов'язання по поверненню боргу він зазнав душевних страждань, погіршення самопочуття, порушення сну, тобто йому була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює у 5 000 гривень і вважає, що ця сума повинна бути стягнута на його користь. У судовому засіданні представник позивача наполягав на позовних вимогах на підставах, викладених у позовній заяві. Відповідачі повторно до суду не прибули, про час слухання справи повідомлялися (а.с. 21). Відповідно до копії розписки (а.с. 3) [PERSON] отримав в якості позики 9 735 доларів США і зобов'язався їх повернути в строк до 30 березня 2014 року. Курс долара США по відношенню до гривні станом на 30 березня 2014 року підтверджується довідкою (а.с. 4). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 8 лютого 2013 року [PERSON] позичив [PERSON] 9 735 гривень, які той повинен був повернути в строк до 30 березня 2014 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України між сторонами було укладено договір позики і виникли відповідні цьому договору правовідносини, коли одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інше майно, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість майна такого ж роду та якості. В означені у розписці строки [PERSON] зобов'язання щодо повернення грошей не виконав. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути займодавцю позику у строк і порядок передбачений договором. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 30.03.2014 року офіційний курс долара США відносно гривні становить 100 доларів США = 1 085,02 гривні, тобто сума боргу без індексу інфляції дорівнює 105 626,69 гривень (9 735 $ х 10,8502 грив.). З урахуванням кількості прострочених днів станом на 17 квітня 2014 року 3% від простроченої суми дорівнює 164,95 гривень (105 626,69 : 365 : 100% х 3% х 19). Статтею 65 ч.2 СК України передбачено, що при укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до ст. ст. 61 ч.3 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З урахуванням викладеного обов'язок щодо повернення [PERSON] позики та 3% відсотків річних лежить як на [PERSON] так і на його дружині [PERSON]. Ствердження позивача про те, що за виконанням зобов'язання він звертався до подружжя [PERSON] у судовому засіданні не спростовано. Враховуючи суму позики, суд вважає доведеним те, що внаслідок невиконання зобов'язання з боку [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зазнав душевних страждань, погіршення самопочуття, порушення сну, тобто йому була заподіяна моральна шкода. Виходячи з характеру та тривалості моральних і фізичних страждань [PERSON], розміру мінімальної заробітної плати та мінімального прожиткового мінімуму, принципу розумності та справедливості суд вважає, що його вимоги про стягнення з відповідачів 5 000 гривень у відшкодування моральної шкоди являються обґрунтованими і підлягають задоволенню. З відповідачів на користь позивача підлягають також стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 107,92 гривні. За таких обставин позовні вимоги являються обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 207, 208, 530, 536, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1049, 1050, 1167 ЦК України,

Outcome: approved