Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 24 січня 2007 року помер його рідний брат [PERSON].Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на : земельну частку (пай), майновий пай та інше майно. Він являється єдиним спадкоємцем після смерті брата по закону. Заповіту брат не склав. Позивач звернувшись із заявою в Самбірську державну нотаріальну контору, прийняв спадщину, була зареєстрована спадкова справа. Однак згідно листа від 22.06.2015 року нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини та розяснив, що необхідно представити оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай), який був виданий брату позивача. Однак представити даний оригінал правовстановлюючого документа позивач не в змозі, оскільки він загублений. Про даний факт було опубліковано в місцеву газету «Голос Самбірщини» від 27.03.2015 року, де вказано, що загублений земельний сертифікат серії ЛВ-040142 та майновий сертифікат серії ЛВ Х ІУ № 221377 видані [PERSON], вважати недійсними. Оскільки право на спадкове майно позивача після смерті [PERSON] не може бути оформлено у державній нотаріальній конторі і тим самим не визнається державними органами, то просить суд задовольнити предявлений ним позов та визнати за ним право власності в порядку спадкування на спадкове майно за законом на земельну ділянку площею 1,58 га, яка розташована на території Луківської сільської ради, після смерті брата [PERSON], який помер 24.01.2007 року. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позов просив задовольнити. Додатково пояснив, що його батько, позивач по справі, є єдиним спадкоємцем. Представник відповідача Луківської сільської ради у судове засідання не зявився, проте представлено суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Із свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 093123 від 25.01.2007 року вбачається, що 24.01.2007 року у с. Загіря Самбірського району Львівської області помер [PERSON]. ( а.с. 26). Як вбачається із копії заяви адресованої в Самбірську державну нотаріальну контору від 22.06.2015 року, [PERSON] звертався у вказану нотаріальну контору щодо прийняття спадщини за законом після смерті брата [PERSON]. ( а.с. 4). В подальшому була заведена спадкова справа, про що засвідчує Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.06.2015 року № 40730663. ( а.с. 5). Згідно надісланого позивачу повідомлення від 22.06.2015 року відомо, що оскільки [PERSON] помер 24.01.2007 року, а сертифіката на земельну частку (пай) серії ЛВ № 40142, та майнового сертифіката серії ЛВ ХІV № 221377, які належали померлому, у позивача немає, Самбірська державна нотаріальна контора не вправі видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно. ( а.с. 6). Із копії вирізки з газети «Новини Самбірщини» від 27.03.2015 року № 20 (2018), відомо про публікацію оголошення наступного змісту: «Загублені земельний сертифікат серії ЛВ № 040142 та майновий сертифікат серії ЛВ ХІV № 221377, видані [PERSON], вважати недійсними. ( а.с. 7-8). Згідно витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Луківській сільській раді від 06.04.2015 року № 29-1304-02-2461/2-15 виданого Управлінням Держземагенства у Самбірському районі Львівської області відомо, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Самбірської РДА від 29.04.1996 року № 240, передано у власність земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах 1,58 га. ( а.с. 10). Згідно копії довідки № 632 від 01.04.2015 року виданої виконавчим комітетом Луківської сільської ради відомо, що померлий [PERSON] до дня смерті був зареєстрований і проживав сам. Арешту і заборони на земельні ділянки немає. Заповіт від його імені Луківською сільською радою не посвідчувався. ( а.с. 11). Згідно копії довідки № 633 від 01.04.2015 року виданої виконавчим комітетом Луківської сільської ради відомо, що [PERSON], який до дня смерті проживав в [INFO], надано право на земельну частку (пай), про що йому видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ЛВ 040142 в розмірі 1,58 га. При формуванні схеми паювання в натурі земель, його включено в схему розподілу паїв. На ці земельні ділянки немає заборони, немає обмежень на використання і не накладений арешт. ( а.с. 12). Копії свідоцтв про народження серія ІІІ-УР № 296403 від 25.08.1961 року та серія ІІІ-ЯР № 604148 від 04.12.1958 року, засвідчують факт родинних стосунків між померлим [PERSON] та позивачем по справі [PERSON], а саме, що вони рідні брати. ( а.с. 3, 27). У відповідності до Постанови Кабінету міністрів України від 12.10.1995 року № 801 якою затверджено форми сертифіката на земельну частку (пай) і зразок книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) у сертифікаті повинно бути зазначено назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на земельну частку та її вартість. Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією. Оскільки оригінал документа - Сертифікат на право на земельну частку (пай) може бути видано лише громадянину, який має право на земельну ділянку, а особа, яка мала це право померла, то в даний час видати сертифікат іншій особі, навіть спадкоємцю на імя померлого, є неможливим. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що нале\-жали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що право власності на вище вказану земельну ділянку, є правом майнового характеру, а отже не припинилось внаслідок смерті брата позивача [PERSON] і входить до складу його спадщини. [PERSON], будучи спадкоємцем майна брата за законом, що прийняв спадщину, має право на набуття цього майна у власність.

Outcome: approved