Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за нею, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, на її частку та на спадщину, яку вона прийняла, але не оформила у нотаріуса : після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, та по заповіту після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Ухвалою судді від 21 березня 2014 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила заявлені нею позовні вимоги та просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], зазначені в технічному паспорті під літерами : А-1 житловий будинок, з а-1 прибудовою, загальною площею 54,1 кв.м., у т.ч. житловою площею 26,1 кв.м., Б-1 сарай, В-1 сарай, в-1 сарай, в1-1 погріб, Г-1 пригребиця, погріб, 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа суцільна, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Городня, Чернігівської області, про що надала до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог від 16.04.2014 року ( а.с. 62 ). Підтримала у повному обсязі уточнені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини, викладені нею в позовній заяві. Представник відповідача - Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Секретар Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області П’ятковська Н.В. надала до суду письмові заяви від 02.04.2014 року та від 09.04.2014 року з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, щодо задоволення позовної заяви [PERSON] сільська рада не заперечує ( а.с. 46, 54 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином. У супровідному листі від 28.03.2014 року № 273/01-16 приватний нотаріус [PERSON] просить розглянути справу без її присутності, оскільки її права за цією позовною заявою не порушуються, та у зв'язку з службовою зайнятістю ( а.с. 37 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, що [INFO] року померла бабуся позивачки [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на 1/3 частину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], на який спадкодавець не оформила свідоцтво про право власності та не зареєструвала в БТІ, що робить неможливим оформлення спадщини у нотаріуса. [INFO] року помер чоловік [PERSON] - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], на який спадкодавець не оформив свідоцтво про право власності та не зареєстрував в БТІ, що не дало можливості оформити спадщину у нотаріуса, його спадкоємцям [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину, оскільки проживали на день смерті разом з [PERSON]. [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], на який спадкодавець не оформила свідоцтво про право власності та не зареєструвала в БТІ, що не дало можливості оформити спадщину у нотаріуса. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], яке остання прийняла, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на день смерті, але не оформила у нотаріуса. Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, нотаріус завела спадкову справу № 123. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачка в судовому порядку встановила факт родинних відносин з останньою та отримала відповідне рішення суду. У приватного нотаріуса [PERSON] позивачка оформила частину спадщини, але свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок з надвірними будівлями нотаріус не може оформити, оскільки [PERSON] не має можливості надати правовстановлюючий документ на будинок. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З досліджених в судовому засіданні довідок Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 14.03.2014 року за вих. №№ 133-135 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі за № 110 станом на 01.07.1990 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійсно були зареєстровані та проживали в [ADDRESS], та кожному з них належала 1/3 частина вказаного домоволодіння. Станом на 1991 рік вказані особи також були зареєстровані в спірному будинку, що підтверджується відповідною довідкою Пекурівської сільської ради від 14.03.2014 року № 136 ( а.с. 13-16 ). Також з довідки Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 02.04.2014 року за вих. № 156 встановлено, що станом на 15.04.1991 року в будинку за адресою : [ADDRESS] проживали [PERSON], її син [PERSON], та її невістка [PERSON] і їм належало по 1/3 частині жилого будинку, суспільна група господарства - колгоспна. В особовому користуванні господарства перебувала земельна ділянка в розмірі 0,40 га ( а.с. 47 ). Зазначені дані підтверджуються і записами в погосподарській книзі с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області, копію яких на запит суду надано відповідною сільською радою ( а.с. 48 ). Дослідженням свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року у віці 67 років в с. Пекурівка, Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 6 ). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] 10.12.1994 року зареєстрував шлюб з [PERSON]. Після укладення шлюбу подружжю присвоєні прізвища : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 10 ). [PERSON] являється сином [PERSON], що підтверджується довідкою Державного архіву Чернігівської області від 28.03.2014 року № К-676, а також довідкою Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 09.04.2014 року № 166, та копією погосподарської книги Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 48, 55, 61 ). [PERSON] померла [INFO] року у віці 96 років у с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 7 ). За життя [PERSON] склала заповіт за яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона по закону буде мати право, заповіла [PERSON], яка мешкає за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 11 ). [PERSON] померла [INFO] року у віці 77 років в м. Городня, Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть сері [NUMBER] ( а.с. 5 ). Довідками Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 09.04.014 року за вих. №№ 166-167 підтверджено, що на момент смерті [PERSON] в будинку за адресою : [ADDRESS] були зареєстровані та проживали : матір - [PERSON], дружина - [PERSON]. На момент смерті [PERSON] разом з нею у спірному будинку була зареєстрована та проживала її невістка - [PERSON] ( а.с. 55-56 ). Спадкові справи щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] та щодо майна померлої [INFO] року [PERSON] не відкривались, що підтверджується відповідними інформаційними довідками зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) № 37165267 від 15.04.2014 року та № 37204332 від 22.04.2014 року ( а.с. 57-58, 66-67 ). Виходячи з положень ст. 1268 ЦК України, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та після смерті [PERSON], оскільки вона проживала разом з цими спадкодавцями на час відкриття спадщини, та до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], також увійшло право власності на належні померлим частини спірного домоволодіння ( по 1/3 частині спірного домоволодіння належного [PERSON] та [PERSON] ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно з довідкою № 977 від 23.12.2013 року, виданою Городнянським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації ( а.с. 12 ), процент готовності будинку [ADDRESS], складає 100 %, будинок побудовано в 1957 році, станом на 31.12.2012 року право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано. Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1957 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», голова колгоспного двору [PERSON] і його члени, а саме [PERSON] та [PERSON] мали право кожний на 1/3 частину спірного домоволодіння, на праві спільної сумісної власності. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року № 612/23144, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] встановлено, що за станом на 10.12.2013 року відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою, загальною площею 54,1 кв.м., в т.ч. житловою площею 26,1 кв.м., Б-1 сарай, В-1 сарай, в-1 сарай, в1-1 погріб, Г-1 пригребиця, погріб, 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа суцільна ( а.с. 19-22 ). Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 13.01.2014 року та ухвалою цього ж суду від 28.02.2014 року встановлено факт, що [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], є двоюрідною онукою [PERSON], померлої [INFO] року ( а.с. 8-9, 40 ). Судом в судовому засіданні також достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину [PERSON], подавши як спадкоємець за законом відповідно до ст. 1265 ЦК України заяву до нотаріальної контори і приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] 20.11.2013 року було заведено спадкову справу № 123/2013 щодо майна померлої [INFO] року [PERSON]. Позивачка являється єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину померлої [PERSON], та нотаріусом 12.03.2014 року було видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельні ділянки, які за життя на праві власності належали [PERSON] ( а.с. 37-44 ). Враховуючи, що за життя ні [PERSON], ні [PERSON], ні спадкодавець [PERSON] не зареєстрували право власності на вказане нерухоме майно, це унеможливлює реалізацію позивачкою своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved