Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23.10.2014 р. з відповідачем уклав договір позики на суму 6000,00 грн. строком до 23.11.2014 р. Відповідач своєчасно кошти не повернув, на телефонні дзвінки не відповідає. П.6 договору передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочки, 60% річних від простроченої суми боргу, та моральну шкоду у розмірі позики». Станом на 01.07.2015 р. 60% річних складає 2160,00 грн., сума боргу з врахуванням індексу інфляції 8860,92 грн. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 60% річних від простроченої суми 8860,92 грн., моральну шкоду 6000,00 грн. Під час розгляду справи в суді позивач позовні вимоги збільшив, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу станом на 21.12.2015 р. з урахуванням встановленого індексу інфляції та 60% річних від простроченої суми 12837,39 грн.(сума боргу з урахуванням індексу інфляції 8961,23 грн. + 60% річних 3876,16 грн.), моральну шкоду 6000,00 грн. В судове засідання позивач не зявився, в заяві про уточнення позовних вимог просив суд справу розглянути без його участі. Відповідач в суді позов визнав частково в сумі 9600,00 грн., в задоволенні решти позовних вимог просить відмовити. Суду відповідач пояснив, що дійсно він позичив у позивача 6000,00 грн. строком на один місяць, уклали з ним договір позики від 23.10.2014 р., написав розписку про отримання коштів власноручно, згідно домовленості сплачував позивачу протягом 3-х місяців відсотки за користування кредитом по 300 грн., всього сплатив 900,00 грн. однак розписок в позивача не брав. Просить суд врахувати, що він тимчасово не працює, а тому не може одноразово сплатити позивачу суму позики. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 23.10.2014 р. між сторонами було укладено договір позики згідно якого позивач як позикодавець надав відповідачці як позичальнику безпроцентну грошову позику в сумі 6000 (шість тисяч) гривень строком на один місяць. П.2 зазначеного договору встановлено, що позичальник зобовязалася повернути суму позики у встановлений договором строк, який вираховується з дня передачі грошей. П. 6 договору передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, 60% річних від простроченої суми боргу, та моральну шкоду у розмірі позики. 23.10.2014 р. відповідачем було написано розписку про отримання коштів в сумі 6000,00 грн. згідно договору від 23.10.2014 р. Зазначені обставини підтверджуються приєднаними до матеріалів справи оригіналами договору позики та розписки про отримання коштів(а.с.4-5). Відповідачем зазначені обставини в суді визнав. Своєчасно відповідач кошти позивачу не повернув. Суд критично оцінює твердження відповідача, що він сплатив позивачу по зазначеному договору 900,00 грн. оскільки вони не підтверджені належними письмовими доказами. В звязку з цим вимоги позивача стягнути з відповідача суму позики в розмірі 6000,00 грн. підлягають до задоволення. П.4 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. П.6 договору позики укладеного між сторонами встановлено, що у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує позикодавцю суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 60% річних від простроченої суми та моральну шкоду у розмірі позики. Оскільки відповідачем борг згідно договору позики позивачу не було повернуто, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу станом на 21.12.2015 р. з урахуванням встановленого індексу інфляції та 60% річних від простроченої суми підлягають до задоволення. При визначенні суми інфляційних витрат які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача суд враховує, що оскільки відповідач кошти мав повернути 23.11.2014 р., індекс інфляції відповідно до змісту ст.3 Закону України «Про індексацію доходів громадян» обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, щомісячно, враховуючи зміст уточнених позовних вимог позивача, а тому підлягають до задоволенню вимоги позивача щодо стягнення інфляційних витрат з врахуванням індексу інфляції за період з грудня 2014 р. по листопад 2015 р., які складають 2794,14 грн., а не з листопада 2014 р. по листопад 2015 р. в сумі 2961,23 грн.(8961,23 грн. 6000,00 грн.) як зазначено позивачем в розрахунках які наведені в заяві про уточнення позовних вимог: 1,03 %(індекс інфляції за грудень 2014 р.) х 1,423 %(індекс інфляції за січень-листопад 2015 р.) = 1,46569 %; 6000,00 грн. х 1,46569 % = 8794,14 грн.; 8794,14 грн. 6000,00 грн. = 2794,14 грн. 60% річних які має сплатити відповідач на користь позивача відповідно до п.6 договору позики становить 3876,16 грн.: 60% х 6000,00 грн. х 393 дні(з 23.11.2014 р. по 21.12.2015 р.) :\~365 днів(кількість днів в році) = 3876,16 грн. Оскільки п.6 договору позики сторонами визначено, що у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник має сплатити позивачу моральну шкоду в розмірі позики, враховуючи положення ст.. 627 ЦК України що сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору, відповідачем зазначені положення договору не ос порені, а тому, на думку суду, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 6000,00 грн. моральної шкоди підлягають до задоволення. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved