Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та просив стягнути на відшкодування матеріальної шкоди 7692 грн, а моральної шкоди - 10000 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 2600 грн, і оформлення довіреності у розмірі 400 грн., та судовий збір . В обгрунтування вимог позивач вказував на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . В жовтні 2016 р. його квартиру було затоплено мешканкою квартири [NUMBER] , від якої отримав запевнення, що шкода буде відшкодована найближчим часом. Влітку 2017 р. було обіцяно відшкодувати збитки в серпні 2017 р., але до теперішнього часу нічого не відшкодовано. Факт залиття квартири підтверджується актом комісії ТОВ КК «Суворовський» та висновками Суворовського відділу поліції ГУНП в Одеській області. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити на підставі представлених доказів. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, вказуючи на те, що вони є безпідставними, оскільки відсутні докази протиправної поведінки та вини відповідача в залитті квартири. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Із наданих письмових доказів судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] є власником квартири [NUMBER] в цьому ж будинку, але поверхом вище. 02.10.2017 року позивач звернувся до директора ТОВ ЖЕП «Суворовський» з проханням призначити комісію для складання акту, посилаючись на те, що залиття відбулося в жовтні 2016р., мешканка квартири [PERSON] пообіцяла усунути несправність та відшкодувати збитки, але обіцянку не виконала. 15.11.2017 року комісією в складі майстрів та слюсаря-сантехніка дільниці №1 було складено акт, за змістом якого при візуальному огляді квартири [ADDRESS] , виявлено сліди старого залиття в кімнаті біля ванної кімнати на стелі S~0,5х0,5 м і 1х0,5 м, відвалилася шпаклівка, видно залізобетонну панель, набухла і не зачиняється дверцята на антресолі при вході до кімнати. На теперішній час, слідів нового залиття не виявлено. Ймовірною причиною залиття могло бути неодноразове залиття з квартири [NUMBER] в 2016 р. та в 2017 р., санітарно-технічні прилади знаходяться в робочому стані. Відповідно до звіту, складеного 21.05.2018 р. ФОП [PERSON] , ринкова вартість ремонтно-відновлювальних робіт по відновленню попереднього стану квартири [NUMBER] складе 6492 грн., розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартиру складає 5375 грн., без НДС. Вартість дослідження по звіту склала 1200 грн. Нормами ч.1 ст.15 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а саме, не надано доказів того, що залиття квартири [NUMBER] відбулося з квартири № [NUMBER] , тобто не підтверджено причинно-наслідковий зв`язок між залиттям і діями чи бездіяльністю відповідача. Наданий акт про залиття квартири та відповідь Суворовського ВП про те, що особа [PERSON] затопила квартиру, не є належними і допустимими доказами, є лише припущенням, яке не може бути прийнято судом, оскільки рішення суду не може грунтуватися на припущеннях. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд також відмовляє у її задоволенні, виходячи з наступного. В силу ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.3 ч.2 вказаної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідностатті 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи те, що позивачем не доведено завдання відповідачем йому матеріальної шкоди, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди також не підлягають до задоволення. Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини та норми, якими дані правовідносини регулюються, суд залишає позовні вимоги [PERSON] без задоволення в повному обсязі у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed