Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду (як правонаступник сторони у зобов'язанні - [PERSON]), просить визнати за нею право власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,4 кв.м. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 08 серпня 2012 року між [PERSON], який виступив забудовником, та [PERSON], яка виступила інвестором, було укладено Інвестиційний договір, за яким забудовник прийняв інвестора у реконструкцію частини приміщення торгового комплексу, розташованого по [ADDRESS] (ІІ поверх), у приміщення торгового комплексу з квартирами, здійснюючи при цьому за рахунок коштів інвестора інвестування будівництва квартири [ADDRESS], загальною площею орієнтовно 60,0 кв.м. (на час укладення договору). Об'єкт, що підлягав реконструкції - приміщення торгового комплексу (ІІ поверх) по [ADDRESS] загальною площею 140,8 кв.м. належить на праві власності відповідачеві [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 січня 2012 року. Після завершення в грудні 2012 року будівельних робіт із реконструкції приміщення торгового комплексу у приміщення торгового комплексу з квартирами, інвестор [PERSON] двічі - в березні 2013 року та у березні 2014 року зверталася до забудовника [PERSON] з листами-вимогами, відповідно, від 01.03.2013 р. та від 04.03.2014 р. про стан виконання умов інвестиційного договору від 08.08.2012 р., на що отримала від відповідача письмові повідомлення, відповідно, від 11.03.2013 р. та від 07.03.2014 р., згідно яких [PERSON] відмовив інвестору в передачі у власність спірної квартири, мотивуючи свою відмову тим, що не має можливості виготовити необхідні правовстановлюючі документи на житло. Вказана обставина змусила [PERSON] звернутися в липні 2014 року до суду за захистом свого порушеного майнового права, адже протягом дії інвестиційного договору нею було у повному обсязі виконано умови цього договору та здійснено фінансування будівництва в розмірі 100% його вартості (150000 грн.), про що свідчить розписка від 08.08.2012 р. про отримання зазначених коштів відповідачем. Оскільки забудовник порушив умови інвестиційного договору та не передав у встановлені строки - до 19 жовтня 2012 року у власність інвестора профінансований об'єкт нерухомого майна, то відповідно до п.5.5 зазначеного договору, позивач набуває право власності на вищевказаний об'єкт. В судовому засіданні представник позивача вимоги своєї довірительки підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві від 10.07.2014 р. (а.с.1, 2), а також у заяві про заміну первісного позивача новим, поданій 19.12.2014 р. в порядку процесуального правонаступництва (а.с.43 - 47), просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши суду нотаріально завірену заяву від 30 грудня 2014 року (зареєстровану в реєстрі за №2010) про визнання позову, де також просить розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст.61, ч.ч.1, 4 ст.174 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, оскільки сторонами визнані і не оспорюються фактичні обставини справи, а визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення без з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами.

Outcome: approved