Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта, [PERSON] про відшкодування завданої шкоди, спричиненої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що 28 травня 2015 року о 19 год. 10 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом ВАЗ-211140 у м. Сарни Рівненської області по вул. Белгородській, допустив наїзд на нерухомий транспортний засіб марки Renault Trafic, державний номерний знак СА 08-14 ВІ, під керуванням [PERSON], який зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, яким рухався пішохід. Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 30.06.2015 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент скоєння ДТП цивільна відповідальність власника автомобіля, яким керував відповідач, була застрахована в ПрАТ HACK Оранта на підставі Полісу АЕ 3781673 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 03.06.2015 року представник страхової компанії оглянув автомобіль марки RENAULT TRAFIC та склав відповідний протокол, де зафіксував завдані пошкодження. 27.01.2016 року на рахунок позивача надійшло страхове відшкодування в сумі 30368, 07 грн. Разом з цим, згідно з рахунком № 027 від 06.07.2015 та Актом виконаних робіт № 002 від 02.02.2016 року, здійсненого ПП [PERSON], сума витрат на виконання ремонтних робіт становить 72000,0 грн., яка була сплачена позивачем згідно товарного чеку № 38 від 02.02.2016. Позивач вважає, що оскільки ПрАТ HACK Оранта невірно визначила розмір страхового відшкодування, так як розмір збитків по відновлювальному ремонту автомобіля значно перевищує розмір страхового відшкодування, тому страхова компанія зобов'язана виплатити страхову суму в повному розмірі. Окрім вказаного позивач, посилаючись на вимоги чинного законодавства, наполягав, що у випадках, відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка зареєструвала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а тому позивач вважає, що із відповідачів належить солідарно стягнути на його користь матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, які становлять 41631 грн. 93 коп. Оскільки сторонам вказаний спір вирішити в позасудовому порядку не вдалося, позивач звернувся до суду за захистом своїх, на його думку, порушених прав та інтересів. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не зявилися, однак від представника позивача по справі за довіреністю [PERSON] надійшла заява, згідно з якою останній просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заперечення на позов, в якому посилався на те, що позивач при огляді пошкодженого автомобіля представником страховика повністю погодився із обємом механічних пошкоджень, підписав протокол огляду транспортного засобу без будь-яких застережень та не ставив під сумнів суму нарахованого відшкодування, а тому позовні вимоги не визнав, вважав їх не обґрунтованими та належним чином не доведеними. Окрім вказаного просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності Представник відповідача публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву, в якій розгляд справи просив здійснювати за його відсутності. Відповідно до письмових заперечень на позовну заяву про відшкодування завданої шкоди ПАТ НАСК ОРАНТА, отриманих судом 17.02.2017 року, відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що 27.01.2016 року на рахунок позивача надійшло страхове відшкодування в сумі 30368,07 грн., розмір якого було встановлено на підставі проведеного автотоварознавчого дослідження №СА 0814ВІ-16.06/2 від 16.06.2015 року виконане ТОВ Гарант-АСІСТАНС. Окрім вказаного відповідач не погодився і з методикою нарахування вартості відновлення пошкодженого транспортного засобу, а тому проти задоволення позовних вимог заперечував повністю. Враховуючи, що у справу достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності учасників процесу. Суд, всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення із наступних підстав. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 30.06.2015 року відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Таким чином обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 28.05.2015 року, з вини [PERSON] та в результаті якої автомобіль позивача зазнав механічні пошкодження, вважаються доведеними, окрім того сторонами не оспорюються. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО 521894 власником автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер СА0814ВІ, є [PERSON]. Як вбачається з Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/3781673, [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність, а забезпеченим транспортним засобом є саме автомобіль ВАЗ-211140, д.н.з. ВК1616АР. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну встановлений у сумі 50000,0 грн., при цьому розмір франшизи встановлено в сумі 510,0 грн. Також судом встановлено, що позивач звернувся до ПАТ НАСК ОРАНТА і остання визнала подію страховим випадком та на виконання договору майнового страхування виплатила на користь позивача 30368,07 грн. страхового відшкодування, що не заперечується сторонами по справі. Згідно з протоколом огляду транспортного засобу від 03.06.2015 року та від 02.06.2015 року позивач по справі та представник страхової компанії оглянули пошкоджений транспортний засіб позивача, визначили види пошкодження та склали відповідний опис пошкоджень. Як вбачається з Дослідження № СА0814ВІ-16.06/2 від 16.056.2015 року, що здійснювалось спеціалістами ТОВ Гарант-АСІСТАНС, огляд пошкодженого автомобіля, держномер СА0814ВІ, проводив аварійний комісар [PERSON] в присутності [PERSON], та був здійснений 02.06.2015 року. Згідно з висновком вказаного дослідження матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власникові RENAULT TRAFIC, держномер СА8114ВІ, в результаті його пошкодження, визначений на підставі протоколу огляду і калькуляції відновлювального ремонту складає 61756,13 гривень. Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування від 21.12.2015 року сума страхового відшкодування становить 30368,07 грн., а підставою для зменшення розміру страхового відшкодування стала обопільна вина учасників дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається із рахунку № 027 від 06.07.2015 року та акту виконаних робіт №002 від 02.02.2016 року, складених між приватним підприємцем [PERSON] та позивачем по справі, вартість відновлювальних робіт разом склала 72000,0 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплат) у, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно з абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст., ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК Україниреальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, у даних матеріальних правовідносинах саме на позивача покладається обовязок доводити розмір шкоди. При вирішенні даного спору суд враховує, що позивач не заперечує, що належний йому автомобіль, який зазнав механічних пошкоджень в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, було оглянуто представником страховика разом із позивачем по справі, протокол огляду вказаного автомобіля позивачем підписано без будь-яких заперечень, що в свою чергу дає підстави дійти до висновку, що позивач повністю погодився із обємом механічних пошкоджень, яких зазнав його автомобіль. Статтею 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Як передбачено ст. 3 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-првавової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. З розяснень, наданих в пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, слідує, що потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду. Заявлений позов про відшкодування майнової шкоди ґрунтується на рахунку та акту виконаних робіт, здійснених приватним підприємцем [PERSON], яким було визначено вартість виконання робіт у розмірі 72000,0 грн. Однак суд враховує, що при визначенні обєму відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля представників відповідача задіяно не було, а його результати відповідачам не повідомлялися. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує, що він отримав від страховика страхове відшкодування в сумі 30368,07 грн., під сумнів перераховану йому суму страхового відшкодування не ставить, не оскаржує оцінку шкоди визначеної страховиком та не заперечує проти розрахунку страхового відшкодування, який також здійснювався страховою компанією і він був повідомлений про її результати. Скарга позивача на дії страховика від 08.01.2016 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи, не містить в собі будь-якої незгоди з оцінкою шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та визначеної страховиком. Доказів на підтвердження вказаних вище обставин матеріали справи не містять. Тому в контексті вищевказаного та змісту ст. 1192 ЦК України заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки кошти необхідні для відновлення пошкодженої речі вже були сплачені позивачу за рахунок страхової компанії, сам позивач погодився із такою сумою та не оскаржував її в судовому порядку, що в свою чергу дає підстави вважати збільшену суму завданих матеріальних збитків безпідставними та надуманими. Згідно із ст. 36 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права. Враховуючи, що позивач не оспорює розмір збитків встановлених дослідженням від 16.06.2015 року, не оспорює розрахунок страхового відшкодування, прийняв кошти нараховані страховиком, самостійно, повторно, без участі представників страхової компанії оцінив вартість заподіяних збитків, а тому є наявні достатні підстави вважати збільшену суму матеріальних збитків не обґрунтованою, а позовні вимоги не доведеними. Отже, за таких обставин відсутні підстави для задоволення вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 41631 грн. 93 коп. На підставі зазначеного та

Outcome: dismissed