Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» про захист прав споживачів. В обгрунтування позову покликається на те, що 22 жовтня 2018 року відвідав автозаправну станцію « [INFO] », що належить Товаристу з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» та мав намір придбати пальне за передоплатою. Продавець (касир) відмовив йому в обслуговуванні мотивуючи це тим, що він не бачить обличчя позивача. При цьому, продавець ніяк не обґрунтував своєї вимоги та не здійснював будь-яких посилань на публічний договір, нормативно-правові акти тощо. В результаті відмови позивач не зміг задовольнити свої споживчі потреби та придбати пальне. Позивач оформив скаргу у Книзі відгуків та пропозицій, фотокопія якої була додана до позовної заяви. У відповіді №110 від 26.10.2018 року, копія якої також додається позивачем до позовної заяви, позивач не отримав чіткої відповіді чи відповідач визнає порушення права на обслуговування (відмову його обслуговувати) і в подальшому буде його обслуговувати або відповідач вважає ситуацію з відмовою його обслуговувати нормальною та відмовляє йому в подальшому обслуговуванні. Для з`ясування цієї обставини позивач звернувся до відповідача з заявою від 12.11.2018 року, в якій просив надати чітку відповідь на його скаргу. Відповіді позивач на дану заяву не отримував. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позов. Додатково пояснила, що вказане обмеження застосовується з метою запобіганню вчиненню особою-відвідувачем будь-яких протиправних дій, а знаходження в головному уборі, що закриває обличчя, ускладнює його ідентифікацію. На уточнюючі запитання пояснила, що в будь-яких інших головних уборах, а саме: масках, балаклавах, капюшоні, що також ускладнюють ідентифікацію особи вхід та обслуговування на автозаправній станції « [INFO] Петролеум» не заборонений. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що\~22.10.2018 позивач мав намір придбати пальне за передоплатою на автозаправній станції « [INFO] », що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум». \~ \~ \~ \~Однак, представником відповідача (продавцем) відмовлено позивачу в обслуговуванні з тих підстав, що касир не бачить обличчя позивача. В результаті відмови позивач не зміг придбати пальне. Вказане сторонами не оспорюється. В цей же день, 22.10.2018 позивач оформив скаргу у Книзі відгуків та пропозицій, фотокопія якої знаходиться в матеріалах справи. 26.10.2018 за вихідним №110 Товариству з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум надіслано позивачу лист-відповідь на його заяву від 22.10.2018. 12.11.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою в якій зазначив, що не отримав чіткої відповіді відносно події, яка мала місце [INFO] і йому є незрозумілим чи зможе він в майбутньому реалізувати свої споживчі потреби на автозаправній станції « [INFO] » в шоломі. Відповіді на вказану заяву не отримав. \~ Відповідно\~до ст.627\~ЦК України\~сторони є\~вільними в\~укладенні договору,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору\~з урахуванням\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~звичаїв ділового\~обороту,\~вимог розумності\~та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. \~ \~ \~ \~ \~ \~Нормами статті\~633\~ЦК України\~передбачено,\~що публічним\~є договір,\~в якому\~одна сторона\~-\~підприємець взяла\~на себе\~обов`язок\~здійснювати продаж\~товарів,\~виконання робіт\~або надання\~послуг кожному,\~хто до\~неї звернеться\~(роздрібна\~торгівля,\~перевезення транспортом\~загального користування,\~послуги зв`язку,\~медичне,\~готельне,\~банківське обслуговування\~тощо). Умови\~публічного договору\~встановлюються однаковими\~для всіх\~споживачів,\~крім тих,\~кому за\~законом надані\~відповідні пільги. Підприємець\~не має\~права надавати\~переваги одному\~споживачеві перед\~іншим щодо\~укладення публічного\~договору,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Відповідно до п. 19, 20 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» - продукція будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовлюються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; реалізація діяльність суб`єктів господарювання з продажу товарів (робіт, послуг). Згідно із статтею 17 Закону України «Про захист прав споживачів» за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами. Статтею 21 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Відповідно до частини 1,2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист права споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З системного\~аналізу вказаних\~статей,\~суд дійшов\~висновку,\~що заборона\~обслуговування в\~шоломі чи\~будь-якому\~іншому головному\~уборі з\~метою громадської\~безпеки,\~можливості ідентифікації\~особи,\~захисту мирного\~співжиття суспільства,\~яке спрямоване\~на захист\~прав і\~свобод решти\~населеннямає встановлюватись на рівні національного законодавства України. Зважаючи на те, що актами цивільного законодавства не встановлено жодних обмежень в обслуговуванні споживачів, які знаходяться в шоломі чи будь-якому іншому головному уборі, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved