Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі ПАТ «Універсал Банк») про визнання договору поруки припиненим, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить суд визнати такою, що припинена, поруку [PERSON] перед ПАТ «Універсал Банк» за зобовязанням [PERSON] щодо повернення кредиту, згідно договору поруки № CL25947 від 18 березня 2008 року, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON], з підстав, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] подали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Представник ПАТ «Універсал Банк» [PERSON] подав суду письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи провести без участі представника відповідача. Позовні вимоги не визнав та вважає їх безпідставними, необґрунтованими і недоведеними. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 18 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL25947, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 12000 доларів США на строк до 05 березня 2015 року зі сплатою за користування кредитом 24% річних. На забезпечення кредитного договору № CL25947 від 18 березня 2008 року, в цей же день між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № CL25947, згідно умов якого [PERSON] зобовязався перед банком відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору № CL25947 від 18 березня 2008 року, в повному обсязі як існуючих на той час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 13 квітня 2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] була укладена додаткова угода до кредитного договору № CL25947 від 18 березня 2008 року, згідно якої, починаючи з 05 травня 2010 року, було збільшено процентну ставку за кредитом з 24% до 30% річних, що свідчить про збільшення основного зобовязання. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таким чином, при наявності поруки, збільшення процентної ставки за кредитом є зміною зобовязання, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, що, враховуючи вимоги частини першої статті 559 ЦК України, потребує згоди поручителя. При цьому, згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності має бути очевидною і наданою в спосіб, передбачений договором поруки. Як встановлено пунктом 2.1. договору поруки № CL25947 від 18 березня 2008 року, кредитор (ВАТ «Універсал Банк») не вправі без згоди поручителя ([PERSON]Й.) змінювати умови основного договору з боржником ([PERSON]Г.), внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом проставляння підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін. Судом встановлено, що жодної з дій, які передбачені пунктом 2.1. договору поруки № CL25947 від 18 березня 2008 року і які можуть свідчити про згоду поручителя на зміну умов кредитного договору, що мала місце на підставі додаткової угоди до кредитного договору № CL25947 від 13 квітня 2009 року, вчинено не було. Належних та допустимих доказів зворотного відповідач суду не надав. Таким чином, як встановлено судом, згоди на збільшення процентної ставки за кредитом з 24% до 30% річних, і, відповідно, на збільшення обсягу відповідальності поручителя, [PERSON] як поручитель не надавав, а тому поруку слід визнати такою, що припинена на підставі частини першої статті 559 ЦК України. Відповідно до вимог частини другої статті 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 21 травня 2012 року (справи № 6-69цс11, № 6-88цс11), 05 грудня 2012 року (справа № 6-147цс12), 20 лютого 2013 року (справа № 6-172цс12), 05 червня 2013 року (справа № 6-43цс13) та 25 вересня 2013 року (справа № 6-97цс13).

Outcome: approved