Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-Європлюс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи його тим, що з 01 грудня 2012 року він працював на посаді оператор газонаповнювальних станцій та перебував із відповідачем у трудових відносинах. 05 вересня 2019 року позивач був звільнений з ТОВ «УПК-Європлюс» за домовленістю сторін та отримав трудову книжку поштою 15 вересня 2019 року. Наголошує на тому, що повний розрахунок із ним проведений не був, також як й він не був повідомлений про розмір заборгованості та про виплату зазначених сум. Вказує, що за останній рік роботи у підприємства виникла перед ним заборгованість по заробітній платі, що було відображено у розрахункових листах, які видавались йому до травня 2019 року. Підприємство ігнорує звернення позивача щодо розміру заборгованості перед ним, добровільно її не сплачує. У зв`язку із викладеним, позивач був змушений звернутись до суду, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, розмір якої за його розрахунком складає 24806 грн. 66 коп. Позивач в судове засіданні не з`явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Представник відповідача ТОВ «УПК-Європлюс»був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повісток, які отриманні довіреними особами, а також шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, у зв`язку із чим суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного. Статтею 43 Конституції України передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у період часу з 01 грудня 2013 року по 05 вересня 2019 року працював в ТОВ «УПК-Європлюс» на посаді оператор газонаповнювальних станцій, що вбачається із записів його трудової книжки, серії [NUMBER] . Наказом № 91-к від 05 вересня 2019 року, позивач був звільнений з займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП. Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Як вказано у ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Звернення позивача до суду зумовлено тією підставою, що при звільненні відповідач письмово не повідомив його про нараховані суми належні йому при звільненні та не здійснив виплату належних коштів. Так судом встановлено, що за дорученням [PERSON] адвокат Мороз С.В. здійснив запит до ТОВ «УПК-Європлюс», в якому просив повідомити суму заборгованості по заробітній платі у підприємства перед [PERSON] , у відповідь на що підприємство повідомило про те, що вказана інформація є конференційною. Зі змісту позовних вимог вбачається, що при зверненні [PERSON] до підприємства із запитом щодо наявної заборгованості, відповіді на нього отримано не було. Слід зазначити, що ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 29 вересня 2020 року клопотання позивача про витребування доказів було задоволено та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-ЄВРОПЛЮС» довідку про розмір заборгованості по заробітній платі на момент звільнення [PERSON] . Зазначена ухвала про витребування доказів відповідачем до теперішнього часу не виконана та відповідач не повідомив суд про неможливість надати докази, які витребувані судом із зазначенням причин у встановлені судом строки. Відповідно до положень ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причини доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ. Враховуючи, що відповідачем на вимогу суду не надані докази, які підтверджують розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем, суд визнає факт наявності та розміру заборгованості по заробітній платі перед позивачем, виходячи із наданих позивачем доказів. Так, з наданого позивачем розрахунку заборгованість по заробітній платі становить 24804 грн. 66 коп. та складається з невиплаченої заробітної плати за березень 2019 року у розмірі 4125 грн. 71 коп., за квітень 2019 року - 4125 грн. 71 коп., за травень 2019 року - 4034 грн. 24 коп., за червень 2019 року - 4173 грн., за липень 2019 року - 4173 грн., за серпень 2019 року - 4173 грн. Наявність заборгованості підтверджується розрахунковим листом працівника, де зазначено, що розмір заробітної плати [PERSON] за травень 2019 року складає 4034 грн. 24 коп. (нараховано 5011 грн. 47 коп. за відрахуванням утриманих 977 грн. 23 коп.). Станом на початок місяця борг за організацією складає 8251 грн. 42 коп., що узгоджується із тим, що за розрахунком позивача розмір заборгованості за березень 2019 року та квітень 2019 року складає 8251 грн. 42 коп., тобто по 4125 грн. 71 коп. за кожний місяць. Суд погоджується із вказаним розрахунком, оскільки сума заборгованості станом на кінець травня 2019 року в сумарному розмірі - 12285 грн. 66 коп. є підтвердженою, а за період червень, липень та серпень 2019 року, позивач, не маючи об`єктивної можливості встановити точний розмір заборгованості щодо виплати заробітної плати через те, що відповідач ігнорує його звернення та не надавав розрахункові листи, керувався мінімальною заробітною платою як найменшою розрахунковою величиною та гарантією, яка встановлюється державою у взаєминах між роботодавцем та працівником, яка відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» була установлена на рівні 4173 гривні. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі становить 24804 грн. 66 коп. підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, що вказаний розрахунок здійснений вже з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів, тому суд стягує на користь позивача всю суму заробітної плати, вказану у довідці. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом на користь держави.

Outcome: approved