Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Творча архітектурна майстерня» «Мрія» (далі у тексті - ТОВ «Творча архітектурна майстерня «Мрія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати через порушення термінів її виплати та відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з 01.11.2011 року до 01.04.2015 року працював на посаді архітектора у ТОВ «Творча архітектурна майстерня «Мрія», однак за період з 01.04.2014 року по 01.04.2015 року [PERSON] не було виплачено заробітну плату. Враховуючи, що після неодноразових звернень позивача до відповідача з питань виплати заборгованості по заробітній платі, останнім не було здійснено таку виплату, [PERSON] був змушений звернутися до суду. В позовній заяві [PERSON] просить суд стягнути з відповідача не виплачену заробітну плату за період з 01.04.2014 року по 01.04.2015 року у розмірі 48000,00 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у розмірі 49664,00 грн, та моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду судом повідомлявся, за останнім відомим місцем, за даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, причин своєї неявки в судове засідання відповідач не повідомив, за таких обставин суд визнав причини його неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до запису в трудовій книжці [PERSON] було прийнято на роботу на посаду архітектора ТОВ «Творча архітектурна майстерня» «Мрія» 01.11.2011 року та звільнено із займаної посади 01.04.2015 року. Даний факт також підтверджується виданою ТОВ «Творча архітектурна майстерня «Мрія» довідкою №32 від 29.05.2015 року (а.с.8). У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що за період з 01.04.2014 року по 01.04.2015 року відповідач не виплатив йому заробітну плату, оскільки були відсутні кошти, крім того, і після звільнення позивача, ТОВ «Творча архітектурна майстерня «Мрія» не було виплачено заборгованість по заробітній платі. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» та ст. 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працiвника виплата всiх сум, що належать йому від пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник в день звiльнення не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля пред'явлення звільненим працiвником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд не бере до уваги надану позивачем довідку про доходи №68 від 23.07.2012 року, оскільки дана довідка містить дані щодо нарахованої заробітної плати на 2012 рік, а тому не є належним доказом. Більш того, позивачем не було надано документів, які б підтверджували, що в період з 01.04.2014 року по 01.04.2015 року заробітна плата [PERSON] становила 4000,00 грн на місяць, крім того, не було надало суду будь-яких розрахунків щодо суми заробітної плати, яку товариство заборгувало позивачу, тому суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог та вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити. Оскільки суд відмовляє у позовній вимозі щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, тому вимоги щодо стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в розмірі 49664,00 грн. та стягнення моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн. суд залишає без задоволення.

Outcome: approved