Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до ТОВ «Хмільницьке», Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] про визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів оренди землі та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Позов мотивований тим, що позивачеві на праві власності належать земельні ділянки розміром 2, 3107 га та 2, 1118 га, які відповідно до договорів оренди землі від 15.09.2011 року були передані позивачем в оренду відповідачу строком на 5 років, про що здійснено реєстрацію у відділі Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області відповідно 29.11.2011 року та 26.12.2011 року. Таким чином дані договори втратили свою силу 29.11.2016 року та 26.12.2016 року. Разом з тим позивачу стало відомо, що Жданівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області зареєстровано право оренди земельної ділянки загальною площею 2,3107 га, на підставі договору оренди землі від 15.09. 2011 року та договору про внесення змін до Договору оренди землі від 01.03.2016 року між ним та ТОВ «Хмільницьке». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31578087 від 27.09.2016 року. Також, позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Любарського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], зареєстровано право оренди земельної ділянки загальною площею 2,1118 га на підставі договору про внесення змін до договору оренди землі від 01.03.2016 року між позивачем та ТОВ «Хмільницьке». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30559407 від 21.07.2016 року. Таким чином подвійна реєстрація прав оренди земельних ділянок. Позивач стверджує, що договорів від 01.03.2016 року він не укладав та не підписував. Враховуючи викладене він просить визнати недійсними договори про внесення змін до договорів оренди землі від 01.03.2016 року та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31578087 від 27.09.2016 року та індексний номер 30559407 від 21.07.2016 року. Ухвалою суду від 29.08.2017 року дану позовну заяву в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31578087 від 27 вересня 2016 року внесеного в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно Жданівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30559407 від 21 липня 2016 року внесеного в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Любарського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] залишено без розгляду. В судове засідання позивач, представник позивача не з'явились. Представник позивача надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в частині визнання договорів недійсними. Представник відповідача ТОВ «Хмільницьке» в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Від відповідача надійшли заперечення проти позову від 10.04.2016 року. Відповідно до яких він зазначає, що 01.03.2016 року між позивачем та ТОВ «Хмільницьке» за взаємною згодою укладено договори про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок укладених 29.11.2011 року та 26.12.2011 року, які були зареєстровані Жданівською сільською радою 27.09.2016 року та приватним нотаріусом Любарського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] 21.07.2016 року. Відповідач зазначає, що дії державного реєстратора є цілком законними та правомірними, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник Жданівської ОТГ Хмільницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач - приватний нотаріус Любарського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позов не визнає та підтримує заперечення ТОВ «Хмільницьке». 10.04.2017 року надіслав письмове заперечення в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позову про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень стосовно земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], однак суд не бере його до уваги, оскільки дана позовна вимога ухвалою суду від 29.08.2017 року залишена без розгляду. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] підтверджено, що позивачу на праві власності належать земельні ділянки площею 2,3107 га та 2,11 га, які розташовані на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області (копії на а.с. 14, 20). Відповідно до договорів оренди землі від 15.09.2011 року укладених між позивачем та ТОВ «Хмільницьке» вказані земельні ділянки позивач надав в оренду відповідачу строком на 5 років (копії на а.с. 11-12, 17-18). Вказані договори оренди зареєстровані в Хмільницькому районному відділі ДЗК 29.11.2011 року та 26.12.2011 року відповідно. Відповідно до договорів про внесення змін до вищезазначених договорів від 01.03.2016 року після закінчення строку дії договорів від 15.09.2011 року орендар має переважне право поновлення його на новий строк (копії на а.с.13,19). Позивач просить визнати недійсними договори від 01.03.2016 року (копії на а.с.13,19). Згідно з ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки та орендарем. У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Законом України «Про оренду землі» (надалі Закон № 161) визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону № 161, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно вимог ст. 14 Закону № 161, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. У відповідності до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що при вирішенні судом спору про визнання договору недійсним з підстав відсутності у сторони волі на його укладення правове значення має наявність такої волі на момент досягнення сторонами договору згоди в належній формі з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. За правилами статті 16 Закону № 161, укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Враховуючи викладене правочин як вольова дія є поєднанням волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливе вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, визначеною статтею 627 ЦК України. Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний документ, як це визначено в ч. 2 ст. 207 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підставою недійсності правочину відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Доводи позивача про те, що ним не підписувались договори від 01.03.2016 року підтверджені висновком судово-почеркознавчої експертизи № 208-П від 10.07.2017 року, проведеної на підставі ухвали суду від 11.04.2017 року. Вказаним висновком експерта встановлено, що підписи в графі «Орендодавець» у договорі про внесення змін до договору оренди землі від 01.03.2016 року щодо земельної ділянки кадастровий номер: [NUMBER] та договорі про внесення змін до договору оренди землі від 01.03.2016 року щодо земельної ділянки кадастровий номер: [NUMBER] виконані не [PERSON] Отже спірні договори, підписані не позивачем, а іншою особою, тобто за відсутності волевиявлення позивача як орендодавця, а тому ці договори є недійсними на підставі ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. За таких обставин, вищезазначені договори від 01.03.2016 року укладені з порушенням вимог діючого законодавства щодо наявності вільного волевиявлення однієї сторони на укладення правочину (ч. 3 ст. 203 ЦК України), що є підставою для визнання їх недійсними на підставі ст. 215 ЦК України, отже, наявні підстави для задоволення позову, оскільки ці договори оренди землі підписані не орендодавцем [PERSON], а іншою особою, правочини були укладені за відсутності його волевиявлення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved