Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], по якій просить припинити стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що здійснюється на підставі рішення суду №404/5772/15-ц від 30 листопада 2015 року; зобовязати відповідача повернути позивачу сплачені ним аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], від дня припинення проживання дітей з відповідачем, а саме з 13.07.2017 року до дня постановлення рішення суду. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.11.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживали разом з відповідачем. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.11.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи стягнення з 10.08.2015 року і до досягнення дітьми повноліття, тобто до 07.09.2029 року. З 13.07.2017 року діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на його утриманні, відповідач участі в утриманні дітей не приймає, тому змушений звернутись до суду із позовною заявою про припинення стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Представник третьої особи Служби у справах дітей Міської ради міста Кропивницького в судове засідання не зявився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, у вирішенні справи послався на розсуд суду. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 01.06.2011 року перебували у зареєстрованому Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда шлюбі, який було розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.11.2015 року /а.с. 16-17/. Від шлюбу сторони мають спільних дітей, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ № 118018 від 13.09.2011 року, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за № 1650 /а.с. 12/ та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ № 118019 від 13.09.2011 року, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за № 1651 /а.с. 13/. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.11.2015 року стягнуто з [PERSON] ([INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] ([INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) аліменти в розмірі 1/3 частки з всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи стягнення з 10.08.2015 року і до досягнення дітьми повноліття, тобто до 07.09.2029 року /а.с. 16-17/. На виконання вказаного рішення суду 15.01.2016 року було видано виконавчий лист /а.с. 18/. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини №302/49-05-24 від 18.01.2018 року визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.29-30/. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно із положеннями ч.1, 2 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до розяснень, наданих у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога диктується положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказую на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину, у такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів. Враховуючи те, що малолітні діти проживають разом з батьком і знаходяться на його повному утриманні, суд вважає можливим задовольнити позов частково і припинити стягнення з позивача аліментів, оскільки відповідач не має передбачених законом підстав для отримання від позивача аліментів на утримання малолітніх дітей. Щодо позовних вимог про зобовязання відповідача повернути сплачені аліменти з 13.07.2017 року до дня постановлення рішення суду, то вони задоволенню не підлягають, оскільки відповідач отримувала аліменти на законних підставах в порядку виконання судового рішення. Крім того, позивач не надав до суду будь-які належні та допустимі докази сплати аліментів відповідачу на утримання малолітніх дітей за вказаний період. За вказаного, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 640 грн. судового збору.

Outcome: partial