Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, зазначив, що 30 листопада 2007 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки площами 0,9935 га та 3,7859 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області. Він (позивач) прийняв спадщину після смерті батька, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на вищезазначені земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] У судове засідання позивач не зявився, його представник позовні вимоги підтримав з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просив їх задовольнити. 17 жовтня 2016 року представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Представник Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився, міський голова подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника міської ради за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відсутності позивача та представника відповідача за наявними у справі доказами. У звязку із неявкою 17 жовтня 2016 року в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку площею 3,73 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 113251 від 26 березня 2004 року (а.с. 17). 30 листопада 2007 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що померлий [PERSON] за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 вересня 2016 року (а.с. 31), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії свідоцтва про народження (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON], а тому в силу ст. 1261 ЦК України має право на спадкування після його смерті. У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20 вересня 2016 року (а.с. 32). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на момент смерті постійно проживав з [PERSON] в будинку № 20 по вул. Зелена в м. Носівка Чернігівської області, що підтверджується копією рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2014 року у справі № 741/933/14-ц (провадження № 2-о/741/52/14), яке набрало законної сили 29 липня 2014 року (а.с. 9). Таким чином, [PERSON] вважається такими, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки в звязку з тим, що площі земельних ділянок та їх кадастрові номера, зазначені у витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7401653292014 та № НВ-7401653542014, не відповідають площі земельної ділянки та її кадастровому номеру, які зазначені в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧН 113251, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1279/02-31 від 8 липня 2016 року (а.с. 16). З повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 7 липня 2016 року (а.с. 17) вбачається, що земельна ділянка, яка зазначена в державному акті серії ЧН № 113251, знаходилась на землях першочергового розподілу колишнього КСП імені Кірова, на які не проводилася уточнена грошова оцінка та розмір земельної частки (паю). Крім цього, на землі першочергового розподілу не розроблявся проект землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів із земель колишнього КСП імені Кірова. В 2010 році Командитним товариством «Науково-впроваджувальна фірма «Нові технології» була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів із земель колишнього КСП імені Кірова. Під час загального паювання було проведено уточнення площ, що підлягають паюванню, грошову оцінку земельної частки (паю) та присвоєно кадастрові номери на земельні ділянки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] фактично був власником земельних ділянок площами 3,7859 га, кадастровий номер 7423810000:02:003:0662, та 0,9935 га, кадастровий номер 7423810000:02:003:1320, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області, що підтверджується копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7401653292014 і № НВ-7401653542014 від 3 грудня 2014 року (а.с. 9-11; 12-14) та копіями державних актів, які виписані на імя [PERSON] (а.с. 20; 21). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи добуті й досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved