Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся суду з позовною заявою до Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В своєму позові позивач зазначив, що [INFO] в с. Антонівка Братського району Миколаївської області помер його батько [PERSON] . Після смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1,5 га, в межах території Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 585009, виданого 27.06.2006 року. Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті батька до приватного нотаріуса Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Наталі Василівни. Однак, йому роз`яснили, що заяву немає можливості зареєструвати, бо ним був пропущений строк у шість місяців для прийняття спадщини і рекомендовано звернутися до суду для його поновлення. Строк пропущено з поважних причин. По перше, позивач не був повідомлений про смерть батька, так як його батьки не проживали разом, після їх розлучення позивач жив з мамою і не спілкувався останнім часом з батьком. В грудні 2019 році одна його родичка по батьковій лінії, яка проживає в Братському районі в телефонній розмові повідомила, що батько помер, після чого позивач приїхав. Крім цього, на день смерті батька позивач перебував на військовій службі, можливо через це його і не змогли повідомити про смерть батька. Вважає, що зазначені причини пропуску строку подачі заяви до нотаріальної контори є поважними. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати за його відсутності. В судове засідання представник Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. [INFO] в с. Антонівка Братського району Миколаївської області помер [PERSON] (а.с. 5). Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка, крім іншого, складається з земельної ділянки площею 1,5 га, в межах території Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 585009, виданого 27.06.2006 року (а.с. 6). [PERSON] є сином померлого та спадкоємцем 1 черги спадкування за законом, відповідно до положень ст. 1261 ЦК України (а.с. 7). Згідно довідки сільської ради № 563 від 03.03.2020 року померлий на момент смерті проживав зі співмешканкою [PERSON] , яка не зверталася до нотаріальної контори із відповідною заявою, отже є такою, що не прийняла спадщину. За змістом ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що визначено ст. 1217 ЦК України, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). За ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У свою чергу, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що визначено ( ч.1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її ( ч.1 ст. 1272 ЦК України). Та як установлено судом, позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом. Як наслідок, є дійсними підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Зокрема, вказана правова норма визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тож, виходячи із аналізу правової норми, слід дійти висновку, що установлені нею правила мають змогу бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. А як указав Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. А тому у світлі вищевикладеного, ураховуючи правову позицію Верховного Суду щодо застосування норми ч.3 ст. 1272 ЦК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, позаяк, є доведеним шляхом дослідження й аналізу письмових доказів факт, того що позивач перебував на військовій службі (а.с. 10), тому завчасно не зміг звернутися із заявою про прийняття спадщини. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved