Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.07.1998 року по 22 листопада 2013 року. В шлюбі у них народилася двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO], які в даний час знаходяться на утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2013 року постановлено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі - 1400 грн. щомісячно та до досягнення старшою дитиною повноліття. 11 грудня 2016 року син досягнув повноліття, тому виплати на його утримання припинені, а тому з відповідача стягуються кошти на одну дитину в розмірі 700 грн. Зазначає, що в даний час відповідач має сплачувати більший розмір аліментів, оскільки дочка потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Просить суд, змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини з 700 грн. на 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2018 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У встановлений в ухвалі суду строк відповідач подав відзив на позовну заяву. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Крім того суду пояснила, що дитина відвідує художню школу, займається з репетиторами, на що витрачаються значні кошти. Однак, зменшила позовні вимоги та просила суд, позов задовольнити та стягнути відповідача аліменти в розмірі 1500 грн. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач суду пояснив, що живе з батьками похилого віку, які хворіють та потребують додаткових витрат на лікування. Також, він офіційно не працевлаштований, дохід отримує від нерегулярних поїздок за кордон в розмірі 6-7 тис. грн. Просив суд, позов [PERSON] задовольнити частково в розмірі 1000 грн. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із матеріалів справи вбачається, що у спільному подружньому житті у сторін народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 2,3). Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано та постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі - 1400 грн. щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2013 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 4). 11 грудня 1998 року старший син [PERSON], [INFO] досягнув повноліття (а.с. 7-8). Таким чином, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти лише на утримання дочки [PERSON] в розмірі 700 грн. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає доведеним, що у зв'язку з збільшенням потреб та розвитку дитини, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими. Суд також вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на користь позивача у збільшеному розмірі, оскільки є працездатним, здоровим, на його утриманні інших дітей немає. Доводи відповідача про те, що на його повному утриманні перебувають двоє пристарілих батьків, суд враховує частково, оскільки останні отримують пенсію за віком та мають постійний самостійний дохід, однак, потребують додаткової допомоги у зв'язку із похилим віком. Інших доказів погіршення матеріального стану відповідача, суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2013 року в справі за заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з 700 грн. щомісячно на - 1100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial