Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», третя особа - [PERSON], про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. В ході розгляду справи, позивач змінив позов, збільшивши позовні вимоги та відмовився від вимог по відшкодуванню завданої шкоди із страхової компанії «Оранта». У своєму позові [PERSON] зазначив, що 20.11.2012 року о 18:25 год. на автодорозі Гола Пристань - З.Порт, Голопристанського району, Херсонської області, в направленні до с. Чулаківка, в с. Бехтери, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мазда», д.н. [NUMBER], рухаючись в попутному напрямку, не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем під його керуванням марки «ВАЗ 2108», д.н. [NUMBER]. Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 12.02.2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України - звільнений від відбування покарання з випробуванням, визначено іспитовий строк один рік. Внаслідок скоєного кримінального правопорушення йому було завдано матеріальну шкоду, яка складається з відновлювального ремонту автомобіля і становить 64 094, 23 грн. згідно висновку експертизи; моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 20 000 грн., а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 1093, 93 грн., судовий збір. В обґрунтування заявлених позовних вимог щодо завданої моральної шкоди зазначив, що в результаті неправомірних дій відповідача втратив можливість годувати свою сім'ю, займався пошуками роботи, не пов'язаною із значною відстанню, змушений позичати кошти у близьких та родичів, в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав черепно-мозкову травму, змушений був проходити курс лікування, погіршився стан здоров'я. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали і просили задовольнити. Також пояснили, що висновком авто-товарознавчої експертизи визначено вартість відновлюваного ремонту автомобіля у розмірі 64 094,23 грн., яку просять стягнути з [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка полягає у втраті транспортного засобу і можливості працювати та отримувати доходи, а також шкода, завдана здоров'ю, яку оцінюють у розмірі 20 000 грн. Просять також стягнути з відповідача [PERSON] витрати, понесені на юридичну допомогу у розмірі - 4000 грн., судові витрати та витрати на проведення експертизи у розмірі 1 093,83 грн. Від позовних вимог до НАСК «Оранта» відмовились. Представник відповідача НАСК «Оранта» Сікорський О.В. в судове засідання не з'явився, в ході розгляду справи в суді надав заперечення, в яких зазначив наступне. Відповідно до ст. 35.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий зобов'язаний надати страховику документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння ДТП - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну. Згідно технічного паспорту на транспортний засіб «ВАЗ 2108», д.н. [NUMBER], його власником вважається [PERSON], а надана позивачем довіреність надає йому право лише на керування цим транспортним засобом, здійснення ремонтних робіт, одержання необхідних довідок, тощо. На відривних автобусних білетах, придбаних у касах автостанцій відсутня дата поїздки до страхової компанії, а також вони не підтверджують відвідання лікарні позивачем. Крім того, відшкодування вартості поїздок до слідчого, в лікарню, у пошуках роботи, страховиком за вище вказаним Законом не здійснюється, а відшкодовується винуватцем ДТП. Окрім цього, позивачем не підтверджено факт відмови йому НАСК «Оранта» у страховій виплаті. Слід також врахувати те, що згідно вироку Голопристанського районного суду від 12.02.2012 року [PERSON] добровільно відшкодовані завдані матеріальні збитки. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. не визнав, оскільки вона не підтверджена належними доказами, не надано документів щодо позики грошей для прогодування сім'ї, витрати на правову допомогу завеликі та підлягають перерахунку, матеріальні збитки були відшкодовані під час розгляду кримінального провадження. Залучений в якості третьої особи, як власник автомобіля «ВАЗ 2108» - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги позивача, додатково зазначив, що в 2005 році даний автомобіль ним був проданий позивачу, що підтверджується довіреністю від 17.11.2005 року на ім'я [PERSON], з наданням йому всіх прав та обов'язків власника, претензій до [PERSON] пред'являти не буде. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав . Так, судом встановлено і не спростовується сторонами, що 20.11.2012 р. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який в с. Бехтери, керуючи автомобілем марки «Мазда», д.н. [NUMBER], рухаючись на автодорозі Гола Пристань - З. Порт по направленню в с. Чулаківка, не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] та рухався в попутному напрямку. Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 12.02.2013 року винним у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнано [PERSON] та призначено покарання відповідно до санкції статті. Вирок набрав законної сили. Відповідно до чч.2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Також згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеного небезпеки» № 4 від 01.03.2013 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі, чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. Відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № Вс-15 від 08.07.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2108, д.н. [NUMBER], власником якого є [PERSON], під керуванням [PERSON] в результаті ДТП, в сумі на час проведення даного дослідження складає 64 094,23 грн. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року N 4, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] визнав автомобіль марки «ВАЗ 2108» фізично знищеним, тому позовні вимоги в частині відшкодування вартості відновлювального ремонту, що заявлені позивачем підлягають частковому задоволенню у розмірі ринкової вартості на момент пошкодження транспортного засобу з урахуванням інфляції на момент дослідження, що становить 22 302,64 грн. Саме ця вартість і підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Суд вважає за доцільне зменшити розмір моральної шкоди, на якому наполягає позивач, оскільки заявлена сума у 20 000 грн. - необґрунтована та не підтверджена належними доказами. На думку суду неправомірними діями відповідача в результаті зіткнення транспортних засобів була спричинена шкода здоров'ю позивача. Для визначення розміру моральної шкоди суд враховує, ступінь тілесних ушкоджень, завданих позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, тривалість проходження курсу лікування і визначає її у розмірі 5000 грн. Виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням кількості та тривалості судових засідань, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача частково понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 1093 грн. 83 коп., судовий збір. Таким чином, з огляду на вище наведене та

Outcome: partial