Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області, [PERSON] , в якому просить встановити юридичний факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] ; встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №005892 від 10 січня 2004 року, який виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за ним, [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянка загальною площею 2,0210 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №005892 від 10 січня 2004 року, як на спадкове майно, [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла мати, [PERSON] . Спадкоємцями всього майна після смерті [PERSON] за законом є позивач та його батько, [PERSON] , які прийняли спадщину шляхом спільного проживання. З метою оформлення своїх спадкових прав я звертався до нотаріуса, зокрема, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, нотаріус відмовив у задоволенні моїх вимог через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також відсутності документів, які б підтверджували мої родинні відносини з матір`ю. Також, в документах наявна розбіжність в написанні імені матері, яку вказують [PERSON] чи [PERSON] . Враховуючи, що на даний час [PERSON] має намір оформити право власності на спадкове майно, через відсутність правовстановлюючих документів не може розпоряджатись спадковим майном, просить позов задовольнити. Представник відповідача Лемешівської сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. [PERSON] в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнав повністю, просить справу розглядати в його відсутності. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Довідкою Лемешівської сільської ради від 26.11.2019 року №407 стверджується, що [PERSON] заповіт у Лемешівській сільській раді не посвідчувала. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] вступили у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №005892 від 10 січня 2004 року, [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті зверталася з заявою про прийняття спадщини, є спадкоємцем за законом першої черги. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після померлої матері, [PERSON] , після її смерті прийняв спадщину. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянка загальною площею 2,0210 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №005892 від 10 січня 2004 року, як на спадкове майно, [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] , а згідно з свідоцтвом про одруження, [PERSON] та [PERSON] одружились, [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , розбіжності в написанні імені спадкодавця є граматичною помилкою. Як вбачається з Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №005892 від 10 січня 2004 року, його було видано на ім`я [PERSON] . Судом встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №005892 від 10 січня 2004 року, який виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] , розбіжності в написанні імені та по батькові спадкодавця є граматичною помилкою. [PERSON] в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача Лемешівської сільської ради Горохівського району відмовився.

Outcome: approved