Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій зазначив, що [INFO] року його дружина [PERSON] в м. Горлівка Донецької області (тимчасового окупована територія) народила дитину - хлопчика [PERSON]. В центрі охорони материнства та дитинства м. Донецьк [INFO] року йому дружині видано медичне свідоцтво про народження дитини. З метою зареєструвати факт народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини [PERSON] звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, проте йому було відмовлено, оскільки документи, надані ним видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку із цим просить суд встановити факт народження [INFO] року його дружиною [PERSON] дитини чоловічої статі в м. Горлівка, матір'ю якої є [PERSON], а батьком [PERSON] Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини та отримання свідоцтва про народження. До судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи в його відсутність на задоволенні заяви наполягав та просив її задовольнити та встановити факт народження дитини. Заінтересована особа до судового засідання не направила свого представника, просила справу розглянути у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. До судового засідання від заінтересованої особи - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в її відсутність на задоволенні заяви наполягала та просила її задовольнити та встановити факт народження дитини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначений факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Як зазначено в ст. 257-1 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2010 року відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] Як вбачається з листа №15.14-93-4100 від 08.09.2017 Бахмутський міський відділ державної реєстрацій актів цивільного стану відмовив [PERSON] у проведенні державної реєстрації народження дитини [PERSON] на підставі того, що надані заявником подані документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. На підтвердження факту народження дитини [PERSON] суд приймає такі докази, надані заявником. Відповідно до лікарського свідоцтва про народження № 1375 від [INFO] року виданого Донецьким центром охорони материнства та дитинства м. Донецьк у громадянки [PERSON] о 15.40 години [INFO] року народився хлопчик. Крім цього, суд бере до уваги додану до заяви копію обмінної карти пологового відділення лікарні, пологового будинку, відповідно до якої [PERSON] перебувала на обліку в ЦЛ у зв'язку із вагітністю та проходила періодичні обстеження у лікаря; протокол ультразвукового дослідження плоду, який відповідає 18-20 тижням вагітності від 27 лютого 2017 року ; протокол ультразвукового дослідження плоду, який відповідає 13 тижням вагітності та 1 дню від 27 лютого 2017 року; протокол ультразвукового дослідження плоду, відділення пренатальної діагностики та лікування внутриутробного стану плоду, який відповідає 36 тижням 2 -х днів вагітності від 11 серпня 2017 року; картку вагітної [PERSON] , лікар [PERSON] Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Згідно з пп.1 п.1, п.3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області - м. Горлівка, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Горлівки Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. У відповідності до ст.122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Враховуючи зазначене, суд приймає до уваги те, що в резолютивній частині ухваленого в порядку статті 257-1 ЦПК України рішення суду обов'язково мають бути вказані дані про дату і місце народження дитини, її стать, а також відомості про батьків. Разом з тим, зазначення у судовому рішенні прізвища, імені та по батькові дитини не є обов'язковим та може бути зазначене батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Такий висновок узгоджується з частиною другою статті 259 ЦПК України, згідно з якою рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до частин 3, 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Ураховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні встановлений факт народження [INFO] року дитини чоловічої статі в місті Горлівка Донецької області у [PERSON], що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. З огляду на викладене,

Outcome: partial