Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з даною заявою до суду і просить визнати факт смерті його матері [PERSON], [INFO], що мав місце [INFO] року у м. Донецьку. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що на день смерті і дотепер м. Донецьк відноситься до тимчасово окупованої території, що непідконтрольна Українській владі. Внаслідок цього реєстрація актів цивільного стану у відповідності до законодавства України на цій території не здійснюється. В Переяслав-Хмельницький район він переїхав, та зареєструвався як тимчасово переміщена особа ще в листопаді 2014 року. Оскільки зараз на території м. Донецька, де померла його 88-річна мати, діє незаконна влада самопроголошеної «Донецької народної республіки», всі документи, які видаються органами та установами такого незаконного формування є нікчемними та не можуть створювати ніякий правових наслідків на території України. Лікарське свідоцтво про смерті [PERSON] № 240 від 08.08.2015 видане Донецькою міською лікарнею №2 «Енергетик» та містить штам та печатку з приналежністю цієї лікарні до так званої «Донецької народної республіки», а тому не приймається органами реєстрації актів цивільного стану України. Однак, факт хвороби матері та факт смерті її у лікарні [INFO] дійсно мав місце, оскільки заявник особисто здійснив поховання матері 10.08.2015 в м. Донецьку. Необхідність встановлення даного юридичного заявник пояснює тим, що від цього залежить реалізація ним його спадкових прав. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та пояснили, що на встановленні судом причин смерті [PERSON] вони не наполягають. Свої вимоги заявник сформулював біль широко ніж передбачено законом лише для того, щоб вони були зрозумілі заінтересованим особам. Отже предметом розгляду заяви [PERSON], що підлягає доведенню заявником є встановлення юридичного факту - смерті його матері. З копії свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER], виданого Калінінським районним бюро ЗАГС м. Донецька, вбачається, що він народився [INFO], його матір'ю є [PERSON], а батьком [PERSON]. З паспорту заявника слідує, що він з 16.07.1999 зареєстрований в [ADDRESS]. За цією ж адресою була зареєстрована і мати заявника [PERSON], [INFO], уродженка м. Демідов Смоленської області, що підтверджується її паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим 27.09.1999 Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області. Згідно довідки Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 25.11.2014 № [NUMBER] [PERSON] разом з членами сім'ї в кількості 7 осіб перемістився з тимчасово окупованої території до [ADDRESS]. Серед переміщених осіб його мати [PERSON] в довідці не вказана. Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть № 240 від 08.08.2015, виданого міською клінічною лікарнею №2 «Енергетик» м. Донецька, [PERSON], [INFO] померла [INFO] року в Будьонівському районі м. Донецька, Україна, у стаціонарі лікарні №2 № «Енергетик». Це свідоцтво складене за формою №106/о, затвердженою Наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545 та підписане лікарем патологоанатомом [PERSON] Разом з цим печатка та штамп в назві медичного закладу містить російськомовний текст: «министерство здравоохранения Донецкой народной республики». Те, що такої республіки на території України за Конституцією України не існує і вона являється невизнаною та самопроголошеною, є загальновідомим фактом, а тому він не підлягає доказуванню. Крім цього, таку «республіку» та перепідпорядкованість клінічної лікарні №2 «Енергетик» незаконно створеним органам, не визнає і сам лікар, що складав лікарське свідоцтво державною, українською мовою та у відомостях про останнє місце проживання особи та про місце знаходження медичного закладу, в графі «держава» зазначив - Україна, а в графах «республіка, область, місто» зазначив - область Донецька, м. Донецьк. За таких умов, у суду немає підстав не довіряти факту смерті зафіксованому в Лікарському свідоцтві про смерть №240 від 08.08.2015. Разом з цим, печатка та штамп на ньому з відомостями про назву самопроголошеної республіки, створюють перешкоди для реєстрації відділом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі цього документа смерті громадянки України [PERSON]. Не викликає сумніву також зміст договору між [PERSON] та КП «Ритуальна служба» м. Донецька від 10.08.2015 про надання послуг по організації поховань [PERSON]. Цим документом заявник доводить факт поховання своєї матері. За правилами ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт, рішення чи документ, виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до частини 1 пункту 3 наказу Міністерства юстиції України № 953/5 від 17.06.2014 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей. Частиною 2 пункту 3 вищевказаного наказу визначено, що проведення зазначених дій покладається на будь-який інший відділ державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Згідно п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Відповідно до ч.1, 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та ч.1,3 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації підлягають такі акти цивільного стану, як: народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідноч.1 ст. 9 цього Закону, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її поховання, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. За правилами п.2 ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає доведеним той факт, що громадянка України [PERSON], [INFO], уродженка Смоленської області, м. Демідов, яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], померла [INFO] у м. Донецьку. Встановлення факту смерті [PERSON] матиме наслідком не лише можливість реалізації заявником своїх спадкових прав, а й припинення дієздатності та правоздатності особи, що померла, у тому числі припинення її соціальних прав та державних гарантій. На підставі викладеного,

Outcome: approved