Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що він народився 20.05.1962 року у розїзді Валтово Навашинського району Горьківської області РСФСР. З 1963 року по 1977 рік разом із батьками проживав у [INFO]. З 1977 року по 15.05.1980 рік проживав у [INFO]. 22.08.1978 року отримав паспорт громадянина СРСР у відділі внутрішніх справ Молодеченського міствиконкому Мінської області. З 3.06.1980 року по березень 1983 року проживав у м. Ростов-на-Дону. З 01.04.1983 року по 10.11.1986 року проживав у [INFO]. В період з 24.11.1984 року по 12.09.1989 року перебував у зареєстрованому шлюбі, має доньку. З 19.11.1986 року по 19.09.1987 року проживав [INFO]. З 25.09.1987 року по 23.07.2002 року фактично проживав у [INFO]. 08.05.1989 року отримав посвідчення водія у м. Харкові. З 24.07.2002 року по 12.09.2003 року відбував покарання у місцях позбавлення волі за вироком Московського районного суду м. Харкова. Після звільнення, з 13.09.2003 року по теперішній час проживає [INFO]. Починаючи з 01.04.1983 року по теперішній час за межі України не виїжджав. Для отримання паспорту громадянина України просив встановити факт його постійного проживання на території України, станом на 24.08.1991 року. В судовому засідання заявник не зявився, сповіщався судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Представник заявника під час судового розгляду заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Зазначила, що [PERSON] на теперішній час важко хворіє та фактично не пересувається, встановлення факту його постійного проживання на території України йому необхідно для отримання громадянства України. [PERSON] з 25.09.1987 року по 23.07.2002 року фактично проживав без реєстрації у будинку своїх батьків по вул. Лісового, 47 у с. Рубіжне Вовчанського району Харківської області. Представник заінтересованої особи заперечив проти задоволення заявлених вимог, оскільки доказів того, що [PERSON] постійно проживав на території України не має. Суд, заслухавши пояснення представників заявника та заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ОП за № 112160 від 10.06.1969 року, [PERSON] народився 20.05.1962 року у розїзді Валтово Навашинського району Горьківської області РСФСР (а.с. 5). [PERSON] 22.08.1978 року отримав у відділі внутрішніх справ Молодеченського міствиконкому Мінської області паспорт громадянина СРСР серії V-ВН № 538802. З 01.04.1983 року по 10.11.1986 рік був зареєстрований у [INFO]. З 19.11.1986 року по 19.09.1987 ріку був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 6-8). 08.05.1989 року отримав посвідчення водія у м. Харкові (а.с. 9). Голова Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області у довідці № 242 від 15.09.2017 року зазначила, що [PERSON], [INFO] фактично проживав без реєстрації за адресою: Харківська обл., Вовчанський район, с. Рубіжне, вул. Лісового, 47, в період з 25.09.1987 року по 23.07.2002 року та з 13.09.2003 року по теперішній час (а.с. 12). Як вбачається із довідки Державного департаменту України з питань виконання покарань від 12.09.2003 року, [PERSON] був засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України та ч. 2 ст. 123 КК України (в ред. 1960 року) до двох років позбавлення волі. Був звільнений 12.09.2003 року з Первомайської ВК-117 Харківської області. Допитані в судовому засіданні в якості свідків мешканці с. Рубіжне Вовчанського району Харківської області [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] з вересня 1987 року по липень 2002 року та з вересня 2003 року по теперішній час проживає у батьківській хаті по вул. Лісового, 47 у с. Рубіжне Вовчанського району Харківської області. Суд приймає до уваги покази вказаних вище свідків, оскільки вони узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України, встановлюють суди. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року за № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судовим розглядом встановлено, що заявник постійно проживав без реєстрації по вул. Лісового, 47 у с. Рубіжне Вовчанського району Харківської області в період з 25.09.1987 року по 23.07.2002 року. Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту постійного проживання заявнику потрібно для вирішення питання про належність його до громадянства України. Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки заявник надав суду докази фактичного постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved