overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В підтвердження позовних вимог зіслався на обставини викладені в позовній заяві та просить постановити рішення, яким визнати за ним [PERSON], право власності на земельну ділянку розміром 0,70 га (0,44 га - рілля та 0,26 га - кормові угіддя), призначеної для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території с. Викоти Викотівської сільської ради Самбірського району Львівської області в порядку спадкування по закону майна [PERSON], яка померла [INFO] року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Представник відповідача - Викотівської сільської ради Самбірського району Львівської області, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 10 травня 2011 року [PERSON] померла [INFO] року, у віці 86 років. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Воютицькою сільською радою Самбірського району Львівської області від 04.06.1971 р., вбачається, що [PERSON] народився [INFO] р., і його матір'ю записана [PERSON]. Із заповіту, посвідченого секретарем Викотівської сільської ради Самбірського району Львівської області, від 16.03.2007 р., вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті заповіла своєму сину [PERSON]. Згідно листа Самбірської державної нотаріальної контори від 20 січня 2015 року, вбачається, що оскільки гр. [PERSON] померла [INFO] року, а оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 0,70 га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території с. Викоти, Викотівської сільської ради Самбірського району Львівської області відсутній, то Самбірська держнотконтора не може видати свідоцтво про право на спадщину на вищезгадане майно. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Викотівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 16.01.2015 року за №77, вбачається, що згідно державного акту на право власності на землю серії І-ЛВ №051205 зареєстрованого за №11463 від 24 березня 2002 року виданого [PERSON] земельна частка (пай) в розмірі 0,7000 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства, арешту і заборони на відчуження не має. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В підтвердження позовних вимог зіслався на обставини викладені в позовній заяві та просить постановити рішення, яким визнати його власником будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав, просив позов задоволити. Представник відповідача - Великобілинської сільської ради Самбірського району Львівської області, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій зазначив, що заперечень проти позову не має, просить розгляд справи проводити без його участі. Представник третьої особи - Самбірської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій зазначив, що заперечень проти позову не має, просить розгляд справи проводити без його участі. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки від 06 вересня 2001 року посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] продала, а [PERSON] купила жилий будинок, господарські будівлі і споруди, а також земельну ділянку площею 2500 кв.метрів для обслуговування жилого будинку та 147 кв.метрів ведення підсобного господарства, які знаходяться в [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть від 10 серпня 2013 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року, у віці 82 роки. Згідно заповіту, посвідченого сільським головою Великобілинської сільської ради Самбірського району, Львівської області від 24.01.2008 р., вбачається, що [PERSON] заповіла житловий будинок в [ADDRESS] своєму внуку [PERSON]. Із заяви посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, від 05 березня 2014 року, вбачається, що [PERSON] відмовився від спадщини після смерті [PERSON]. У відповідності до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, а також той з подружжя, який його пережив, а також батьки. Третя особа - [PERSON] відмовився в суді від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Інших спадкоємців першої черги немає. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до переконання, що [PERSON] є спадкоємцем майна за законом: а саме будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS], яке складається з житлового будинку, стайні, стодоли, криниці, огорожі. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В позові вказав, що він є власником будинка [ADDRESS] , що підтверджено договором дарування від 06.12.1985 року. В даному будинку зареєстрований відповідач, який ніколи не проживав за даною адресою. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Позивач надав заяву, якою позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті Цюрупинського районного суду Херсонської області, причини неявки суд не повідомив та не подав до суду відзив на позов, а тому на підставіст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинка № [ADDRESS] , що підтверджено договором дарування від 06.12.1985 року. В даному будинку зареєстрований він та відповідач [PERSON] Відповідач протягом тривалого часу не проживає за даною адресою. Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України закріплено право захисту власності власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла і законом. Реєстрація місця проживання хоча і не тягне за собою за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов`язані з правом розпорядитися ним Тому, оскільки відповідач не змінив місце реєстрації, договір житлового найму відсутній, то ним порушено право власності позивача і його право щодо вимоги захисту порушеного права є законними і підлягає захисту. У зв*язку з цим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В позові вказав, що він є власником будинку [ADDRESS]. За даною адресою відповідач не проживає протягом тривалого часу. Добровільно зняти з реєстрації відповідача неможливо з тих причин, що його місцезнаходження невідоме. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Представник позивача надала заяву, якою позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про про причини неявки суд не повідомив. Був повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення в газеті Наддніпрянська правда (№63 від 17.08.2016 року). Відповідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання Відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних ній даних чи доказів, (постановляє заочне рішення). Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу вказаного будинку. Відповідач [PERSON] не проживає в спірному жилому приміщенні більше 6 місяців, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідач не приймає. Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України закріплено право захисту власності власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла і законом. Реєстрація місця проживання хоча і не тягне за собою за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов'язані з правом розпорядитися ним Тому, оскільки відповідач не змінив місце проживання, договір житлового найму відсутній, то ним порушено право власності позивача і її право щодо вимоги захисту порушеного права є законними і підлягає захисту. У зв*язку з цим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Витрати по справі віднести на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В позові вказав, що він є власником домоволодіння у [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі-продажу від 21.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Красновою Н.В. В даному будинку зареєстрований він та відповідач. Відповідач протягом тривалого часу не проживає за даною адресою. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Позивач надав заяву, якою позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті Цюрупинського районного суду Херсонської області, причини неявки суд не повідомив та не подав до суду відзив на позов, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння у [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі-продажу від 21.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Красновою Н.В. (НАН №506038). В даному будинку зареєстрований він та відповідач. Відповідач протягом тривалого часу не проживає за даною адресою, що підтверджено довідкою Костогризівської сільради №206 від 03.02.2020 року. Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України закріплено право захисту власності власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла і законом. Реєстрація місця проживання хоча і не тягне за собою за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов`язані з правом розпорядитися ним Тому, оскільки відповідач після продажу будинку не змінила місце реєстрації, договір житлового найму відсутній, то нею порушено право власності позивача і його право щодо вимоги захисту порушеного права є законним і підлягає захисту. У зв*язку з цим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом В позові зазначив, що 19.06.2014 року він надав відповідачеві під розписку грошові кошти в сумі 15000,00 гривень, які відповідач зобов'язався повернути в строк до 31.12.2014 року. 20.10.2014 року відповідач під розписку позичив у нього 10000,00 гривень, які мав повернути до 31.12.2014 року. По закінченню обумовленого строку грошові кошти відповідач не повернув. Вимоги про повернення коштів ігнорував. Просить стягнути з відповідача борг із врахуванням індексу інфляції та 3% річних із простроченої суми боргу та судові витрати. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи за відсутності представника. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання. На підставі положень ч. 4 ст. 169, ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує.. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 19.06.2014 року позивач надав відповідачеві під розписку грошові кошти в сумі 15000,00 гривень, які відповідач зобов'язався повернути в строк до 31.12.2014 року. 20.10.2014 року відповідач під розписку позичив у нього 10000,00 гривень, які мав повернути до 31.12.2014 року. По закінченню обумовленого строку грошові кошти відповідач не повернув. Вимоги про повернення коштів ігнорував. Це підтверджено копіями відповідних розписок та рохрахунком заборговності. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Оскільки відповідач не виконав договірних зобов'язань, щодо сплати боргу у встановлений строк, то зазначена заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача із врахуванням індексу інфляції та 3% річних з суми за період прострочення. Судові витрати належить покласти на відповідача Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що 24.12.2014 року він придбав у відповідача товар TV QUB смарт HD-22S і відповідач при придбанні зобов'язав його придбати послугу з налаштування даної техніки та встановлення программного забезпечення, оскільки без цього товар не буде працювати. Невдовзі товар вийшов зі строю і відповідач забрав товар на ремонт 29.01.2015 року. У зв'язку із невиконанням ремонту в строк він звернувся за поверненням коштів і відповідач повернув гроші за товар, але грошові кошти в сумі 829,02 гривень за програмне забезпечення не були повернуті. Просить стягнути з відповідача 829,02 гривень за надані послуги з встановлення программного забезпечення та налаштування та стягнути неустойку за кожен день відмови у поверненні сплачених коштів в розмірі 1% від даної суми починаючи з 15.03.2015 року. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надано заперечення та заяву про розгляд справи за відсутності представника. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 24.12.2014 року позивач придбав у відповідача товар TV QUB смарт HD-22S, що підтверджено відповідним чеком. Разом з товаром придбано налаштування та программне забезпечення. У зв'язку із несправністю товару відповідачем повернуто грошові кошти за товар TV QUB смарт HD-22S. Відповідно до ст.682 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі-продажу щодо комплектності. Якщо договором купівлі-продажу не встановлено умов щодо комплектності товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, комплектність якого визначається звичаями ділового обороту або іншими вимогами, що звичайно ставляться. В даному випадку налаштування та программне забезпечення до комплекту постачання товару не входять та продаються окремо як послуга, яку відповідно до ст.901 ЦК України відповідач надав. Дана послуга є виконаною в повному обсязі та оплачена позивачем. Таким чином, оскільки позивач придбав послугу за налаштування та встановлення анитвірусного программного забезпечення, то відповідач надав ці послуги і вони є виконані у повному обсязі. Вимога про повернення коштів за вказані послуги є необгрунтованою. Щодо виплати неустойки слід зазначити наступне. Позивачем до суду не надано жодних доказів на підтвердження прострочення проведення ремонтних робіт чи заявлення вимоги про виплату неустойки за прострочення виконання ремонту. За цих обставин дана вимога є необгрунтованою. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач продав позивачеві технічне обладнання та послуги. Технічне обладанання з причин несправності було повернуто покупцем, в свою чергу відповідач повернув кошти за нього. Послуги в даному випадку були надані позивачеві в повному обсязі. Отже, в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 06 травня 2007 року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,47 га, розташованої на території Подо-калинівської сільської ради Олешківського району, яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ХС № 0113446 від 14.05.1997 року із земель Колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк», номер земельної частки (паю) 173/1. Спадкоємцем за законом на вказану земельну ділянку є позивач, спадщину прийняв фактично, так як проживав з батьком та доглядав за ним. Разом з батьком проживала співмешканка [PERSON], яка не претендує на спадщину. Позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовив, про що виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.08.2017 р. № 666/02-31. Просить визнати за позивачем право власності на вказане майно в порядку спадкування. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки є законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадщину, у порядку спадкування за законом, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов необхідно задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 07 червня 2016 року помер дідусь позивача [PERSON] [PERSON] смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно - земельну ділянку площею 7,49 га, розташованої на території Ювілейної сільської ради Олешківського району, яка належала заповідачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Спадкоємцем за заповітом на вказану земельну ділянку є позивач, спадщину прийняв фактично. Інші спадкоємці відсутні. Позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовив, про що виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просить визнати за позивачем право власності на вказане майно в порядку спадкування. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки є законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадщину, у порядку спадкування за законом, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов необхідно задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved