Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із вказаним позовом, в обґрунтування позову зазначив, що 06 лютого 2012 року помер рідний його батько, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, на право на земельну частку (пай) площею 7,99 умовних кадастрових гектари, розташовану на території [PERSON] сільської ради Вовчанського району Харківської області, яка належить померлому на підставі відповідного сертифікату серії ХР № 0244872, згідно рішення Вовчанської районної державної адміністрації 19.07.1996 року, № 403, зареєстрованого 24.02.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 300 . . Вказав, що у видачі свідоцтва про право власності на спадщину в нотаріальній конторі йому відмовили, оскільки, із-за юридичної необізнаності він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просив визнати за ним право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про підтримання своїх позовних вимог , просив їх задовольнити у повному обсязі, справу розглядати без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Вовчанського району Харківської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином, надав суду заяву, у якій проти задоволення позову [PERSON] не заперечував та просив розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначено у копії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 340204 від 07.02.2012 року [PERSON] помер 06.02.2012 року у с. Українське, Вовчанського району Харківської області (а.с.3). З сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0244872 вбачається, що на підставі рішення Вовчанської державної адміністрації від 19 липня 1996 року № 403 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 7,99 умовних кадастрових гектари, розташовану на території [PERSON] сільської ради Вовчанського району Харківської області (а.с. 4). З інформації державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори від 22.11 2016 року , суд вбачає, що після померлого [PERSON], який помер 06.02.2012 року заяв про прийняття /відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не відкривалася. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В звязку з чим, суд приходить до висновку, що позивач має право на право на земельну частку (пай) після померлого [PERSON], в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved