Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась 21.01.2016 року після смерті її батька [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, оскільки за життя останній приналежним йому майном не розпорядився та заповіту не уклав. До складу спадщини після його смерті увійшли: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Волянська, 18, в с.Вілька-Підгородненська Любомльського району Волинської області, та земельні ділянки. Єдиним спадкоємцем першої черги є позивач [PERSON], як дочка спадкодавця, яка у передбаченому законом порядку та строку спадщину не прийняла, оскільки разом з батьком постійно не проживала та упродовж шестимісячного строку від дня відкриття спадщини відповідної заяви в нотаріальну контору не подала. Як на поважність причин пропуску такого строку позивач вказала на свою необізнаність з цивільним законодавством, при цьому вважала, що спадщину вона прийняла, оскільки через незадовільний стан здоровя (сліпоту) батька, який потребував сторонньої допомоги, вона його забрала до себе додому та здійснювала за ним догляд, за що отримувала щомісячні компенсаційні виплати, і батько помер у неї вдома. Вона ж здійснила обряд поховання та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, оскільки здійснює догляд за батьківським будинком та обробляє земельні ділянки. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач подала в канцелярію суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності за станом здоровя. Від Підгородненської сільської ради Любомльського району Волинської області також в канцелярію суду надійшло повідомлення від 03.07.2017 року за вих. №150/2-6 про відсутність заперечень на позовну заяву [PERSON] та розгляд справи без участі представника сільської ради. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. У справі встановлені наступні факти та обставини. Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №181877, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції у Волинській області 25.01.2016 року, та копією лікарського свідоцтва про смерть № 17 від 21.01.2016 року стверджено, що [PERSON] помер 21.01.2016 року за місцем проживання своєї дочки в м.Любомль по вул.Лугова, 1, Волинської області (а.с.4;15). Ступінь родинних звязків між [PERSON] та позивачем [PERSON], як батька та дочки, доводиться копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ №280903, виданого повторно Підгородненською сільською радою Любомльського району Волинської області 25.04.1995 року, та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 25.04.2017 року за №00017963282 (а.с.12, 13). Та обставина, що позивач, надаючи соціальні послуги, здійснювала догляд за батьком підтверджується довідкою управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації від 03.07.2017 року за №725 (а.с.14). Згідно довідки Підгородненської сільської ради Любомльського району Волинської області від 16.06.2017 року за №205, [PERSON] до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] та після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, а також земельні ділянки (а.с.5-9). Цією ж довідкою сільської ради та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 19.07.2017 року за №48457201, наданою приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON], стверджено, що заповіту [PERSON] за життя не укладав, тому в силу ч.2 ст.1223 ЦК України, спадкування після його смерті здійснюється за законом (а.с.5, 22). Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19.07.2017 року за №48457178, наданої цим же приватним нотаріусом, спадкова справа після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку не заводилась (а.с.21). З довідки Підгородненської сільської ради Любомльського району Волинської області від 16.06.2017 року за №205 слідує, що позивач [PERSON] після смерті батька вступила в управління та володіння спадковим майном, доглядає за житловим будинком та обробляє земельні ділянки. Пережилого подружжя та спадкоємців за законом, передбачених ст.1241 ЦК України, після смерті [PERSON] немає (а.с.5). Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У справі встановлено, що спадкодавець [PERSON] на день смерті проживав у позивача, яка здійснювала за ним догляд, та остання фактично вступила у фактичне володіння спадковим майном, про що ствердив відповідач Підгородненська сільська рада Любомльського району, як орган місцевого самоврядування по місцю знаходження спадкового майна спадкодавця. Наведені обставини свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки доводи про те, що вона вважала себе такою, що прийняла спадщину з підстав смерті батька за її ж місцем проживання, для суду є переконливими. Окрім цього, про наміри позивача прийняти спадщину засвідчили її ж власні дії, а також строк, який вона пропустила для подання заяви нотаріусу, який є незначним. Оскільки викладені обставини не заперечені та підтверджені відповідачем, тому, в силу ст.ст.60, 61 ЦПК України, вважаються такими, що доказуванню не підлягають. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, з врахуванням відсутності будь-яких заперечень зі сторони органу місцевого самоврядування по місцю постійного проживання спадкодавця, а також з огляду на причини та строк пропуску позивачем терміну подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає необхідним визначити [PERSON] додатковий строк для вчинення такої дії терміном у два місяці. З огляду на підставу позову, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved