Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Старогутівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] . Вказуючи, що він є спадкоємцем за законом першої черги, який шляхом вступу у фактичне управління майном прийняв спадщину після смерті матері, отримав Свідоцтво про право власності за законом на частину спадкового майна, але нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник позивача у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позивач позов підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без їхньої участі. Представник Старогутівської сільської ради Старовижівського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, в поданій до суду заяві вказав, що не заперечує щодо задоволення позову поданого [PERSON] , просить позов задовольнити. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс, прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР). За змістом статей 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 287/2008, заведеної після смерті [PERSON] встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] (аркуш справи 7). За життя [PERSON] 06 квітня 1993 року склала заповіт (аркуш справи 83), відповідно до якого жилий будинок заповіла внукові [PERSON] , заповіт, згідно витягу зі Спадкового реєстру є чинним (аркуш справи 83). [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом, протягом шести місяців після смерті баби заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав і в управління або володіння спадковим майном не вступав, про що вказав у поданій суду заяві (аркуш справи 68), а тому в контексті положень частини 2 статті 553 ЦК УРСР вважається таким, що відмовився від спадщини. Позивач є спадкоємцем І черги за законом (аркуш справи 8), прийняв спадщину (аркуш справи 34), отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (аркуш справи 41, 56). Інших спадкоємців за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 12). Витягом з погосподарської книги № 3 за 2019 рік (аркуш справи 19) підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (аркуш справи 13-17). Із заяв,\~поданих відповідачем\~та третьою\~особою до\~суду убачається,\~що їм\~відомо про\~відкриття спадщини,\~позовні вимоги\~визнаються в\~повному обсязі\~(аркуш\~справи 29,\~68). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР), а тому є всі законні підстави для визнання за ним права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] , що залишилося після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved