Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що його батько [PERSON] помер 25.11.1997 року, після його смерті померла і мати [PERSON]. Батьки проживали на день смерті в с. В»язова по вул. Шевченка 53 Жовківського району Львівської області право власності на який було оформлено на ім»я батька. Господарство відносилося до колгоспного типу двору, головою якого був батько тому й право власності оформлено на його ім»я. Членом двору була мати [PERSON] Після смерті батька він оформив спадщину на належну батькові частку майна двору, а саме на 1/2 частину будинку з господарськими будівлями про що йому нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину 8.07.2015 року. Після смерті матері також відкрилася спадщина за заповітом, відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла йому. Звернувшись до нотаріальної контори про спадкування там було відкрито спадкову справу однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину майна бувшого колгоспного двору, оскільки при житті її частка не була зареєстрована на її ім»я. Нотаріальною конторою йому також видано свідоцтво про право на спадщину земельної частки (паю). Спадщину він прийняв, оскільки фактично вступив у володіння спадковим майном. Позивач в судове засідання не прибув, однак подав заяву, просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задовольнити. Представник Туринківської сільської ради, та третіх осіб в судове засідання не з»явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак суду надіслано листи про розгляд справи в їх відсутності, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника відповідача та третіх осіб. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання за допомогою технічного запису не здійснюється. В судовому засіданні досліджено наявні в матеріалах письмові докази на підставі яких суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити з наступних підстав. З свідоцтва про смерть 1-СГ № 165360 виданого Туринківською сільською радою вбачається, що [PERSON] померла 30.01.1990 року. Із заповіту посвідченого Туринківською сільською радою 7.06.1990 року вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] Такий не змінено і не скасовано. З виписки із погосподарської книги станом на 1991-1995 роки вбачається, що господарство в с. В»язова по вул. Шевченка 53 відносилося до колгоспного типу двору головою якого був [PERSON] членом двору його дружина [PERSON]. З свідоцтва про право власності на майно колгоспного двору від 10.11.1987 року вбачається, що таке зареєстровано на ім»я голови двору [PERSON]. З свідоцтва про право на спадщину від 28.07. 2015 року вбачається, що після смерті [PERSON], його син [PERSON]І успадкував ? частину житлового будинку в с. В»язова по вул. Шевченка 53 з такою ж частиною господарських будівель. З свідоцтва про право на спадщину від 28.07.2015 року виданого Жовківською державною нотаріальною конторою (спадкова справа 262/2010) вбачається, що позивачем успадковано після смерті матері [PERSON] земельну частку (пай). Щодо спадкування ? частини будинку с. В»язова по вул. Шевченка 53 Жовківського району йому відмовлено із-за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім»я спадкодавця. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно ПВС України № 13 від 25.12.1992 року № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена двору і поширюється на випадки припинення двору з 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав, а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Оскільки частку в майні двору при житті спадкодавця [PERSON] не було зареєстровано, а тому в зв»язку із її смертю, відповідно до ст. 25 ЦК України реєстрація на ім»я помрелої не проводиться, а відтак відповідно до ст. 392 ЦК України позивач має право на захист права шляхом звернення до суду про визнання права на спадкове майно, право на яке належало померлій. Відповідно до технічного паспорта виданого Червоноградським МБТІ в с. В»язова по вул. Шевченка 53 Жовківського району знаходиться житловий будинок загальна площа якого становить 51.8 кв.м.. Відповідно до вимог п. 1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) позивач є таким, що прийняв спадщину, вступивши реально у володіння спадковим майном. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved