Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2896 грн. та моральної шкоди 5000 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що 26.07.2014р. близько 22-20 год. відповідач, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, рухаючись на автомобілі [NUMBER], здійснив наїзд на позивача, внаслідок чого позивач отримав тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості. За вказане діяння відповідача було засуджено вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.12.2014р. за ст. 286 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 3400 грн. Позивач зазначив, що на лікування ним потрачено 896 грн., та на додатковий догляд та відновлення стану здоров'я - 2000 грн. Крім того, діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінив у 5000 грн. Наявність моральної шкоди позивач обґрунтовує тривалими фізичними стражданнями, які він переніс та продовжує відчувати до цього часу внаслідок отриманих при ДТП травм, у тих фізичних болях. які він переніс, а також у моральних стражданнях, викликаних обмеженням його щоденної діяльності. У зв'язку із хворобливим станом здоров'я після отриманих травм, позивач не може жити повноцінним життям, - керувати транспортними засобами. займатись фізкультурою, не може піднімати вантаж під час роботи вдома по господарству. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Справа розглядалась судом у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 26.07.2014р. близько 22-20 год., [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем Опель-Омега, реєстраційний номер [NUMBER], по вул.Веселинівській зі сторони вул. Мічуріна у бік вул.Щорса. Попереду вздовж лівого краю проїжджої частини вул.Веселинівської у попутному напрямку рухались пішоходи [PERSON] та [PERSON] Наближаючись до пішоходів, [PERSON], через стан алкогольного сп'яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки, через що належним чином не відреагував на їх появу та не вжив заходів для зниження швидкості руху автомобіля аж до повної його зупинки, хоча об'єктивно міг та зобов'язаний був це зробити, внаслідок чого передньою частиною свого автомобіля допустив наїзд на пішоходів. Внаслідок наїзду, [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми поперекового відділу хребта з переломом переднього верхнього краю 4-го хребця, переломів поперечних відростків 1,2 та 3 поперекових хребців зліва та 4-го справа, саден лівої верхньої і правої нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 28.08.2014р. відносяться до категорії середнього ступеня важкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.12.2014р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 289 КК України, та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. /а.с. 3-5/ Цивільний позов під час розгляду кримінального провадження, не був заявлений. Згідно ст. 1166 ч.1 Цивільного кодексу України шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, винною в її спричиненні. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, судом встановлено, що позивачу дійсно була спричинена матеріальна шкода - внаслідок ДПТ, він проходив лікування, на придбання лікарських препаратів витратив 896 грн., що підтверджується наданими квитанціями /а.с. 6/. При цьому позивачем заявлено позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 896 грн., та 2000 грн. - на додатковий догляд та відновлення стану здоров'я. Однак, доказів на підтвердження понесених витрат на додатковий догляд позивачем не надано, в зв'язку із чим в даній частині вимоги задоволенню не підлягають, як необгрунтовані. Також неправомірними діями відповідача, позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у тривалих фізичних стражданнях, які він переніс та продовжує відчувати до цього часу внаслідок отриманих при ДТП травм, у тих фізичних болях, які він переніс, а також у моральних стражданнях, викликаних обмеженням його щоденної діяльності. У зв'язку із хворобливим станом здоров'я після отриманих травм, позивач не може жити повноцінним життям, - керувати транспортними засобами, займатись фізкультурою, не може піднімати вантаж під час роботи вдома по господарству. Заподіяну моральну шкоду, позивач оцінив у розмірі 5000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 9 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Оскільки діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, відповідач має відшкодувати позивачу і моральну шкоду, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, у розмірі 5000 грн. Шкода спричинена в результаті винних протиправних дій відповідача, що порушив п.п. а п.2.9, п.п.б п.2.3, п.12.3 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001г. № 1306, вказана обставина встановлена вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.12.2014р. Між діями відповідача і завданою позивачу шкодою є прямий причинний зв'язок. Таким чином, вимоги позову підлягають частковому задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України, оскільки сторони звільнені від сплати судових витрат: позивач, так як заявлена вимога про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, а відповідач, як інвалід 1 групи, то судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

Outcome: partial