Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю, посилаючись на те, що в з 18 липня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 04 жовтня 2013 року. 11 листопада 2003 року за договором купівлі продажу позивач придбала у власність квартиру [ADDRESS], 2б в місті [PERSON]. Оскільки, за твердженням позивача, вказана квартира придбана на грошові кошти, які належали на праві особистої приватної власності та були набуті особисто позивачем, за захистом права власності на майно, вона вимушена звернутись з позовом до суду. Представник позивача надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути в її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 18 липня 1997 року [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської рай адміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 373. Рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 04 жовтня 2013 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно договору купівлі-продажу від 11 листопада 2003 року [PERSON] придбана у власність квартира [ADDRESS], 2б в місті [PERSON]. Вказана квартира придбана на грошові кошти, які належали на праві особистої приватної власності та були набуті особисто [PERSON]. Що підтверджується наступним. 01 жовтня 2003 року батьки [PERSON] за договором купівлі-продажу продали належну їм на праві власності квартиру № 45 в будинку № 16 корпус № 4 по вулиці Варненській в місті Одесі. Кошти від реалізації вказаної квартири позивачу отримала від батьків для придбання квартири [ADDRESS], 2б в місті [PERSON], оскільки вони знаходились в похилому віці та потребували догляду та спільного проживання. Оскільки коштів від реалізації належної батькам квартири для придбання квартири [ADDRESS], 2б в місті [PERSON] не вистачало, 11 листопада 2003 року між АППБ «Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/03-5/4301, за яким банк надав позивачу кредит в сумі 12\~000,00 доларів США. Повернення наданого кредиту за даним договором здійснювалось особисто [PERSON], що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями. Відповідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За таких обставин суд вважає можливим визнати квартиру [ADDRESS], 2б в місті [PERSON], загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м. особистою приватною власністю [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved