Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] , вказавши на таке. Позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №2158 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №68337922 від 19.09.2016 року належить будинок [ADDRESS] . Згідно адресної картки в будинку [ADDRESS] зареєстровані громадяни: позивач [PERSON] , колишня дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , брат [PERSON] , онук [PERSON] та племінниця [PERSON] . [PERSON] зареєструвала у будинку вже померла матір позивача. Відповідач проживала у будинку до 30.05.2005 року, а потім вони з позивачем припинили проживати разом та вести спільне господарство, і [PERSON] з червня 2005 року виїхала з зазначеного будинку та до теперішнього часу в ньому не проживає. Неодноразово позивач зустрічав та телефонував відповідачу та просив знятися з реєстрації у його будинку, однак вона на його вимоги не реагує, з реєстрації не знімається. В зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися за захистом до суду. В судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Відповідачу за місцем реєстрації надсилалася заказна кореспонденція з повідомленням про день та час розгляду справи, і отже суд вважає, що про судове засідання він повідомлений належним чином. Приймаючи до уваги, що відповідач в судове засідання не з`явився і від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутності, тому справа розглядається заочно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Так, дійсно, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №2158 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №68337922 від 17.09.2016 року, [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] в цілому (а.с. 5-6). Згідно адресної картки в будинку [ADDRESS] зареєстровані громадяни: позивач [PERSON] , його колишня дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , брат [PERSON] , онук [PERSON] та племінниця [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до акту обстеження домоволодіння [ADDRESS] , складеного депутатом селищної ради Шайда Р.М. в присутності мешканців від 14.03.2019 року, 11.09.2019 року та 16.03.2020 року [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 30.05.2005 року (а.с. 9-11). Шлюб між сторонами було розірвано згідно рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 05.03.2020 року (а.с.11). Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності с непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений нього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Таким чином, приймаючи до уваги, що [PERSON] не проживає у житловому будинку позивача без поважних причин понад встановлені законодавством строки, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належним йому житлом, тому відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування житлом.

Outcome: approved