Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON] в с. Гавришівка Вінницького району. Після її смерті відкрилась спадщина: яка складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач по справі та відповідач [PERSON]. Інших спадкоємців не має. Позивач вказує, що він спадщину прийняв згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, шляхом вступу в управління спадковим майном; зробив поточний ремонт в будинку обробляю присадибну земельну ділянку, а відповідач [PERSON] не прийняла спадщину і не бажає її приймати. Також втратила право на частку в майні колгоспного двору, оскільки фактично починаючи з 1980 року виїхала в інше місце проживання і своєю працею та коштами не підтримувала житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. Одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивач не має можливості, так як [PERSON]. як голова колгоспного двору при житті не встигла отримати правовстановлюючий документ на житловий будинок. З огляду на вищевикладене позивач звернувсь з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] позов підтримує в повному обсязі та просить його вимоги задовольнити, змін та доповнень не має. Представник відповідача, в особі голови Гавришівської сільської Вінницького району Вінницької області - не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року померла спадкодавець [PERSON] с. Гавришівка, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.05.2007 року виданого повторно (а.с.11). Фак родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] як між сином та матір'ю підтверджується копією свідоцта про народження про народження позивача, згідно якого матір'ю є «[PERSON]» (а.с. 7). Як вбачається з довідки № 1024 від 15.09.2017 року виданої виконкомом Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]; він вступив в оперативне управління спадковим майном, яке залишилося після смерті матері [PERSON], а саме: проводив поточний ремонт в будинку, обробляв присадибну земельну ділянку та інше (а.с.21). Померла [PERSON], дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою Гавришівської сільської ради № 1006 від 11.09.2017 року (а.с.22). Актом про встановлення фактичного місця проживання [PERSON] [INFO], від 28.09.2017 року підтверджується факт того, що гр. [PERSON] з 1980 року і по даний час не проживає за адресою місця реєстрації, а саме: [ADDRESS] (а.с.29). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина: яка складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] що належав померлій як голові колгоспного двору (а.с.8-9,12-20). Однак, одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі [PERSON] не має можливості, так як [PERSON]. як голова колгоспного двору при житті не встигла отримати правовстановлюючий документ на житловий будинок, що підтверджується постанова нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії №1923/02-31 від 21.09.2017 року Вінницької районної державної нотаріальної контори (а.с.10). Інших спадкоємців не має. Заповіт не вчинявся. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved