Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Тучинської сільської ради Гощанського району про визнання частково недійсним і скасування рішення органу приватизації та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло. Позивач посилається на те, що у жовтні 2002 року, його мати - [PERSON] тільки від свого імені, звернулася до Тучинської сільської ради з заявою на приватизацію житлової квартири № 4 у будинку № 23, що знаходиться в с. Тучин, вул. Спортивна, Гощанського району Рівненської області. 02 жовтня 2002 року, розпорядженням органу приватизації за № 27, було надано дозвіл на задоволення цієї заяви та надано дозвіл на безоплатну приватизацію вказаного майна. Цього ж числа, Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації було видане Свідоцтво про право власності на житло вищевказаного житлового будинку, на спільну часткову власність житла в рівних долях, по 1/2 частині, для нього та [PERSON] Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі. Питання згоди неповнолітніх членів сімї, які проживали в житлі, яке приватизується, вказаним Законом не визначено. Ст.ст.31 та 32 ЦК України визначають обсяг дієздатності осіб від 14 до 18 років. Відповідно до п.2 ст.32 ЦК України неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою своїх батьків. Це стосується правочинів щодо нерухомого майна. Однак участі у вказаному процесі він не брав і його згоди ніхто не запитував. Заяву про приватизацію він також не підписував Крім того, в заяві та рішенні органу приватизації, яке ним оскаржується, його прізвище також відсутнє. В п.1 розпорядження тільки зазначено, що вирішено передати квартиру №4 у будинку №23 в с.Тучин Гощанського району у спільну сумісну власність. В подальшому здійснена приватизація стала підставою для позбавлення його повноцінного права вирішити питання приватизації житла,на яке він може претендувати на даний час. Про прийняте рішення органом приватизації йому стало відомо лише у 2015 році, коли він почав цікавитися цим питанням. Тому вважає, що строків оскарження він не порушив. Позивач просить визнати частково недійсним з дати видання та скасувати розпорядження органу приватизації № 27 від 02 жовтня 2002 року в частині надання дозволу на приватизацію квартири №4 в будинку № 23 в с.Тучин Гощанського району Рівненської області на імя [PERSON], визнати недійсним з дати видання та скасувати свідоцтво про право власності на житло, видане Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації 02 жовтня 2002 року на квартиру № 4 у житловому будинку № 23, що знаходиться за адресою: с. Тучин, Гощанського району Рівненської області, видане на імя [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині за кожним. В судове засіданні позивач та його представник не зявилися, направили заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю і просять його задовольнити. В судове засідання представник відповідача не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позов визнає повністю та не заперечує щодо його задоволення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі. Питання згоди неповнолітніх членів сімї, які проживали в житлі, яке приватизується, вказаним Законом не визначено. Встановлено, що розпорядженням органу приватизації від 10.02.2002 року [PERSON] звернулася до Тучинської сільської ради з заявою на приватизацію житлової квартири № 4 у будинку № 23, що знаходиться в с. Тучин, вул. Спортивна, Гощанського району Рівненської області. 02 жовтня 2002 року розпорядженням органу приватизації за № 27 було надано дозвіл на задоволення цієї заяви та надано дозвіл на безоплатну приватизацію вказаного майна та 02.10.2002 року виконкомом Тучинської сільської ради було видано свідоцтво про право власності на житло[ADDRESS] в буд. № 23 в с. Тучин по вул. Спортивній по 1/2 частині за [PERSON] та [PERSON] відповідно. 04.12.2002 року було виготовлено технічний паспорт на дану квартиру Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації. Встановлено, що прийняте розпорядження порушує права позивача в частині позбавлення його повноцінного права вирішити питання приватизації житла, на яке він може претендувати, на даний час. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки сторони визнали обставини справи, то згідно ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю та це не порушує права та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved