Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ Компанія «БОТіК», третіх осіб: Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області, Лозівської ОДПІ Харківської області, Державної реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в управлінні Держземагенства у Лозівському районі Харківської області у Книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі. яка знаходиться на території Шатівської сільської ради, площею 5.9671 га № 6323988000:02:000:0108. право на яку посвідчено Державним актом серії ІІІ-ХР № 018232, зареєстрованого на нього, з ТОВ Компанія «БОТіК» за реєстраційним номером 632390004002767 терміном до 28.12.2017 року; скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки; зобов'язати ТОВ Компанія «БОТіК» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться на території Шатівської сільської ради, шляхом негайного звільнення земельної ділянки, повернути земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому відповідач одержав її в оренду; стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір. Позивач посилається на те, що він на підставі Державного акту на право на власність на земельну ділянку (пай) є власником земельної ділянки площею 5,9671 га, розташованої на території Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області. 01.09.2006 року між ним та відповідачем по справі, ТОВ Компанія «БОТіК» укладено договір оренди землі (паю) сільськогосподарського призначення № 155, згідно якого вищезазначена земельна ділянка передана в оренду строком на п'ять років, тобто до 01.09.2011 року. Протягом дії вищевказаного договору він неодноразово звертався до відповідача та повідомляв, що не має наміру продовжувати строк дії договору після його спливу. Однак в грудні 2012 року йому стало відомо про те, що він начебто уклав новий договір оренди земельної ділянки, в якому підроблені його підписи, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Пояснив, що він укладав в 2006 році договір оренди землі з відповідачем, який закінчився і продовжувати здавати в оренду земельну ділянку він наміру не мав, просив після закінчення терміну дії договору оренди земельну ділянку повернути. В грудні 2012 року він дізнався, що існує договір оренди землі від 20.12.2012 року строком на 5 років оренди, однак ніякого договору він не підписував. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Пояснив, що позивач ніякого договору оренди землі в грудні 2012 року не підписував. В Лозівському МВ порушене кримінальне провадження відносно ТОВ Компанія «БОТіК» за фактом підробки договорів оренди землі, в рамках якого була проведена почеркознавча експертиза, яка підтвердила, що позивач [PERSON] договір оренди не підсував, підпис поставила інша особа. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що відповідач користується земельною ділянкою [PERSON] на підставі договору оренди землі № 362 від 20.12.2012 року, строк дії договору 5 років, даний договір пройшов державну реєстрацію і є чинним. Представник третьої особи, Лозівської ОДПІ Харківської області, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області, в судове засідання не з'явився, надали до суду лист про розгляд справи у відсутності представника. Представник третьої особи, Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області, в судове засідання не з'явився, надали до суду лист про розгляд справи у відсутності представника та письмові заперечення, в яких зазначили, що проти визнання недійсним договору оренди землі не заперечують, однак просили відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо скасування державної реєстрації договору оренди, оскільки це входить до компетенції структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру та нотаріуса як спеціального суб'єкта, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу [PERSON] належить земельна ділянка [NUMBER] площею 5,9671 га, яка розташована на території Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області, та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХР № 018232, виданого 26.12.2002 року Лозівською райдержадміністрацією (а.с.18). Відповідно до ст.ст. 2-4 Земельного Кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Статтею 125 Земельного Кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. 01.09.2006 року між [PERSON] та ТОВ Компанія «БОТіК» було укладено договір оренди землі, за умовами якого [PERSON] передав, а ТОВ Компанія «БОТіК» прийняло у строкове платне користування зазначену земельну ділянку строком на 5 (п'ять) років, що підтверджується договором оренди землі, актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду до договору оренди землі від 01.09.2006 року, актом визначення меж земельної ділянки від 01.09.2006 року. До змісту ст. 13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Як з'ясовано в судовому засіданні, відповідач згідно договору № 155 від 01.09.2006 року використовував земельну ділянку, строк якого закінчився 01.09.2011 року. Частина 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» зазначає, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Із пояснень позивача вбачається, що по закінченню визначеного в договорі строку користування земельною ділянкою він повідомив орендаря, що не має наміру поновляти договір оренди землі в зв'язку з бажанням самостійно обробляти свою землю. В матеріалах справи міститься договір оренди земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ Компанія «БОТіК» № 362 від 20.12.2012 року, укладений строком на 5 років, у письмовій формі, договір пройшов відповідну державну реєстрацію та зареєстрований за № 632390004002767. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як пояснив [PERSON] в судовому засіданні, у грудні 2012 року йому стало відомо про існування договору оренди № 362 від 20.12.2012 року, який він не укладав та не підписував, що змусило його звернутися до суду. Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Наявність вільного волевиявлення учасників правочину та його відповідність внутрішній волі при укладенні правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, відсутність вільного волевиявлення сторони при укладенні правочину є підставою для визнання такого правочину недійсним. У відповідності до ч.1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Основним елементом дійсної угоди є воля сторін. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Із листа Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області № 86/9092 від 06.01.2014 року вбачається, що за заявою [PERSON] порушено кримінальне провадження за ч. 4 ст. 358 КК України за фактом надання підробленого документа працівниками ТОВ Компанія «БОТіК», в зв'язку з чим по справі проведена судова почеркознавча експертиза. Згідно висновку судової почеркознавчої експертизі № 2392 від 16.04.2014 року підпис від імені [PERSON] в договорі оренди землі № 362 від 20.12.2012 року, укладеному між ТОВ Компанія «БОТіК» та [PERSON], розташований на 3-й сторінці документа в графі «Орендодавець» виконаний не [PERSON], а іншою особою, тобто волевиявлення [PERSON] на укладення даного договору відсутнє. Висновок почеркознавчої експертизи був досліджений в судовому засіданні та ніким не оспорювався. Відповідно до ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину… Таким чином, суд приходить до висновку, оскільки [PERSON] договір оренди землі від 20.12.2012 року не підписував, згоду на передачу своєї земельної ділянки відповідачу не давав, тобто не було волевиявлення власника земельної ділянки на передачу земельної ділянки в оренду, тому позовні вимоги про визнання договору оренди землі № 362 від 20.12.2012 року недійсним та зобов'язання повернути земельну ділянку власнику, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимоги про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в управлінні Держземагенства у Лозівському районі Харківської області у Книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі, то суд вважає дана вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким не передбачено здійснення державної реєстрації договорів оренди землі. Підпунктом 1 п.1 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводить орган державної реєстрації прав. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів від 22.06.2011 року № 703, органи державної реєстрації прав - структурні підрозділи територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Тому позивач не позбавлений права звернутися в органи державної реєстрації, а саме: в реєстраційну службу Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем по справі при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 115,00 грн., що підтверджується квитанцією Ощадбанку від 09.04.2013 року (платіж № 50). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial