Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовною заявою до Дарницького районного суду м.Києва про розірвання шлюбу зареєстрованого із [PERSON], у серпні 1999 року, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем у нього припинились, спільне життя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть, тому вважає, що шлюб зберегти неможливо. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 23 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08 лютого 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити та розгляд даної справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, однак надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила суд їх задовольнити та розгляд даної справи проводити за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 20 серпня 1999 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї (актовий запис № 879). Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам їх дітей, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не просила суд про відновлення їй дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст. 21, 24, 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved