Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території. У поданій заяві останній просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], який помер [INFO] у с. Оленівка, Чорноморського району, АР Крим. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що він є родичем померлого [PERSON], якого було знайдено мертвим [INFO] у лимані с. Оленівка Чорноморського району АР Крим. Крім заявника та його сестри [PERSON], яка проживала з [PERSON] без реєстрації шлюбу, померлий інших родичів не мав, дітей у нього не було. 18 липня 2017 року Державною бюджетною установою охорони здоров'я АР Крим «Кримське республіканське бюро судово-медичної експертизи» видане медичне свідоцтво про смерть серія 35 № 007366. Також згідно довідки зазначеної установи тіло [PERSON] підготовлено до перетину кордону. Згідно довідки Комунального підприємства «Ритуальна служба» Дніпропетровської міської ради зазначена служба не заперечує проти поховання померлого [PERSON] на території Сурсько-Литовського кладовища. Заявник звернувся до Центрального районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з метою отримання свідоцтва про смерть, проте йому було відмовлено, оскільки медичне свідоцтво по смерть видане на тимчасово окупованій території органом, який не мав на це повноважень. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть згідно вимог чинного законодавства України та належного поховання померлого на території України, зокрема в м. Дніпро. Згідно із ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Оленівка Чорноморського район АР Крим, причина смерті - утоплення. Разом з цим судом встановлено, що [PERSON] є родичем [PERSON], яка проживала з померлим без реєстрації шлюбу. Інших родичів померлий [PERSON] не мав. Згідно паспорта громадянина України [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до медичної довідки про смерть серії 35 № 007366, виданої 18 липня 2017 року, [PERSON], [INFO], помер [INFO] в с. Оленівка, Чорноморського району АР Крим, причина смерті - утоплення під час знаходження у природній водоймі. Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними. У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України). Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Пунктом 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення, медичне свідоцтво про смерть [PERSON], видане на тимчасово окупованій території, а відтак є недійсним, оскільки видане органом, який не має права його видавати, так як знаходиться на тимчасово окупованій території України. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України (п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved