Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з даним позовом, вказавши що 09.03.2014 р. померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, у яку входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,00 га., яка знаходиться на території Новосілківської сільської ради. Ця ділянка належала померлій на підставі рішення №440 25-ї сесії 5-го скликання Новосілківської сільської ради від 05.02.2010 року. Він являється спадкоємцем по заповіту і спадщину прийняв. Постановою приватного нотаріуса від 11.05.2016 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину відносно земельної ділянки йому відмовлено по причині відсутності відомостей про реєстрацію права власності вказаної земельної ділянки на [PERSON] Позивач, посилаючись на ст. ст. 328, 392 ЦК України, просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,00 га., яка знаходиться на території Новосілківської сільської ради В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що бабуся не виготовила документацію на свою земельну ділянку, а у подальшому ні він, ні будь-хто із членів сім'ї також не займався виготовленням земельної документації. Представник Скалатської міської ради в суд не з'явився, подав заяву з проханням справу розглядати без його участі, з позовом згоден. Представник відділу Держгеокадастру у Підволочиському районі [PERSON] щодо позову поклався на думку суду, при цьому необхідно застосувати норми законодавства. Також пояснив, що у відділі держгеокадастру будь-які відомості про земельну ділянку [PERSON] відсутні. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: [PERSON] померла 09.03.2014 року. Згідно заповіту від 20.03.2013 р. вона заповіла [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,00га., яка знаходиться на території Новосілківської сільської ради Підволочиського району. Постановою приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,00га., яка знаходиться в с. Новосілка, оскільки відсутні відомості про реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку на ім'я [PERSON]. За змістом статті 1216 ЦК України, чинної на час смерті\~\~[PERSON], спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб спадкоємців. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вирішуючи обсяг спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], судом не встановлено, що вона мала право власності на земельну ділянку. Так, право власності на земельну ділянку набувався в порядку, який існував на час життя спадкодавця: Згідно вимог ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає із моменту державної реєстрації цих прав. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений у ст.118 ЗК України: громадянин подає до сільської ради заяву про приватизацію земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні; сільська рада дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і згодом розроблений проект землеустрою розглядається Комісією з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою. У подальшому сільська рада приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. вказано: набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: -ухвалення рішення компетентним органом про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; -виготовлення технічної документації на земельну ділянку; -визначення меж земельної ділянки в натурі; -погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; -одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; -реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Як випливає із запису у земельно-кадастровій книзі по с.Новосілка у 2004 р., [PERSON] користувалася земельною ділянкою для ведення особистого підсобного господарства, розміром 1,00га. Згідно рішень Новосілківської сільської ради №134 відд 14.06.2000р., [PERSON] також являється такою, що набула право користування земельною ділянкою площею 1,00га., а не право на приватну власність. Рішення Новосілківської сільської ради №440 25-ї сесії 5-го скликання від 05.02.2010р., яким надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,00га. і на яке посилається позивач як на підтвердження свого доказу - не являється правовстановлюючим документом, а являється дозвільним документом для початку процедури приватизації земельної ділянки, яка знаходилася у її користуванні. Проаналізувавши наведене в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про визнання за ним права власності на земельну ділянку у порядку спадкування після смерті [PERSON] не підлягають до задоволення, оскільки спадкодавцем не була завершена процедура приватизації згідно вимог земельного законодавства, і тому не входить у спадкову масу як об'єкт власності, а позивачу не відмовлено у завершенні цієї процедури.

Outcome: dismissed