Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи тим, що з грудня 2006 року по 22.07.2014 року він проживав разом із сімєю в м. Донецьк, в квартирі, що належить його дружині. В цей період він працював на різних підприємствах м. Донецька, про що свідчать також відповідні записи у його трудовій книжці. Однак у звязку з початком бойових дій на сході він був змушений 22.07.2014 року покинути своє місце проживання і разом із членами своєї родини переїхати на безпечну територію підконтрольну уряду України, а саме до с. Клепали Буринського району Сумської області. Він, як внутрішньо переміщена особа, відповідно до діючого законодавства, має право на щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі для оплати житлово-комунальних послуг. Однак при вирішенні питань по оформленню такої допомоги в органах соціального захисту, було встановлено, що за паспортними даними він значиться зареєстрований в [INFO], хоча фактично в період 2006 р. - 22.07.2014 року проживав в м. Донецьк. За вказаних обставин він не може отримувати передбачену законом допомогу, а тому просив встановити факт, що відповідні записи у його трудовій книжці свідчать про те, що він працював у Донецькому акціонерному товаристві «Точмаш» та ПАТ «Донецький металопрокатний завод», а також факт його проживання в м. Донецьк в період з 2006 р. по 22.07.2014 р., тобто на території де виникли обставини, зазначені в ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги уточнив, просив встановити факт, що він у період з грудня 2006 року по 22.07.2014 включно проживав в м. Донецьк, тобто на території де виникли обставини, зазначені в ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», пояснивши, що в грудні 2006 він разом з родиною переїхали до м. Донецьк, де дружина отримала у спадщину квартиру і зареєструвала своє нове місце проживання. В період 2006-2014 року він фактично проживав та працював там, будучи зареєстрований за попереднім місцем мешкання, оскільки жодних проблем з цього приводу не було. Працював на різних підприємствах м. Донецька до початку збройного конфлікту. Побоюючись за своє життя, 22.07.2014 він разом з дружиною, донькою та онуком був змушений переїхати на їх попереднє місце проживання в [INFO]. Оскільки дружина була зареєстрована в [INFO], її взяли на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території або з району проведення антитерористичної операції. Йому ж пояснили, що оскільки в нього немає реєстрації з попереднього місця проживання, такий статус надати йому органи соціального захисту не можуть. Посилаючись на те, що без встановлення цього факту він не може належним чином реалізувати своє право на передбачені законодавством соціальні доплати та гарантії, просив задовольнити його заяву. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Буринської РДА [PERSON] в задоволенні заяви не заперечувала, пояснивши, що для отримання статусу внутрішньо переміщеної особи і взяття на облік [PERSON] необхідно надати відомості про його реєстрацію на території, де виникли обставини, зазначені в ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Дружина заявника такі відомості надала і була взята на облік, а [PERSON] значиться зареєстрований в Буринському районі, тому не був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Свідок [PERSON] пояснила, що у спадок їй дісталася квартира, що розташована в м. Донецьк, пр. Партизанський, 27/10, у звязку з чим вони у грудні 2006 року переїхали сімєю проживати до цього міста. Оформляючи спадщину вона зареєструвала своє нове місце проживання, а її чоловік [PERSON], який також переїхав, відразу перереєстрацію місця проживання не зробив бо сумнівався, чи сподобається йому жити в місті. Через деякий час він знайшов роботу і в подальшому питання реєстрації місця проживання взагалі перед ними не ставало, оскільки цього від нього ніхто не вимагав, хоча він працював офіційно на різних підприємствах м. Донецька на протязі 2006-2014 років. 22.07.2014 року, у звязку з початком бойових дій вони разом з чоловіком, донькою та онуком були змушені переїхати з м. Донецька на безпечну території, повернувшись на своє попереднє місце проживання в с. Клепали, де проживала мати чоловіка. В подальшому вона стала на облік в управлінні праці та соціального захисту населення Буринської РДА як особа, яка перемістилася з тимчасово окупованої території. Чоловіка не взяли на облік, оскільки він не був зареєстрований в [INFO], хоча фактично з грудня 2006 року по 22.07.2014 року там мешкав. Свідок [PERSON] дала аналогічні покази, доповнивши, що батько з грудня 2006 року по 22.07.2014 року фактично проживав з ними в м. Донецьк, працюючи на різних підприємствах. Тільки бойові дії, що розпочалися змусили їх залишити своє місце проживання та повернутися в с. Клепали Буринського району. Свідок [PERSON] пояснила, що з 1983 року проживає в [INFO]. З того часу знайома із заявником та його родиною, оскільки вони є її сусідами. У 2006 році вони виїхали до м. Донецьк на постійне місце проживання, де більш ніж до середини 2014 року [PERSON] разом із сімєю і мешкали, іноді приїжджаючи в село у відпустку. Наприкінці липня 2014 року вони повернулися, у звязку з початком бойових дій на сході. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до паспорту серії МА № 907067, виданого Буринським РВ УМВС України в Сумській області, 10 листопада 1983 року місце проживання заявника було зареєстровано в [INFO] (а.с.5-8). З 19.11.1987 року за вказаною адресою значилось зареєстроване місце проживання і дружини заявника [PERSON], яка 25.01.2006 року зареєструвала своє місце проживання в [INFO]., що вбачається з її паспорту серії МА №540195 виданого Буринським РВ УМВС України в Сумській області та свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БП №429330 (а.с.14,27). При цьому заявник та свідки [PERSON], [PERSON] стверджували, що з грудня 2006 грудня вони сімєю переїхали на постійне місце проживання до [INFO], де мешкали до 22.07.2014 року і були змушені повернуся в с. Клепали Буринського району Сумської області, тобто на підконтрольну уряду Україні територію, щоб уникнути негативних наслідків збройного конфлікту та бойових дій, що розпочалися на сході України, втому числі в м. Донецьк. Вказані доводи заявника суд вважає обґрунтованими, оскільки вони знайшли своє підтвердження перевіреними судом доказами. Зокрема, відповідно до записів в трудовій книжці заявника серії БТ-І №9797410, останній з 20.12.2006 року по 29.09.2009 року працював на різних посадах в Донецькому відкритому товаристві «ТОЧМАШ», а з 22.07.2013 року по 14.05.2015 року в публічному акціонерному товаристві «Донецький металопрокатний завод». Вказані обставини підтверджуються і листом Управління пенсійного фонду України в Сумській області від 28.12.2015 року №258, щодо наявності відомостей про застраховану особу [PERSON] за останнім місцем роботи за січень 2015 року та поштовим повідомленням відділення №10 Першого Українського міжнародного банку «ПУМб» в м. Донецьк щодо відкриття карткового рахунку за картою «Debit Visa Classik» (а.с.9-11,29,34). Крім цього з карти профілактичних щеплень, заведеної ЦПМСД м. Донецька 15.07.2013 року на імя [PERSON], в графі місце проживання заявника записано м. Донецьк, Київський район, пр. Партизанський, 27/10 (а.с.13). Також, в дозволі на носіння мисливської зброї №14, виданому [PERSON] Буринським РВ УМВС України в Сумській області 01.06.2006 року, в розділі «Особливі відмітки» мається запис про зміну місця проживання, де зазначена адреса м. Донецьк, пр. Партизанський,27/10 та здійснено перереєстрацію зброї Київським РВ Донецького ГУМ Донецької області з продовженням терміну дії дозволу з 01.06.2012 року до 01.06.2015 року (а.с.12). Факт проживання заявника в м. Донецьк також підтверджується і договором на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної карти від 28.08.2013 року який був укладений в м. Донецьк між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], а також довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції виданої дружині заявника управлінням праці та соціального захисту населення Буринської РДА 27.10.2014 року (а.с.16,30-32). З ощадної книжки виданої Донецькою філією Ощадбанку України [PERSON] видно, що останній відкрив рахунок №91551-11196 15.05.2008 року в м. Донецьк (а.с.28). Відповідно до довідки Клепалівської сільської ради від 22.12.2015 року №543 заявник проживає в [INFO] з 23.07.2014 року і з 04.06.2015 року взятий на облік в Буринському районному центрі зайнятості як безробітний (а.с.4,26). Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. В силу ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод , передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмежень, а відповідно до ст.3 Закону передбачено, що місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. З «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р видно, що м. Донецьк також віднесено до таких населених пунктів як і на протязі 2014 року відповідно до розпорядження КМУ від 30.10.2014 року №1053-р, яке втратило чинність 02.12.2015 року. Як вбачається з ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи… Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону, на момент їх виникнення. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 затверджено «Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». При цьому передумовою надання такої грошової допомоги є перебування особи на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, даючи оцінку вищенаведеним доказам та здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] фактично проживав в м. Донецьк в період з грудня 2006 року по 22.07.2014 року, тобто на території, де виникли обставини, зазначені в ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», на момент їх виникнення.

Outcome: approved