Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить визнати недійсним шлюб, укладений між ним та [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] , зареєстрований 22 грудня 2006 року у Виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис № 288. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 22 грудня 2006 року він зареєстрував шлюб із відповідачем [PERSON] . Він не мав наміру створювати сім`ю з [PERSON] , яка є його двоюрідною сестрою, реєстрація шлюбу необхідна була відповідачу для працевлаштування після закінчення навчання. З відповідачем [PERSON] вони ніколи не спільно проживали, не вели спільне господарство, спільного сумісного майна вони не мають, спільних дітей також. Крім того, [PERSON] 06 листопада 2015 року зареєструвала шлюб із [PERSON] . Таким чином, шлюб є фіктивним, тому просить суд визнати його недійсним. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивача [PERSON] не прибув, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач не прибула, однак її представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача [PERSON] . Також у поданій заяві представник вказує, що [PERSON] позовні вимоги визнає. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Суд встановив, що 22 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис № 288, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя. Відповідно до завіреного перекладу із чеської мови свідоцтва про шлюб від 06 листопада 2015 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 листопада 2015 року у м. Прага, номер запису 47, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Суд звертає увагу, що позивач просить визнати шлюбу недійсним з тієї підстави, що він є фіктивним. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 40 Сімейного кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ст. 42 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Відповідно до ст. 44 Сімейного кодексу України у випадках, передбачених статтями 39 - 41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Разом з тим, вирішуючи питання про визнання шлюбу недійсним, суд враховує, що положення Сімейного кодексу України встановлюють, що шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. У випадках, передбачених ст. 40 СК України, шлюб за рішенням суду може бути визнаний недійсним. У даному випадку вирішення цього питання залежить від встановлених судом обставин. Отже, вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність. Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, позивач і відповідач після державної реєстрації шлюбу спільно однією сім`єю не проживали, вони не були пов`язані спільним побутом, жодних взаємних прав та обов`язків не мали, що свідчить про відсутність у них наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя. Крім того, як зазначено вище, [PERSON] визнала позов, про що її представник подала відповідну заяву. Частинами 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, жодних обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання судом не встановлено. Оцінивши заяву [PERSON] про визнання позову, суд вважає, що вона не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже відсутні перешкоди для її прийняття. З огляду на викладене, судом встановлено, що шлюб між сторонами був укладений без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, а тому такий шлюб є фіктивним. На підставі наведеного вище, враховуючи, що фіктивність шлюбу є підставою для визнання його недійсним, суд дійшов до висновку про задоволення позову та визнання шлюбу між позивачем і відповідачем недійсним від дня його державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 45 Сімейного кодексу України недійсний шлюб (ст. 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 908, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 0.0.1992298033.1 від 25 січня 2021 року. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, тому відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Зважаючи на наведене з [PERSON] слід стягнути 454, 00 гривень на користь [PERSON] ,що становить 50 відсотків сплаченого судового збору.

Outcome: approved