Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що 09.10.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON]. Спільне життя не склалось через несумісні характери та різні погляди на життя, що призводило до непорозуміння та сімейних негараздів, сварок. Подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, дитина проживає з відповідачем, спору щодо місця проживання дитини немає. Вважає, що примирення між ним і відповідачем та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб розірвати, судові витрати залишити без відшкодування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 09.10.2010 року вони з позивачем зареєстрували шлюб, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дитина проживає з нею, спору щодо місця проживання дитини немає. З позивачем подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 09.10.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], після реєстрації шлюбу прізвище відповідача змінено на [PERSON]. Від шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON], який проживає з відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині різних поглядів на життя, несхожості характерів, між ними втрачено почуття любові, сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, за цей період дій для примирення та збереження сім'ї не вчиняли, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася. Дитина проживає з відповідачем, спору щодо місця проживання дитини та спору майнового характеру між сторонами немає. Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейні стосунки у сторін не склалися через несумісні характери, сім'я фактично розпалась, сторони примиритися та підтримувати подружні стосунки не бажають, вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам дитини, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує думку позивача, який просить судові витрати покласти на нього та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved