Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ЗАТ Страхова компанія «Догмат-Страхування» про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції знаходилось виконавче провадження №17534651 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4851 від 21.12.2009 р. Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ СК «Догмат-Страхування» суми боргу у розмірі 5449,30 грн. В рамках цього провадження постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2010 року було накладено арешт на рухомого майна позивача, в подальшому виконавче провадження було завершене 19.08.2010 р., а згідно відповіді Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в подальшому було знищено згідно п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах ДВС. Позивач просить скасувати арешт, який було накладено на майно позивача. Представник позивача просив справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача, про що була подана відповідна заява. Відповідач та третя особа до судового засідання не з'явились, про день та час розгляду справу повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали. У зв'язку із неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби ЗМУЮ 12.02.2010 року при відкритті виконавчого провадження №№17534651 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4851 від 21.12.2009 р. Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ СК «Догмат-Страхування» суми боргу у розмірі 5449,30 грн. накладено арешт на рухому майно [PERSON] в межах суми за виконавчим документом, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 46075436 від 15.01.2015 р. Згідно листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби ЗМУЮ від 19.01.2015 р. виконавче провадження, боржником якого був [PERSON] завершене 19.08.2010 р. в порядку п.5 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, та в подальшому знищене згідно п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах ДВС. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві 19.08.2010р.) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. В порушення зазначених вимог Закону державним виконавцем арешт з майна боржника не був знятий. Крім того підприємство стягувача, яке пред'являло виконавчий лист на примусове виконання вже не існує. Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція на час подачі позову та його розгляду) у разі закінчення виконавчого провадження , повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено раніше Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ виконавче провадження, боржником якого був [PERSON] завершено 19.08.2010 р. і знищено в порядку згідно п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах ДВС за спливом трьох років, однак арешт з майна [PERSON] не знято по сьогоднішній день, хоча зняття арешту у такій ситуації обумовлено ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому згідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені протягом року , тоді як виконавчий лист видано 21.12.2009 р., і навіть з моменту завершення виконавчого провадження, яке було закрито 19.08.2010 року вже пройшло майже п'ять років. Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, при цьому ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Стаття 386 ЦК України закріплює гарантований державою захист прав всіх суб'єктів права власності. Наявний арешт перешкоджає позивачу у вільному розпорядженні своїм майном, тоді як відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved