Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, уточнивши який просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Брокбізнес Банк» в свою користь 392,96 грн. - відсотків за користування грошовими коштами, 98,24 грн. - 3% річних за порушення виконання грошового зобов'язання, 478,10 грн. інфляції та моральну шкоду, яку оцінив у 10 000 грн. В обгрунтування заявленого позову покликається на те, що до листопада 2013 року працював на посаді юристконсульта у ПАТ «Про Кредит Банк». 18.11.2013 року зареєструвався у Локачинському районному центрі зайнятості, як безробітний. 21.11.2013 року між ним та АТ «Брокбізнес Банк» укладено договір про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку міжнародної платіжної картки VISA ELECTRON, відповідно до умов якого йому відкрито картковий рахунок за [NUMBER]. 25.01.2014 року подав необхідний пакет документів для нарахування та виплати одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності. Надалі, 27.01.2014 року Локачинським відділенням Володимир-Волинської ОДПІ ГУ Міндох його поставлено на облік, як платника подітків та єдиного внеску. 25.02.2014 року на вказаний рахунок було перераховано грошові кошти у розмірі 25221,12 грн., як одноразову допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності. 27.02.2014 року подав до Львівського головного регіонального управління ПАТ «Брокбізнес Банк» заяву про закриття рахунку. Наступного дня, 28.02.2014 року, вдруге подав заяву про закриття рахунку і виплати всієї суми залишку на рахунку. Проте, відповідач відмовився закрити рахунок та виплатити залишок суми. Відмовився відповідач і перерахувати такий залишок на рахунок в іншу банківську установу. Стверджує, що про встановлення чи зміну лімітів на зняття готівки із рахунку його повідомлено не було. Невиплата коштів та зволікання із закриттям рахунку спричинена внаслідок зволікання та бездіяльності відповідача, внаслідок чого позбавлений можливості у повній мірі розпочати підприємницьку діяльність. До того ж, 03.03.2014 року довідався, що постановою Правління НБУ №107 від 28.02.2014 року прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації. Проте, зважаючи на те, що 23.04.2014 року, тобто вже на час розгляду справи в суді Фонд гарантування вкладів фізичних осіб все ж таки розпочав виплату коштів через установу банку-агента ПАТ «Укргазбанк», тому просить стягнути кошти лише за прострочення виконання зобов'язання на загальну суму 969,30 грн. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача зазнав моральної шкоди, яку оцінив у 10 000 грн., яка виразилась у зволіканні відповідача щодо виконання свого обов'язку, розладу сну, дратівливості, невпевненості у собі, відсутності впевненості у можливості виконувати взяті на себе зобов'язання, порушення звичного ритму життя та зв'язків. Просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак скерував суду письмові заперечення на позов. Пояснив, що дійсно, 21.11.2013 року між [PERSON] та АТ «Брокбізнес Банк» укладено договір про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку міжнародної платіжної картки VISA ELECTRON, відповідно до умов якого йому відкрито картковий рахунок за [NUMBER]. Стверджує, що протягом дії тимчасової адміністрації виплати здійснювались через відділення АБ «Укргазбанк», про що на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розміщено оголошення. Зважаючи на те, що позивач має можливість отримати залишок грошових коштів відповідно до реєстру, поданого АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до АБ «Укргазбанк», а позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 грн. є безпідставними, тому просить відмовити в задоволенні позову. У судове засідання представник третьої особи не з'явився, однак скерував суду письмові пояснення по суті позову та просив розглянути справу у його відсутності. Пояснив, що дійсно, на підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 року №107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних», цього ж дня, 28.02.2014 року, рішенням виконавчої дирекції Фонду було розпочато процедуру здійснення в ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» тимчасової адміністрації з 03.03.2014 року по 02.06.2014 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань банку, Фонд надав ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» цільову позику для авансування виплат вкладникам, згідно із п.6 ч.2 ст. 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Стверджує, що починаючи з 23.04.2014 року ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» розпочав виплати коштів вкладникам через АБ «Укргазбанк», про що 18.04.2014 року на офіційному сайті Фонду була розміщена відповідна інформація. Зважаючи на те, що в позовній заяві позивач вказує на отримання ним коштів, відтак ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконав свої зобов'язання. Покликаються на те, що відпвідно до п.3 ч.5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нарахування інфляційних втрат, 3% річних, відсотків за користування чужими грошима, відшкодування моральної шкоди, не здійснюються. Крім того, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди вважають безпідставними та не підтверженими належними доказами, відтак просить відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов належить задоволити частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21.11.2013 року між [PERSON] та АТ «Брокбізнес Банк» укладено договір про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку міжнародної платіжної картки VISA ELECTRON [NUMBER], відповідно до умов якого йому відкрито картковий рахунок за [NUMBER]. (а.с. 3-6). Як стверджує позивач, 25.02.2014 року на відкритий АТ «Брокбізнес Банк» рахунок [NUMBER] було перераховано грошові кошти у розмірі 25221,12 грн., як одноразову допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності. 27.02.2014 року позивач подав заяву Львівському головному регіональному управлінню АТ «Брокбізнес Банк», в якій просив закрити рахунок [NUMBER], відкритий на його ім'я та виплатити готівкою залишок коштів на цьому рахунку. (а.с.7). Вдруге, наступного дня, 28.02.2014 року позивач повторно подав відповідачу заяву, в якій виклав аналогічні вимоги. (а.с.8). Постановою Національного банку України №107 від 28.02.2014 року публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних. В цей же день, 28.02.2014 року, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №9 розпочато процедуру виведення ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 03.03.2014 року по 02.06.2014 року. Про виведення ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 03.03.2014 року по 02.06.2014 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в мережі Інтернет було розміщено відповідну інформацію. Надалі, вже під час розгляду справи у суді, з 23.04.2014 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплату грошових вкладів, що підтверджується інформацією викладеною на офіційному сайті Фонду, витяги яких містяться в матеріалах справи та самими доводами позивача. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що позивач міг отримати залишок грошових коштів відповідно до реєстру, поданого АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до АБ «Укргазбанк», оскільки позивач звернувся до суду з позовом 18.03.2014 року, а рішення про виплату коштів вкладникам саме таким шляхом прийнято Фондом гарантування вкладів фізичних осіб фактично через один місяць - 18.04.2014 року. Натомість, суд приймає до уваги доводи позивача про те, що у зв'язку з тим, що з 23.04.2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через установу банку-агента ПАТ «Укргазбанк» було розпочато виплату коштів, що містились на рахунку у ПАТ «Брокбізнесбанк», та з часу пред'явлення вимоги відповідачу до початку виплати суми коштів минуло 55 днів, відтак, за правилами ст.536 ЦК України, відповідач зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими коштами та суму індексу інфляції, у зв'язку з знеціненням валюти України. Суд погоджується й приймає до уваги розрахунок позивача за яким, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у березні 2014 року по відношенню до лютого становив 102,2%. Таким чином, сума відшкодування у зв'язку з знеціненням національної валюти України становить - 21731,85 грн. х 1,022% = 478,10 грн. Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті сайті АТ «Брокбізнес Банк», процент на позитивний залишок на рахунку становить 12% річних у гривні. Відтак, сума відсотків за користування грошовими коштами станом на день розрахунку становить: 21731,85 грн./100% х 12%/365 х 55 = 392,96 грн. В той же час, не заслуговують на увагу суду доводи позивача в тому, що з відповідача належить стягнути також і 3% річних за порушення виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідно до п.3 ч.5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» нарахування фінансових (економічних) санкцій під час тимчасової адміністрації не здійснюється, відтак в частині стягнення 3% річних належить відмовити. Не підлягає й задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., з огляду на наступне. Так, відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вина, послідовність явищ. Даний перелік обставин визнаний загальними, так як його наявність необхідна у всіх випадках відшкодування шкоди. В обгрунтування своїх позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди позивачем надано копію виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого №6869 від 04.07.2013 року та довідки, виданої 15.03.2014 року Локачинською районною поліклінікою. Суд, дослідивши подані докази, встановив, що виписний епікриз, складений лікарем 04.07.2013 року ще до моменту виникнення спірних правовідносин, а довідка, видана 15.03.2014 року лікарем невропатологом із встановленим діагнозом міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, парамедіанна грижа міжхребцевого диска L5-S1 справа, хронічний дискогенний крижовий радикуліт, у зв'язку з чим було виконано операцію, не підтверджує наявності причинно - наслідкового зв'язку, для того, щоб однозначно визначити, що саме дії ПАТ «Брокбізнес Банк» спричинили йому моральну шкоду. Не заслуговують на увагу суду й доводи позивача про те, що внаслідок неправомірної відмови відповідача від виконання договірного зобов'язання був позбавлений можливості купувати недешеві лікарські засоби, у зв'язку з періодичними болями у проопераваній ділянці хребта, оскільки спірна сума коштів була нарахована з цільовим призначенням, як одноразова допомога по безробіттю для організації підприємницької діяльності. Крім того, за правилами ч.3 ст.88 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від оплати судових витрат, то з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог в сумі 19,49 грн.

Outcome: partial