Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про зобов'язання не перешкоджати приймати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON],[INFO], а також про визначення способів участі у вихованні та особистому спілкуванні шляхом надання побачень п'ять разів на тиждень з понеділка по п'ятницю з 15.00 год. до 18 год. за місцем навчання сина або за місцем його проживання, перебування; раз на місяць у вихідні (за згодою) забирати дитину до себе за місцем проживання; спільний відпочинок - половину канікул проводити з батьком; необмежене спілкування особисто з сином засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають фізичного спілкування між батьком та сином. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказував на те, що після розлучення з [PERSON] син залишився проживати з нею та її матір'ю [PERSON] Відповідачка усілякими способами перешкоджає спілкуванню з сином, не дає бачитися, забороняє дитині дзвонити йому по телефону, категорично проти спілкування на вихідних та канікулах, хоча син проситься до нього. При зустрічі з відповідачкою і дитиною на вулиці, [PERSON] з'ясовує стосунки, говорить дитині про його нібито недоліки , що негативно впливає на психічний стан сина. Неодноразово він намагався домовитися з відповідачкою про час спілкування з дитиною, однак постійно лише одна відмова, при цьому жодної причини не названо. Він розуміє свій батьківський обов'язок приймати участь у вихованні дитини, та як людина, яка має почуття, він має велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддавати своє тепло та батьківську любов. На даний час йому надається можливість приймати участь лише в матеріальному забезпеченні. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з сином спричинить шкоду - не існує. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідачка безпідставно перешкоджає йому у спілкуванні з сином, навіть під час телефонних дзвінків, вона контролює їх розмови та забороняє спілкуватися. Представник Суворовської райадміністрації ОМР в особі органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, звернувся з клопотанням про розгляд справи в його відсутності та направив до суду свій висновок. Зі згоди позивача справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. У ході судового розгляду встановлено, що після розлучення позивача з [PERSON] їх спільний син [PERSON], [INFO], проживає з відповідачкою (а.с.6,7). На теперішній час відповідачка перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином. Суворовська райадміністрація ОМР надала суду висновок, в якому орган опіки та піклування вважає доцільним визначити способи участі батька, [PERSON], у вихованні малолітнього сина [PERSON], шляхом визначення часу побачень три рази на тиждень та половину всіх канікул, за попередньою домовленістю з матір'ю дитини. Згідно до ст.153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з вимогами частин 1,2,3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні та систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як видно із змісту висновку органу опіки та піклування він був прийнятий з урахуванням того, що на засіданні ради [PERSON] заперечувала проти зустрічей з сина з батьком, вказувала на те, що дитина часто хворіє, а батько не допомагає, ліки не купує. В судове засідання відповідачка не з'явилася та не повідомила суду причин перешкоджання в спілкуванні батька з сином. Виходячи із вимог вказаних норм, приймаючи до уваги встановлені обставини, вік дитини, стосунки між сторонами, оцінюючи усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що встановлений органом опіки порядок участі позивача у вихованні доньки не повністю буде відповідати, як інтересам батька так і інтересам дитини. З урахуванням того, що в ході розгляду справи судом не встановлено будь-яких обставин, які б могли вплинути на висновок суду, відсутні обмеження для спілкування батька з дитиною, тому необхідно визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], та встановити побачення п'ять разів на тиждень з понеділка по п'ятницю тривалістю 2 години, оскільки дитина навчається в школі, раз на місяць у вихідні дні забирати сина за своїм місцем проживання, спільний відпочинок половину канікул, та необмежене особисте спілкування засобами телефонного, поштового, електронного зв'язку. Згідно з вимогами ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Враховуючи конфліктну ситуацію, яка виникла між сторонами по справі, суд вважає необхідним попередити відповідача по справі про наслідки невиконання нею даного рішення суду, передбачені ч.4 ст.159 СК України, згідно з якими в судовому порядку може бути вирішено питання щодо передачі дитини для проживання з батьком у разі ухилення відповідача від виконання рішення суду.

Outcome: partial