Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований Кремінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганської області 26.09.1998 року, про що складено актовий запис №120. Зазначив, що від спільного шлюбу мають двох синів [PERSON] , 1999 року народження та [PERSON] , 2009 року народження, які мешкають разом із матір`ю. Спільне життя на протязі останнього часу з [PERSON] не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в сім`ї відбувалися сварки, у зв`язку з чим він став мешкати окремо. Також вказав, що на цей час вони майже не спілкуються, разом не мешкають близько трьох місяців. Зазначив, що на примирення не згоден, переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Згідно з ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Як вбачається з ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи зокрема у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням судового засідання. Інших процесуальних дій не вчинялося. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути позовну заяву без його участі, позов задовольнити в повному обсязі та розірвати шлюб. Відповідач в судові засідання, призначені на 19.11.2020 року, 03.12.2020 року та 14.12.2020 року не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відзиву на позовну заяву не надала. У зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, яка була належним чином повідомлена про проведення судового засідання, та від якої не надходило заяви про розгляд справи за її відсутності, причини неявки нею не повідомлені, відзиву на позов не подано, а позивач заперечень проти вирішення справи у заочному порядку до суду не надав, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини п`ятої статті 259 Цивільного процесуального кодексу України занесена до протоколу судового засідання. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Кремінським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області 26 вересня 1998 року, актовий запис №120 (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.05.2009 року, копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 21 липня 2015 року Кремінським РС УДМС України в Луганській області, [PERSON] та [PERSON] мають синів [PERSON] та [PERSON] (а.с 6,7). Інші відомості відсутні. Згідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на вільне перебування у шлюбі, вважаючи за необхідне розірвати шлюб, з підстав, вказаних у позові, позивач звернулася до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, подружжя спільного господарства не веде, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу; шлюб є добровільним, а тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При цьому, задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, однак, позивач не має намір зберігати шлюб. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права позивача та відповідача, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплата позивачем судового збору по справі підтверджується квитанцією №52203275 від 20.10.2020 року (а.с.3). З огляду на зазначене суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved