Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області, [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування поданої заяви вказав, що [INFO] померла його матір, [PERSON] . Після смерті [PERSON] , залишилась спадщина на нерухоме майно, а саме: житловий будинок та земельні ділянки. Позивач зазначив, що ще до смерті матері у зв`язку з похилим віком батьків і незадовільним станом їх здоров`я був вимушений переїхати до них, та постійно проживав із своїми батьками. Після смерті матері і відповідно до заповіту від 24 вересня 2003 року, позивач прийняв спадщину. Інші спадкоємці, на ім`я яких, у тому числі було складено заповіт відмовились від прийняття спадщини. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,1700 га, кадастровий номер 3221855300:11:089:0828, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська сільська рада та земельну ділянку, площею 0,1200 га, кадастровий номер 3221884400:07:137:0189, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Литвинівська сільська рада. Позивач зазначив, що незважаючи на те, що він не звертався своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, він вважає, що відповідно до вимог законодавства України прийняв спадщину оскільки не заявляв про відмову від спадщини. 10.09.2020 року приватним нотаріусом Єременко Т.М. було повідомлено, що у зв`язку із відсутністю факту прийняття спадщини після померлих видати свідоцтво про право на спадщину не можливо та рекомендовано звернутися до суду. У зв`язку із чим, позивач звернувся до суду та просив встановити факт постійного спільного проживання позивача, [PERSON] з [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини, визнати за ним у порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] право власності на житловий будинок загальною площею 117,4 кв. м., житловою площею 66,9 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,1700 га, кадастровий номер 3221855300:11:089:0828, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська сільська рада; земельну ділянку, площею 0,1200 га, кадастровий номер 3221884400:07:137:0189, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Литвинівська сільська рада; земельну ділянку, площею 0,1200 га, кадастровий номер 3221882400:20:206:0152, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Демидівська сільська рада; земельну ділянку, площею 0,5000 га, кадастровий номер 3221888000:27:099:0203, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Сувидська сільська рада; земельну ділянку, площею 0,2164 га, кадастровий номер 3221885201:03:111:0104, розташовану за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник Лютізької сільської ради та відповідачі в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечують. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 24.09.2003 року [PERSON] , 1940 року народження, склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с. 10). Згідно листів приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Єременко Т.М. від 10.09.2020 року № 01-16/50, № 01-16/51 було повідомлено, що в зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , померлого [INFO] [PERSON] , які були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , видати свідоцтва про право на спадщину після померлих [PERSON] не можливо та рекомендовано звернутися до суду. Крім того, з листа приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Єременко Т.М. вбачається, що спадкові справи після померлої [INFO] [PERSON] , померлого [INFO] [PERSON] не заводились. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З довідки виданої Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області від 16.09.2020 року № 535, вбачається, що [PERSON] постійно проживав разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] та батьком [PERSON] , доглядав їх та вів спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки виданої Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області від 15.09.2020 року № 532, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 17.08.1977 року по день смерті [INFO] . На день смерті в указаному житловому будинку вона проживала з чоловіком [PERSON] , який був зареєстрований у даному будинку з 17.08.1977 року по 01.11.2019 року та сином [PERSON] , який зареєстрований з у вказаному ж будинку з 17.08.1977 року по даний час. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З урахуванням наданих суду письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що позивач, як спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, оскільки підтверджується доданими до справи документами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved