overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду в серпні 2018 р., за яким просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що відповідач, хоч і зареєстрований за адресою квартири, проте тривалий час в ній не проживає, що в свою чергу створює позивачу, як наймачу квартири, перешкоди у користуванні. Позивач вважає, що відповідач втратиу право на користування спірним жилим приміщенням, оскільки понад шість місяців не проживає в квартирі без поважних причин на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 05.09.2018р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Судом встановлено наступне. [PERSON] є наймачем трьохнатної квартири [ADDRESS], що підтверджується Ордером № 2570 виданим Виконкомом Районної Ради народних депутатів від 23.12.1982 року. (а.с. 6) За матеріалами справи, за вищевказаною адресою зареєстровані і проживають окрім [PERSON]: дружина наймача [PERSON] [INFO], дочка наймача [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], та правнук [PERSON], [INFO], та син [PERSON], який понад 20 років не проживає в спірній квартирі. Квартира не приватизована. Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, та перешкод у розпорядженні цим майном, тощо. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Отже, позов підлягає задоволенню. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що він 02 вересня 2006 року одружився з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їхнє спільне життя не склалося, одруження виявилося невдалим, сторони однією сім'єю не проживають, примирення між ними не можливе. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглянути у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 02 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 02 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають. За таких обставин суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що він 02 грудня 1989 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їхнє спільне життя не склалося, вони протягом майже 3 років проживають окремо. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив не надавати їм строк для примирення. Відповідач [PERSON] позов визнала, також просила не надавати їм строк для примирення. Вислухавши пояснення сторін, а також вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 02 грудня 1989 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 02 грудня 1989 року Любицькою сільською Радою народних депутатів Новомиколаївського району Запорізької області. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З пояснень сторін встановлено, що фактичні шлюбні відносини між ними припинилися, і позивач не бажає примиритися з відповідачем. Сторони однією сім'єю не проживають з 07 січня 2015 року. Позивач проживає з іншою жінкою. За таких обставин суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. В судовому засіданні позивач подав заяву про віднесення всіх судових витрат у справі на нього. У зв'язку з цим суд не стягує понесені позивачем витрати на оплату правової допомоги та судового збору з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що він 06 грудня 1986 року одружився з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їхнє спільне життя не склалося, одруження виявилося невдалим, сторони близько двох років однією сім'єю не проживають, примирення між ними не можливе. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованій суду заяві позивач просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує, просить не надавати термін на примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглядає справу у її відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 06 грудня 1986 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 24 березня 1987 року Василівським районним відділом запису актів громадянського стану Запорізької області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними припинилися близько двох років назад. Причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Враховуючи термін, протягом якого сторони не проживають однією сім'єю, суд вважає не доцільним надавати їм строк для примирення. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що він 16 лютого 2013 року одружився з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їхнє спільне життя не склалося, одруження виявилося невдалим, сторони однією сім'єю не проживають, примирення між ними не можливе. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглянути у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 16 лютого 2013 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим 26 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиколаївського районного управління юстиції у Запорізькій області. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають. За таких обставин суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що він 20 липня 2013 року одружився з відповідачкою. Від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їхнє спільне життя не склалося, одруження виявилося невдалим, сторони з лютого 2015 року однією сім'єю не проживають, примирення між ними не можливе. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглянути у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 20 липня 2013 року, від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними припинилися в лютому 2015 року. Причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Примирення між сторонами не можливе. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що він 27 грудня 2002 року одружився з відповідачкою. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою тому, що їх спільне життя не склалося, одруження виявилося невдалим, з 08 січня 2006 року вони однією сім'єю не проживають, примирення між ними не можливе. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 27 грудня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 27 грудня 2002 року Софіївською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, з 08 січня 2006 року сторони однією сім'єю не проживають. Враховуючи строк, протягом якого сторони не проживають однією сім'єю, суд вважає не доцільним надання сторонам строку для примирення. Причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що він 28 лютого 1997 року одружився з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їхнє спільне життя не склалося, одруження виявилося невдалим, під час спільного проживання між ними постійно виникали сварки. В червні 2016 року відповідачка покинула сім'ю і з того часу її місце проживання не відоме. Вона живе з іншим чоловіком, з яким веде спільний побут і повертатися не збирається. Також позивач, посилаючись на те, що відповідач однією сім'єю з дитиною не проживає, матеріальну допомогу на її утримання не надає, просить стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованій суду заяві позивач просить справу розглядати у його відсутність, позивач позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглядає справу у її відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 28 лютого 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 07 лютого 2017 року Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізької області. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають з червня 2016 року. Позивач не бажає примиритися з відповідачем. За таких обставин суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 29 червня 2004 року Терсянською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. Судом встановлено, що відповідач однією сім'єю з дитиною не проживає, матеріальну допомогу на її утримання не надає, дитина проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із батьків, які ухиляються від матеріального утримання своїх неповнолітніх дітей аліменти стягуються в судовому порядку. За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що він 28 травня 2011 року одружився з відповідачкою. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою тому, що їх спільне життя не склалося, одруження виявилося невдалим, вони однією сім'єю не проживають, примирення між ними не можливе. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 28 травня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 28 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони однією сім'єю не проживають. Причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що він навчається на першому курсі денної форми навчання факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Національного університету ДПС України, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Його батько [PERSON] разом із сім'єю не проживає, та маючи можливість надавати допомогу на його утримання, таку допомогу не надає. В позові [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на його утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення ним навчання. Позивач в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглядає справу у його відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи суд доходить до наступних висновків. [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, [NUMBER], виданим 05 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області. Як вбачається з довідки Національного Університету державної податкової служби України від 05 лютого 2015 року № 14/02-23 [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Національного університету ДПС України. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON] однією сім'єю з сином не проживає, матеріальної допомоги на його утримання не надає. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, до припинення навчання [PERSON], але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду в якому зазначив, що він з 1964 року по 01 вересня 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Після розірвання шлюбу, тобто з 01 вересня 2004 року і до моменту смерті [PERSON], яка померла 05 червня 2014 року проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Встановлення факту проживання з [PERSON] як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу позивачеві необхідно з метою оформлення спадщини. В судове засідання позивач не зявився, хоч про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, представник надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав і просив суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача - територіальної громади в особі виконавчого комітету Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, також в судове засідання не з`явився, хоч про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій проти заявлених вимог не заперечує, просив справу розглянути без участі представника. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, 05 червня 2014 року в селі Розтяжин Коростенського району Житомирської області померла [PERSON] (а.с.5). З 1964 року по 01 вересня 2004 року позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу, тобто з 01 вересня 2004 року і до моменту смерті [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. З представлених письмових доказів, а саме: довідки Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області за №761 від 05 червня 2014 року; довідки Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області за №1300 від 16 вересня 2014 року; довідки Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області за №571 від 22 серпня 2016 року (а.с.6, 7, 14) встановлено, що [PERSON] та [PERSON] до дня її смерті - 05 червня 2014 року, проживали разом як чоловік та дружина за однією адресою по вул. Червоних Партизан, 24 с. Розтяжин Коростенського району Житомирської області і вели спільне господарство. У відповідності до ст.256 ч.1 п.5 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Згідно зі ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Встановлення вказаного факту має для позивача юридичне значення, оскільки від цього залежить можливість оформлення спадкових прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати [PERSON] , 1986 року народження, такою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться в [ADDRESS] . Мотивує свій позов тим, що він є власником вказаного вище житлового будинку. В будинку прописана [PERSON] . Враховуючи, що відповідач не проживає у будинку без поважних причин більше два з половиною роки, позивач вважає, що вона втратила право на користування даним житловим будинком. Оскільки [PERSON] добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася судовою повісткою про час та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.08.2017 року №95713019, власником житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , вказується [PERSON] . Відповідно до інформації вказаного вище Витягу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято 29.08.2017 року. Згідно з рішенням Горохівського районного суду від 22.01.2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Також зі змісту даного рішення вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було укладено 26 вересня 2003 року. Отже, на час набуття права власності на вказаний вище житловий будинок сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно з ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З матеріалів цивільної справи вбачається, що державна реєстрація житлового будинку була здійснена у 2017 році, за час шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи, що будинок було набуто за час шлюбу сторін по справі, суд вважає, що житловий будинок в [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Отже, відповідач [PERSON] є співвласником будинку, відтак не може бути позбавлена права користуватися належним їй майном. Враховуючи вищенаведене, правових підстав для задоволення даного позову немає, а тому суд в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовляє.

Outcome: dismissed