Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , уточненим 20.05.2019 року, вказавши, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем з 2013 року. Натомість відповідачка матеріального утримання [PERSON] не надає, у зв?язку з чим просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01.01.2013 року до повноліття дитини. Ухвалою суду від 28.05.2019 року провадження у справі було відкрите та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 05.08.2019 року відповідач [PERSON] звернулась із заявою про розглядж справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.09.2019 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.09.2019 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до набрання законної сили рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2019 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по сплаті аліментів. Ухвалою суду від 20.02.2020 року поновлено провадження у справі. Відповідачем відзив на позовну заяву у визначений судом строк та станом на день розгляду справи судом не направлявся. Сторонами інші клопотання та заяви до суду не подавались, а судом не вирішувались. При дослідженні письмових доказів, наданих позивачем, встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження. За рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] та [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки всіх доходів щомісячно. Але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з 18.01.2011 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно з довідкою голови ЖСК-311 «Комунаровець-21» від 03.08.2018 року [PERSON] проживає разом із родиною за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З довідок в.о. директора Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 97 Запорізької міської ради від 02.08.2018 року та від 15.08.2018 року вбачається, що [PERSON] є учнем вказаного навчального закладу, мати [PERSON] не приймає участі в класних зборах та за період навчання дитини в школу не приходила. В виховуванні [PERSON] приймає участь батько. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та від заборгованості по сплаті аліментів задоволений частково. Звільнено [PERSON] від сплати аліментів на користь ( [PERSON] ) [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2011року; звільнено [PERSON] від сплати заборгованості за виконавчим листом виданим на виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2011 року про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.01.2011р. і до досягнення ним повноліття. В іншій частині позову відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного суду від 23.12.2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року у цій справі в частині задоволення позовних вимог про звільнення [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2011 року, та звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про звільнення [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2011року, та про звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2011 року, про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.01.2011 року і до досягнення ним повноліття. В іншій частині рішення суду залишено без змін. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Статтею 181 ч. 3 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. На підтвердження факту проживання [PERSON] разом із позивачем з 2013 року позивач посилався на довідку ЖСК-311 «Комунаровець-21» та акт від 06.08.2008 року про проживання [PERSON] . Оцінюючи довідку та акт, суд дійшов висновку, що цими документами не підтверджено факту постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] . Так, з довідки від 03.08.2018 року вбачається, що [PERSON] проживає разом із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Натомість в акті від 06.08.2018 року вказано, що за адресою: [ADDRESS] з 2013 року постійно проживає [PERSON] разом із бабусею та дідусем. При цьому в акті не вказано, що [PERSON] також проживає за цією адресою. Суд також звертає увагу на те, що складання подібних актів перебуває поза межами компетенції житлово-будівельних кооперативів. Якими саме відомостями при видачі довідки та складенні акту керувались члени комісії невідомо. При цьому без зазначення будь-яких підстав вказано, що [PERSON] не лише постійно проживає у вказаній квартирі, а ще і визначено строк його постійного проживання - з 2013 року. Отже суд критично оцінює надані позивачем довідку та акт та вважає, що цими документами факт постійного проживання [PERSON] за певною адресою не підтверджений, як і не підтверджено те, що [PERSON] проживав разом із батьком. Довідки працівників навчального закладу вказують лише на те, що [PERSON] станом на 2018 рік навчався в навчальному закладі, а класний керівник з питаннями звертався до батька. Отже оцінивши в сукупності письмові докази в межах доводів позивача, суд вважає недоведеним факт проживання [PERSON] разом із [PERSON] як у зазначений період часу - з 2013 року, так і на час звернення до суду з позовом. Оскільки позивачем не доведено факт того, що [PERSON] постійно проживає разом із ним та перебуває на його утриманні, тож суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed