Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивував тим, що [INFO] померла його бабця [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яку померла прийняла шляхом фактичного вступу в спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Спадщина складається із будинку по [ADDRESS] та права на земельну частку (пай) розміром 3,61 га. Про фактичні обставини справи позивач дізнався у 2017 році, коли до нього звернулися представники місцевого агропідприємства з пропозицією оформити спадкові права на земельну частку (пай) та укласти договір оренди відповідних земельних ділянок. Після того, як позивач дізнався, що є спадкоємцем після смерті [PERSON] , почав вживати заходів щодо збору документів для поновлення строку для прийняття спадщини та дізнався, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 10.07.2018 спадщину [PERSON] визнано відумерлою, оскільки під час розгляду справи його родинні зв`язки із померлою не було доведено. Отримавши документальне підтвердження із Державного архіву Сумської області про його родинного зв`язку із померлою бабою [PERSON] , із приводу оформлення спадщини звернувся до нотаріуса, який його повідомив про пропуск ним строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущено із поважних причин, зокрема, він досить тривалий час перебував за межами України, працював в країнах Європейського Союзу та вважав, що після смерті його баби спадщину прийняв її чоловік, про те, що чоловік померлої помер він не знав, а також були відсутні документи, що підтверджують родинні стосунки із померлою, у зв`язку із визнанням спадщини відумерлою вимушений був оскаржувати рішення суду, позивач просить визначити йому додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його бабці [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Зарічне Тростянецького району Сумської області. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує (а.с.46). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника, просив прийняти рішення на розсуд суду. При цьому у заяві представник зазначив, що 26.04.2018 Тростянецька міська рада у місцевому друкованому виданні «Круглий Двір» опублікувала оголошення про те, що розпочинає процедуру визнання відумерлою спадщину домоволодіння по [ADDRESS] . Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 10.07.2018 жодних документів, які б свідчили, що [PERSON] або [PERSON] мали намір або звертались із заявою протягом часу відкриття спадщини або відомостей щодо складання заповіту не було, тому вказані спадкоємці не прийняли спадщину в належні терміни. Також висновку дійшов і Тростянецький районний суд - на підставі досліджених доказів установлено, що спадкоємці, яких, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, можна вважати такими, що прийняли спадщину, після смерті [PERSON] , відсутні. Крім того, відомості про можливих спадкоємців [PERSON] , які прийняли спадщину, але яких можна віднести до відповідних черг спадкоємців за законом, згідно зі ст.ст.1261-1266 ЦК України, судом також не установлено (а.с.45). Ураховуючи заяви сторін, суд визнав за можливе розглянути справу в їх відсутність, на підставі наявних доказів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Матеріалами справи установлено, що [INFO] с.Зарічне Тростянецького району Сумської області померла [PERSON] (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку померла прийняла шляхом фактичного вступу в спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] с.Зарічне Тростянецького району Сумської області, оскільки проживала із ним за однією адресою. Заповіту за життя [PERSON] не складав (а.с.12,25). Спадщина складалася із будинку по [ADDRESS] та права на земельну частку (пай) розміром 3,61 га (а.с.19). За життя [PERSON] проживала одна за адресою: [ADDRESS] та заповіту не складала (а.с.26). Позивач доводиться померлій [PERSON] онуком (а.с.14,28). Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У зв`язку із тим, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не подав, 26.04.2018 Тростянецька міська рада у місцевому друкованому виданні «Круглий Двір» опублікувала оголошення про те, що розпочинає процедуру визнання відумерлою спадщину домоволодіння по [ADDRESS] . Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 10.07.2018 вищеуказана спадщина була визнана відумерлою. На підставі досліджених доказів судом було установлено, що спадкоємці, яких, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, можна вважати такими, що прийняли спадщину, після смерті [PERSON] , відсутні. Відомості про можливих спадкоємців [PERSON] , які прийняли спадщину, але яких можна віднести до відповідних черг спадкоємців за законом, згідно зі ст.ст.1261-1266 ЦК України, судом також не установлено (а.с.36-37). Обгрунтовуючи заявлений позов позивач посилався на те, що про фактичні обставини справи він дізнався у 2017 році, коли до нього звернулися представники місцевого агропідприємства з пропозицією оформити спадкові права на земельну частку (пай) та укласти договір оренди відповідних земельних ділянок. Після того, як позивач дізнався, що є спадкоємцем після смерті [PERSON] , то почав вживати заходів щодо збору документів для поновлення строку для прийняття спадщини та дізнався, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 10.07.2018 спадщину [PERSON] визнано відумерлою, оскільки під час розгляду справи його родинні зв`язки із померлою не було доведено. Про те, що позивач вживав заходів щодо збору документів для поновлення строку для прийняття спадщини свідчать його звернення, клопотання та отримані на них відповіді (а.с.20-24,27,29-31). Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються. Позивач указував на поважність причин пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, зокрема те, що він досить тривалий час перебував за межами України, працював в країнах Європейського Союзу, але документального підтвердження цього відсутнє, оскільки за відомостями Прикордонної служби України інформація щодо про перетин кордону відсутня та зберігається протягом п`яти років (а.с.30). Посилання позивача на те, що йому не було відомо про смерть діда, а згодом і про смерть баби, суд не сприймає як доказ поважності причини пропуску строку, оскільки допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що із позивачем він має дружні стосунки, знає, що останній протягом 10 років перебуває за кордоном, зокрема на заробітках у Польщі, але приїздить додому на Новий рік та до батьків й доньки. Про те, що позивачу не було відомо про смерть його баби та її чоловіка свідок ніяких пояснень не надав. Вирішуючи питання про визначення [PERSON] додаткового строку, суд виходить із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач не надав суду доказів про поважні причини у зв`язку із чим він пропустив строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. До того ж з часу відкриття спадщини минуло 13 років. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як наявність роботи та перебування за кордоном, що не підтвердилося доказами, необізнаність позивача про наявність спадкового майна та про смерть спадкодавців. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем без поважних причин. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed