Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати незаконним та скасувати рішення Вирівської сільської ради №376 від 17 вересня 2008 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] » та №63 від 16 грудня 2015 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачу земельної ділянки у власність [PERSON] », крім цього, позивач просить визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №080509 від 1 грудня 2009 року, виданий на ім`я [PERSON] , на земельну ділянку площею 0,2496 га з кадастровим номером 5625480900:02:003:0008, яка розташована за адресою : [ADDRESS] та державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером : 5625480900:02:003:0033, шляхом скасування запису в Поземельній книзі Державного земельного кадастру. Позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат. В подальшому позивач зменшив позовні вимоги : просить визнати незаконним та скасувати рішення Вирівської сільської ради №376 від 17 вересня 2008 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] », визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №080509 від 1 грудня 2009 року, виданий на ім`я [PERSON] , на земельну ділянку площею 0,2496 га з кадастровим номером 5625480900:02:003:0008, яка розташована за адресою : [ADDRESS] , вирішивши питання розподілу судових витрат. Позовні вимоги позивача обґрунтовуються тим, що рішенням виконкому Сарненської районної ради народних депутатів №228 від 13 грудня 1989 року «Про надання дозволу на будівництво індивідуального жилого будинку», [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку на старому місці, по [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення позивачеві було виділено земельну ділянку розміром 0,12 га., стосовно якої виготовлено проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника, на підставі якого було збудовано житловий будинок та інші господарські споруди. З вказаного часу позивач постійно користується цією земельною ділянкою. В подальшому, в зв`язку із змінами в законодавстві, які передбачали обов`язкову державну реєстрацію права власності на землю, рішенням Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області №63 від 16 грудня 2015 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачі земельної ділянки [PERSON] . У виготовленій технічній документації на вказану земельну ділянку вказано конфігурацію та розміри земельної ділянки (ширина 30 м., довжина 40 м.), відповідно до схеми земельної ділянки, виділеної позивачеві у 1989 році. Відповідно до змісту позовної заяви - у 2017 році позивач мав намір встановити огорожу по межі земельної ділянки, відповідно до її конфігурації, яка зазначена в проекті на будівництво, однак, суміжний землекористувач [PERSON] повідомила, що належна позивачу земельна ділянка зменшена по ширині на 4 метри. Після цього, [PERSON] були отримані матеріали технічної документації, із яких вбачається, що розмір виділеної йому земельної ділянки залишився попереднім, однак, конфігурацію було змінено за рахунок збільшення земельної ділянки у довжину та зменшення її у ширину, за рахунок чого збільшилась земельна ділянка відповідача. Позивач вважає, що таким чином порушені його права як власника земельної ділянки, оскільки жодних документів щодо прийомки-передачі межових знаків він не підписував, про варіанти розподілу земельної ділянки позивача із суміжним землекористувачем йому не було відомо. На даний час [PERSON] стало відомо, що [PERSON] ще у 2008 році виготовила проект землеустрою на земельну ділянку, яка передана їй у власність на підставі рішення Вирівської сільської ради №376 від 17 вересня 2008 року. Позивач вважає, що вказане рішення органу місцевого самоврядування є незаконним, так як при оформленні права власності на земельну ділянку здійснюється комплекс робіт для визначення меж земельних ділянок, які включають, в тому числі, погодження меж земельних ділянок із суміжними власниками та землекористувачами. Погодження меж земельних ділянок із позивачем не здійснювалось, через що Вирівська сільська рада діяла всупереч вимогам чинного законодавства. Відповідачем подано відзив на позов, в якому [PERSON] заявлені до неї [PERSON] позовні вимоги не визнала повністю. В обґрунтування заперечень відповідачем вказано, що надані позивачем докази дійсно доводять факт надання йому дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці площею 0,12 га., конфігурація якої визначена проектом забудови. В акті виносу в натурі земельної ділянки вказано, що її межі закріплені на місцевості знаками, які здані забудовнику на зберігання, однак, вказаний документ не містить відомостей щодо суміжних землекористувачів. [PERSON] вказує, що вона належним чином оформила свої права відносно земельної ділянки, яка перебувала у її користуванні ще до 1989 року. Позивач наполягає, що при виготовленні нею технічної документації були дотримані усі вимоги чинного законодавства, в тому числі, в частині погодження меж із суміжними землекористувачами, що доводиться актом приймання-передачі межових знаків на зберігання, який містить підпис [PERSON] . Крім цього, відповідач зазначає, що позивач звернувся із позовом поза межами встановленої законодавством позовної давності. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] подані вимоги підтримали повністю, надали пояснення відповідно до змісту позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] в суді вимоги позивача не визнав, надав пояснення відповідно до відзиву. Представник відповідача, Вирівської сільської ради - Бодашко Н., у судовому засіданні вимоги [PERSON] не визнала повністю, пояснила, що при вирішенні питання надання дозволу на виготовлення технічної документації на приватизацію земельної ділянки, сільською радою встановлювались межі суміжних земельних ділянок згідно із записами земельно-кадастрових книг, за фактичним користуванням В подальшому представник відповідача у засідання не з`явився, повідомлений про час проведення судового засідання відповідно до закону. Предствником відповідача подано письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Сторонами були заявлені клопотання про долучення додаткових письмових доказів. Крім цього, позивачем було заявлено клопотання про допит свідка, а також про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо достовірності підпису, проставленого від імені [PERSON] у акті (протоколі) обстеження та погодження в натурі меж земельної ділянки, для проведення якої позивачем було заявлено клопотання про витребування доказів. Вказані клопотання сторін судом задоволені. Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу оскарження рішення органу місцевого самоврядування щодо питань у сфері земельних відносин - набуття права на земельну ділянку. Вказані правовідносини регулюються нормами ЗК України. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позивач вказує, що оскаржуваним рішенням порушуються його права землекористувача щодо земельної ділянки, якою він користується з 1989 року. Із копії рішення №14 від 05 квітня 1989 року Вирівської сільської ради, судом встановлено, що вказаною радою було розглянуто заяву [PERSON] про надання дозвілу на будівництво індивідуального житлового будинку на старому місці та вирішено звернутись до виконкому Сарненської районної ради з метою надання такого дозволу. Рішенням виконкому Сарненської районної ради народних депутатів №228 від 13 грудня 1989 року було надано дозвіл [PERSON] на будівництво індивідуального житлового будинку на старому місці у с.Олексіївка на земельній ділянці площею 0,12 га., відповідно до проекту забудови земельної ділянки індивідуального забудовника, копія якого надана суду позивачем. Згідно із вказаним проектом забудови - земельна ділянка, на якій здійснювалось будівництво, дійсно мала розміри 30 м. х 40м., що додатково доводиться копією акту виносу в натуру земельної ділянки індивідуального забудовника, відповідно до якого площа виділеної [PERSON] земельної ділянки, розташованої у с.Олексіївка Сарненського району Рівненської області, становить 1200 кв.м. Згідно із технічною документацією, виданою на будинокволодіння, розташоване по [ADDRESS] , станом на 19 червня 2015 року - за вказаною адресою розташований житловий будинок та господарські приміщення. Рішенням Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 07 серпня 2015 року №1406 [PERSON] було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі площею 0,2959 га., з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,1200 га., для ведення особистого селянського господарства - 0,1759 га., яка розташована в [ADDRESS] . Таким чином, позивачем доведено, що він користується земельною ділянкою, розташованою у с.Олексіївка Сарненського району Рівненської області, площею 0,1200 га. з 1989 року. Однак, вказані вище докази, не містять інформації щодо конфігурації та розташування земельної ділянки відносно інших землекористувачів (оскільки в обґрунтування позову позивач вказує, що при наданні дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації на земель ну ділянку, було зміено межі вказаних суміжних ділянок). Згідно з актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 25 серпня 2015 року - вказаного числа [PERSON] передано межові знаки встановленого зразка у кількості 9 штук, якими закріплені межі земельної ділянки останнього, площею 0,1200 га., розташованої по [ADDRESS] на території Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області. При чому, відповідно до вказаного документу - як [PERSON] , так і суміжними землекористувачами претензій щодо меж земельних ділянок не заявлено. В подальшому рішенням Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області №63 від 16 грудня 2015 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та вирішено передати безоплатно земельну ділянку площею 0,1200 га. (кадастровий номер 5625480900:02:003:0033) у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою : [ADDRESS] . Згідно із Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого станом на 03 грудня 2015 року - цього числа [PERSON] зареєстрував право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1200 га., розташовану по [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 5625480900:02:003:0033). Статтею 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, в тому числі, розпорядження землями територіальних громад. Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України - сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Таким чином, позивач реалізував свої права на отримання земельної ділянки у власність за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що при здійсненні передачі земельної ділянки у власність [PERSON] були порушені його права, так як він не погоджував межі суміжної земельної ділянки у тому вигляді, які визначені у правовстановлюючих документах, що є порушенням нормативних документів, які визначають порядок виділення земельних ділянок в натурі на місцевості, через що позивач вважає відповідне рішення сільської ради незаконним, а тому просить скасувати рішення Вирівської сільської ради від 17 вересня 2008 року №376 та виданий на підставі вказаного рішення Державний акт, що посвідчує право власності відповідача на земельну ділянку. Позивач посилається на ті обставини, що акт прийому-передачі межових знаків він не підписував, через що вважає, що вказаний документ було підроблено відповідачем, про що він подав 23 жовтня 2017 року повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області, копія якого та витяг із ЄРДР стосовно реєстрації вказаного повідомлення, надані суду позивачем. Дійсно, рішенням Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 17 вересня 2008 року №376, [PERSON] було передано земельну ділянку загальною площею 0,4775 га. безоплатно у власність : для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,2279 га. та для ведення особистого селянського господарства площею 0, 2496 га., що розташована в [ADDRESS] на території Вирівської сільської ради. На підставі вказаного вище рішення Вирівської сільської ради [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №080509 від 1 грудня 2009 року. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України - громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Цією ж нормою передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України). Відповідно до п.а) ч.3 ст.116 ЗК України - безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. В даному випадку відповідач - Вирівська сільська рада, діяла в межах повноважень, визначених законодавством. Копія довідки №2148 від 12 червня 2009 року, видана Вирівською сільською радою Сарненського району Рівненської області, доводить, що згідно земельно-облікових даних земельна ділянка загальною площею 0,4775 га. безоплатно у власність : для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,2279 га. та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2496 га., що розташована в [ADDRESS] на території Вирівської сільської ради, яка передається у власність [PERSON] , дійсно знаходилась в її користуванні. 02 лютого 2009 року [PERSON] було передано на зберігання 9 межових знаків (дерев`яні стовпи існуючої огорожі), якими закріплені перенесені в натуру на місцевість межі земельної ділянки, виділеної їй у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS] , про що цього числа складено відповідний акт. Крім цього, того ж числа складено протокол обстеження і погодження меж земельної ділянки, яка надається у власність [PERSON] в [ADDRESS] на території Вирівської сільської ради, відповідно до якого комісією в присутності сторін по справі встановлено та погоджено на місцевості межі земельної ділянки, яка передається у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. При чому вказано, що спорів, претензій, зауважень від суміжних землекористувачів і землевласників не виявлено. Межі земельної ділянки в натурі закріплені межовими знаками (дерев`яні стовпи існуючої огорожі). В даному випадку встановлення меж земельної ділянки було здійснено з урахуванням вимог Закону України «Про землеустрій» та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яке здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місце розташування поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місце розташування поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. У пункті 3.12. Інструкції передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Крім цього, надані представником відповідача копії акта від 21 червня 1995 року та довідки від 19 червня 1995 року, виданих Вирівською сільською радою, доводять, що вказаною сільською раою дійсно встановлювались межі земельної ділянки, належної матері [PERSON] - [PERSON] по фактичному користуванню. При чому одночасно встановлено, що [PERSON] займає земельну ділянку площею, яка є більшою, від переданої йому у користування. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вказаний вище протокол обстеження і погодження меж земельної ділянки він не підписував. Допитана судом в якості свідка дружина позивача - [PERSON] в судовому засіданні категорично заперечила можливість підписання нею вказаного документа від імені чоловіка, пояснивши, що між нею та сусідкою [PERSON] існують неприязні відносини. Висновок експерта проведеної за клопотанням позивача судової почеркознавчої експертизи №1.1-469/20 від 18 листопада 2020 року, не підтвердив вказаних позивачем обставин. Так, відповідно до вказаного доказу - встановити чи не виконаний підпис від імені [PERSON] у графі «Суміжні землевласники (землекористувачі) : Громадянин» у протоколі обстеження і погодження меж земельної ділянки, яка надається у власність гр. [PERSON] в [ADDRESS] на території Вирівської сільської ради від 02 лютого 2009 року [PERSON] , [PERSON] чи іншою особою не виявилось можливим. Відповідно до ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем не надано достатніх належних та допустимих доказів, які б доводили обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог - суд вважає позов [PERSON] безпідставним. На підставі наведеного, ст.ст.16, 328 ЦК України, ст.ст.12 , 116, 122 ЗК України,

Outcome: dismissed