Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 20 серпня 2012 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй право на земельну частку (пай) розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах, по колишньому КСП імені Кірова. Він (позивач) прийняв спадщину після смерті [PERSON], але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у звязку із тим, що у сертифікаті є виправлення та дописки. [PERSON] просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293891 належало [PERSON] та було успадковане після його смерті [PERSON], яка померла 20 серпня 2012 року, в порядку спадкування після смерті останньої. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі та участі позивача. Представник відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу у звичайному порядку в відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами, оскільки позбавлений можливості зясувати думку позивача чи її представника щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) площею 5,62 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Кірова, на його імя було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293891, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 371 від 3 листопада 1997 року, що підтверджується копією сертифікату (а.с. 7) та повідомленням відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 9 червня 2015 року (а.с. 10). 12 червня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 17 лютого 2017 року (а.с. 30-31). Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується відомостями, зазначеними у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 207/02-31 від 24 лютого 2016 року (а.с. 11). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належне йому на підставі сертифіката серії ЧН № 0293891 право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 20 серпня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3). З копії спадкової справи № 31/2013 до майна померлої [PERSON] (а.с. 21-29) вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], який отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON], в звязку із тим, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293891 є виправлення та дописки, які застережені підписом посадової особи, яка не повязана з видачею вищезазначеного сертифікату, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 207/02-31 від 24 лютого 2016 року (а.с. 11). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин суд вважає, що є законні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало померлій [PERSON]

Outcome: approved