Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою, де заінтересована особа приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В заяві зазначила, що 18 червня 2015 року помер її батько [PERSON] Іржійович, [INFO], який проживав у [INFO], і після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину житлового будинку, що розташований в смт. Солотвино по вулиці І.Франка, 18, яку він заповів їй. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини зясувалося, що у правовстановлюючих документах на спадкове нерухоме майно імя та по батькові спадкодавця не збігаються з анкетними даними, зазначеними у паспорті. Зокрема, у реєстраційному посвідченні, виданому Хустським міжміським бюро технічної інвентаризації 2 березня 1967 року за реєстром №585 реєстрової книги №3 та договорі купівлі-продажу житлового будинку від 27 лютого 1969 року, посвідченого нотаріусом Тячівської нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого за реєстром №572, імя та по батькові власника зазначено як [PERSON] замість [PERSON] Іржійович. Вказана розбіжність допущена через те, що в смт. Солотвино проживає багато національностей, кожна з них має свій переклад імен. Разом з цим внести зміни в дані документи чи отримати нові правовстановлюючі документи на даний час є неможливим, що перешкоджає їй в оформленні спадщини. А тому просить встановити факт належності її батькові [PERSON] Іржійовичу, який помер 18 червня 2015 року, реєстраційного посвідчення, виданого Хустським міжміським бюро технічної інвентаризації 2 березня 1967 року за реєстром №585 реєстрової книги №3 та договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 лютого 1969 року, посвідченого нотаріусом Тячівської нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого за реєстром №572, які були видані на імя [PERSON]. В судовому засіданні представник заявниці заявлені вимоги підтримав повністю посилаючись на викладені в письмовій заяві обставини і просить заяву задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, так як згідно до поданої письмової заяви просила розглянути справу у її відсутності, проти вимог заявниці не заперечила, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] Іржійович, [INFO], уродженець [INFO], при житті був співвласником житлового будинку, що розташований у смт. Солотвино по вул.. І.Франка, 18, Тячівського району, у якому проживав та був зареєстрований як за місцем проживання, та який при житті заповів заявниці [PERSON]( а.с. 5-14, 21, 22). Разом з цим у правовстановлюючих документах на спадкове нерухоме майно допущена розбіжність щодо даних про імя та по батькові власника. Зокрема, у реєстраційному посвідченні, виданому Хустським міжміським бюро технічної інвентаризації 2 березня 1967 року за реєстром №585 реєстрової книги №3 та договорі купівлі-продажу житлового будинку від 27 лютого 1969 року, посвідченого нотаріусом Тячівської нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого за реєстром №572, імя та по батькові власника зазначено як [PERSON]. 18 червня 2015 року [PERSON] помер, що стверджується даними його свідоцтва про смерть і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно( а.с.15). Довідкою виконкому Солотвинської селищної ради від 25.03.2016 року за №770 підтверджено тотожність даних спадкодавця та факт його проживання у придбаному згідно вказаного договору будинку(а.с.24). Враховуючи наведене та ту обставину, що всі дані, крім наведених розбіжностей співпадають і встановлення даного факту має для заявниці відповідно до спадкового законодавства юридичне значення та законом не визначено іншого порядку встановлення цих даних, суд вважає, що вимоги заявниці слід задовольнити.

Outcome: approved