Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Новосілківської сільської ради Здолбунівського району про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Міщанській,19 в с.Новосілки Здолбунівського району Рівненської області. На обґрунтування позову вказав, що у вказаний житловий будинок він вселився разом з сімєю у 2002 року з дозволу [PERSON], який на даний час є покійним, та проживає в ньому до даного часу. На протязі 16 років проживання позивач здійснює поточні та капітальні ремонти будинку, безперервно та відкрито володіє і користується ним. Позивач неодноразово зверталась в усній формі до Новосілківської сільської ради Здолбунівського району з клопотанням про те, щоб визнали за ним право власності на вказане нерухоме майно, однак сільська рада відмовила та рекомендувала звернутись до суду. Вважаючи, що добросовісно заволодів вказаним будинком, володіє ним відкрито і безперервно з 2002 року, посилаючись на\~ст.344 ЦК України\~позивач просить визнати за ним право власності на нього за набувальною давністю. Позивач в судовому засідання позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вулиця Міщанська,19 село Новосілки, Здолбунівського району, Рівненської області. Цей факт підтверджується матеріалами справи, копією паспорта, копією договорів на житлово-комунальні послуги, які з 2006 року укладені на імя позивача. Відповідно до положень\~ст.344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. У відповідності до роз'яснень постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»: п. 9. Відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном І продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність ), якщо інше не встановлено\~ЦК. З Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Ураховуючи положення пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила\~статті 344 ЦК\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~Цивільний кодекс України\~набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення\~ст. 344 ЦК України\~поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2011 року. При цьому суди мають виходиш з того, що коди строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у звязку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Outcome: approved