Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору кредиту № 839/3/27/38/7-156 від 23.04.2007 року у зв'язку з припиненням зобов'язань по кредитному договору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 квітня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений договір кредиту № 839/3/27/38/7-156 (Кредитний договір) згідно якого [PERSON] наданий кредит на умовах, визначених Кредитним договором, а саме 99000 доларів США строком до 10 квітня 2022 року для фінансування будівництва придбання (інвестування) житла - квартири [ADDRESS]. В забезпечення виконання умов Кредитного договору між АКБСР «Укрсоцбанк», як іпотекодержателем, та [PERSON], як іпотекодавцем, укладений іпотечний договір № 839/4/27/38/7-285 від 23 квітня 2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.В. за реєстр. № 663 предметом якого є майнові права на незакінчену будівництвом квартиру [ADDRESS]. Після закінчення будівництва [PERSON] отримав право власності на вказану квартиру. Постановою Господарського суду Харківської області від 10.03.2010 року по справі № Б-39/162-09 фізичну особу-підприємця [PERSON] визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Припинено стягнення з банкрута за всіма виконавчими документами, за винятком виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів, а також за вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян. Встановлено строк у 60 днів для пред'явлення вимог кредиторів до банкрута. Скасовано арешти, що накладені на майно боржника і інші обмеження щодо розпорядження майном боржника у тому числі податкові застави. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Фоміна Г.В., якого зобов'язано до 10.03.2011 року виконати ліквідаційну процедуру банкрута відповідно до ст.ст. 25-30, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». АКБСР «Укрсоцбанк» в процедурі банкрутства в березні 2010 року заявив свої кредиторські вимоги до [PERSON], які ґрунтувались на Кредитному договорі, а саме визначив заборгованість [PERSON] перед банком станом на 10 березня 2010 року в повній сумі заборгованості за кредитом, відсотками та існуючими на той момент штрафними санкціями (як поточну так і прострочену). Дані кредиторські вимоги були визнані судом, а АКБСР «Укрсоцбанк» приймав участь у процедурі банкрутства в якості кредитора. В процедурі банкрутства ліквідатором виявлено та включено до складу ліквідаційної маси наступне майно [PERSON]: двокімнатна квартира загальною площею 82,2 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS], укладено угоду на організацію та проведення аукціону між товарною біржею «Біржа з реалізації майна у процедурах банкрутства» та ліквідатором з продажу квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до протоколу проведення аукціону №1 від 30 квітня 2010 року вищевказане майно придбане за ціною 230 000,00 грн. Ухвалою Господарського суду Харківської області по справі № Б-39/162-09 від 02 липня 2010 року затверджено вимоги кредиторів та встановлено наступний порядок використання грошових коштів, отриманих від реалізації майна банкрута ФОП [PERSON], а саме двокімнатної квартири загальною площею 82,2 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] наступним чином: оплата послуг суб'єкта оціночної діяльності, оплата послуг брокера товарної біржі «Біржа з реалізації майна у процедурах банкрутства», оплата винагороди арбітражному керуючому, часткове погашення вимог АКБСР «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії (код 09351014) у розмірі 186 600,00 грн. 14.06.2011 року ліквідатор боржника звернувся до господарського суду Харківської області з клопотанням про затвердження звіту ліквідатора ФОП [PERSON], за результатами розгляду якого прийнято ухвалу від про затвердження звіту ліквідатора, закінчення ліквідаційної процедури фізичної особи [PERSON] Таким чином ФОП [PERSON] ліквідовано, а належне йому майно в процедурі банкрутства продане. Фізично [PERSON] та ФОП [PERSON] співпадають в одній особі. Договором кредиту № 839/3/27/38/7-156 від 23.04.2007 р. встановлені такі істотні умови: ціна договору - сума кредиту (п. 1.1. Кредитного договору), строк - до 10.04.2022 р. (п. 1.1.1. п. 1 Кредитного договору) та предмет - надання коштів для придбання нерухомого майна - квартири (п. 1.2. Кредитного договору). Зважаючи, що майно, на придбання якого надавались кредитні кошти, а саме квартиру, було продано, то на даний час виконати умови кредитного договору неможливо, оскільки відсутній предмет договору. Кошти з такого продажу спрямовані на дострокове погашення заборгованості Позивача перед Відповідачем, а Відповідача було визнано в якості кредитора за зобов'язаннями Позивача за Договором кредиту № 839/3/27/38/7-156 від 23.04.2007 р. і таким чином Відповідач фактично звернувся з вимогою про дострокове повернення кредиту і існуючої на час звернення заборгованості, яка була погашена за рахунок коштів, отриманих з продажу квартири [ADDRESS]. Таким чином у зв'язку з відсутністю істотної умови Кредитного договору (предмету договору) та достроковим погашенням заборгованості по Кредитному договору договір кредиту № 839/3/27/38/7-156 від 23.04.2007 р. є припиненим. В зв'язку із чим позивач змушений звернутися до суду із цим позовом. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, до його початку від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позовних вимог представник позивача наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача - ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив хоча був повідомлений про місце та час слухання справи належним чином. Разом із тим, в матеріалах цивільної справи (а.с. 67) наявне клопотання представника відповідача, що діє на підставі довіреності - Макєєва В.М. про застосування строку позовної давності, оскільки, на думку представника відповідача, підстави, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги були відомі останньому з моменту укладання договору, а саме з 23.04.2007 року і відповідно до вимог чинного законодавства він не звертався у встановлений строк із позовом до суду, тому трирічний строк позовної давності на момент звернення до суду із цим позовом минув. В зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, клопотанням представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 квітня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 839/3/27/38/7-156 (Кредитний договір) згідно якого [PERSON] був наданий кредит на умовах, визначених Кредитним договором, а саме 99000 доларів США строком до 10 квітня 2022 року для фінансування будівництва придбання (інвестування) житла - квартири [ADDRESS]. В забезпечення виконання умов Кредитного договору між АКБСР «Укрсоцбанк», як іпотекодержателем та [PERSON], як іпотекодавцем, був укладений іпотечний договір № 839/4/27/38/7-285 від 23 квітня 2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.В. за реєстр. № 663 предметом якого були майнові права на незакінчену будівництвом квартиру [ADDRESS]. Після закінчення будівництва [PERSON] отримав право власності на вказану квартиру. Постановою Господарського суду Харківської області від 10.03.2010 року по справі № Б-39/162-09 фізичну особу-підприємця [PERSON] визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Припинено стягнення з банкрута за всіма виконавчими документами, за винятком виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів, а також за вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян. Встановлено строк у 60 днів для пред'явлення вимог кредиторів до банкрута. Скасовано арешти, що накладені на майно боржника і інші обмеження щодо розпорядження майном боржника у тому числі податкові застави. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Фоміна Г.В., якого зобов'язано до 10.03.2011 року виконати ліквідаційну процедуру банкрута відповідно до ст.ст. 25-30, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». АКБСР «Укрсоцбанк» в процедурі банкрутства в березні 2010 року заявив свої кредиторські вимоги до [PERSON], які ґрунтувались на Кредитному договорі, а саме визначив заборгованість [PERSON] перед банком станом на 10 березня 2010 року в повній сумі заборгованості за кредитом, відсотками та існуючими на той момент штрафними санкціями (як поточну так і прострочену). Дані кредиторські вимоги були визнані судом, а АКБСР «Укрсоцбанк» приймав участь у процедурі банкрутства в якості кредитора. В процедурі банкрутства ліквідатором було виявлено та включено до складу ліквідаційної маси наступне майно [PERSON]: двокімнатна квартира загальною площею 82,2 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS], укладено угоду на організацію та проведення аукціону між товарною біржею «Біржа з реалізації майна у процедурах банкрутства» та ліквідатором з продажу квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до протоколу проведення аукціону №1 від 30 квітня 2010 року вищевказане майно було придбане за ціною 230 000,00 грн. Ухвалою Господарського суду Харківської області по справі № Б-39/162-09 від 02 липня 2010 року було затверджено вимоги кредиторів та встановлено наступний порядок використання грошових коштів, отриманих від реалізації майна банкрута ФОП [PERSON], а саме двокімнатної квартири загальною площею 82,2кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] наступним чином: оплата послуг суб'єкта оціночної діяльності, оплата послуг брокера товарної біржі «Біржа з реалізації майна у процедурах банкрутства», оплата винагороди арбітражному керуючому, часткове погашення вимог АКБСР «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії (код 09351014) у розмірі 186 600,00 грн. 14.06.2011 року ліквідатор боржника звернувся до господарського суду Харківської області з клопотанням про затвердження звіту ліквідатора ФОП [PERSON], за результатами розгляду якого прийнято ухвалу від про затвердження звіту ліквідатора, закінчення ліквідаційної процедури фізичної особи [PERSON] Таким чином, ФОП [PERSON] ліквідовано, а належне йому майно в процедурі банкрутства продане. Фізично [PERSON] та ФОП [PERSON] співпадають в одній особі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За загальним правилом обов'язковими умовами будь-якого договору є предмет та строк договору, а також його ціна. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 638 ЦКУ договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 598 Цивільного кодексу України визначає загальні правила щодо підстав припинення зобов'язань, які полягають у тому, що зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до п.4.5. Кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п. 3.3.7, 3.3.8 цього Договору, протягом більше, ніж 60 (шістдесят) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти та штрафні санкції. Пунктом 3.3.7 Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов'язаний використовувати Кредит лише на цілі, визначені п. 1.2. цього Договору. Пунктом 3.3.8 Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за використання Кредиту, в порядку, передбаченому п. 2.4, 2.5 цього Договору (тобто не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем, у якому нараховані проценти). На момент звернення АКБСР «Укрсоцбанк» до Господарського суду Харківської області з кредиторськими вимогами до ФОП [PERSON] станом на 10 березня 2010 року у [PERSON] уже існувала прострочена заборгованість строком більше 60 днів, що підтверджується сумою нарахованої банком неустойки. Отже Відповідно до п.4.5. Кредитного договору строк користування Кредитом вважається таким, що сплив 10 березня 2010 року - з моменту пред'явлення відповідачем кредиторських вимог, які ґрунтувались на договорі кредиту № 839/3/27/38/7-156 від 23.04.2007 р. Частиною 3 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено: якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша зацікавлена особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, така угода може бути визнана судом недійсною (оспорювана угода). Виходячи з цієї норми, суд робить висновок, що до визнання судом оспорюваної угоди недійсною вона вважається дійсною. Статтею 236 ЦК України передбачено, що угода, визнана судом недійсною, є такою з моменту її здійснення. Тобто, правило про момент недійсності угоди повинне застосовуватися тільки після відповідного рішення суду, що набрало законної сили. Таким чином договір кредиту № 839/3/27/38/7-156 від 23.04.2007 р. є недійсним. З приводу клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. З тексту позовних вимог та додатних до позову документів, вбачається що кредитний договір від 23.04.2007 року підписаний його сторонами, отже позивачу було відомо про умови договору сааме з цього часу. Істотна умова кредитного договору - предмет договору - є відсутньою з 30.04.2010 року - з моменту продажу квартири [ADDRESS] з торгів. Отже, слід вважати, що перебіг строку позовної давності для [PERSON] розпочався саме з цього часту і на момент звернення до суду із позовом - 16.04.2015 року строк позовної давності сплинув. Клопотань про поновлення строку позовної давності позивачем та його представником не заявлено. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України). Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, за змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Згідно п.3, п. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Заву про застосування строку позовної давності подано до суду представником відповідача 08.10.2015 року. Згідно із ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. При цьому в матеріалах справи відсутні належні докази вчинення позивачем дій, які свідчать про переривання перебігу позовної давності. На підставі вищезазначеного,

Outcome: dismissed