Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якій просить стягнути з відповідачки борг, що станом на 13.01.2017 року становить 12 000,00 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23 вересня 2016 року відповідачка отримала у нього борг у сумі 12 000,00 гривень на строк до 01.01.2017 року, яку відповідачка зобов'язалась повернути рівними частинами щомісячно до 15-го числа кожного місяця. В підтвердження укладання договору позики відповідачка написала розписку. У визначений термін відповідачка відмовляється виконати умови договору в добровільному порядку. На численні прохання позивача, повернути борг, відповідачка відповіла, що повернути борг не може. Оскільки відповідачка до наступного часу борг не повернула, позивач вимушений звернутися з наступним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу в її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судові засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, про що свідчать розписки про отримання судової ухвали та судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого відповідачка отримала від позивача в борг грошову суму у розмірі 12 000 гривень. Як вбачається з розписки написаної [PERSON] відповідачка отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 12 000 гривень, які зобов'язалась повернути до 01.01.2017 року. Грошові кошти зобов'язалась повертати рівними сумами щомісячно до 15 числа кожного місяця. Згідно зі статтею 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від сум. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З цих підстав суд робить висновок про те, що представлена позивачем на підтвердження укладання договору позики між ним та відповідачкою розписка позичальника, свідчить виникнення між сторонами правовідносин, які регулюються положеннями цивільного законодавства щодо договорів позики. Таким чином між сторонами був укладений договір позики грошей на визначений термін. За умовами даного договору позивач передав відповідачці зазначену грошову суму у позику, а відповідачка зобов'язалась, відповідно, повернути отримані кошти готівкою. За договором позики, відповідно до статі 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. В контексті статі 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких підстав, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню - 12 000 гривень. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивача і суму сплаченого судового збору у розмірі 551,21 гривень.

Outcome: approved