Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на те, що з 02.06.2003 року на різних посадах працював у ПрАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс». З січня 2016 року йому не виплачують заробітну плату, у звязку з чим утворилась заборгованість у сумі 17\~202,80 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі з січня 2016 року по листопад 2016 року у сумі 17 202 грн. 80 коп., 3512,86 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, та 600 грн. моральної шкоди, а всього 21 315 грн. 66 коп. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги зменшив, просив стягнути заборгованість по заробітній платі з січня 2016 року по листопад 2016 року у сумі 17 202 грн. 80 коп. та моральну шкоду у розмірі 600 грн. Представник відповідача звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст. 94 КЗпП України роботодавець зобовязаний регулярно виплачувати працівникам заробітну плату. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.2-4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, індексації підлягають доходи населення, в тому числі і заробітна плата, лише в тому разі, коли величина індексу споживчих цін перевищує встановлений поріг - 101 відсоток. Індекс інфляції щомісячно встановлює центральний орган виконавчої влади в галузі статистики і оприлюднює цей індекс в урядових офіційних виданнях. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції із статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5. Судом встановлено, що [PERSON] працює у ПрАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс» з 02.06.2003р. На посаді машиніста насосної установи з 31.03.2015р., що підтверджується записами в його трудовій книжці та наказами про прийняття на роботу та переведення. Відповідно до довідки ПрАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс» №194/12-16 від 06.12.2016р. заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період з січня 2016 року по листопад 2016 року з врахуванням індексації становить 17202,80 грн. Враховуючи те, що заробітна плата [PERSON] нарахована, але не була виплачена з вини роботодавця, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути заборгованість по заробітній платі з врахуванням індексації в сумі 17202,80 грн. В силу ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих з в'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно зі ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. З урахуванням того, що відповідачем не прийнято заходів для повного розрахунку при звільненні позивача, чим порушені права позивача на своєчасне отримання винагороди за працю, гарантовані ст. 43 Конституції України і позивач з очевидністю був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає, що йому завдано моральну шкоду. Розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позивачем доведено завдання йому моральної шкоди у визначеному ним розмірі 600 грн. З урахуванням обставин справи, характеру та глибини душевних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що дані обставини є підставою відшкодування завданої йому моральної шкоди, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 600 грн. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню у сумі 1697,65 грн. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рiшення, звільнено вiд сплати судового збору, вiн стягується з вiдповiдача в дохiд держави пропорційно до задоволеної частини вимог. З врахуванням викладеного, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved