Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення часток в праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, визнання права власності на частину квартири, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та на спадкове майно, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 66, 30 кв.м.; визначити, що частка [PERSON] , померлої [INFO] , в праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 66, 30 кв.м., становила -1/2; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 66, 30 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що 02 жовтня 1993 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що відділом ЗАГСу Саксаганського РВК м. Кривого Рогу в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1045. 18 жовтня 1996 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] , яким посвідчено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 66, 30 кв.м., дійсно належить їй на праві приватної власності, приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Право власності було зареєстроване за [PERSON] у Криворізькому бюро технічної інвентаризації і записано у реєстрову книгу за №128П-476-476, про що свідчить відповідний напис на вказаному свідоцтві. Дружина позивача, [PERSON] , померла [INFO] , у віці 72 років, про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 13.04.2020 складено відповідний актовий запис №600. У зв`язку з відкриттям спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] звернувся до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори. 28.12.2020 державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, після вивчення документів, поданих позивачем для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини, було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його дружини [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки неможливо визначити коло спадкоємців та обсяг спадкового майна на день її смерті; запропоновано заявнику звернутися до суду. Як вбачається з Постанови до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори надійшла, також, заява про прийняття спадщини від брата померлої [PERSON] , який не є спадкоємцем першої черги. Оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] , була набута у період перебування позивача та його померлої дружини у шлюбі, отже є спільним сумісним майном подружжя, у зв`язку із чим позов [PERSON] підлягає повному задоволенню. Ухвалою суду від 19 січня 2021 року провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. 03 лютого 2021 року в судовому засіданні судом за власною ініціативою постановлено питання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про визначення часток в праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, визнання права власності на частину квартири, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та на спадкове майно - в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. У відкритому підготовчому судовому засіданні 03 лютого 2021 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів - задоволено. Витребувано з Сьомої криворізької державної нотаріальної контори (50036, м. Кривий Ріг, вул. Льотчиків, буд. 36А) належним чином засвідчені копії всіх документів, що містяться у спадковій справі, яка була заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; витребувано з КП «Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» (50065, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, буд. 34) архівну довідку про право власності на об`єкт нерухомого майна квартиру за адресою: [ADDRESS] . На виконання вимог ухвали суду від 03 лютого 2021 року, Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою надано матеріали спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] … На виконання вимог ухвали суду від 03 лютого 2021 року, КП «Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» було надано архівну довідку про право власності на об`єкт нерухомого майна квартиру за адресою: [ADDRESS] . 2 червня 2021 року підготовче засіданнея закрито та справу призначено до судового розгляду. Відповідач та його представник не скористувались правом подачі відзову на позов чи зустрічної позовної заяви. Представник позивача, адвокат Морозов Є. Є, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача [PERSON] , просив розглянути цивільну справу на підставі наявних у суду матеріалів. Позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач та його представник до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в тому числі, в обраним ними спосіб, відзив на позов не надали, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від них не надходило. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку загального позовного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 жовтня 1993 року було укладено шлюб між позивачем - [PERSON] та [PERSON] , про що відділом ЗАГСу Саксаганського РВК м. Кривого Рогу в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1045 (а.с.6 ). 18 жовтня 1996 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] , яким посвідчено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 66, 30 кв.м., дійсно належить їй на праві приватної власності, приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Право власності було зареєстроване за [PERSON] у Криворізькому бюро технічної інвентаризації і записано у реєстрову книгу за №128П-476-476, про що свідчить відповідний напис на вказаному свідоцтві (а. с. 9) та архівна довідка про право власності на об`єкт нерухомого майна, наданої КП «Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» (а. с.73а ). Дружина позивача, [PERSON] , померла [INFO] , у віці 72 років, про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 13.04.2020 складено відповідний актовий запис №600 (а. с.12 ). У зв`язку з відкриттям спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , позивач звернувся до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори. 28.12.2020 державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, після вивчення документів, поданих позивачем для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини, було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с.71 звор )., відповідно до якої відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його дружини [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки неможливо визначити коло спадкоємців та обсяг спадкового майна на день її смерті; запропоновано заявнику звернутися до суду. У матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , наявна заява про прийняття спадщини від брата померлої [PERSON] , який не є спадкоємцем першої черги (а. с. 12). В матеріалах спадкової справи відсутні заяви інших осіб, крім відповідача, про прийняття спадщини, а також, відповідно до інформації зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) (а.с.66 звор) заповід чи спадковий договір [PERSON] [INFO] за життя не складався. Таким чином, судом встановлено лише позивача [PERSON] як спадкоємця за законом першої черги. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилався на те, що квартира за адресою: [ADDRESS] , була набута у період перебування позивача та його померлої дружини у шлюбі. Саме тому вважає, що квартира є спільним сумісним майном подружжя. Перевіряючи обґрунтованість таких вимог позивача із наданням оцінки доводам в контексті дослідження обсягу наявних доказів в їх сукупності, суд виходить з наступного. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) до сімейних відносин, які виникли до 1 січня 2004 року, в частині порядку набуття спільного майна та його правового режиму, застосовуються норми Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 № 2006-VII, далі за текстом КпШС, а поділ майна подружжя має здійснюватися за правилами СК України від 10.01.2002 № 2947-III та ЦК України від 16.01.2003 № 435-IV. Згідно ст. 22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Приписами ч. 1 ст. 24 встановлювалося, що майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Відповідно до ч. 1 ст. 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Враховуючи вказані приписи законодавства, квартира за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки набута [PERSON] та його дружиною, [PERSON] , померлою [INFO] , у період зареєстрованого шлюбу, а саме [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Вказане кореспондується з положеннями глави 11 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, далі за текстом Порядок вчинення нотаріальних дій. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ч. 1-3 ст. 268 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, в абз. 6 п. 3.4 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, далі за текстом лист ВССУ, роз`яснено, що зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила -1/2». Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи доведеність обставин придбання спірної квартири в період перебування сторін в офіційно зареєстрованому шлюбі, з урахуванням наявних у матеріалах цивільної справи доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved