Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до ЗАТ «Лозівське хлібоприймальне підприємство», в якому просить розірвати договір оренди землі, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований Лозівським районним відділом реєстрації Харківської регіональної філії центру ДЗК від 14.12.2010 року за № 041067700028; витребувати у відповідача належну йому земельну ділянку; стягнути з ЗАТ «ЛХП» заборгованість по виплаті орендної плати з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення у розмірі 6845,11 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 107,32 грн.; стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 487,20 грн. Позивач посилається на те, що він є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 7,1056 га, яка розташована на території Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області. З 2009 року його земельну ділянку використовувало ЗАТ «ЛХП» і тільки у червні 2012 року йому стало відомо, що між ним та відповідачем укладений договір оренди землі. У червні 2012 року позивач отримав примірник даного договору оренди землі від 01.08.2009 року разом з актом визначення меж земельної ділянки без дати та актом приймання-передачі земельної ділянки від 14.12.2010 року. Позивач акту приймання-передачі земельної ділянки не підписував, на акті визначення меж теж стоїть не його підпис, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи. Крім того, за використання земельної ділянки виникла заборгованість по сплаті орендної плати, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. [PERSON] на попередніх судових засідань уточнені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Пояснив, що орендну плату не отримував, у відомостях ніяких підписів не ставив, хто за нього розписувався не знає, вважає не отримання орендної плати є грубим порушенням умов договору та підставою розірвання договору оренди землі. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що за весь час користування земельною ділянкою [PERSON] нараховувалась орендна плата, яку він регулярно отримував, про що свідчать його підписи у відомостях. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працювала бухгалтером-касиром на ЗАТ «Лозівське хлібоприймальне підприємство», виплата орендної плати здійснювалась через касу підприємства. В 2009 році [PERSON] орендну плату отримував, а за інші роки точно не пам'ятає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що на підприємстві працює бухгалтером з травня 2011 року, в 2012 році [PERSON] отримав орендну плату частково, спочатку отримав 2612,65 грн. по першій відомості, а у другій відомості він поставив свій підпис, але гроші йому виплачені не були, оскільки підпис поставив не такий як у паспорті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона видає продукцію на складі з 2008 року. [PERSON] також отримував у неї продукцію, але в якому році вона не пам'ятає. Один рік орендна плата повністю видавалася продукцією: пшеницею, кукурудзою, соняшником, цукром. Позивач протягом усього часу розгляду справи змінював розмір позовних вимог. Суд враховує останню заяву про зменшення позовних вимог від 03.06.2014 року, в якій він просить стягнути з ЗАТ «Лозівське хлібоприймальне підприємство» борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки у розмірі 6 845,11 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 107,32 грн., а разом просить стягнути на його користь 6 952,43 грн. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти на відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що позивачу належить земельна ділянка [NUMBER] площею 7,1056 га, яка розташована на території Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 462770, виданого 22.01.2009 року Управління Держкомзему у Лозівському районі Харківської області (а.с.10). Відповідно до ст.ст. 2-4 Земельного Кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. 01 серпня 2009 року [PERSON] та ЗАТ «Лозівське хлібоприймальне підприємство» уклали договір оренди землі № 303 за умовами якого [PERSON] передав, а ЗАТ «Лозівське хлібоприймальне підприємство» взяло у строкове платне користування зазначену земельну ділянку строком на 10 (десять) років, що також підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 14.12.2010 року, актом визначення меж земельної ділянки в натурі (а/с 11-17). Із договору оренди землі вбачається, що орендна плата за користування земельною ділянкою складає 3190грн. за повний рік та обчислюється з урахуванням індексації. За 2011 рік орендна плата склала 4356 грн., яка видана продукцією у вигляді натуроплати, утримано податок з доходів фізичних осіб у сумі 768 грн.71.коп. Із копії відомостей за № ХЕ-0000007 від 29.08.2011 року, № ХЕ-0000008 від 29.08.2011 року, № ХЕ-0000151 від 31.10.2011 року, № ХЕ-0000185 від 14.11.2011 року, № ХЕ-0000160 від 25.11.2011 року вбачається, що позивач отримав орендну плату, а саме: ячмінь на суму 770 грн., пшеницю на суму 1650 грн., кукурудзу на суму 1196 грн., цукор на суму 315 грн.,соняшник на суму 425 грн. про що поставлено підпис орендодавця про отримання продукції, тобто у 2011 році орендар розрахувався з орендодавцем вчасно та надав йому оренду плату. За 2012 рік нарахована орендна плата з врахуванням індексації в сумі 5457 грн.18коп., утримано податок з доходів фізичних осіб у сумі 818грн.58 коп. та до видачі орендна плата склала 4637 грн. 84 коп., що не заперечували сторони в судовому засіданні. Згідно п.4.4 договору оренди землі за №303 орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця щорічно на протязі поточного календарного року, але не пізніше 30 грудня року, за який здійснюється оплата. Позивачу у 2012 році орендна плата в установлений договором строк належним чином не була видана, частково кошти орендодавець отримав в розмірі 2642,65 грн. підтверджується відомістю № ХЕ-0000245 від 11.07.2012 року. Залишок в сумі 1995 грн.95 коп. був виплачений тільки 28.03.2014 року, що підтверджується відомістю № ХЕ-0000110 від 28.03.2012 року, тому прострочка заборгованості склала 1 рік та 3 місяці ( 15 місяців). Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, відповідальність за порушення грошового зобов'язання несе відповідач в розмірі 74 грн. 15 коп., а саме: 1995,95 грн. х 3% річних = 74 грн. 15 коп. Також суд погоджується з вимогою представника позивача щодо стягнення індексу інфляції за весь час прострочки. Виходячи із таблиці індексів інфляції (а.с.151), інфляція за 2012 рік склала 39,8 та за 3 (три) місяці індекс інфляції становить 1,0301882. Отже, загальний індекс інфляції за 15 місяців складає 1,03534. Тому з врахуванням суми заборгованості індекс інфляції за 15 місяців дорівнює 70,54 грн., а саме: 1995,95 грн. х 1,03534 = 2066,49 грн.; 2066,49 грн. - 1995,95 грн. = 70,54 грн. Отже, відповідальність за порушення грошового зобов'язання за 2012 рік з врахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочки складає 144,69 грн., а саме: 70,54 грн. + 74,15 грн. = 144,69 грн. Що стосується заборгованості з боку відповідача по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2013 рік, суд виходить з наступного. Позивачу була нарахована з врахуванням індексу інфляції орендна плата в розмірі 4638,59 грн. за мінусом прибуткового податку, про що не заперечували сторони в судовому засіданні. Відповідач розрахувався не вчасно, тобто не до 31 грудня 2013 року, а віддав кошти тільки 28.03.2014 року, тобто через 3 місяці. Враховуючи, що індекс інфляції за 3 місяці складає 1,0301882, тому відповідальність за порушення грошового зобов'язання за 2013 рік з врахуванням встановленого індексу інфляції складає 140, 03 грн., а саме: 14 4638,59 грн. х 1,0301882 = 4778,63 грн; 4778,63 грн. - 4638,59 грн. = 140,03 грн. Також 3% річних складає 33,17 грн., (4638,59 грн. х 3% = 33,17 грн.) Отже, відповідальність за порушення грошового зобов'язання за 2013 рік з врахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочки складає 173,20 грн., ( 33,17 грн. + 140,03 грн. = 173,20 грн. ). Загалом, за порушення грошового зобов'язання за прострочення невчасного розрахунку за 2 роки (2012-2013 р.) відповідач несе відповідальність перед позивачем у розмірі 317,89 грн. К поясненням позивача про неотримання орендної плати за 2009-2013 роки суд відноситься критично, вважає дане посилання не обґрунтованим, оскільки розрахунок з [PERSON] за користування земельною ділянкою підтверджується відомостями, де стоїть його підпис, до того ж позивач та його представник не заявляли клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, тому у суду не має підстав вважати, що підпис у вищезазначених відомостях про отримання орендної плати не є [PERSON] Відповідач просить стягнути заборгованість з відповідача за порушення грошового зобов'язання з 2009 року, однак суд, враховуючи, що загальна позовна давність відповідно до ст. 257 ЦПК України встановлена 3 роки, тому суд при розгляді позовних вимог щодо заборгованості застосовує строк позовної давності і розглядає заборгованість перед позивачем в межах даного строку. Із рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.03.2013 року вбачається, що [PERSON] раніше звертався до суду з позовом про визнання договору оренди землі недійсним із застосуванням наслідків його недійсності, однак в задоволенні даного позову йому було відмовлено (а.с.22). Щодо вимоги позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки, суд вважає, часткова двічі несплата в строк орендна плата за користування земельною ділянкою не тягне за собою розірвання укладеного договору оренди, що відповідає п. «д» ст. 141 Земельного Кодексу України. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial