Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманського відділення поліції Уманського відділку поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання права власності на автомобіль «Mercedes Benz A140» д.н.з [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] , як за добросовісним набувачем та зобов`язати відповідача повернути йому вказаний автомобіль з арешт майданчику з оплатою за утримання автомобіля за весь період зберігання, без права експлуатації. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 лютого 2014 року Рокитнівським районним судом Рівненської області було винесене рішення про стягнення на його користь боргу в сумі 101808 гривень за договором позики з [PERSON] . В рахунок боргу за рішенням суду [PERSON] 27.08.2014 року сплатив частину заборгованості шляхом передачі належного йому автомобіля: «Mercedes Benz A140» д.н.з [NUMBER] та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Даний транспортний засіб за домовленістю між ними оцінено в сумі 50000 гривень. При цьому, [PERSON] повідомив йому, що даний транспортний засіб перебуває в нього на законних підставах та про відсутність даних щодо перебування автомобіля в розшуку, орієнтуванні, а відповідні документи на автомобіль не викликали сумніву стосовно їх справжності. Також, він з [PERSON] домовилися про те, що здійснять реєстрацію транспортного засобу за позивачем в строк до 01.12.2014 року, але [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання та автомобіль не зняв з обліку. З 27.08.2014 року він експлуатував вказаний автомобіль до 13.01.2016 року, коли даний автомобіль було затримано на 210 км. автодороги Київ-Одеса та повідомлено його, що дані в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] щодо номера кузову автомобіля не співпадає з номером кузова на самому автомобілі. В зв`язку з цим, працівниками поліції автомобіль було вилучено з порушенням всіх норм процесуального законодавства та поміщено на штраф майданчик. 20.05.2016 року він звернувся до Уманського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області із заявою про повернення йому автомобіля «Mercedes Benz A140» д.н.з [NUMBER] , як законному володільцю, однак згідно відповіді відповідача від 10.08.2016 року № 6263, було зазначено, що даний автомобіль поверненню не підлягає, через відсутність у нього будь-яких документів, які підтверджують право власності на даний автомобіль. В даний час йому не відомо чи порушене кримінальне провадження по даному факту. На підставі викладеного, він вважає себе добросовісним набувачем та користувачем автомобіля, який в розшуку не перебуває, бо виконав всі умови при його отриманні. Проте, відповідно до висновку судових експертиз бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № [NUMBER] не відповідає бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, які є в офіційному обігу, номер кузова на автомобіль не змінювався. Вважає, що знаходження автомобіля на штраф майданчику порушує його право на володіння та користування цим автомобілем, які передбачені статтями 317, 328 ч.1, ч.1 ст.208, ч.1 ст.206, ч.4 ст.334, ст.330 та ст.388 ЦК України, як добросовісного набувача майна, тому звернувся до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно статті\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин;\~відповідач не\~подав відзив;\~позивач не\~заперечує проти\~такого вирішення\~справи.\~ \~ Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їх правовідносини. Згідно ксерокопії рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12.02.2014 року у справі № 571/24/14-ц, № 2/571/63/2014, яке надав позивач, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 96000 гривень, три відсотки річних в сумі 4800 гривень та 1008 гривень витрат по сплату судового збору (а.с. 6). У відповідності до ксерокопії розписки [PERSON] від 27.08.2014 року він сплачує [PERSON] частину заборгованості шляхом передачі належного йому транспортного засобу: автомобіля «Mercedes\~Benz\~A140»\~д.н.з\~ [NUMBER] ,\~який належить\~йому на\~підставі свідоцтва\~про реєстрацію\~транспортного засобу.\~За домовленістю\~сторін транспортний\~засіб вони\~оцінюють в\~сумі 50000\~гривень (а.с.7).\~ Позивачу у справі [PERSON] 10.08.2016 року за № 6263, Уманським ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області надано відповідь про те, що відомості щодо факту виявлення 13.01.2014 року автомобіля «Mercedes Benz A140» д.н.з [NUMBER] у якого не співпадає номер кузова з свідоцтвом реєстрації транспортного засобу внесені до ЄРДР за № 12016250100000018 від 13.01.2016 року за ч.1 ст.358 КК України. Відповідно до висновків судових експертиз бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № [NUMBER] не відповідає бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, які є в офіційному обігу, номер кузова на автомобіль не змінювався. По даних отриманих з ДФС України, автомобіль «Mercedes Benz A140» д.н.з [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] , митний кордон України не перетинав. На даний час встановлюються заходи щодо встановлення яким чином автомобіль «Mercedes Benz A140» д.н.з [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] потрапив на територію України та хто є його власником. Також позивачу повідомлено про те, що автомобіль «Mercedes Benz A140» д.н.з [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] , що був вилучений 13.01.2016 року у позивача повернути не можливо через відсутність будь-яких документів, що посвідчують право власності позивача на автомобіль (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.1 та ч.2 ст.12 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Ч.1 ст.81 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторону, оскільки кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Згідно з ч.ч.1, 2 ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Позивач у справі [PERSON] не надав суду достатніх, належних та допустимих доказів, про те, що він набув право власності на автомобіль«Mercedes Benz A140» д.н.з [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] на законних підставах та що даний автомобіль є оборотоздатним об`єктом цивільних прав в розумінні ст.ст. 177, 178 ЦК України та не виключений з цивільного обороту. Як вбачається з відповіді Уманського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області від 10.08.2016 року № 6263, свідоцтво про реєстрацію автомобіля не відповідає бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, що є в офіційному обігу. Автомобіль «Mercedes Benz A140» д.н.з [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] митний кордон України не перетинав, власник автомобіля не встановлений, тому ні позивач у справі, ні [PERSON] ніколи не набували право власності на спірний автомобіль. 13 січня 2016 року вказані відомості внесені до ЄРДР за № 12016250100000018 за ч.1 ст.358 КК України, тобто заведене кримінальне провадження за підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів. З огляду на викладене правовідносини щодо вилучення автомобіля, його зберігання та повернення регулюються нормами кримінального процесуального кодексу України. Таким чином, автомобіль «Mercedes Benz A140» д.н.з [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] є об`єктом кримінального правопорушення. Суду не надано доказів чи визнано автомобіль речовим доказом у провадженні та чи накладено на нього арешт. Відмовляючи в задоволенні позову, суд звертає увагу на той факт, що позивач не позбавлений права на звернення з клопотаннями до слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, в тому числі з клопотанням про визнання його потерпілим, а також з клопотанням про повернення йому автомобіля, як володільцю, тобто особі в якої він вилучений, в порядку та на умовах визначених Кримінальним процесуальним кодексом України. Крім того, позивач не позбавлений права заявляти цивільний позов в межах кримінального провадження. Загальний порядок укладення договорів учасниками цивільних відносин визначено у\~главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється\~ЦК України\~з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200\~(далі Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком № 1200 оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг Міністерством внутрішніх справ (далі МВС) і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта). Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями\~глави 17 ЦК України. Згідно з частиною третьою\~статті 244 ЦК України\~довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша\~статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Судом встановлено, що при передачі автомобіля «Mercedes Benz A140» д.н.з [NUMBER] , VIN код: WDB1680311J1522033 [PERSON] позивачу [PERSON] було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та [PERSON] була написана розписка про те, що він в рахунок боргу передає позивачу належний йому автомобіль. Таким чином, [PERSON] навіть не був представником за довіреністю на право володіння, користування та розпорядження автомобілем, а сама розписка не заміняє договору купівлі-продажу транспортного засобу з усіма наслідками. Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що видача свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та боргової розписки на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Враховуючи, що відповідно до\~статті 328 ЦК України\~набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному\~статтею 392 ЦК України. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15. Згідно з пунктом 1\~постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» від 18 листопада 2015 року № 941, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є зокрема укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 650 ЦК України\~передбачено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні даного позову суд дійшов висновку про те, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля було укладено між сторонами у простій письмовій формі, не у сервісному центрі МВС України та без присутності адміністратора такого органу. Оскільки сторони не дотрималися порядку укладення договору купівлі-продажу автомобіля, то оспорюваний договір є неукладеним, а за фактом неукладеності договору у сторін не виникає жодних цивільних прав та обов`язків. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що\~позивач не набув права власності на спірний автомобіль «Mercedes Benz A140» д.н.з [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] , з указаних вище підстав, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підроблене та є предметом кримінального провадження, походження автомобіля та його початкового власника не встановлено, а тому позивач є недобросовісним володільцем цього автомобіля. Вказані висновки суду цілком узгоджуються з правовою позицією Верховного суду, яка висловлена в Постанові від 22.01.2019 року № 145/145/17, № 61-10089св18. Таким чином, посилання [PERSON] на статті 206, 208, 330, 388 ЦК України належним чином не обгрунтовано та не підтверджено відповідними доказами. З цих підстав застосуванню вказані норми право до виниклих правовідносин не підлягають. Щодо позовної вимоги про витребування для дослідження в судовому засіданні оригінала свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № [NUMBER] та копію даного свідоцтва долучити до матеріалів справи, суд вважає за необхідне зазначити, що заявлена позовна вимога підлягає розгляду в порядку забезпечення доказів під час розгляду цивільної справи, як це передбачено параграфом 8 ЦПК України, тому задоволенню судом під час ухвалення кінцевого рішення у справі не підлягає. На підставі викладеного, ст.ст. 177, 178, 206, 208, 317, 328, 330, 334, 388, 392, 638, 639, 650, 655 ЦК України,

Outcome: dismissed