Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до відповідача Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , як на спадкове майно, що залишилося після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , яке вона прийняла після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , однак не оформила своїх спадкових прав. Також просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом першої черги, право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,75 га (0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,50 га для ведення особистого підсобного господарства), відповідно до архівного витягу з рішення сесії Квасівської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 30 травня 1995 року №3.3, як на спадкове майно, що залишилося після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , яке вона прийняла після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , однак не оформила своїх спадкових прав. Свій позов мотивував тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Остання успадкувала вищезазначене майно після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , однак за життя не оформила своїх спадкових прав. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті дружини [PERSON] , прийняв спадщину, однак нотаріально оформити своїх спадкових прав не може. Враховуючи вищенаведене, просив поданий позов задовольнити. [INFO] позивач [PERSON] помер. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 28 грудня 2020 року було залучено до участі в справі як правонаступника позивача [PERSON] [PERSON] , а також замінено первісного відповідача Квасівську сільську раду Горохівського району Волинської області належним відповідачем Горохівською міською радою Луцького району Волинської області. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак в заяві до суду позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Представник відповідача, Горохівської міської ради Луцького району Волинської області, в судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. \~ \~ \~ \~А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Відповіддю Горохівської державної нотаріальної контори №01-09/286 від 27 березня 2020 року стверджується, що після померлого [PERSON] спадкова справа не заведена. Судом встановлено, що після померлого [PERSON] спадщин прийняла його дочка [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 лютого 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON] . Довідкою Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 4 лютого 2020 року №83 стверджується, що заповіт від імені [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. До дня смерті проживав разом зі своєю дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцем майна за законом після її смерті є чоловік [PERSON] . З спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , заведеної Червоноградською державною нотаріальною конторою вбачається, що після її смерті до нотаріальної контори зверталося ПАТ «Ідея Банк» з претензією кредитора. Спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Відповіддю Червоноградської державної нотаріальної контори №22/01-16 від 19 січня 2021 року стверджується, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] , не заведена. Відповідно до запису в погосподарській книзі від 4 лютого 2020 року за №96, житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , належить [PERSON] . Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, судом також встановлено, що [PERSON] , правонаступником якого є його син [PERSON] , є спадкоємцем за законом першої черги після померлої дружини [PERSON] , прийняв спадщину. Судом також встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги після смерті свого батька [PERSON] , прийняла спадщину, однак своїх спадкових прав за життя не оформила. А тому, суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , як на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємцем якого була його дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав так як померла [INFO] . Разом з тим, відповідно до\~ст.1225\~ЦК України\~право власності\~на земельну\~ділянку переходить\~до спадкоємців\~на загальних\~підставах,\~із збереженням\~її цільового\~призначення. До\~спадкоємців житлового\~будинку,\~інших будівель\~та споруд\~переходить право\~власності або\~право користування\~земельною ділянкою,\~на якій\~вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з рішенням Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області №3.3 від 30 травня 1995 року, [PERSON] було безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,50 га. Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , прийняв спадщину за законом першої черги після смерті своєї дружини. Успадкувавши спадкове майно, він успадкував право на завершення приватизації, яке мала за життя спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно. Згідно з роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у п.3.5 визначено, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, у зв`язку з чим, суд вважає, позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved