Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади, в особі Мохначівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті батька [PERSON], котра сталася 10.03.2010 року, позивач пропустив строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] просить винести рішення про визначення йому додаткового двомісячного строку, для подання заяви про прийняття спадщини. До початку зясування фактичних обставин справи позивач надіслав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив також встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька. В судове засідання позивач не зявився, зазначивши у позовній заяві, що справу просить розглядати за його відсутності. Представник відповідача надіслав до суду заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, задоволення позову з підстав визнання його відповідачем, допускається за наявності для того законних підстав. Законних підстав для задоволення позову в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в судовому засіданні не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що позивач має право на спадкування за законом після [PERSON], смерть якого настала 10.03.2010 року. Упродовж шести місяців після відкриття спадщини [PERSON] не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З повідомлення Першої Чернігівської державної нотаріальної контори та витягу зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. У відповідності до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з цим, наведені позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори не можуть вважатися поважними, оскільки у [PERSON] не було обєктивних перешкод звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1269 ЦК України, на спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, покладено обовязок подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, упродовж шести місяців з моменту її відкриття. Викладене підтверджується правовою позицією висловленою у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 26.09.2012 року у справі № 6-85цс12, за наслідками неоднакового застосування судом положень ст.1272 ЦК України. У вказаній постанові зазначено, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судова палата ВСУ вказала, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані лише в тих випадках, коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Таким чином, в задоволенні вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, необхідно відмовити. Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Після смерті [PERSON], котра сталася 10.03.2010 року, позивач прийняв спадщину, оскільки вступив у володіння спадковим майном. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті батька і встановлення факту прийняття спадщини має для нього юридичне значення, оскільки дає можливість у повній мірі реалізувати право на спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: partial