Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про тлумачення заповіту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла матір позивача - [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняв її чоловік - [PERSON] , оскільки проживав разом з нею постійно та вступив в управління та розпорядження спадковим майном. 05.03.2013 року батько позивача - [PERSON] склав заповіт, в якому житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться по [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,25 га, та інші земельні ділянки, пизначені для ведення особистого селянського господарства, заповів братові позивача, відповідачу у справі - [PERSON] . З Земельну частку (пай) для ведення особистого селянського господарства, майновий пай та грошові заощадження [PERSON] заповідав позивачу. Вказаний заповіт було посвідчено секретарем Білинської сільської ради Ковельського району Волинської області Степанюком Я.В. та зареєстровано в реєстрі за № 22. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв брат позивача - [PERSON] та сама позивач шляхом подачі до Ковельської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Натомість, [PERSON] написала заяву про відмову від прийняття спадщини. За заявою [PERSON] державною нотаріальною конторою Волинської області була заведена спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] . Однак, у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що в заповіті, який складений [PERSON] не визначено конкретний об`єкт спадкування, а майно, зазначене в заповіті від 05.03.2013 року, не підтверджується документами, вказаними у них. В зв`язку з цим рекомендовано звернутися до суду з позовом про тлумачення заповіту. Позивач вказує, що дійсною волею спадкодавця було передати їй у спадщину належну земельну ділянку площею 2,15 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Білинської сільської ради, яка належала покійній матері. Правовстановлюючим документом на цю ділянку є Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ № 06177, виданий 02.04.2002 року, та яку успадкував [PERSON] після смерті [PERSON] , однак не оформив на цю ділянку належних документів. Враховуючи викладене, позивач просила суд здійснити тлумачення заповіту, складеного [PERSON] , що посвідчений секретарем Білинської сільської ради 05.03.2013 року та зареєстрований в реєстрі за № 22, встановивши, що [PERSON] заповідає [PERSON] земельні ділянки площею 2,15 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території Білинської сільської ради та належать спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 06177, виданого 05.04.2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 281. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, однак до суду надійшла її заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, однак, кожен зокрема, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про наявність підстав для повного задоволення позову. Так, відповідно до ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до ст. 213 ЦК України, на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Статтею 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 30.09.2009 року виконавчим комітетом Білинської сільської ради Ковельського району Волинської області, [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого громадянину України [PERSON] , останній на праві власності на території Білинської сільської ради Ковельського району Волинської області належала земельна ділянка площею 2,15 га. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 27.06.2016 року виконавчим комітетом Білинської сільської ради Ковельського району Волинської області, [INFO] помер [PERSON] . Зі змісту заповіту, посвідченого секретарем Білинської сільської ради Ковельського району Волинської області Степанюком Я.В. 05.03.2013 року та зареєстрованого в реєстрі за №22, вбачається, що [PERSON] заповів [PERSON] житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться по [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,25 га, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,1500 га, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2300 га, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2000 га, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,1700 га. Крім цього, з вказаного заповіту встановлено, що [PERSON] заповів позивачу [PERSON] належну спадкодавцеві на праві власності земельну частку (пай) для ведення особистого селянського господарства, майновий пай та грошові заощадження. Однак, як зазначила в позовній заяві [PERSON] , нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в заповіті від 05.03.2013 року, складеного [PERSON] не визначено конкретний об`єкт спадкування та майно, зазначене в заповіті, не підтверджується документами, вказаними у ньому. Відповідно до довідки № 266 від 09.03.2017 року, виданої Білинською сільською радою, встановлено, що згідно запису в по господарській книзі № 3 за 2016 рік, особовий рахунок № [NUMBER] , в с. Білин Ковельського району Волинської області рахується господарство [PERSON] , що знаходиться в [ADDRESS] . У вказаному будинку була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] з 1950 року по день смерті. Померла [PERSON] [INFO] . Земельні ділянки, що знаходяться на території Білинської сільської ради Ковельського району Волинської області - приватизовані. Таким чином, спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] був її чоловік - [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті дружини, однак не оформив своїх спадкових прав та [INFO] помер. Зазначене узгоджується зі змістом заповіту, а також не суперечить положенням ст. 1236 ЦК України, відповідно до якої заповідач має право охопити заповітом також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Враховуючи викладене, суд вважає, що наміром спадкодавця [PERSON] була передача у спадщину [PERSON] земельних ділянок площею 2,15 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території Білинської сільської ради та належали спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 06177, виданого 05.04.2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 281. За таких обставин, зважаючи на відсутність заперечень з боку іншого спадкоємця за заповітом, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Зважаючи на обставини справи, судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved