Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди , заподіяної в результаті ДТП у якій вказує, що 09.06.2013 року сталася ДПТ з вини водія [PERSON] . В результаті ДТП керований ним автомобіль [NUMBER] зазнав технічних ушкоджень. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ», остання частково в відшкодувала заподіяну шкоду у сумі 28093,38 грн. та 505,58 грн. - страхове відшкодування за спричинену шкоду здоров'ю. Невідшкодованими залишилися витрати позивача на проведення авто-товарознавчої експертизи - 400 грн,., втрата товарної вартості автомобіля - 2288,46 грн.. У зв'язку з погіршенням здоров'я у період з 09.01.2014 року по 20.01.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні ЗМЛ №9 і витрати на лікування становлять 2052,28 грн. , а всього матеріальної шкоди заподіяно на суму 4740,74 грн. В результаті ДТП позивачу було заподіяно моральної шкоди, яка виражається у моральних та душевних стражданнях, він змушений був лікувати хронічні захворювання , які загострилася після даної пригоди, було порушено уклад його життя, моральну шкоду оцінює у 100 000 грн., які просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному у обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його ї відсутність до суду не звертався. Судові повістки, направлені відповідачу за вказаною у позові адресою та адресою реєстрації його місця проживання, повернуті до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання чи листування, а тому відповідно до приписів ст. 77 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений про час і місце судового розгляду. У зв'язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст.. 224-226 ЦПК України. Представник Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» у попередньому суду пояснив, що до страхової компанії надано весь необхідний пакет документів та прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування у сумі 28093,38 грн. та 505,58 грн. - страхове відшкодування за спричинену шкоду здоров'ю. У своїй заяві до суду просив суд розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до такого висновку. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну юридичної чи фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Судом установлено, що 09.06.2013 року приблизно о 20 год. 30 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, рухаючись по вул.. Кремлівській з боку вул.. Таганської в напрямку вул. Адміралтейської у м. Запоріжжі, зі швидкістю , що перевищує максимально допустиму на даному відрізку місцевості - 60 км/год, виїхав на зустрічну смугу руху діючи у порушення вимог правил безпеки дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП автомобілі пошкоджено, учасники ДТП - водій [PERSON] [PERSON], та пасажири [PERSON] і [PERSON] - отримали легкі тілесні ушкодження. Після ДТП водій [PERSON] був госпіталізований до Міської клінічної лікарні ЕШМД м. Запоріжжя до відділення нейрохірургії, де проходив лікування з 09.06.2013 року по 24.06.2014 року з приводу ЗЧМТ, струсу головного мозку, забиття м'яких тканин та ссадна голови. Постановою від 27.08.2013 року кримінальне провадження за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди закрито через відсутність у діях [PERSON] ознак складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України. Згідно постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.10.2013 року установлено, що [PERSON] припустився порушень ПДР України і з його вини сталася ДТП, і в його діях маються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, але провадження у справі закрито у зв'язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вказані постанови до часу розгляду справи у с ді ніким не оскаржені і не скасовані, а тому набрали законної сили. Відповідно до ч.3 і 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративні справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 09.06.2013 року є встановленою. Згідно ст.. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої, настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Таким чином, 09.06.2013 року настала страхова подія, в результаті якої у [PERSON] виникло право на відшкодування заподіяної шкоди, а у особи, яка її завдала - [PERSON] виник обов'язок цю шкоду відшкодувати. Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ». Згідно Звіту про оцінку належного позивачу автомобіля № 40 від 16.08.20913 року вартість матеріальної шкоди нанесеної володільцю транспортного засобу становить 33716,13 грн. Заподіяна шкода частково, у сумі 28093,38 грн. та 505,58 грн. - страхове відшкодування за спричинену шкоду здоров'ю, відшкодовано ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ». Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страховго відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, невідшкодованими залишилися витрати позивача на проведення авто-товарознавчої експертизи - 400 грн. та втрата товарної вартості автомобіля - 2288,46 грн., а всього на суму 2688, 46 грн. У зв'язку з погіршенням здоров'я, пов'язаного з отриманими в результаті ДТП тілесними ушкодженнями, у період з 09.01.2014 року по 20.01.2014 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КУ «ЗМБКЛ №9», про що свідчить виписний епікріз від 20.01.2014 року, і витрати на лікування становлять 2052,28 грн. Крім того, позивач поніс витрати у сумі 500 грн. для оплати евакуатора належного йому транспортного засобу та транспортування його до місця ремонту. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та доведеними належними і допустимим доказами, і на його користь підлягають стягненню 5240,74 грн. ( 2688,46 грн. +2052,28 грн. +500 грн.) Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст.. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цивільним процесуальним кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач просить суд стягнути з відповідача на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди 100 000 грн., і зазначає, що в результаті пошкодження майна було порушено звичний уклад його життя, він був позбавлений можливості використовувати транспортний засіб за його призначенням, мав вишукувати додаткові можливості для організації свого життя, переніс моральні страждання і нервові потрясіння, які переносить і до теперішнього, в результаті ДТП загострилися його хронічні захворювання, а крім того, він змушений звертатися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди. Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди є законними та обґрунтованими, але вирішуючи питання про суму відшкодування, суд вважає, що заявлена позивачем сума у 100 000 грн., не відповідає характеру і ступеню перенесених страждань, тому ця сума підлягає зменшенню до 5000 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити. Оскільки позивач звільнений від сплати с удового збору, т.я. являється інвалідом 2 групи, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з тим, що суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог у частині відшкодування матеріальної шкоди, то на користь держави з відповідача підлягають стягненню судовий збір з вимог майнового характеру 243, 60 грн. і 243,60 грн. на оплату судового збору з вимог про відшкодування моральної шкоди, а всього 487,20 грн.

Outcome: partial