Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 28 липня 2017 року, який було укладено в ЗАГСі м.Бяла Подляска, Республіки Польща. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім`ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав суду відзив, згідно з яким ,у відповідності ст.206 ЦПК України, визнає позов про розірвання шлюбу, просить його задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] перебувають у шлюбі з 28 липня 2017 року , який було укладено в ЗАГСі м.Бяла Подляска, Воєводство Люблінське, Республіки Польща, про що копія свідчить свідоцтва про одруження USC/OS/2 від 22 серпня 2017 року . Свідоцтво відповідає змісту акту про шлюб 0661011/00/АМ2017/992484. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Крім того, у відповідності ст.206 ЦПК України, відповідач визнає позов [PERSON] до нього про розірвання шлюбу, просить його задовольнити. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, інтересам сторін у справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved