Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Мар`янівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення ненормативного характеру. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він 03 травня 2019 року звернувся до Мар`янівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території с. Мар`янівка П`ятихатського району Дніпропетровської області у власність для ведення особистого селянського господарства. Проте, рішенням сільської ради № 499-22/VII від 24.05.2019 року йому було відмовлено у задоволенні вказаної заяви, з посиланням на те, що вказана земельна ділянка рішенням сесії Мар`янівської сільської ради № 173-13/ VII від 15.09.2017 року надана іншому громадянину. Вважає, що рішення яким спірна земельна ділянка надана іншому громадянину є протиправним, оскільки 18.05.2015 року його мати зверталась до сільської ради з аналогічною заявою, та їй було відмовлено, з посиланням на те, що вказану земельну ділянку зарезервовано для учасників АТО. Однак, незважаючи на те, що спірна земельна ділянка була зарезервована за учасниками АТО, вказану земельну ділянку передано у власність особі, яка не має відношення до участі в антитерористичній операції на сході України, у зв`язку з чим просить визнати протиправним та скасувати рішення Мар`янівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області № 173-13/ VII від 15.09.2017 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та на підставах викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача Мар`янівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області Кандиба О.В. в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що 22.04.2015 року та 18.05.2015 року до Мар`янівської сільської ради із заявами надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою та відведення у власність земельної длянки площею 0,15 га та 0.30 га звернулась [PERSON] . Рішенням Мар`янівської сільської ради від 10.06.2015 року № 380-36/VI «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території [ADDRESS] » [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту із землеустрою на земельну ділянку площею 0,15 га, а рішенням сільської ради від 10.06.2015 року № 381-36/VI, останній відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,30 га, оскільки [PERSON] вже реалізувала своє право на отримання безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, так як передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян проводиться один раз по кожному випадку використання. Крім того, рішенням Мар`янівської сільської ради від 19.07.2016 року № 77-7/VII учаснику АТО [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,25 га в [ADDRESS] , а 15.09.2017 року на підставі рішення сільської ради [PERSON] надано згоду на виготовлення проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за адресою [ADDRESS] . Таким чином, у зв`язку з тим, що спірна земельна ділянка на момент звернення позивача з відповідною заявою була передана [PERSON] , тому сільською радою і було прийнято рішення про відмову у наданні [PERSON] дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території с. Мар`янівка П`ятихатського району Дніпропетровської області. Вважає, що сільська рада діяла в межах наданих їм повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим вимоги позивача вважає необґрунтованими, а тому у задоволенні позову просила відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що нею 15.05.2017 року до Мар`янівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області було подано заяву з проханням надати згоду на розробку проекту землустрою щодо відведення їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, внаслідок чого рішенням сільської ради 15.09.2017 року їй надано згоду на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га за адресою [ADDRESS] . Рішення сільської ради вважає законним, у зв`язку з чим у задоволенні позову просила відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як свідчать матеріали справи з заявами від 22.04.2015 року та від 18.05.2015 року до Мар`янівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області з приводу надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га та 0,30 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована по [ADDRESS] звернулась [PERSON] /а.с.77-78/ Відповідно до рішення Мар`янівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області від 10.06.2015 року № 380-36/VI [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га/а.с.79/, а рішенням сільської ради від 10.06.2015 року № 381-36/VI, останній відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,30 га/а.с.80/, вказане рішення [PERSON] не оскаржувалось. 19.07.2016 року рішенням Мар`янівської сільської ради № 77-7/VII учаснику АТО [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,25 га в [ADDRESS] /а.с.84/ та 12 квітня 2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку/а.с.85/. До Мар`янівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області з проханням надати згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства звернулась [PERSON] , якій 15.09.2017 року на підставі рішення сільської ради надано згоду на виготовлення проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянк у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за адресою [ADDRESS] /а.с.86/. 03.05.2019 року Мар`янівською сільською радою П`ятихатського району Дніпропетровської області прийнято рішення, яким позивачу [PERSON] відмовлено у задоволенні заяви про виділення у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,30 га, у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка надана іншому громадянину. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно зі статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету. Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень, зокрема, органу місцевого самоврядування відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності . Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку ,встановлених законом. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. При цьому, з огляду на зміст пп. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. На підставі п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Відповідно до ч. 1, 7 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року № 742-IV для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом. Громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства. З урахуванням вищевикладеного, оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом порушень закону з боку Мар`янівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області при винесенні рішення № 173-13/ VII від 15.09.2017 року щодо надання згоди [PERSON] на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га в с. Мар`янівка П`ятихатськогго району Дніпропетровської області не встановлено,у зв`язку з чим підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed