Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до приватного підприємства «Клембівський сервіс» в особі засновника [PERSON] про визнання незаконним рішення відповідача «Про внесення змін до штатного розпису», в якій просив: визнати незаконним та скасувати рішення №4/1 від 19 листопада 2018 року «Про внесення змін до штатного розпису» за підписом засновника Приватного підприємства «Клембівський сервіс» [PERSON], а також просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати у справі. Свої вимоги мотивував тим, що 20 травня 2013 року згідно рішення №2 засновника приватного підприємства «Клембівський сервіс» за підписом засновника [PERSON] він прийнятий на роботу у ПП «Клембівський сервіс», що знаходиться у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області та призначений директором цього приватного підприємства, про що також міститься запис у його трудовій книжці колгоспника № [NUMBER] заповненої 19.07.1976. Відповідні зміни ним були подані до Державного реєстратора та керівникам державних установ, згідно п.3 Рішення №2 засновника ПП «Клембівський сервіс» від 20.05.2013. 10 грудня 2019 року на підставі письмової заяви, під час ознайомлення його представником адвокатом Вітвіцьким О.Ю. із матеріалами цивільної справи №153/1748/19 за його позовом до ПП «Клембівський сервіс» про визнання незаконним рішення відповідача, були виявлені нові, раніше невідомі документи, а саме - рішення ПП «Клембівський сервіс» №4/1 від 19.11.2018 «Про внесення змін до штатного розпису» та новий штатний розпис ПП «Клембівський сервіс» від 19.11.2018 за підписом засновника ПП «Клембівський сервіс» [PERSON], які останній надав суду 09.12.2019 на виконання ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області про витребування доказів від 25.11.2019 у цивільній справі №153/1748/19. Оскаржуваним рішенням ПП «Клембівський сервіс» №4/1 від 19.11.2018 «Про внесення змін до штатного розпису» відповідач вирішив - п.1 Внести з 19.11.2018 в штатний розпис ПП «Клембівський сервіс» зміни. П.2 Вивести з штатного розпису посаду найманого директора ПП «Клембівський сервіс» з окладом 3723 грн. Незаконність прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення №4/1 від 19.11.2018 «Про внесення змін до штатного розпису» полягає у тому, що відповідач в порушення вимог законодавства про працю, в порушення його трудових прав, без припинення з ним трудових відносин, вивів посаду директора ПП «Клембівський сервіс» і з штатного розпису, на якій він перебуває по сьогоднішній день. Окрім цього, в оскаржуваному рішенні не зазначено законних підстав та мотивування (обґрунтування) прийняття такого рішення відповідачем, відсутні посилання на нормативно-правові акти, а міститься лише загальна фраза - «В зв`язку з господарською необхідністю», що не є законною підставою, у цьому конкретному випадку, для виведення з штатного розпису посади директора підприємства, яку він продовжує займати. Тобто в оскаржуваному рішенні не зазначено жодного законодавчого акту чи інших нормативно-правових актів, які б давали змогу розуміти законність та вмотивованість такого прийнятого відповідачем рішення. Також відповідач навмисно не ознайомлював його із оскаржуваним рішенням №4/1 від 19.11.2018, прийняв його без його відома та не надав йому копію цього рішення, що не дало йому змоги вчасно його оскаржити в судовому порядку, тому буде просити суд поновити строк звернення до суду з метою оскарження вищезазначеного рішення №4/1 від 19.11.2018. 11.12.2019 за вхід.№8889 позивачем подано до суду заяву про поновлення пропущеного процесуального строку. Заява мотивована тим, що 10 грудня 2019 року на підставі письмової заяви, під час ознайомлення його представником адвокатом Вітвіцьким О.Ю. із матеріалами цивільної справи №153/1748/19 за його позовом до ПП «Клембіський сервіс» про визнання незаконними рішення відповідача, були виявлені нові, раніше йому не відомі документи, а саме: рішення ПП «Клембівський сервіс» №4/1 від 19.11.2018 «Про внесення змін до штатного розпису» та новий штатний розпис ПП «Клембівський сервіс» від 19.11.2018 за підписом засновника ПП «Клембівський сервіс» [PERSON], які останній надав суду 09.12.2019 на виконання ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області про витребування доказів від 25.11.2019 у цивільній справі №153/1748/19. Відповідач не ознайомлював його із оскаржуваним рішенням №4/1 від 19.11.2018 «Про внесення змін до штатного розпису» і йому про таке рішення та зміст цього рішення до 10.12.2019 взагалі відомо не було. Вважає, що відповідач навмисно не ознайомлював його із рішенням №4/1 від 19.11.2018 «Про внесення змін до штатного розпису», щоб він не мав змоги вчасно його оскаржити до суду. Вищезазначені обставини свідчать про поважність причин пропуску ним тримісячного строку звернення до суду із цим позовом про визнання недійсним та скасування незаконного рішення ПП «Клембівський сервіс» №4/1 від 19.11.2018 «Про внесення змін до штатного розпису» та є підстави для поновлення цього строку, оскільки з таким рішеннями відповідач його не ознайомлював, він його не підписував, він його вперше побачив і ознайомився з його змістом лише 10.12.2019 разом зі своїм представником адвокатом Вітвіцьким О.Ю. Просив поновити йому, пропущений з поважних причин строк, на подання до суду вказаної вище позовної заяви. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суду пояснив, що виключення засновником ПП «Клембівський сервіс» [PERSON] , його як директора зі штатного розпису є неправомірним. Про оскаржуване рішення він дізнався у грудні 2019 року, до цього часу про оскаржуване рішення відповідача йому нічого не було відомо. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] - адвокат Вітвіцький О.Ю., який діє на підставі ордеру серії ВН №133831 від 17.02.2020 (а.с.27) позовні вимоги свого довірителя підтримав та суду пояснив, що прийняте відповідачем оскаржуване рішення є наслідком звільнення позивача з посади директора ПП «Клембівський сервіс», що було грубим порушенням законодавства. Виведення посади директора підприємства зі штату не відбулося в законний спосіб. Позивача ніхто не ознайомлював з оскаржуваним рішенням. Запис у трудову книжку позивача ніхто не вносив. Незаконність цього рішення було доведено постановою Вінницького апеляційного суду від 01.07.2020. Зазначив, що саме 10 грудня 2019 року вони дізналися про існування оскаржуваного рішення під час ознайомлення з матеріалами іншої цивільної справи. Не вручення та не ознайомлення позивача з прийнятим оскаржуваним рішенням протягом трьох місяців з дня його винесення стало підставою для пропуску позивачем строку звернення до суду. В першу чергу ознайомлення з рішенням є обов`язком керівника підприємства. Позивач постійно виходив на роботу, але його до роботи ніхто не допускав. Засновник підприємства міг ознайомити позивача з оскаржуваним рішенням вчасно. Прийняте рішення №4/1 від 19.11.2018 є порушенням права на працю позивача, воно є необґрунтоване і таке, що не відповідає ст.5 КЗпП та порушує вимоги Конституції України. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Окрім того, заперечував проти стягнення з позивача судових витрат на правову допомого у розмірі 15000 гривень, так як відповідачем не надано розрахунок суми судових витрат, а надано лише сам договір про надання правової допомоги адвокатом. Засновник ПП «Клембівський сервіс» [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що він є засновником та керівником ПП «Клембівський сервіс» і виносити будь-які рішення які стосуються підприємства є його прерогативою. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Представник відповідача ПП «Клембівський сервіс» в особі засновника [PERSON] - [PERSON] , яка діє на підставі ордеру серії ВН №073975 від 21.01.2020 (а.с.28) позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що працівник не може оскаржувати рішення засновника підприємства про внесення змін до штатного розпису підприємства. Позивач не звільнений з посади директора ПП «Клембівський сервіс». Потреба у найманих працівниках на підприємстві відпала так як підприємство стало не прибутковим. Засновник ПП «Клембівський сервіс» [PERSON] не зобов`язаний повідомляти позивача про прийняте ним рішення щодо штатної чисельності, це чітко передбачено у законодавстві. Позивачем обрано не належний спосіб захисту. Позивач мав би оскаржити наказ про його звільнення, а не рішення про внесення змін у штатний розпис. Відповідачем жодним чином не було порушено права позивача. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Представник відповідача ПП «Клембівський сервіс» в особі засновника [PERSON] - Каріта В.В., яка діє на підставі ордеру серії ВН №073977 від 21.01.2020 (а.с.30) у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Заяви, клопотання: заява позивача про поновлення пропущеного процесуального строку (а.с.12); клопотання позивача про витребування доказів (а.с.13); заява позивача про зупинення провадження у цивільній справі (а.с.26); заява представника позивача про відкладення судового засідання (а.с.58); заява представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.61); заява відповідача про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (а.с.64); заява відповідача [PERSON] на виконання ухвали суду від 10.09.2020 (а.с.87); клопотання представника позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (а.с.106); клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (а.с.107), заява представника позивача про поновлення процесуального строку на подання до суду письмового доказу. Інші процесуальні дії у справі: відкриття загального позовного провадження у справі та призначення підготовчого засідання (а.с.15-18); зупинення провадження у справі (а.с.40-43); поновлення провадження у справі (а.с.45-46); відкладення підготовчого засідання (а.с.52-53); відмова у задоволенні заяви представника позивача про відкладення підготовчого засідання (а.с.70-72); відмова у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду (а.с.73-75); закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті та витребування доказів (а.с.76-80), відмова у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку на подання доказу, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами, та які постановлені судом без виходу суду до нарадчої кімнати. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.3-4) судом встановлено, що позивач народився [INFO] у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області, там і зареєстрований. Із копії рішення №2 засновника приватного підприємства «Клембівський сервіс» від 20.05.2013 (а.с.5) судом встановлено, що засновник приватного підприємства «Клембівський сервіс» [PERSON] для розвитку підприємства та у зв`язку з тимчасовою відсутністю, вирішив: зняти з себе обов`язки директора приватного підприємства «Клембівський сервіс» та призначити з 20.05.2013 директором приватного підприємства «Клембівський сервіс» [PERSON] . Останнього уповноважено подати відповідні зміни до Державного реєстратора та керівникам Державних установ. Із копії трудової книжки колгоспника № [NUMBER] , заповненої 19.07.1976 на ім`я [PERSON] (а.с.6-7) судом встановлено, що 20.05.2013 позивач був призначений на посаду директора Приватного підприємства «Клембівський сервіс» згідно рішення №2 від 20.05.2013. Окрім того, судом встановлено, що вказана трудова книжка дійсно належить позивачеві, що було підтверджено самим позивачем, оскільки його прізвище у паспорті записано як « [PERSON] », а в трудовій книжці як « [PERSON] ». Будь-які інші записи після 20.05.2013 у копії трудової книжки відсутні. Із рішення №4/1 засновника приватного підприємства «Клембівський сервіс» від 19.11.2018 (а.с.10, 99) та штатного розпису ПП «Клембівський сервіс», який введено в дію з 19.11.2018 (а.с.11, 100) судом встановлено, що засновник ПП «Клембівський сервіс» у зв`язку із господарською необхідністю вивів з штатного розпису посаду найманого директора приватного підприємства з окладом 3723 грн., будь-які правові підстави (посилання на законом) у даному рішенні відсутні. Також у рішенні відсутню відмітка про отримання даного рішення позивачем. Із Статуту Приватного підприємства «Клембівський сервіс» (а.с.88-98) судом встановлено, що засновником підприємства є [PERSON] , [INFO] , який проживає у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області. Управління діяльністю підприємством здійснюється повністю та безпосередньо засновником в разі, коли він займає посаду директора підприємства. При необхідності засновник може призначити директора, яке проводиться згідно КЗпП України. До виключної компетенції засновника відноситься призначення та звільнення директора (п.8.2 Статуту). Окрім того, згідно п.8.1 Статуту вказано, що призначання та звільнення директора проводиться згідно КЗпПУ. Також, згідно п.8.3 Статуту вказано, що саме директор Підприємства затверджує штатний розпис Підприємства, видає накази, дає вказівки, що є обов`язковими для всіх працівників Підприємства. Рішення про відсторонення чи звільнення позивача [PERSON] від виконання обов`язків директора ПП «Клембівський сервіс» матеріали справи не містять, доказів на підтвердження або спростування даного факту сторонами не надано. Суд же, у відповідності із ст.76-84 ЦПК України, у даному випадку не вправі збирати докази самостійно, оскільки буде порушено один із принципів цивільного судочинства - змагальність сторін (п.4 ч.3 ст.2, ст. 12 ЦПК України). Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступних висновків: Відповідно положень до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України). Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Оскільки позивач вважає, що у даному випаду порушено його право на працю, тому суд має підстави для розгляду даної справи у порядку цивільного судочинства. Відповідно до вимог ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 5-1 КЗпП України передбачено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України: вільний вибір виду діяльності; безплатне сприяння державними службами зайнятості у підборі підходящої роботи і працевлаштуванні відповідно до покликання, здібностей, професійної підготовки, освіти, з урахуванням суспільних потреб; надання підприємствами, установами, організаціями відповідно до їх попередньо поданих заявок роботи за фахом випускникам державних вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладів; безплатне навчання безробітних нових професій, перепідготовку в навчальних закладах або у системі державної служби зайнятості з виплатою стипендії; компенсацію відповідно до законодавства матеріальних витрат у зв`язку з направленням на роботу в іншу місцевість; правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Стаття 5-1 КЗпП України визнає державу безпосереднім гарантом перед працездатними громадянами, які проживають в Україні, у реалізації ними права на працю. Якщо йдеться про гарантії правового захисту від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, то такі гарантії дійсно перебувають в сфері повноважень і можливостей держави. Частиною 2 ст.22 КЗпП України визначено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, що ПП «Клембівський сервіс» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03 березня 2011 року, код 37467026. Відповідно до вказаного витягу та п.1.2 Статуту ПП «Клембівський сервіс» засновником підприємства є [PERSON] . Рішенням засновника ПП «Клембівський сервіс» №2 від 20.05.2013 [PERSON] призначено директором даного підприємства. Рішенням засновника ПП «Клембівський сервіс» №4/1 від 19 листопада 2018 року до штатного розпису ПП «Клембівський сервіс» внесено зміни, зокрема виведено з штатного розпису посаду найманого директора приватного підприємства з окладом 3723 грн. Дане рішення винесене без будь-якої аргументації, лише зазначено, що «засновник ПП «Клембівський сервіс» у зв`язку із господарською необхідністю вирішив». Штатний розпис - це документ, який встановлює на підприємстві, в установі, організації структуру, штати і посадові оклади працівників. Штатний розпис містить назву посад, чисельність працівників і оклади по кожній посаді (лист Міністерства праці та соціальної політики України від 27 червня 2007 року №162/06/187-07). Хоча штатний розпис, з огляду на норми законодавства, не є обов`язковим документом, однак він необхідний у роботі з персоналом. Саме на підставі штатного розпису, а також

Outcome: approved