Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] мотивуючи тим, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS], відповідач [PERSON] в будинку з 2007 не проживає, повністю припинив виконувати обов»язки члена сім»ї пов»язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, житлом не цікавиться, просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщення - будинком [ADDRESS]. Представник позивачки [PERSON] в суді позов підтримала з мотивів викладених в заяві, пояснила, що відповідач [PERSON] в будинку зареєстрований, проте з 2007 не проживає, туди не навідується, повністю припинив виконувати обов»язки члена сім»ї пов»язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, житлом не цікавиться. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, а тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних доказів, проти чого не заперечила представник позивачки. Представник Городоцького районного сектору ГУ ДМС України у Львівській області в судове засідання не з'явився, 03.06.2014р. завідувач подала заяву про розгляд справи у відсутності представника. Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. За положеннями ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З пояснень представника позивачки в суді, долучених до матеріалів справи копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.08.2011р. серія САЕ №284394 (а.с. 6), витягу про державну реєстрацію прав від 11.08.2014р. (а.с. 7) видно, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] Із довідки про склад сім'ї №275 від 22.04.2014р. (а.с. 14), копії будинкової книги (а.с. 8-13) видно, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інші, в тому числі [PERSON] Між тим, із пояснень представника позивачки в суді убачається, що відповідач з 2007 року у будинку [ADDRESS] не проживає, туди не навідується, коштів по його утриманню не надає, жодних доказів, які б свідчили про поважність причин його відсутності у згаданому будинку більше року судом не встановлено. Окрім того про те, що [PERSON] понад шість років не проживає у будинку [ADDRESS] видно також з актів перевірки фактичного місця проживання відповідача у спірному будинку від 22.04.2014р. та від 24.07.2014р. (а.с. 15, 43) Власник відповідно до положень ст.319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оскільки відповідач [PERSON] в спірному будинку не проживає без поважних причин понад один рік, туди не навідується, повністю припинив виконувати обов»язки члена сім»ї пов»язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, житлом не цікавиться, його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинку [ADDRESS].

Outcome: approved