Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 01 квітня 2013 року померла його мати [PERSON], яка до дня смерті проживала за адресою: [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді: будинковолодіння за № 12 по вул. Л.Українки, с.Батьків Радивилівського району Рівненської області (житловий будинок, погріб з шийкою, літня кухня, сарай, убиральня, сарай, огорожа, ворота, колодязь питний) та земельної ділянки площею 0,08 га, земельної ділянки площею 3,13 га для ведення особистого селянського господарства які розташовані на території Немирівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області. Спадкоємцем вказаного майна є позивач - [PERSON] - син покійної [PERSON], так як прийняв спадщину шляхом звернення із заявою до нотаріальної контори. Його сестра [PERSON] відмовилася від спадщини, про що свідчить нотаріально посвідчена заява про відмову від спадщини за № 346-2015 від 26.11.2013 року. Відповідно до п.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач постійно проживав разом із матірю [PERSON] у будинку, за адресою вул.Л.Українки №12, с.Батьків Радивилівського району Рівненської області до дня її смерті і проживає на даний період за вказаною адресою. Згідно ст.1299 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію. Відповідно до ч. 1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На даний період він не має змоги оформити спадщину, оскільки приватний нотаріус [PERSON] відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння, яке залишилося після смерті [PERSON] у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи наведене просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове нерухоме майно - будинковолодіння (житловий будинок, погріб з шийкою, літня кухня, сарай, убиральня, сарай, огорожа, ворота, колодязь питний), що знаходиться по вул.Лесі Українки №12 в с.Батьків Радивилівського району Рівненської області, що належало [PERSON], яка померла 01 квітня 2013 року. ПредставникРадивилівської міської ради Рівненської області в судове засідання не зявився та подали заяву за № 02-15\\629 від 05.08.2016 року в якій позовні вимоги [PERSON] визнавали і просили справу розглянути без їх участі. Заслухавши сторону та дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. 01 квітня 2013 року померла мати позивача - [PERSON] яка до дня смерті постійно проживала за адресою: [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складалася із будинковолодіння за вказаною адресою та земельних ділянок. [PERSON] який на час смерті матері і на даний період проживає і зареєстрований за адресою: [INFO], звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] . Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 29.06.2016 року посвідчених приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки площею 0.0789 га (по державному акту 0.08 га) для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки площею 3.13 га для ведення особистого селянського господарства які розташовані на території Немирівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області (а.с.13,17). Із довідки за підписом в.о.старости виконавчого комітету Радивилівської міської ради Рівненської області [PERSON] №546 від 25.07.2016 року доводиться, що на час смерті 01.04.2013 року [PERSON] в с.Батьків по вул..Л.Українки,12 разом із нею проживав її син [PERSON]. Згідно листа №241 від 08.07.2016 року Радивилівського районного бюро технічної інвентаризації стверджується, що згідно запису погосподарської книги №5 рахунок №0373-1 Немирівської сільської ради будинковолодіння за адресою: вул. Лесі Українки №12 в с.Батьків Радивилівського району Рівненської області належало- Захаровій Г.Н. В заяві від 26.11.2013 року [PERSON] (сестра позивача) із посвідченням правильності підпису приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] стверджується, що [PERSON] як спадкоємець за законом заявила, що спадщини в установлений термін не прийняла і не претендує та до суду з позовом про продовження терміну прийняття спадщини звертатися не буде (а.с.7). Факт відмови приватного нотаріуса Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок і господарські будівлі за адресою: с.Батьків вул.Л.Українки, №12 Радивилівського району Рівненської області через відсутність правовстановлюючих документів, встановлено із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2016 року. Згідно ст.1299 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію. Відповідно до ч. 1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до частини 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 20 ЦК України визначено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд. П. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Згідно регулятивної частини рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншим нормативно - правовим актом. Враховуючи всі обставини справи суд знаходить доведеним, що позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] так як проживав і був зареєстрований разом із нею на час її смерті та звернувся до приватного нотаріуса із заявою для оформлення спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved