Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради про визначення особи спадкоємцем четвертої черги за законом, в якому просив суд встановити факт проживання однією сім`єю понад п`ять років з 02.03.2013 року і по день смерті ( [INFO] ) між ним, [PERSON] та померлим [PERSON] , який помер [INFO] у м. Умань Черкаської області та визнати його, [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Умань Черкаської області. В обгрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1199га, розташована по [ADDRESS] , яка надана для ведення особистого селянського господарства. Починаючи з 02 березня 2013 року він почав проживати з покійним [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство та ділили спільний побут, мали взаємні права та обов`язки. [PERSON] був одиноким чоловіком, який не мав нікого з близьких, був цілковито одиноким, він давно був з ним в дружніх відносинах і вже з березня 2013 року коли стан покійного потребував сторонньої допомоги та він не мав змоги проживати самостійно, покійний запропонував йому проживати разом з ним однією сім`єю та здійснювати за ним догляд, на що він погодився та зі своєю сім`єю переїхав до нього проживати. В зв`язку з цим, позивач опікувалася ним, ділили спільний побут, вели спільне господарство, доглядав за ним по день його смерті. Доказом цього є акт складений головою квартального комітету, а також письмові свідчення свідків, які можуть бути допитані в судовому засіданні та в подальшому здійснив поховання. Вважає, що крім нього спадкоємців більше не має. У встановлений законом термін він звернувся до Уманської міської державної нотаріальної контори Черкаської області, де йому стало зрозумілим, що він не має права успадкувати майно, яке залишилось після смерті покійного [PERSON] , однак він може успадкувати майно наразі лише у випадку встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років. Отож видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що залишилась після смерті покійного, наразі є неможливим, в зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, які підтверджують родинні зв`язки та факт проживання однією сім`єю з спадкодавцем не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому за вирішенням даного питання звернувся до суду. В підготовче засідання позивач не з`явився, попередньо надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Представник відповідача Уманської міської ради в підготовче засідання не з`явився, попередньо надав заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1199га, розташована по [ADDRESS] , яка надана для ведення особистого селянського господарства. Заповіт за життя померлий не складав, спадкоємців першої, другої, третьої черги за законом у померлого [PERSON] не має. Позивач перебував у дружніх відносинах з [PERSON] , який помер [INFO] , хоча прямих родинних зв`язків між позивачем та померлим не має, проте він разом зі своєю сім`єю проживали постійно з 2013 року з [PERSON] , вели спільне господарство та ділили спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, тобто проживали з ним однією сім`єю. Статтею 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому ст. 2 СК містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім`ї. Норма ст. 1264 ЦК України, передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити зазначені обставини. З матеріалів справи вбачається, що позивач проживав з померлим однією сім`єю та після смерті [PERSON] , здійснив його поховання, що підтверджується видатковою накладною на організацію та проведення поховання [PERSON] .. За правилами ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члени сім`ї, тощо. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.. Так, в матеріалах справи наявні належні докази, які підтверджують факт проживання з 2013 року і до дня смерті [PERSON] однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, піклування та підтримку один одного морально і матеріально. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідно позивачу для подальшої реалізації спадкового права після смерті [PERSON] .. Визнання факту проживання [PERSON] та позивача однією родиною не менше п`яти років до дня відкриття спадщини автоматично призводить до визнання його спадкоємцем четвертої черги, відповідно до ст. 1264 ЦК України. Отже, встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину фактично або подавали б заяви про прийняття прийняття спадщини відсутні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи наявність законних підстав вважати, що позивач з 2013 року та на день смерті [PERSON] постійно проживали разом однією родиною за адресою: [ADDRESS] , а оскільки інших спадкоємців не має, то він подав у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак отримав усну відмову нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, що є перешкодою у реалізації позивачем вищевказаного права на спадкування, суд вважає що право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved