Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову вказує, що 06 березня 2015 року на автодорозі о 22 годині мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль марки CHEVROLET, номер державної реєстрації [NUMBER]. [PERSON], як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля ВАЗ 21213, д.н.з. [NUMBER], повинен відшкодувати йому витрати, які він мусить здійснити для відновлення первинного стану свого пошкодженого автомобіля CHEVROLET, тобто витрати на його ремонт. Протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля йому довелося самостійно шукати інший транспортний засіб для пересування, що спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого [PERSON] почав до всього нервово відноситись. Також йому довелося зазнати порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних із пошкодженням його улюбленого автомобіля. Тому позивач звернувся до суду і просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 29 000 грн. та моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та адвокат Хоруженко С.Г. уточнили позовні вимоги та прохали суд стягнути з [PERSON] на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 73 916,70 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля, що складають 1 680 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні, проте зазначив, що готовий відшкодувати вартість ремонту автомобіля, але на інших умовах. Суд, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 06.03.2015 року о 22 год. [PERSON] на а/д Гадяч - [PERSON] керував автомобілем ВАЗ-21213, д.н.з. [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння та виїхав на смугу зустрічного руху і допустив зіткнення з автомобілем CHEVROLET, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ з обслуговування Гадяцького району та АТІ, підпорядкованого ГУМВС України в Полтавській області № 17 від 27.03.2015 року та копією постанови Гадяцького районного суду Полтавської області від 20.03.2015 року (а.с. 6, 7). Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що [PERSON] є власником ТЗ CHEVROLET AVEO SA69Y, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 8). 14.08.2015 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір № 060815 про проведення експертного автотоварознавчого дослідження КТЗ для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля CHEVROLET AVEO SA69Y, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок ДТП, яка сталася 06.03.2015 року (а.с. 53). Згідно копії висновку № 060815 експертного автотоварознавчого дослідження пошкодженого при ДТП КТЗ автомобіля CHEVROLET AVEO SA69Y, реєстраційний номер [NUMBER], який було складено 20.08.2015 року ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 71 626,26 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля - 73 916,70 грн. (а.с. 64). За правилами 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за N 1074/8395 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 N 1335/5/1159) технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Згідно п. 5.6 Методики після закінчення зовнішнього технічного огляду провадиться перевірка роботи двигуна та інших складників, а для спеціалізованих (спеціальних) КТЗ - працездатність спеціального обладнання. У разі можливості проведення ходових випробувань (під час руху КТЗ) перевіряється робота складників КТЗ з метою встановлення їх технічного стану. Відповідно п. 8.3 Методики розмір матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості, а тому ці дві суми не підлягають одночасному стягненню. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що в результаті ДТП, яка сталася з вини [PERSON] позивачу [PERSON] було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 73 916,70 грн. Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із ч. 1 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом небезпеки є транспортні засоби. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз'ясненнями п. 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року - розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. При цьому в Постанові Пленуму ВССУ зазначено, що потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до ст. 22 ЦК України якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктом 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з рекомендаціями п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивач просить суд стягнути відшкодування за завдану йому моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, позивач виходив із того, що у зв'язку з ушкодженням автомобіля він зазнав значних моральних страждань, зокрема пригнічений стан, нервове відношення до всього, порушення звичайного способу життя, негативний вплив на стан здоров'я. Суд вважає, що ДТП та його наслідки призвели до душевних переживань, моральних страждань та стресу позивача. Водночас, суд вважає, що запропонований позивачем [PERSON] розмір відшкодування є надмірним і не відповідає глибині його фізичних та душевних страждань та іншим негативним для нього наслідкам. З урахуванням викладених обставин, зважаючи на вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне, частково задовольнити позовні вимоги в цій частині. Відповідно копії акта № 060815 приймання-здачі виконаних робіт від 20.08.2015 року висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 060815 від 20.08.2015 року загальною вартістю 1 680 грн. 00 коп. виконано якісно та в повному обсязі (а.с. 52). Оплату за надані послуги ФОП [PERSON] отримав у розмірі 1 680 грн. 00 коп., що підтверджується копією рахунку № 060815 від 20.08.2015 року (а.с. 54). Разом з тим, суд вважає, що не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення в рахунок відшкодування шкоди 1 680 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження, оскільки ці витрати не відносяться до судових витрат в розумінні ст. 79 ЦПК України, так як експертне дослідження було проведено не на підставі ухвали суду, а також не являються збитками в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, так як не є витратами, які особа зробила або повинна була зробити для відновлення пошкодженого майна. За вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Із матеріалів справи вбачається, що при подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 533,60 грн. Проте у судовому засіданні позовні вимоги було збільшено, тому розмір судового збору, який підлягає до сплати, становить 739,17 + 243,60 = 982,77 грн. Враховуючи вищезазначене, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 533,60 грн. на користь позивача, який останнім був сплачений, та судовий збір у розмірі 449,17 грн. - на користь держави.

Outcome: partial