Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги мотивовано тим, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з частки житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Каховка Херсонська область, вул. Чкалова, № 42. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом. Спадщину прийняв шляхом подачі відповідної заяви до державного нотаріуса, однак нотаріус відмовив йому у ви-дачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу договору міни зареєстрованого Південно-Західним регіональним управлінням Ук-раїнської товарної біржі, що позбавляє позивача можливості оформити право на спадщину пі-сля смерті [PERSON] За вказаних обставин позивач просив визнати за ним право власності на ? частку домоволодіння (S жит. = 15,9 кв.м., S заг. = 28,2 кв.м) № 45 по вул. Чкалова в м. Ка-ховці Херсонської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], помер-лої 11 липня 2012 року. [PERSON] предявив зустрічний позов до [PERSON] про визнання недійсним заповіту та визнання обов язкової частки у спадковому майні. Позовні вимоги зустрічного позову мотивовано тим, що [PERSON] мешкав зі своїми батьками, в 1999 році його родина переїхала до житлового будинку № 42 по вул. Чкалова в м. Каховці, право власності на який отримали на підставі договору міни. Після перенесеної опе-рації в 2007 році [PERSON] втратив працездатність (фактично став інвалідом) та вважає, що са-ме з моменту звернення до лікаря в 2010 року щодо направлення його до медико-соціальної ко-місії є непрацездатним. Крім того, вказує на те, що останні роки свого життя його мати хворіла, у неї погіршилося психоемоційний стан, а тому складений нею в 2011 році (після перенесеного курсу хіміотерапії та операції) вважає, що на час складання заповіту спадкодавець не усвідом-лювала наслідків своїх дій та не могла керувати ними, тому складений нею заповіт згідно до ст. 215 ЦК України є недійсним. За вказаних обставин складений заповіт порушує конституційні права [PERSON], а тому просив визнати за ним право власності на обовязкову частку спадко-вого майна за заповітом [PERSON], яка становить 1/8 частини домоволодіння № 42 по вул. Чкалова в м. Каховка Херсонської області (оціночна вартість 21\~218,25 грн.). 05 жовтня 2015 року на підстави ухвали Каховського міськрайсуду [PERSON] залучено до участі у цивільні справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання обовязкової частки на спадкове майно. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позовні вимоги за первісним по-зовом підтримали повністю з підстав зазначених у ньому, просили їх задовольнити, позові ви-моги за зустрічним позовом не визнали, заперечували проти їх задоволення. [PERSON] в судовому засіданні вимоги зустрічного позову підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав зазначених в ньому, вимоги первісного позову визнав частково, не за-перечував проти визнання за [PERSON] права власності на 1/8 частину спадкового майна. Відповідач [PERSON] в судовому засідання вимоги первісного позову не визнав про що надав письмові заперечення, відповідно до змісту яких, вважає вимоги [PERSON] неза-конними та необґрунтованими. Так, відповідно до договору міни сторонам належить житловий будинок на праві власності, в 2002 році відповідачем було отримано дозвіл на проведення бу-дівництва господарської прибудови до будинку, які самостійно за власний рахунок ним було виконано. Однак, позивачем за первісним позовом незаконно, без згоди відповідача, була про-ведена оцінка вказаного житлового будинку, до якої було включення також побудовані ним господарську прибудову та літній душ. Просив відмовити у задоволенні позову [PERSON]. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, повно та все-бічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до ви-сновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід від-мовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 липня 2012 року, померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей, 11 липня 2012 року зроблено актовий запис за № 229 (а.с. 4). 15 березня 1999 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладений та зареєстрований на Південно-Західній регіональним управлінням Української товарної біржі договір міни будинку № 42 по вул. Чкалова в м. Каховка та квартири [ADDRESS]. Вказаний договір визнано дійсним за рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 серпня 2005 року № 2-2727/05. Окрім цього, ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 грудня 2014 року розяснено, що відповідно рішення Каховського міськрайонного суду Хер-сонської області від 16 серпня 2005 року [PERSON], [PERSON] належить будинок № 42 по вул. Чкалова м. Каховка Херсонська область, а [PERSON] належить квартира [ADDRESS] внаслідок договору міни (а.с. 9 10, 13 14). Як слідує із заповіту складеного [PERSON] 13 жовтня 2011 року та посвідченого дер-жавним нотаріусом Каховської районної державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON], [PERSON] заповідала все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що буде належати їй за законом на день її смерті, [PERSON] [INFO] (а.с. 16). Постановою державного нотаріуса [PERSON] від 07 липня 2015 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку. Що знаходиться в м. Каховка Херсонської області на вул. Чкалова під номером 42, відмовлено. Вказаною поста-новою державним нотаріусом встановлено, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 63/2013. 13 жовтня 2011 року спадкодавцем складено заповіт, за яким все майно заповіла [PERSON] З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 29 березня 2013 року звернувся син померлої [PERSON], інші спадкоємці не зверталися. Відповідно до довідки, виданої Каховською центральною районною лікарнею 06 липня 2015 року № 1155 [PERSON] та [PERSON] чоловік та син померлої, на момент смерті [PERSON] були працездатними і право на обовязкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України не мають. Підставою для відмови у видачі свідоцтва [PERSON] слугувало те, що спадкоємцем не надано нотаріусу документів, які б підтверджували право власності спадкодавця (а.с. 13). Як вбачається з довідки виданої комунальним підприємством «комунальне транспортне підприємство» від 12 грудня 2012 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована в [INFO], разом з нею на день смерті були зареєстровані та проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на неру-хоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року\~державна реєстрація речових прав на не-рухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виник-нення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супровод-жується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обме-жень. Згідно зі\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються дер-жавою. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо ін-ше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, приймаючи до уваги вищенаведені норми цивільного права, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] належало на праві приватної власності ? частки житлового будинку № 42 по вул. Чкалова в м. Каховці Херсонської області, оскільки таке право було набуто нею правомірно з підстав до-говору міни. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю ( ч. 1 ст. 356 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спіль-ної часткової власності. Доводи [PERSON] щодо відмови у визнанні права власності на частину житлового будинку у порядку спадкування після смерті [PERSON] за позивачем по первісному позову з підстав того, що відповідач за власний кошт поліпшив вказане майно, не підлягають вра-хуванню судом, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Так, предметом спору, як за первіс-ним, так і за зустрічним позовом є порушення спадкових прав щодо визнання права власності на ? частку житлового будинку що належала померлій [PERSON], тобто в розмінні ч.4 ст.357 ЦК України зроблене відповідачем поліпшення нерухомого майна ніяким чином не змінила розміру частки померлої. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у за-повіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прий-няти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України), незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спад-коємцеві з часу відкриття спадщини відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непраце-здатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, не-залежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадщина приймається шляхом подання заяви про прийняття спадщини, особисто спадкоємцем (ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1296 ЦК України, якщо спадщину прийняло кілько спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із за-значенням імені та часток у спадщині спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спад-щину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, перелік осіб, які мають право на обовязкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Той зі спадкоємців, який має право на обовязкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спад-щину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Відповідно до ч. 3 ст.\~10, ч. 2 ст.\~59, ч. 1, ч. 4 ст.\~60 ЦПК України, кожна сторона по-винна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути під-тверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами дока-зування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що в порушення вимог ст.60 ЦПК України [PERSON] не довів належних і допустимих доказів того, що на момент смерті [PERSON], яка настала 11 липня 2012 року, він був непрацездатним за фізіологічним критерієм (надання йому інвалідності) або віковим (досяг-нення віку передбаченого законодавством України з якого фізична особа вважається непра-цездатною). Таким чином, суд враховує, що умов, передбачених ч. 1 ст. 1241 ЦК України\~для права на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] у зустрічного позивача [PERSON] не має. Доводи [PERSON] щодо визнання заповіту частково недійсним з підстав наявності права на обовязкову частку у спадщині, не підлягають врахуванню судом, оскільки право на обовязкову частку не залежить від змісту заповіту. Підстав для визнання заповіту недійсним, передбачених ст.\~215, ст.\~1257 ЦК України\~судом під час розгляду цивільної справи не встанов-лено. З огляду на вищевикладене, суд не знаходить підстав дя задоволення вимог за зустріч-ним позовом. Таким чином, враховуючи вищенаведене та у звязку з неможливістю оформлення в позасудовому порядку (через нотаріальну контору) позивачем за первісним позовом права влас-ності на частку житлового будинку, що належала померлій [PERSON], суд вважає, що пору-шуються законні права та інтереси [PERSON], як спадкоємця за заповітом, які підлягають за-хисту шляхом визнання за ним права власності на ? частину домоволодіння № 42, розташова-ного по вул. Чкалова в м. Каховці, загальною площею 28,2 кв.м., житловою площею 15.9 кв.м., в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON]М,. Вбачає правомірність набуття права власності позивачем на спадкове майно частину будинку. Вимоги законодавства, що встановлюють порядок прийняття спадщини, позивачем за первісним позовом дотримані, що знайшло своє підтвердження належними доказами.

Outcome: approved