Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до служби у справах дітей Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Відділу державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ, та просить визнати його батьком дитини - [PERSON], [INFO]; виключити з актового запису №852 від 23 червня 2004 року про народження [PERSON], [INFO], вчиненого Відділом РАЦС Київського районного управління юстиції м. Одеси відомості про [PERSON], як про батька дитини; зобов'язати Відділ державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ внести зміни в актовий запис №852 від 23 червня 2004 року про народження [PERSON], [INFO], а саме: в графі батько замість [PERSON] зазначити [PERSON], [INFO], громадянина Азербайджану, змінивши прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», та по-батькові дитини «[PERSON]» на «[PERSON]». Позивач обґрунтовує вимоги тим, що з 2003 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] в них народився син - [PERSON]. При реєстрації народження дитини у Відділі РАЦС Київського районного управління юстиції м. Одеси його батьком був записаний [PERSON] Однак, шлюб між [PERSON] та [PERSON] не укладався. [PERSON] померла [INFO], і після її смерті дитина залишилась на утриманні бабусі [PERSON] Позивач стверджує, що він є біологічним батьком дитини, що стало приводом для звернення до суду з дійсним позовом. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник служби у справах дітей Одеської міської ради та представник Відділу державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника Відділу державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивача та пояснення свідка, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 2003 року [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] в них народився син - [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Оскільки на момент народження дитини шлюб між позивачем та [PERSON] не був зареєстрований, при реєстрації народження дитини у Відділі РАЦС Київського районного управління юстиції м. Одеси його батьком був записаний [PERSON], актовий запис №852 від 23 червня 2004 року. У судовому засіданні доведено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] не укладався. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], і після її смерті дитина залишилась на утриманні бабусі [PERSON] [PERSON] також була допитана у судовому засіданні у якості свідка, та пояснила, що позивач познайомився з її донькою [PERSON] в 2003 році, і в них народився син. Також вказала, що позивач спілкується з дитиною та допомагає їм матеріально. В суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідком, її пояснення відповідають та не суперечать обставинам, свідчення про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Ухвалою суду від 22 жовтня 2015 року за клопотанням позивача по вищевказаній цивільній справі у відповідності до вимог ст. 143 ЦПК України було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, згідно висновку КУ «Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи» від 18 грудня 2015 року №3083-02 якої встановлено, що [PERSON] може являтись біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. з ймовірністю 99, 9999 %. Таким чином, батьківство практично доведено. Стаття 122 СК України передбачає, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити позов до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно ст. 60 ЦПК України суд вважає належним доказом вищевказані медичні довідки. Правдивість лікарських висновків сумнівів у суду не викликає, тому бере їх за основу при вирішенні спору. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Згідно п. 9 вказаної постанови резолютивна частина рішення повинна містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС, а саме: прізвище, ім'я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. № 2398-VI органами державної реєстрації актів цивільного стану є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції. Згідно ч. 1 ст. 22 вищезазначеного Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved