Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в якому просив визнати неправомірними дії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», які полягають у наданні неповної інформації на письмову заяву [PERSON] від 15.12.2020р.; зобов`язати Одеське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надати повну інформацію на письмову заяву [PERSON] від 15.12.2020р.; визнати неправомірною бездіяльність Одеського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка полягає у невидачі ощадних книжок запитуваних у письмовій заяві [PERSON] від 15.12.2020р.; зобов`язати Одеське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» видати [PERSON] всі запитувані письмовою заявою від 15.12.2020 р ощадні книжки на наступні суми: 1. 2511,60 гривень, номер рахунку № [NUMBER] ,що належали померлому [PERSON] ; 2. 0,08 гривень номер рахунку № [NUMBER] , що належали померлому [PERSON] ; 3. 26,98 гривень, номер рахунку № [NUMBER] , що належали померлому [PERSON] ; 4. 46,30 гривень, номер рахунку № [NUMBER] ,що належали померлому [PERSON] ; 5. 0,18 гривень номер рахунку № [NUMBER] , що належали померлому [PERSON] ; 6. 222,60 гривень номер рахунку невідомий, що належали померлому [PERSON] ; 7. 284,55 гривень номер рахунку невідомий, що належали померлому [PERSON] ; 8. 0,52 гривень, номер рахунку № [NUMBER] ,що належали померлій [PERSON] . 9. 5,49 гривень, номер рахунку № [NUMBER] , що належали померлій [PERSON] . Позов обґрунтований такими обставинами. [PERSON] є спадкоємцем та отримав спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Позивач, як спадкоємець 16.03.2009р. отримав ощадні книжки на наступні компенсаційні рахунки: [NUMBER] , сума залишку коштів 6864,70 гривень; [NUMBER], сума залишку коштів 8849,20 гривень; [NUMBER], сума залишку коштів 3686,75 гривень. 25.11.2019 р. позивач звернувся до Одеського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ЄДРПОУ 09328601 із письмовою заявою про надання інформації про відкриття [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] банківських рахунків а саме: сума у радянських карбованцях; дати відкриття рахунків та залишки. На дану заяву позивачем отримано відповідь від 09.12.2019р., у якої зазначалось, що у 1997р. у «Ощадбанку» відкриті рахунки на ім`я: - [PERSON] у сумі 2511,60 грн. - [PERSON] у сумі 00 грн. - [PERSON] у сумі 222,60 грн. і 284,55 грн. Таким чином позивачу стало відомо, що, вступаючи у спадщину, ним успадкувано не в повному обсязі всі спадкові кошти, що при житті належали спадкодавцям. 13.11.2020 р. [PERSON] звернувся до Одеського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», із письмовою заявою про надання інформації про номера банківських рахунків, на яких знаходяться залишки грошових сум, що значиться на вкладах спадкодавців: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На дану заяву отримано відповідь від 01.12.2020 р. про те, що номера банківських рахунків, на яких знаходяться залишки грошових сум, що значиться на вкладах [PERSON] та [PERSON] зазначено у свідоцтві на право на спадщини за законом. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] зазначає, що у свідоцтві на спадщину зазначені не всі рахунки, а саме, немає тих, на яких є суми 222,60 грн. і 284,55 грн. Інформація, що була надана у цій відповіді, на думку позивача, є недостовірною, а відповідач володіє коштами які позивач має право успадкувати, ощадні книжки позивачу не видає, чим позбавляє останнього права та можливості успадкувати всі належні при житті кошти спадкодавців. В матеріалах спадкової справи містяться довідки, відповідно яких за спадкодавцями значилися у «Ощадбанку» наступні суми і рахунки на які позивач не отримав ощадні книжки: 1. 2511,60 гривень, номер рахунку№ [NUMBER] що належить [PERSON] ; 2. 0,08 гривень номер рахунку № [NUMBER] що належить [PERSON] ; 3. 26,98 гривень, номер рахунку № [NUMBER] , що належить [PERSON] ; 4. 46,30 гривень, номер рахунку № [NUMBER] , що належить [PERSON] ; 5. 0,18 гривень номер рахунку № [NUMBER] що належить [PERSON] ; 6. 222,60 гривень, (номер рахунку невідомий), що належить [PERSON] . 7. 284,55 гривень (номер рахунку невідомий), що належить [PERSON] . 8. 0, 52 гривні, номер рахунку № [NUMBER] що належить [PERSON] ; 9. 5,49 гривень, номер рахунку № [NUMBER] що належить [PERSON] . 15.12.2020 року [PERSON] звернувся до Одеського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» із письмовою заявою, якою просив надати номери банківських рахунків, що відкриті на ім`я [PERSON] , на яких знаходяться суми 222,60 грн. і 284,55 грн. Також цією заявою просив видати ощадні книжки на всі інші суми. 11.02.2021 року на вищевказану заяву позивач отримав відповідь від 13.01.2021р., яка не містила запитувану інформацію про номери рахунків та інформації щодо надання ощадних книжок. Вказані обставини свідчать, на думку позивача, про навмисне приховування запитуваної інформації та робить перешкоди у спадкуванні позивачем всіх спадкових коштів. 01 червня 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» подав відзив на позов із запереченнями проти позову з наступних підстав. Так, відповідачем зазначено, що відповідно до ст. 1076 ЦК України відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Згідно ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнту, яка стала відома банку у процесі його обслуговування та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку, є банківською таємницею, зокрема відомості про банківські рахунки клієнтів. Приписами статті 61 Закону визначено, що банки зобов`язані забезпечити збережених банківської таємниці. На підставі ст. 62 Закону інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи: за рішенням суду. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку. встановлених законом про банки і банківську діяльність. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що банківською таємницею є й інформація, яка залишилась у банку після смерті особи, оскільки згідно з ч. З ст. 62 Закону довідки по рахунках (вкладах) у разі смерті їх власників надаються банком особам, зазначеним власником рахунку (вкладу) в заповідальному розпорядженні банку, державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, іноземним консульським установам у справах спадщини за рахунками (вкладами) померлих власників рахунків (вкладів), що спростовує твердження позивача про визнання неправомірним дії Банку, які полягають у наданні неповної інформації на його звернення від 15.12.2020, оскільки Банком, у відповідь на зазначене звернення, було надано інформацію в межах передбачених Законом України «Про банки та банківську діяльність», а сам позивач не належить до кола суб`єктів, які мають право вимагати від банку розкриття інформації, що становить банківську таємницю, та не є особою, щодо якої така інформація на письмовий запит або з письмового дозволу може надаватися. Таким чином, вимоги позивача про визнання неправомірними дії Банку, щодо надання неповної інформації та зобов`язання надати інформацію на письмову заяву позивача від 15.12.2020 є безпідставними, необґрунтованими та незаконними, які не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. У відзиві також зазначено, що зі змісту письмової заяви позивача від 15.12.2020. вбачається, що він просить видати ощадні книжки за рахунками, які належать [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які за інформацією позивача є його спадкодавцями, однак жодного належним чином завіреного документу, який би підтверджував його законне право на отримання зазначених ощадних книжок, а також жодних документів підтверджуючих отримання в якості спадщини права на зазначені рахунки позивачем не надано. Щодо зобов`язання Банку видати [PERSON] всі запитувані письмовою заявою від 15. 12.2020 року ощадні книжки відповідач зазначає, що у відповідь на кожне звернення [PERSON] . Банком відповідно до норм діючого законодавства та з урахуванням обмежень визначених ст.ст.60-62 ЗУ «Про банки та банківську таємницю» надавались відповіді, а позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на факт порушення Банком його прав на отримання спадщини, та, зокрема, який вказував би на відмову банку видати Позивачу зазначені в позові ощадні книжки. Крім того, з вимогою отримати ощадні книжки, у передбаченому законом порядку, тобто з наданням належним чином завірених документів на підтвердження свого права власності на зазначені рахунки, позивач до банку взагалі не звертався. Крім того, відповідачем зазначено, що Одеське обласне управління AT «Ощадбанк» в даній справі є неналежним відповідачем, яке в силу положень ст. 95 ЦК України не є юридичною особою, так як відповідно до п. 1.2. Положення про філію - Одеське обласне управління AT «Ощадбанк», затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» від 21.12.2018 № 867, філія - Одеське обласне управління є відокремленим структурним підрозділом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», що не має статусу юридичної особи і здійснює на території Одеської області, в межах законодавства України, від імені та в інтересах Банку діяльність згідно з Законом України «Про банки і банківську діяльність» на підставі цього Положення та відповідно до Статуту Банку. 08 липня 2021 року ухвалою суду було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». У відкритому судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] необхідно залишити без задоволення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а. с. 13). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а. с. 14). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а. с. 12). 16 січня 2009 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , яке складається з: права на грошові вклади з належними відсотками, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку № 7860/0272 в місті Одесі № № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], права на грошові вклади з належними відсотками, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку № 7860/0272 в місті Одесі № № [NUMBER], [NUMBER] (а. с. 15). 16 січня 2009 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , яке складається з: права на грошові вклади з належними відсотками, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку № 7860/0272 в місті Одесі № № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] (а. с. 16). 15 грудня 2020 року позивач звернувся до Одеського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» із заявою про надання інформації про номери банківських рахунків, на яких знаходяться залишки грошових сум, що значиться на вкладах: - [PERSON] , відкриті 28.04.1997 року на суму 222,60 грн. та 08.05.1997 року на суму 284,55 грн. Просив також видати ощадні книжки на наступні суми: 1. 2511,60гривень, номер рахунку № [NUMBER] ,що належали померлому [PERSON] ; 2. 0,08 гривень номер рахунку № [NUMBER] , що належали померлому [PERSON] ; 3. 26,98 гривень, номер рахунку № [NUMBER] , що належали померлому [PERSON] ; 4. 46,30 гривень, номер рахунку № [NUMBER] ,що належали померлому [PERSON] ; 5. 0,18 гривень номер рахунку № [NUMBER] , що належали померлому [PERSON] ; 6. 222,60 гривень, номер рахунку невідомий), що належали померлому [PERSON] ; 7. 284,55 гривень, номер рахунку невідомий), що належали померлому [PERSON] ; 8. 0,52 гривень, номер рахунку № [NUMBER] , що належали померлій [PERSON] . 9. 5,49 гривень, номер рахунку № [NUMBER] , що належали померлій [PERSON] ( а. с. 28-29). 13 січня 2021 року [PERSON] відповідачем було надано відповідь на заяву від 15 грудня 2020 року, згідно з якою повідомлено про наявність вкладів спадкодавців із залишками на рахунках, та роз`яснено порядок успадкування компенсаційних вкладів шляхом відкриття компенсаційного рахунку на ім`я спадкоємця на суму, яка зазначена у відповідних документах на визнання права власності згідно чинного законодавства ( а. с. 32). Відповідно до ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Приписами статті 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України. Статтею 61 Закону України «Про банки та банківську діяльність» регламентовано, що банки та Національний банк України зобов`язані забезпечувати збереження банківської таємниці шляхом , в тому числі, обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю. Пунктами 10, 11 частини 1 статті 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками особам, зазначеним власником рахунку (вкладу) у відповідному розпорядженні банку, у разі смерті такого власника рахунку (вкладу) - на їхній запит щодо наявності рахунків (вкладів) померлого власника та залишку коштів на рахунках (вкладах); державним нотаріальним конторам, приватним нотаріусам, посадовим особам органів місцевого самоврядування, уповноваженим на вчинення нотаріальних дій, іноземним консульським установам (для вчинення такими особами нотаріальних дій з охорони спадкового майна, з видачі свідоцтв про право на спадщину, про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя) - на їхні запити щодо наявності рахунків (вкладів) та залишку коштів на рахунках (вкладах) померлих власників цих рахунків та/або щодо залишку коштів, які належать померлим фізичним особам та зберігаються на будь-яких рахунках у банках, та/або щодо рухомого майна таких осіб, що перебуває на збереженні та/або у заставі банку як заклад, щодо наявності індивідуального банківського сейфа та/або договорів про надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, та/або щодо наявності рахунків умовного зберігання (ескроу) та грошових коштів на цих рахунках, призначених для перерахування померлим бенефіціарам. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтовуючи позов в частині ненадання банком повної інформації щодо номерів банківських рахунків на ім`я [PERSON] із залишками грошових сум 222,60 грн. та 284,55 грн., [PERSON] не надав докази на підтвердження наявності у нього права власності на вказані грошові вклади, так як копії свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] таких відомостей не містять. Крім того, до заяви від 15 грудня 2020 року, відповідь на яку є предметом спору, позивачем не було долучено свідоцтво про право на спадщину за законом. За таких обставин, при наявності у позивача інформації щодо залишків грошових сум на банківських рахунках спадкодавця [PERSON] , позивачу необхідно було звернутися до Біляївської державної нотаріальної контори, якою було відкрито спадкову справу щодо майна померлих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та якою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом до майна померлих задля надання запиту щодо наявності рахунків (вкладів) та залишку коштів на рахунках (вкладах) померлого власника цих рахунків, в порядку, передбаченому статтями 4, 46 Закону України «Про нотаріат». При таких обставинах, суд вважає, що відповідачем було дотримано вимоги Закону щодо зберігання банківської таємниці. Щодо позовних вимог [PERSON] про зобов`язання видати ощадні книжки на вклади, передбачені свідоцтвами про право на спадщину за законом, суд зазначає наступне. Частиною 2 статті 1228 ЦК України передбачено, що право на вклад у банку (фінансовій установі) входить до складу спадщини. Виплата банківського вкладу, незалежно від наявності заповідального розпорядження, здійснюється на підставі свідоцтва про право на спадщину. Предметом спору є визнання неправомірною бездіяльність банку, яка полягає у невидачі ощадних книжок , запитуваних у письмовій заяві [PERSON] від 15 грудня 2020 року. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при подачі вказаної заяви [PERSON] було надано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлих вкладників банку, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Суд не приймає доводи позивача про надання ним копій свідоцтв про право на спадщину за законом при подачі інших заяв, датованих 13.11.2020 року та 25.11.2020 року, так як відповіді на вказані заяви не стосуються предмету спору, а самі заяви містять інші питання, та не стосуються видачі ощадних книжок. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: dismissed