Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивував тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина на все належне її майно, у т.ч. числі право на земельну частку (пай), однак сертифікат серії [NUMBER] на це право за життя спадкодавця було втрачено. 13 травня 2019 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на земельну частку (пай), але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено у зв`язку із відсутністю документа, підтверджуючого право власності на вказане спадкове майно. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до статті 548 ЦК УРСР, яка діяла на час смерті спадкодавиці, прийняв спадщину після смерті бабусі у вигляді права на земельну частку (пай), що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, але свідоцтва не отримав. Донька померлої [PERSON] , мати позивача померла [INFO] . Посилаючись на те, що у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа, а саме сертифіката серії [NUMBER] від 21.02.1997 року право на земельну частку (пай), він позбавлений можливості одержати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, яке було набуто спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку, позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданого на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації №94 від 21.02.1997 року, зареєстрований за №311 від 14.03.1997 року у порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач вимоги підтримує, просить ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, а представник відповідача позов визнає. Указане рішення може бути прийняте у підготовчому засіданні, відповідно до ст.ст.200,206 ЦПК України, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як установлено ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, а саме письмові докази: свідоцтво про смерть [INFO] [PERSON] (а.с.9); довідку виконкому Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області про місце реєстрації та проживання померлої [PERSON] , до дня її смерті по [ADDRESS] , наявність у власності померлої земельної частки (паю) у с.Семеренькиа Тростянецького району та відсутність заповіту померлої, наявність спадкоємця [PERSON] (а.с.12); свідоцтва про народження [PERSON] , [PERSON] (матері позивача), свідоцтва про одруження та про смерть [PERSON] , які підтверджують факт родинних відносин позивача із матір`ю і бабою (а.с.13,14,15,16); постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори від 13.05.2019 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв`язку із відсутністю оригіналу документа посвідчуючого право власності на спадкове майно (а.с.10); повідомлення відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який виданого Тростянецькою районною державною адміністрацією №94 від 21.02.1997 року було зареєстровано за №311 від 14.03.1997 року та видано (а.с.25), судом установлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, які виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. На час смерті [PERSON] діяли норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до положень статі 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Донька [PERSON] - [PERSON] , мати позивача, померла [INFO] (а.с.16). [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до статті 548 ЦК УРСР прийняв спадщину після смерті бабусі у вигляді права на земельну частку (пай), що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як передбачено п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Отже, з урахуванням вищевказаних норм чинного законодавства, письмових доказів у справі, визнання відповідачем пред`явленого позову, а також того, що позивач після смерті матері спадщину прийняла, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно (земельну частку (пай) внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документа (сертифіката) на цю земельну частку (пай), суд вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved