Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, 22.06.2012 позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з відповідачем шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, разом не проживають та вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Спору про поділ спільно нажитого майна не мають. В підготовче засідання сторони не з`явились. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог в повному обсязі просить повернути 50 відсотків сплаченого ним судового збору. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Також просить ухвалити рішення в підготовчому засіданні та прізвище після розірвання шлюбу залишити теперішнє. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2012 зареєстрували шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації шлюбів 22.06.2012 складено відповідний актовий запис №05, місце державної реєстрації Андріївська селищна рада Бердянського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.06.2012. Спір про поділ спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.09.2019. Дитина зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідки про реєстрацію місця проживання особи від 28.10.2019. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, зареєстрований 22.06.2012 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з заявою відповідача надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] ». Що стосується судових витрат по справі суд зазначає наступне. Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 768,40 гривень. Відповідно до положень ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з положень даної статті, заяви позивача про повернення 50 відсотків судового збору, суд вражає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.1496725934.1 від 17.10.2019, що складає 384,20 грн. Інша частина судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved