Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи: Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання батьківства, в якому просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], виключити відомості з актового запису № 1130, якій зроблено 19 грудня 2007 року Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси про народження дитини [PERSON], [INFO], відомості про [PERSON], як батька дитини та внести відомості до актового запису № 1130, якій зроблено 19 грудня 2007 року Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, зазначивши його, [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 2006 року проживав у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. [INFO] року у них народився син [PERSON], але під час реєстрації сина відомості про батька було внесено зі слів матері, [PERSON], та записано батьком [PERSON]. Позивач ніколи не придавав цьому уваги, оскільки знав, що [PERSON] є його сином, а дитина знає, що позивач є його батьком. Позивач разом з [PERSON] та сином проживали разом за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] син залишився проживати з позивачем, однак 27 грудня 2018 року в позивача забрали сина [PERSON] та направили його до реабілатаційно-психологичного центру, якій знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З метою внесення змін, в відомостях про батька, до актового запису про народження сина [PERSON] позивачем було замовлено судово-медичну експертизу, згідно до якої «він, [PERSON] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], з ймовірністю 99,95%; таким чином батьківство практично доведено». Оскільки мати його сина [PERSON] померла та внести зміни у відомостях про батька до актового запису не можливо, тому позивач вимушений звернутися до суду з наведеним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду клопотання в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, а також розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача - Приморського районного у місті Одесі відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву щодо участі у судовому засіданні, в якій просив суд врахувати пояснення, розглядати справу без участі представника відділу та ухвалити рішення на розсуд суду. Представник третьої особи: Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації ОМР в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, про що в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис № 1130 та що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке було видано Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Під час реєстрації [PERSON] відомості про батька було внесено зі слів матері, [PERSON], та записано батьком [PERSON], тобто ім'я та по батькові позивача, [PERSON], а прізвище матері - [PERSON]. Із Висновку спеціаліста з питань судово-медичної експертизи № 32 від 02.11.2018 року «[PERSON] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], з ймовірністю 99,95%; таким чином батьківство практично доведено». З довідки Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» № 306 Одеської міської ради Одеської області від 15 січня 2019 року № 01-31/05 вбачається що [PERSON] - батько дитини приймав активну участь у житті дитячого садка, систематично відвідував батьківські збори та педагоги знають батька як турботливу, відповідальну, добропорядну людину, яка бере участь у вихованні та розвитку сина. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК, станом на час народження дитини, України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно до ч.2 ст.128 СК України - підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, а утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства обґрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved