Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт відсутності заборони на відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON], згідно ухвали Святошинського (Ленінградського) районного суду м.Києва від 03.04.1998 року. При цьому заявник вказує на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина - квартира [ADDRESS]. 17.12.2012 року Десятою київською нотаріальною конторою під час оформлення права на спадщину йому було повідомлено, що П»ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою зареєстрована заборона на відчуження об»єктів нерухомого майна. Підстава обтяження - ухвала Ленінградського (на даний час Святошинського) районного суду м.Києва від 03.04.1998 року. Як вказує заявник, 21.12.2012 року він звернувся до Святошинського районного суду м.Києва із заявою про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою суду від 06.02.2013 року в задоволенні його заяви було відмовлено з цих підстав, що судом було встановлено, що згідно даного рішення предметом спору була квартира [ADDRESS]. [PERSON] також зазначає, що відповідні заяві були направлені ним до Десятої та П»ятнадцятої київської нотаріальної контори з вимогою вчинити відповідні дії. Десята київська нотаріальна контора надала йому відповідь № 5363/02-14 від 28.11.2013 року про те, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо до зняття арешту П»ятнадцятою київською нотаріальною конторою. Своїм листом від 27.11.2013 року П»ятнадцята київська нотаріальна контора рекомендовала йому звернутись до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві. На його звернення до Реєстраційної служби остання повідомила йому, що для вирішення питання необхідно звернутись до Святошинського районного суду м.Києва. Як вказує заявник, єдиною інформацією щодо заборони є дані з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна № 39381163 від 17.12.2012 року. Проте, будь-яких інших даних про боржника (в даному випадку щодо його батька - [PERSON]) в реєстрі не має, ідентифікувати особу, на майно якої накладено арешт, неможливо. Даний факт є причиною відмови у видачі йому свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] також зазначає, що відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 06.02.2013 року встановлено, що предметом справи було зовсім інше майно, яке не належить [PERSON], і який не є стороною по справі, по якій накладався арешт на квартиру. Заявник стверджує, що нерухоме майно, на яке зареєстрована заборона, належало його батькові [PERSON] на праві власності з 1995 року та до моменту його смерті не відчужувалось, не перебувало під арештом та забороною. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що встановлення факту відсутності заборони на відчуження квартири [ADDRESS] має для нього юридичне значення, оскільки пов»язане з прийняттям спадщини після смерті батька [PERSON], заявник просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримав. Представники Десятої та П»ятнадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилися. В своїх листах № 3894/01-16 від 14.07.2014 року та № 3420/02-14 від 27.08.2014 року, відповідно, представники просять розглянути справу у їх відсутність (а.с.20-21,22). Заслухавши пояснення [PERSON], допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Частиною 1 ст. 256 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення, які розглядаються судом. При цьому частина 2 цієї статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В своїй заяві [PERSON] просить встановити факт відсутності заборони на відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON], посилаючись на те, що ніяким іншим чином, крім вирішення питання в судовому порядку, він встановити даний факт не має можливості. Вказані доводи заявника суд вважає обґрунтованими, виходячи з наступного. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] належала Батькові заявника - [PERSON] на праві власності на підставі Договору міни долі жилого будинку [ADDRESS] на квартиру[ADDRESS],укладеному 28.04.1995 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). [INFO] помер батько заявника - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Згідно Реєстру прав власності на нерухоме майно, вказана квартира на підставі Договору міни від 28.04.1995 року станом на 18.11.2011 року була зареєстрована за [PERSON] Однак, при зверненні заявника до Десятої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], 17.12.2012 року Десятою київською нотаріальною конторою заявнику було повідомлено, що П»ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою зареєстрована заборона на відчуження об»єктів нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS]. Як зазначалось в повідомленні, підставою обтяження є ухвала Ленінградського (на даний час Святошинського) районного суду м.Києва від 03.04.1998 року, яка міститься у Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна станом на 17.12.2012 року . Судом також встановлено, що заявник [PERSON] 21.12.2012 року звернувся до Святошинського районного суду м.Києва із заявою про скасування заходів забезпечення позову. Однак, ухвалою суду від 06.02.2013 року йому було відмовлено в задоволенні заяви в зв»язку з відсутністю доказів застосування судом цього виду забезпечення позову до спірної квартири. При цьому судом було встановлено, що згідно рішення по справі № 2-1504 за 1998 рік, відсутні документи, згідно яких накладався арешт на квартиру [ADDRESS]. Предметом спору згідно рішення суду була квартира [ADDRESS] (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи, відповідні заяві були направлені заявником до Десятої та П»ятнадцятої київської нотаріальної контори з вимогою вчинити відповідні дії. Десята київська нотаріальна контора надала йому відповідь № 5363/02-14 від 28.11.2013 року про те, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо до зняття арешту П»ятнадцятою київською нотаріальною конторою (а.с.7). Своїм листом від 27.11.2013 року П»ятнадцята київська нотаріальна контора рекомендовала йому звернутись до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві. На його звернення до Реєстраційної служби остання повідомила йому, що для вирішення питання необхідно звернутись до Святошинського районного суду м.Києва (а.с.6). В той же час, згідно ухвали Святошинського (Ленінградського) районного суду м.Києва від 03.04.1998 року, як це зазначено у Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, даним судом також не знайдено будь-яких доказів на підтвердження факту накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов до висновку, що, крім запису в Єдиному реєстри заборон відчуження об»єктів нерухомого майна станом на 17.12.2012 року, факт заборони на відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON], - не знайшов свого підтвердження. При таких обставинах суд вважає вимоги заявника [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved