Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лізінгова компанія «Авто Фінанс» про захист прав споживача , визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягненні коштів , мотивуючи свої позовні вимоги тим , що 25 листопада 2014 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Фінанс» було укладено договір фінансового лізингу за № 00126 з додатками , відповідно до якого предметом лізингу по даному договору є трактор МТЗ 80.1. В усній формі представник товариства роз»янила йому , що він спочатку повинен сплатити передплату за трактор в розмірі 16\~000 гривень шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача , після чого з ним буде укладено договір лізингу і протягом декількох днів відповідач передасть в користування предмет лізингу. В той же день ним було сплачено на рахунок 16\~000 гривень. Через деякий час він зателефонував до ТОВ і йому повідомили , що потрібно сплатити авансовий платіж і тоді через тиждень йому привезуть трактор. 16 грудня 2014 року він знов сплатив суму авансового платежу в розмірі 80\~000 гривень Однак , трактор до теперішнього часу не привезли , на телефонні дзвінки не відповідають. На його думку , представником ТОВ не було роз»яснено призначення платежу , який виявився адміністративним платежом , тобто винагородою лизингодавцю за організаційні заходи , пов»язані з підготовкою та укладенням договору, а він вважав , що це часткова оплата вартості трактора. В договорі це передбачено , але у нього не було можливості детально ознайомитися з умовами договору до його підписання , так як представник ТОВ не надала йому достовірної інформації , завірила в тому , що всі істотні умови договору вона пояснила та спонукала його підписати договір швидше , мотивуючи тим , що на неї чекають інші особи , які бажають укласти - 2 - договір лізингу. Крім цього , протягом всього терміну часу предмет лізингу так і не був йому переданий. Компанія відмовилась передати йому предмет лізингу з посиланням на те , що договором передбачено передачу трактора протягом строку , який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати адміністративного платежу , 50 % від вартості предмету лізингу , комісії за передачу предмета лізингу , а сплачена сума в розмірі 16\~000 гривень є адміністративним платежем за оформлення договору . Таким чином , на його думку під час попередніх переговорів представником компанії введено його в оману щодо умов виконання договірних зобов»язань. Після ж підписання і вивчення змісту договору йому стало зрозуміло , що сплачені кошти не повернуть та можливості розірвати договір не має , оскільки договір зовсім не передбачає можливості розірвання з ініціативи лізингоодержувача , що є порушенням його прав як споживача. Відповідно ж до діючого Закону України «Про захист прав споживачів» визначено недійсність правочинів , здійснених з використанням нечесної підприємницької діяльності , яка полягає , зокрема у введені в оману споживачів , шляхом пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої , позбавлення споживачів достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення. До цього ж , на його думку , є несправедливими умови договору про надання можливості продавцю / виконавцю , виробнику / не повертати кошти на оплату , здійснену споживачем у разі відмови споживача укласти або виконати договір , без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця / виконавця , виробника/ у зв»язку з розірванням або невиконанням ним договору ; надання продавцю / виконавцю , виробнику/ права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця / виконавця, виробника/; установлення обов»язкових для споживача умов , з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору. В укладеному договорі , на його думку є також несправедливі умови, зазначені в п. 11. 3 , п. 11. 5 , 12. 7 , п. 5.4., п. п. 3.2.2., п. 3.2.,п.5.5., п. 5.6 , п.5.7. , п. 5.15., п.10.5., п.10.8 , п. 10.12, п.12.6., п. 12.8 , п. 12.1., п.12.13,, п.п.3.2.6. , 3.2.7, п.3.3. , п.10.5. , п.9.4.12.8, п.10.14 / підстави зазначені останнім в позовній заяві /. В зв»язку з вищенаведеним він і звернувся до суду із зазначеним позовом і первісно просив визнати недійсним договір фінансового лізингу за № 00126 від 25 листопада 2014 року , укладеного між ним та ТОВ «Лізингова компанія «АтоФінанс»; стягнути з ТОВ 96\~000 гривень , сплачених ним за договором та 960 грн., сплачених за послуги банка під час здійснення платежів, і понесені ним витрати по сплаті судового збору. Надалі позивач неодноразово змінював свої позовні вимоги в частині визначення суми , яка підлягає стягненню з ТОВ . Додаткових доказів в ствердження зміни розміру коштів , які повинно сплатити йому товариство позивач суду ні надавав. Представник відповідача позовні вимоги [PERSON] не визнав повністю, вважаючи вимоги останнього безпідставними. В судове засідання представник відповідача не з»явився. Однак , останні надсилали суду листи , відповідно до яких останні просили розглянути зазначену справу за їх відсутності , взяв до уваги заперечення надіслані до суду. Про час і місце розгляду справи представник відповідача повідомлений своєчасно та належним чином. Вислухавши пояснення позивача , свідків , дослідив матеріали справи суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав : 25 листопада 2014 року між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Фінанс» дійсно було укладено договір фінансового лізингу за № 00126 , відповідно до якого предметом лізингу по даному договору є трактор МТЗ 80.1. Первісно позивачу в усній формі представником товариства було роз»янено , що він спочатку повинен сплатити передплату за трактор в розмірі 16\~000 гривень шляхом - 3 - перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача , після чого з ним буде укладено договір лізингу і протягом декількох днів відповідач передає в користування предмет лізингу. В той же день [PERSON] сплатив на рахунок , зазначений товариством , 16\~000 гривень. Отримав через деякий термін часу повідомлення щодо необхідності сплатити авансовий платіж , за умови , що через тиждень йому привезуть трактор, [PERSON] 16 грудня 2014 року сплатив суму авансового платежу в розмірі 80\~000 гривень. В ствердження зазначених обставин позивачем надані суду відповідні квитанції щодо сплати зазначених сум. За ствердженням позивача та свідків , опитаних в суді за клопотанням позивача , трактор МТЗ 80.1. / предмет договору/ до теперішнього часу позивачу у користування не переданий . Відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг» , фінансовий лізинг визначено як вид цивільно - - правових відносин , що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов»язується набути у власність річ у продавця / постачальника / відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату / лізингові платежі/. Згідно ж ст. 2 Закону України « Про фінансовий лізинг» відносини , що виникають у зв»язку з договором фінансового лізингу , регулюються положеннями ЦК України про лізинг , найм /оренду/, купівлю - продаж , поставку з урахуванням особливостей , що встановлюються цим Законом. Відповідно ж до ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках. За вимогами ж ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» , сплата лізингових платежів здійснюється в порядку , встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати : а/ суму , яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу ; б/платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно ; в/ компенсацію відсотків за кредитом ; г/ інші витрати лізингодавця , що безпосередньо пов»язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку , письмово повідомивши про це лізингодавця , у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів , за умови , що договором лізингу не передбачено іншого строку. На думку позивача , у зв»язку з наданими йому роз»ясненнями представником ТОВ щодо призначення платежу , який виявився адміністративним платежом , тобто винагородою лизингодавцю за організаційні заходи , пов»язані з підготовкою та укладенням договору , він вважав , що це часткова оплата вартості трактора. Відповідно до укладеного між сторонами договору передбачалась передача трактора протягом строку , який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати адміністративного платежу , 50 % від вартості предмету лізингу , комісії за передачу предмета лізингу , а сплачена сума в розмірі 16\~000 гривень зазначалась як адміністративний платіж за оформлення договору. Не знайшло спростування в судовому засіданні ствердження позивача , з приводу того , що у нього не було можливості детально ознайомитися з умовами договору до його підписання , так як представник ТОВ не надала йому достовірної інформації , завірила в тому , що всі істотні умови договору вона пояснила та спонукала його підписати договір швидше , мотивуючи тим , що на неї чекають інші особи , які бажають укласти договір лізингу. Під час одного із судових засідань у зазначеній справі позивач надав лист , надісланий на - 4 - його адресу « Лізинговою компанією » Автофінанс» , за вих. № 2192 від 2 квітня 2015 року / лист позивач отримав 9 квітня 2015 року / , відповідно до якого останній повідомлявся про те , що відповідно до вищенаведеного договору ним було сплачено саме адміністративний платіж в розмірі 16\~000 грн. та авансовий платіж в розмірі 80\~000 грн.. До цього ж , одночасно повідомлялось , що якщо він виявить бажання розірвати договір , йому потрібно відправити відповідну заяву , в якій чітко вказати бажання розірвати договір , тоді згідно умов договору , а саме , відповідно до ст. 12 п.12.1 договору у якій зазначено « лізингоодержувач який сплатив адміністративний платіж , частково або повністю сплатив авансовий внесок та не отримав транспортний засіб , має право розірвати даний договір за власним бажанням , про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвання договору, шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу лізингодавця. У строк встановлений чинним законодавством , лізингодавець розглядає заяву лізингоодержувача та надає письмову відповідь , в якій повідомляє про розірвання договору або про наслідки його розірвання. В такому випадку , поверненню підлягає 60 % від сплаченого авансового платежу та /або частини авансових платежів 40% від сплаченого авансового платежу та/або частини авансових платежів лізингодавець утримує в яості штрафу за дострокове розірвання договору. Адміністративний платіж в такому випадку поверненню не підлягає.». Отже, за умовами договору , сплачений ним адміністративний платіж в розмірі 16\~000 гривень не повертається взагалі , авансовий платіж буде повернутий у розмірі 48\~000 гривень. Саме, із зазначеного часу позивачу стало відомо щодо дійсного призначення платежів , які він здійснював. Всі дії позивача , спрямовані на здійснення платежів / взяв до уваги строки перерахунків певних сум позивачем , виходячи із вартості предмету договору лізингу/ , після певних обіцянок і запевнень представниками компанії щодо передачі транспортного засобу після повної сплати із зазначенням розміру перерахування сум , як в телефонному режимі , так і в усній розмові , свідчать про те , що [PERSON] був введений в оману. З урахуванням всіх досліджених обставин у справі , суд вважає за можливе визнати недійсним договір фінансового лізингу за № 00126 від 25 листопада 2014 року , укладеного між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс». Інші вимоги позивача в частині збільшення суми позовних вимог щодо сплати йому певних коштів у зв»язку з визнанням недійсним договору фінансового лізингу , суд вважає не доведеними. У відповідності ж з діючим цивільно - процесуальним законодавством України стороні , на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові ж витрати складаються з судового збору та витрат , пов» язаних з розглядом справи , до яких належать і витрати на інформаційно технічне забезпечення . Позивачем по даній справі надані квитанції щодо сплати ним судових витрат по справі на загальну суму 960 гривень 60 коп. На основі вищевикладеного ,

Outcome: partial