Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.04.2011 року позивач уклав шлюб з відповідачем, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області зроблено актовий запис за №36. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, між ними повністю відсутнє взаємопорозуміння та взаємоповага одне до одного. Вони проживають окремо. Позивач остаточно визначився та бажає розірвати шлюб, вважає, що примирення неможливе. Спору про поділ спільно набутого майна у них не має. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві та просив суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.04.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 36. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стали різні характери та погляди на сімейне життя. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо. Позивач бажає розірвати шлюб. Відповідач на розірвання шлюбу згідна. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та до розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхньої неповнолітньої дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved