Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про примусове вселення в квартиру, усунення перешкод у здійсненні користування та розпорядження квартирою та стягнення моральної шкоди . В обгрунтування вимог вказує, що з [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу за спільні кошти вони придбали квартиру [ADDRESS] . В жовтні 2013 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням суду в березні 2014 року вищевказану квартиру було поділено пополам, тобто він являється власником Ѕ частини квартири, але користуватись нею не може, оскільки відповідачка змінила вхідні двері та замки і не впускає його квартиру. Після де-кількох невдалих спроб самостійно вселитися в квартиру, він вимушений був звертався в правоохоронні органи, однак, вжиті заходи не вплинули на протиправгу поведінку відповідачки, яка постійно створювала йому перешкоди та застосовувала проти нього незаконні протиправні дії у вигляді газового балончика. Крім того, він вважає, що факт вчинення відповідачкою дій, які перешкоджають його вселенню у зазначену квартиру, є достатньою підставою для відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., які просить стягнути на свою користь, а також просить заборонити [PERSON] перешкоджати йому у здійсненні ним права користування та розпорядження Ѕ частиною квартири [ADDRESS] та вселити його в квартиру, оскільки він має намір проживати в квартирі. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги і просять суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що [PERSON] не перешкоджає позивачу користуватись квартирою та не перешкоджає його вселенню до квартири, оскільки той має ключі. Вона неодноразово зверталась до поліції з приводу того, що позивач застосовував до неї силу, коли приходив, внаслідок чого, вона знімала побої. Просить у позові відмовити. Заслухав позивача, його представника, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого за спільні кошти придбали квартиру [ADDRESS] . В жовтні 2013 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням суду від 28 березня 2014 року визнано право власності по Ѕ частині вищевказаної квартири за [PERSON] та за [PERSON] . Встановлено, що після розірвання шлюбу у квартирі проживає та користується нею відповідачка [PERSON] , а позивач [PERSON] користуватись квартирою не може, оскільки відповідачка змінила вхідні двері та замки і не впускає його квартиру, крім того, створюючи перешкоди позивачу, відповідачка застосовувала газовий балончик, що підтверджується показами свідків в суді [PERSON] та [PERSON] . Вказані обставини підтверджують, що конфліктні ситуації між сторонами виникали, у зв`язку із вселенням позивача у квартиру, що підтверджується відмовними матеріалами та листами Національної поліції, як за заявами позивача так і за заявами відповідачки у період з 2014 року по 2018 рік, крім того, цього не заперечує і представник відповідача [PERSON] , тому дані обставини доказуванню в суді не підлягають. Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно вимогам ч. 3 ст. 319 вказаного кодексу, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 3 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того позивач [PERSON] , як власник майна, в силу ст. 391 вказаної норми права, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду із вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON] своїми діями, а саме : заміною вхідних дверей та замка у квартирі [ADDRESS] , не допусканням позивача у квартиру, створює [PERSON] , як власнику майна, перешкоди у здійсненні останнім права користування та розпорядження своїм майном, а тому це право підлягає захисту у суді та усуненням перешкод шляхом вселення позивача у спірну квартиру і виходячи з наведенного, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині є доведеним та такими, що підлягають задоволенню. Не підлягає задоволенню позовна вимога [PERSON] , щодо стягнення моральної шкоди, у зв`язку із фактом вчинення відповідачкою дій, які перешкоджають його вселенню у зазначену квартиру і є достатньою підставою для відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. , оскільки відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьким родичем, у зв`язку із знищенням та пошкодженням майна, приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи. У цих випадках моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування , тому, у вказаному випадку, моральна шкода відшкодовується лише за наявності майнової шкоди. Позивач не навів суду доказів моральної шкоди так само, як і не навів доказів майнової шкоди, що дає підстави для відмови, в цій частині позову. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому, оскільки позивач, інвалід другої групи, звільнений від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 536,80 грн., задоволеної частини вимог., судовий збір відхиленої частини вимог, у сумі 768,40 грн., компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial