Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлани Вікторівни, [PERSON] , третя особа: Синельниківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що 11.12.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В., вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на нежитлову господарську будівлю Б-1 за номером [ADDRESS] . Нотаріус не перевірив безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, що свідчить про наявність спору щодо суми за договором, на підставі якого було вчинено виконавчий напис. Наголошував, що нотаріус вчинив виконавчий напис за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Звертав увагу суду, що відповідачем [PERSON] не надано нотаріусу документів, які підтверджують факт передачі грошових коштів відповідно до п. 12 договору позики та він не отримував від відповідача [PERSON] письмової вимоги. Представник [PERSON] з`являвся в судове засідання та підтримав викладені в заяві обставини. В судове засідання, призначене на 03.08.2021 року, не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі. [PERSON] в судове засідання, призначене на 22.12.2020 року, з`явився. В інші судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Неодноразово звертався із заявою про відкладення розгляду справи, однак доказів про причини неявки не надав, тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України здійснив розгляд без участі. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна надала заяву про розгляд справи без її участі та письмові пояснення в яких зазначала, що 11.12.2019 року нею вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості з [PERSON] після спливу тридцяти днів з моменту надіслання письмової вимоги [PERSON] про усунення порушень за договором позики, напис вчинено відповідно до вимог законодавства, оскільки [PERSON] подано усі документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Представник Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2020 року забезпечено позов шляхом зупинення на час розгляду справи стягнення за виконавчим провадженням № 62228698 від 02.06.2020 року, яке було відкри\-то на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Олійник Світлани Вікторівни від 11.12.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №1217, по зверненню стягнення на майно [PERSON] . Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.07.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] у позику 773 000 грн. строком до 15.11.2018 року. В забезпечення виконання умов договору позики, 20 липня 2018 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В. 20 липня 2018 року, зареєстровано в реєстрі за № 991, предметом якого є нежитлова господарська будівля Б- 1, загальною площею 348,1 кв.м., поз. 1-бруківка, що розташовані в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0.15 га., кадастровий номер 1224886400:03:002:0156, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. 11.12.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світланою Вікторівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1217, яким запропоновано звернути стягнення на нежитлову господарську будівлю Б- 1, загальною площею 348,1 кв.м., що розташована в [ADDRESS] . За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно із підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Згідно наданих приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлани Вікторівникопій матеріалів на підставі яких було вчинено виконавчий напис вбачається, що, звертаючись до нотаріуса відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості [PERSON] , надав: договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В. 20 липня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 991; договір позики від 20 липня 2018 року; письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику; розрахунковий документ про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем [PERSON] було надіслано повідомлення іпотекодавцям про звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Тобто, позивач був обізнаний щодо намірів [PERSON] про звернення стягнення та не заперечував проти таких дій, у зв`язку із чим доводи позивача в цій частині не заслуговують на увагу. Пунктом 12 договору позики визначено, що договір вступає в силу і вважається укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження факту передачі грошей позичальник видає позикодавцеві розписку, або роблять власноручний надпис на примірниках цього договору. Однак, звертаючись до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, [PERSON] не надано доказів отримання позичальником кредитних коштів, що передбачено п. 12 договору позики від 20.07.2018 року, тому, відсутні підстави вважати, що на час вчинення виконавчого напису заборгованість за договором позики була безспірною. Виходячи із вищевикладеного, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦАК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені, в порядку розподілу судових витрат судовий збір підлягає стягненню з [PERSON] у сумі 420, 40 грн. та з приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлани Вікторівни у сумі 420, 40 грн.

Outcome: approved