Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про виділення в окремий об`єкт нерухомого майна та визнання права власності посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 27.04.2006 року, вона є власником 5/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Відповідач є власником 1/6 частини цього ж нерухомого майна. Домоволодіння розташоване на земельних ділянках, що належать сторонам на праві приватної спільної сумісної власності. На звернення позивача щодо виділу її частки в натурі відповідач не реагує, що свідчить про його бездіяльність. Згідно висновку оціночно-будівельної, будівельно-технічої експертизи є технічно можливим виділ в самостійний об?єкт нерухомого майна, що належить позивачу та складається з частини житлового будинку літ. «А-1,А1-1,а,а1,а3,а4» в складі приміщень: кухні 2-1 площею 12.7 м2, санвузла 2-2 площею 3.1 м2, житлової кімнати 2-3 площею 10.5 м2, передпокою 2-4 площею 13.9 м2, кабінету 2-5 площею 13.9 м2, сіней 2-6 площею 3.6 м2, сіней 2-7 площею 6.3 м2, житлової кімнати 2-8 площею 26.1 м2, приміщення 2-9 площею 21.9 м2, кухні 2-10 площею 9.2 м2, санвузла 2-11 площею 2.5 м2, сіней ІІ площею 3.9 м2; загальною площею 127.6 м2, в т.ч. житловою - 36.6 м2; погріб літ. «а2»; вбиральня літ. «Г»; гараж літ. «Д»; гараж літ. «Е»;оглядова яма літ. «д»; сарай літ. «П»; теплиця (тимч.) літ. «Р»;вольєр (тимч.) літ. «С»;альтанка (тимч.) літ. «Т»;огорожа №6; огорожа №7;ворота-хвіртка №8;замощення І;замощення ІІ, а також поділ земельних ділянок за їх фактичним користуванням. 22 березня 2021 року [PERSON] звернувся з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про виділення в окремий об`єкт нерухомого майна та визнання права власності посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.1965 року він є власником 1/6 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] , власником іншої частини є відповідач [PERSON] . Згідно висновку експерта є можливість виділити в самостійний об`єкт належне йому нерухомого майна, а саме частину житлового будинку літ. «А-1 ,А1-1,а,а1,а3,а4» в складі приміщень: кухні 3-1 площею 7.8 м2, житлової кімнати 3-2 площею 9.8 м2, сіней ІІІ площею 8.5 м2., санвузла ІV площею 1.8 м2, загальною 27.9 м2, в т.ч. 9.2 м2; гараж літ. «З»; огорожа № 5 та розподілити земельні ділянки, що перебувають у власності сторін згідно фактичного користування. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05 березня 2021 року відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 22 березня 2021 року зустрічна позовна заява [PERSON] прийнята та об`єднана в одне провадження з первісним позовом, закрито підготовче засідання. Сторони в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, надали суду заяви щодо розгляду справи в їх відсутність, підтримання заявлених позовних вимог та визнання зустрічних позовів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно договору купівлі-продажу від 27 квітня 2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Фастовець І.В., позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] є власником 5/6 частини житлового будинку з надвірним спорудами за адресою [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 лютого 1965 року , яке видане Другою Полтавською державною нотаріальною конторою відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] є власником 1/6 частини домоволодіння за зазначеною вище адресою. Земельні ділянки за цією ж адресою перебувають у спільній сумісній власності сторін, що підтверджується: державним актом на право власності на земельну ділянку ЯИ540057 від 02 грудня 2009 року, площа 0.1000 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5310136400:10:005:0173 та державним актом на правом власності на земельну ділянку ЯИ 540058 від 02 грудня 2009 року, площа 0.0113 га, цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки 5310136400:10:005:0174. Згідно висновку експерта № 16 за результатами проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної експертизи житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, які розташовані у [ADDRESS] є можливим виділити в самостійний об?єкт нерухомого майна 5/6 частини майна, що належить [PERSON] та складаються з частини житлового будинку літ. «А-1,А1-1,а,а1,а3,а4» в складі приміщень: кухні 2-1 площею 12.7 м2, санвузла 2-2 площею 3.1 м2, житлової кімнати 2-3 площею 10.5 м2, передпокою 2-4 площею 13.9 м2, кабінету 2-5 площею 13.9 м2, сіней 2-6 площею 3.6 м2, сіней 2-7 площею 6.3 м2, житлової кімнати 2-8 площею 26.1 м2, приміщення 2-9 площею 21.9 м2, кухні 2-10 площею 9.2 м2, санвузла 2-11 площею 2.5 м2, сіней ІІ площею 3.9 м2; загальною площею 127.6 м2, в т.ч. житловою - 36.6 м2; погріб літ. «а2»; вбиральня літ. «Г»; гараж літ. «Д»; гараж літ. «Е»; оглядова яма літ. «д»; сарай літ. «П»; теплиця (тимч.) літ. «Р»; вольєр (тимч.) літ. «С»; альтанка (тимч.) літ. «Т»; огорожа №6; огорожа №7; ворота-хвіртка №8; замощення І; замощення ІІ. Також є технічно можливим виділ в самостійний об?єкт нерухомого майна 1/6 частини майна, що належить [PERSON] та до складу якого входить з: частина житлового будинку літ. «А-1» в складі приміщень: кухні 3-1 площею 7.8 м2, житлової кімнати 3-2 площею 9.8 м2, сіней ІІІ площею 8.5 м2., санвузла ІV площею 1.8 м2, загальною 27.9 м2, в т.ч. житлової 9.2 м2; гараж літ. «З»; огорожа № 5. Зазначені частини мають окремий вхід та необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, окремі джерела та лічильники отримання електроенергії, газу та інших комунальних послуг . Також згідно даного висновку можливо здійснити поділ, а саме виділити у власність сторін земельні ділянки, що належать їм на праві спільної сумісної власності, згідно фактичного користування відображеного в кадастровому плані ТОВ НВІ «Земресурс», а саме позивачу за первісним позовом [PERSON] : земельну ділянку площею 0,0892 га, що складає 892/1000 частини земельної ділянки кадастровий номер 5310136400:10:005:0173, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ; земельну ділянку площею 0,0087 га, що складає 87/113 частини земельної ділянки кадастровий номер 5310136400:10:005:0174, цільове призначення для ведення садівництва та позивачу за зустрічним позовом [PERSON] земельну ділянку площею 0,0182 га, що складає 108/1000 частини земельної ділянки кадастровий номер 5310136400:10:005:0173, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,0026 га, що складає 26/113 частини земельної ділянки кадастровий номер 5310136400:10:005:0174, цільове призначення для ведення садівництва. Частиною 1\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1, 2\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нормами\~статті 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 1 ст.\~355,\~356 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ч. 1, 2 , 3\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною 1\~статті 361 ЦК України\~передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Вимогами\~статті 364 ЦК України\~визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту\~ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Відповідно до положень Постанови ВСУ № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Частиною четвертою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до\~ст.206 ЦПК України\~позивач може відмовитись від позову, а відповідач\~визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, суд враховуючи обставини справи, визнання первісного та зустрічного позову відповідачами, приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved