Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про визнання недієздатною [PERSON] . Заява мотивована тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом 1-ї «А» групи з дитинства (діагноз розумова відсталість помірного ступеню ускладнена частими поліморфними нападами (псевдоабсанси, психомоторні) та соціальною дезадаптацією. Системний недорозвиток мовлення легкого ступеню, обумовлений зниженням інтелекту. Епілепсія\~ на фоні резедуально-органічної недостатності ЦНС). [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, не здатна задовольняти свої життєві потреби у повній мірі, потребує постійного стороннього догляду і нагляду. Вона, як матір [PERSON] бажає бути її опікуном, проти цього заперечень у батька [PERSON] не має. Згідно довідки №498, виданої КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради від 02.07.2020 року за №4659 [PERSON] [INFO] перебуває на обліку в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» з діагнозом: F 71.1. Згідно картки стану здоров`я і розвитку дитини, [PERSON] , [INFO] проживає в сім`ї, де хороші, доброзичливі стосунки. Батьки приділяють велику увагу здоров`ю навчанню та вихованню. Враховуючи наведене, [PERSON] вважає, що [PERSON] може бути визнана судом недієздатною, а заявниця може бути призначена опікуном своєї доньки. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала повністю з мотивів, викладених в заяві. Просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу опіки і піклування Івано-Франківської міськради в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Підтримав заяву [PERSON] щодо призначення її опікуном над дочкою [PERSON] , при умові визнання її недієздатною в судовому порядку. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає,що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про шлюб від 06.02.2008 року Серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є подружжям. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.01.1997 року Серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про право власності від 18.12.2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.02.2004 року квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] (батьку), [PERSON] (матері), [PERSON] (доньці) в рівних долях. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №4953 про реєстрацію місця проживання від 30.06.2020 року. З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія АВ №0891614 від 13.12.2017 року підтверджує, що [PERSON] є інвалідом з дитинства та їй встановлено першу А групу інвалідності, довічно, потребує постійного стороннього догляду і нагляду. Копія консультаційного висновку спеціаліста №7248 від 20.10.2014 року підтверджує, що [PERSON] встановлено діагноз помірна розумова відсталість. З копії картки стану здоров`я і розвитку дитини від 20.04.2015 року встановлено, що [PERSON] встановлено діагноз: епілепсія на фоні резедуально-органічної недостатності. Сиситемний недорозвиток мови середнього ступня обумовлений основним діагнозом. Згідно довідки №498 від 02.07.2020 року [PERSON] [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] перебуває на обліку в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» з діагнозом: F 71.1. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 146/2020, [PERSON] , страждає стійким хронічним психічним розладом помірною розумовою відсталістю, що згідно МКХ-10 F71. Зазначене захворювання позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. [PERSON] , з урахуванням її психічного стану, не має фактичної можливості особисто дати пояснення по суті справи.\~ За таких обставин, суд вважає встановленим, що [PERSON] , [INFO] , страждає стійким хронічним психічним розладом \~ помірною розумовою відсталістю, що згідно МКХ-10 F71, та не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При ухваленні рішення про визнання [PERSON] недієздатною слід вирішити питання про встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна. За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України, так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Відповідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 4 статті 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно висновку Департаменту соціальної політика виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 45-д від 12.08.2020 року\~ вбачається, що рада визнала за доцільне призначити опікуном над [PERSON] , її матір [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved