Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач зазначав, що йому належить на праві приватної власності житловий будинок №49, по вулиці Соборності (колишня Щорса) в с. Княжичі Броварського району Київської області, що підтверджується договором дарування житлового будинку, укладеним між ним та його матірю [PERSON] 20 липня 2016 року, посвідченим нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим за № 3-3274. Крім позивача, його матері та дружини [PERSON], в зазначеному будинку зареєстрований також його брат відповідач [PERSON], [INFO], який в даному будинку не проживає з листопада 2005 року, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області № 2181 від 06 жовтня 2016 року та актом підтвердження фактичного непроживання, складеного депутатом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] 19 вересня 2016 року. З листопада 2005 року відповідач у будинку не з'являється, особистих речей в спірному будинку його не залишилось, перешкод в користуванні будинком йому ніхто з власників та мешканців не створює, останній добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується вже 10 років. Позивачу відомо, що відповідач проживає в м. Києві в районі метро «Нивки», але точної адреси йому невідомо, адже жодних відносин вони між собою не підтримують. Відповідач в спірному житловому будинку не проживає, жодних витрат по його утриманню не несе, а факт його реєстрації завдає позивачу додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком №49 по вул. Соборності (колишня Щорса) в с. Княжичі Броварського району Київської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив суд про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є матірю сторін. Відповідач [PERSON] з листопада 1995 року в спірному житловому будинку не проживає, останній раз він приїжджав до неї 4 роки назад, син з матірю не спілкується, не телефонує до неї, його особистих речей в будинку немає. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою позивача, відповідача [PERSON] вона не бачила 4 роки, до будинку він не приїздить. Свідок була в спірному будинку і особистих речей відповідача там не бачила. Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік. Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 20 липня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого за № 3-3274, позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Княжичі, вул.. Соборності, 49 (а.с.4-5). Згідно договору дарування земельних ділянок від 20 липня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого за № 3-3278, позивачу [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки площею 0,2499 га, кадастровий номер 3221284001:01:005:0006 та площею 0,0854 га, кадастровий номер 3221284001:01:005:0007, розташованих за адресою: Київська область, Броварський район, с. Княжичі, вул.. Соборності, 49 (а.с.10-11). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, за адресою: Київська область, Броварський район, с. Княжичі, вул.. Соборності, 49, розташований житловий будинок, загальною площею 114,5 кв.м., житловою площею 79,6 кв.м., позначений на плані літерою «А-1», з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», погріб «В», вбиральня «Г», огорожа «N» (а.с.8-9). Згідно довідки №2181 від 06 жовтня 2016 року в спірному житловому будинку за адресою: Київська область, Броварський район, с. Княжичі, вул.. Соборності, 49, зареєстровані: позивач [PERSON] власник, його дружина [PERSON], мати позивача [PERSON] та його брат - відповідач [PERSON] (а.с.6). Згідно акту підтвердження фактичного непроживання від 19 вересня 2016 року, складеного депутатом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] в присутності свідків, у житловому будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Княжичі, вул.. Соборності, 49, відповідач [PERSON] з листопада 2005 року по даний час не проживає (а.с.7). Дослідивши письмові матеріали справи та допитавши свідків у судовому засіданні, суд вважає, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Княжичі, вул.. Соборності, 49, а відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим в спірному житловому будинку, багато років в ньому не проживає, утриманням житлового будинку не цікавиться, що порушує права позивача [PERSON] як власника спірного житлового будинку. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, так як відповідач понад одного року не проживає у спірному житловому будинку. Крім того,

Outcome: approved