Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовкабель», третя особа [PERSON], про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що з 03 квітня 2006 року він був прийнятий на посаду електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання по 4-му розряду у цех №1 у ЗАТ «ПП «Азовкабель», 12.03.2007 року його було переведено електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання 5-ого розряду у цех №1 дільниці №2, 01.04.2011 року ЗАТ «ПП «Азовкабель» перейменовано у ПАТ «Азовкабель». Також позивач зазначив, що 01 лютого 2018 року його було звільнено згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату працівників. Але він вважає своє звільнення незаконним, оскільки фактично скорочення штату на підприємстві не було. Так його звільнили 01.02.2018 року, а в газеті «Ринг-Експрес» №5(1741) від 31.01.2018 року на 25 сторінці є оголошення про вакансії на підприємстві «ПАТ «Азовкабель» у зв'язку з розширенням виробництва, у тому числі є вакансія електромонтера. Вказане оголошення розміщене у газеті до теперішнього часу. Аналогічне оголошення є у газеті «Ринг-Експрес» №6(1742) від 07.02.2018 року (25 сторінка) та №8(1744) від 21.02.2018 року (25 сторінка), на сайті Work.ua. аналогічне оголошення було розміщене з 19.01.2018 по 19.02.2018 року. Крім того, при проведенні скорочення власник або уповноважений ним орган має право в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованих працівників, посади яких скорочуються за їх згодою на інші посади, звільнивши з них менш кваліфікованих працівників. Тому вважає, що відповідач звільнив його без законної на те підстави, а тому зобов'язаний поновити його на попередній роботі. Крім того зазначив, що в результаті незаконного звільнення він втратив заробітну плату і відповідач при поновленні його на раніше займаній посаді зобов'язаний виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, який за його розрахунком складає суму у розмірі 12149,98 грн.. Просив суд скасувати наказ ПрАТ «Азовкабель» №12-п від 01.02.2018 року «Про звільнення [PERSON]М.», поновити його на посаді електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання 5-го розряду у цех №1 дільниці №2 та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 12149,98 грн. Позивач та його представник адвокат [PERSON]С (договір про надання правничої допомоги від 25.02.2018р., ордер серія ЗП № 018742 від 25.02.2018р.) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Позивач пояснив суду, що він працював на цьому підприємстві електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання з квітня 2006 року, підвищив свій розряд з 4-го до 5-го. За час роботи ніколи не допускав порушення трудової дисципліни, всі виробничі завдання виконував своєчасно і в повному обсязі. До 06.12.2016 року до нього не було ніяких претензій, але 06.12.2016 року його повідомили, що на заводі сталася крадіжка кабелю у кількості 1т, з того часу у нього почалися проблеми. Коли його допитували він пояснював і в міліції, і керівництву, що не брав цього кабелю. Після того з 28.02.2017р. йому змінили графік роботи, перевели в ремонту зміну, він виконував саму брудну роботу, все це відбивалося і на його заробітній платі, але він все терпів і виконував всі завдання. Потім з 26.10.2017р. без його згоди знову змінили графік роботи на 3-денний. Неодноразово до нього підходили представники адміністрації і наполягали на тому, щоб він звільнився. А після того 08.11.2017р. його викликали у відділ кадрів і запропонували звільнитися за власним бажанням, повідомили, що він однозначно тут працювати не буде, але він сказав, що його звільнення можливе тільки на законних підставах. Після того на підприємстві почалися неодноразові перестановки особистого складу з одного підрозділу в другий. За місяць його попередили що будуть звільняти, але він з цим рішенням не згодний, ніякого скорочення штату на підприємстві не відбувалося. Звільнили тільки його 01.02.2018р., офіційно попередили 26.11.2017р.. Але в цей період після його попередження про звільнення на завод неодноразово приходили електрики, яких брали на роботу по трудовому договору, інших електриків графік роботи був ущільнений, по суті вони виконували ту роботу, яку повинен був робити він. Робітники по договору постійно приходили/уходили неодноразово для роботи, також підприємством велась активна робота по пошуку електрика на його місце. Ними подавались неодноразово обяви в газетах щодо пошуку електриків на завод, які приходили та знайомилися з місцем роботи. Просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] (довіреність № 28 від 10.01.2018 р.) в судовому засідання позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову. Також надали письмовий відзив на позов, в якому зазначили, що звільнення [PERSON], як електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 5-го розряду ділянки кабелів зв'язку (№2) цеху з виробництва кабелів (№1) відбулося відповідно до норм законодавства на підставі наказу №12-п від 01.02.2018р.,

Outcome: approved