Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Вказує, що 17.05.2007 року нею було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого вона отримала у спадщину 24/50 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS]. Разом з тим, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS], оскільки вона належить на праві спільної сумісної власності померлим [PERSON] і [PERSON], а також [PERSON] Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду від 22.12.2015 року за [PERSON] визнано право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], а саме: на 15/50 частки земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS]. У зв'язку з чим, просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 24/50 частин земельної ділянки площею 0,0731 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Ухвалою суду від 14.07.2017 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала з підстав, викладених у ній та просила її задовольнити. Відповідачі [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Інші відповідачі в судове засідання не з'явились, проте подали суду заяви про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з державного акту серії [NUMBER] від 17.02.2003 року. власниками земельної ділянки площею 0,0731 га, яка знаходиться по [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд являються [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8). На даній земельній ділянці розташований житловий будинок, право власності на який належить [PERSON] - 24/50, [PERSON] - 15/50; та [PERSON] - 11/50, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 12-13). [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.12.2005 року (а.с. 3) і після смерті останнього відкрилась спадщина на спадкове майно - частку земельної ділянки площею 0,0731 га, яка знаходиться по [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як слідує із витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі, а також свідоцтва про право на спадщину від 17.05.2007 року, [PERSON] отримала в порядку спадкування після смерті [PERSON] 24/50 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] (а.с. 4, 6). Таким чином, з пояснень сторін та представлених в судове засідання письмових доказів, матеріалів спадкової справи, судом встановлено, що позивач, яка є дочкою померлого, прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви, а тому вважається такою, що прийняла її в порядку ст. 1269 ЦК України. Інший спадкоємець від прийняття спадщини відмовився. Згідно ч. 1 ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Згідно ч. 2 цієї ж статті у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщоінше не встановлено домовленістю між ними або законом. Ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особамиправо на земельну ділянку визначається пропорційно до частокосіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Враховуючи те, що позивач являється спадкоємцем після смерті спадкодавця та прийняла спадщину, суд приходить до висновку, що слід визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], право власності на 24/50 частин земельної ділянки площею 0,0731 га, яка знаходиться по [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. На підставі наведеного та

Outcome: approved