Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який в ході розгляду справи було уточнено, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжжяобленерго», однак протягом останнього півріччя не отримував заробітну плату, у зв'язку з чим позивач розірвав трудовий договір з власної ініціативи відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, але вдень звільнення заборгованість з заробітної плати, розрахункові та належні компенсації сплачені не були. Заборгованість по середньому заробітку за час затримки розрахунку за період з 06.08.2018 року по 19.10.2018 року складає 23 875 грн. 44 коп., яку позивач на підставі ст.ст. 116, 117КЗпП України просить стягнути з відповідача у судовому порядку, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 6 300 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 12.09.2018 року, прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON], розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач зазначив, що відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 335/7744/18 від 06.08.2018 року, яке вступило в законну силу 06.09.2018 року, було стягнуто заробітну плату з ПАТ «Запоріжжяобленерго». Також судом встановлено, що позивачеві не було виплачено заробітну плату у розмірі 64 533 грн. 34 коп. Довідка про середній заробіток була досліджена, розглянута судом стосовно аналогічної справи 335/7744/18 за позовом [PERSON] до ПАТ «Запоріжжяобленерго», в такому випадку дана довідка не потребує повторному доказуванню. Стосовно розрахунку позивача щодо виплати середнього заробітку за час затримки зазначив, що відповідно до довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» середньоденний дохід позивача складає 450 грн. 48 коп. При цьому, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку має бути з урахуванням сум обов'язкових платежів, утриманих з позивача при виплаті заробітної плати. Крім того, представник відповідача вважає, що підготовка позовної заяви про стягнення заробітної плати не є складною та виходячи із суми позовних вимог, просить зменшити орієнтовний розрахунок витрат на послуги адвоката по зазначеній справі. ПАТ «Запоріжжяобленерго» просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю його представника, відповідно до якого позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, просить суд відмовити у задоволенні позову з урахуванням відзиву. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], перебував у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжжяобленерго» до 14.06.2018 року, був звільнений на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, відповідно до наказу № 2600-к від 14.06.2018 року. Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама пособі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з такого, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що провадиться обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже розмір середнього заробітку позивача за час затримки становить 23 875 грн. 44 коп. з розрахунку: 53 робочих днів з 06.08.2018 року по 19.10.2018 року х 450 грн. 48 коп. (середньоденна заробітна плата позивача на день звільнення), що підтверджується розрахунком позивача, який підлягає стягненню з відповідача. Як зазначалося вище, відповідно до вимог ст. 13 ч. ч. 1 та 2 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 6 300 грн. 00 коп., суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов'язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі [PERSON] факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги, договором про надання правової допомоги, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцією на суму 6 300 грн. 00 коп. та актом прийняття-передачі наданих адвокатських послуг. Адвокат у судовому засіданні участі не приймав, а тому суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є не співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом наданих послуг, розміром позовних вимог, справа не є складною, не потребує значного часу на виконання робіт, тому на підставі ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 2 500 грн. 00 коп. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення заробітної плати, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial