Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» - про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Позивач при зверненні до суду мотивує свої вимоги тим, що 04.04.2012 року [PERSON] на підставі наказу від 06.04.2012 р. №56/к був прийнятий на посаду інженера-конструктора 1 категорії Технічного бюро по інноваційному обладнанню ПАТ «Науково-виробниче підприємство «Більшовик». Згідно з наказом від 12.11.2012 року №235/к позивача було звільнено з займаної посади з 14.11.2012 року за власним бажанням згідно ст. 38 Кодексу законів про працю України. Позивач зазначає, що при його звільненні були порушені його трудові права через недодержання відповідачем вимог трудового законодавства щодо проведення розрахунку з працівником. Виплата сум, що належать позивачу від відповідача у день звільнення не відбулася. Зокрема, при звільненні позивача, йому не була виплачена заробітна плата, що підтверджується листом від 20.05.2013 року №573-12, яким відповідач визнає існування заборгованості по заробітній платі у розмірі 6 892,00 грн. В зв'язку із зазначеним позивач при зверненні до суду просив стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату у розмірі 6 892,00 грн. та середній заробіток за період затримки виплат при звільненні у розмірі 57 579,60 грн. В процесі розгляду справи позивач посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку частково погасив заборгованість перед позивачем у розмірі 6 892,00 грн., зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за період затримки виплат при звільненні у розмірі 57 579,60 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. ПАТ «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 04.04.2012 року [PERSON] на підставі наказу від 06.04.2012 р. №56/к був прийнятий на посаду інженера-конструктора 1 категорії Технічного бюро по інноваційному обладнанню ПАТ «Науково-виробниче підприємство «Більшовик». Згідно з наказом від 12.11.2012 року №235/к позивача було звільнено з займаної посади з 14.11.2012 року за власним бажанням згідно ст. 38 Кодексу законів про працю України. Вбачається, що при звільненні позивача, відповідачем були порушені трудові права позивача через недодержання відповідачем вимог трудового законодавства щодо проведення розрахунку з працівником при звільненні. Встановлено, що в процесі розгляду справи відповідач в добровільному порядку частково погасив заборгованість перед позивачем у розмірі 6 892,00 грн., в зв'язку з чим позивачем було зменшено розмір позовних вимог та позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за період затримки виплат при звільненні у розмірі 57 579,60 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Відповідно до ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум. належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У відповідності до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Вбачається, що на день звільнення заборгованість відповідача по заробітній платі позивачу становила 6 892,00 грн. Заробітна плата за фактично відпрацьовані протягом 2 місяців робочі дні - виплати, нараховані за вересень 2012 р. + виплати, нараховані за жовтень 2012 р. = 4 058.46 грн. + 3 096,14 грн. = 7 154,60 грн. Число фактично відпрацьованих днів за 2 місяці = 24 + 21 = 45, де 24 - число фактично відпрацьованих днів за вересень, 21 - число фактично відпрацьованих днів за жовтень. Середньоденна заробітна плата = заробітна плата за фактично відпрацьовані протягом 2 місяців робочі дні/число відпрацьованих робочих днів = 7 154,60 / 45 = 158,99 грн. Таким чином, вбачається, що середній заробіток за період затримки виплат при звільненні позивачу становить 57 579,60 грн. Встановлено, що невиплачена заробітна плата в сумі 6892,00 грн. була виплачена позивачу лише під час розгляду справи в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачем було порушено права позивача щодо виплати зробітної плати позивачу при звільненні. Таким чином, зважаючи на викладене, суд перевіривши розрахунок позивача щодо суми середнього заробітку за період затримки виплат при звільненні, вважає його вірним, а відтак приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в зв'язку з чим приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за період затримки виплат при звільненні у розмірі 57 579,60 грн. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 575 грн. 80 коп.

Outcome: approved