Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Смідинської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом після смерті останньої крім нього є діти спадкодавця, які спадщину не прийняли і не претендують на неї. Вказуючи, що він прийняв спадщину після смерті баби шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просить визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник Смідинської сільської ради у підготовче засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 14). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1960 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому вона була зареєстрована і постійно проживала. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 12-13). Позивач є онуком спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження та свідоцтвом про народження його батька [PERSON] (а.с. 8). Таким чином позивач у контексті положень ст.1265 ЦК України є спадкоємцем за законом п`ятої черги. Позивач постійно проживав із бабою [PERSON] на день її смерті (а.с. 12), подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті останньої (а.с. 39 на звороті). Інші спадкоємці у встановленому законом порядку та строки із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися, а після заведення спадкової справи подали нотаріусу заяви, в яких підтвердили факт пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказали, що не претендують на спадкове майно (а.с. 46, 47-48). За життя [PERSON] заповітів не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як внук спадкодавця, є єдиним спадкоємцем п`ятої черги за законом, який в контексті положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] . Постановою нотаріуса від 03.07.2020 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, які підтверджують його належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 15). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 46-2020 до майна померлої [PERSON] (а.с.39-64), з яких також видно, що інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , не звертались, свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки видано позивачу. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved