Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 7 липня 2007 року належить житловий будинок [ADDRESS] . В зазначеному житловому будинку зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі, який з січня 2010 року за місцем реєстрації не проживає, фактичне місце проживання якого не відоме. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивачка не прибувла, однак надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України; про причини неявки суд не повідомив. Відзив від відповідача не надходив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах в порядку положень ст. 280 ЦПК України. Згідно ухвали судді від 23 грудня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Відповідно до договору купівлі-продажу від 7 липня 2007 року та Витягу з державного реєстру правочинів сформованого 7 липня 2007 року, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Згідно довідки виконавчого комітету Білозерської селищної ради Білозерського району Херсонської області за № 5599 від 9 грудня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] . Відповідно до акту на предмет проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] від 16 грудня 2019 року, який був складений уповноваженою на те комісією та затверджений заступником Білозерського селищного голови Херсонської області, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з січня 2010 року за вказаною адресою фактично не проживає. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив, що позовні вимоги, заявлені позивачкою, є обґрунтованими, позов підлягає задоволенню, так як відповідач в спірному житловому будинку не проживає понад рік, а тому втратив право користування ним.

Outcome: approved