Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просив встановити факт його спільного проживання із [PERSON] на день її смерті - 22.07.2017 року. Свої вимоги заявник мотивував тим, що 22.07.2017 року померла його бабка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на домоволодіння та земельні ділянки площею 1,36 га та 1,39 га на території Великоолександрівської сільської ради. Заявник є спадкоємцем померлої за заповітом, та постійно проживав разом із бабкою на час її смерті за місцем свого проживання в [INFO], куди у 2000 році забрав бабку для здійснення догляду за нею. З метою переоформлення спадщини [PERSON] звернувся до нотаріальної контори, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини, у звязку з чим він змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. У судове засідання учасники справи, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявились. Представник заявника надала письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, а справу просила розглянути за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] надала письмове пояснення, заявлені вимоги визнала, а справу просила розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи, Великоолександрівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова [PERSON] подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, не заперечувала проти задоволення заяви. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити. Судом встановлено, що 22.07.2017 року в с. Великий Олександрів Віньковецького району померла бабка заявника [PERSON], яка була зареєстрована в [INFO], однак постійно без реєстрації проживала в [INFO], разом із онуком [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Заявник є спадкоємцем померлої за заповітом. 05.09.2018 року заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з пропущенням шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Наведені обставини підтверджуються паспортом заявника, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 310562 від 25.07.2017 року; свідоцтвом про народження ІІ-БВ № 345335, згідно якого матірю [PERSON] записана [PERSON]; свідоцтвом про народження VІ-УР № 900814, згідно якого матірю [PERSON] записана [PERSON]; свідоцтвом про укладення шлюбу І-БВ № 408018, згідно якого [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], і прізвище дружини «Шурипа»; заповітом від 12.09.2013 року, згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла онуку [PERSON]; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 031785 від 28.03.2007 року; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 031786 від 28.03.2007 року; листом приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.09.2018 року. Факт постійного проживання заявника спільно із [PERSON] на час її смерті слідує із письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] Крім того, згідно довідки Великоолександрівської сільської ради від 28.08.2018 року № 411, бабка заявника [PERSON], яка була зареєстрована в [INFO], постійно без реєстрації проживала в [INFO], разом із онуком [PERSON], який після її смерті прийняв спадщину. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи,\~в тому\~числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~315\~ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05. 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими відповідно до вимог ст. ст. 77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини він не може через відсутність документа, котрий свідчить про факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження вимог про визнання факту його постійного проживання із [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки з урахуванням віку останньої вона потребувала догляду та допомоги, у зв'язку з цим заявник забрав її на постійне місце проживання у [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved