Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON], звернувшись у вересні 2014 року до суду, просить змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Центрального районного суду м.Сімферополя Автономної Республіки Крим від 05 липня 2012 року, згідно якого з відповідача [PERSON] було стягнуто на її користь на утримання їхньої малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01 червня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття; в подальшому просить стягувати з відповідача на її користь на дитину аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за період 2012 - 2014 років, відтоді як судом було ухвалене рішення про стягнення аліментів, а також і про розірвання між сторонами шлюбу, вони із сином проживають окремо від батька, тобто відповідача по справі, у зв'язку з чим малолітній [PERSON] фактично перебуває на її утриманні. Так, стверджує, що колишній чоловік аліменти їй сплачує нерегулярно та несвоєчасно, тим самим не виконуючи належним чином свого обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказує, що їх син відвідує дошкільний навчальний заклад, гуртки англійської мови, художньої творчості, спортивного розвитку, що вимагає від неї відповідних затрат на харчування, одяг, розвиток здібностей хлопчика, а також дитина регулярно потребує покращеного харчування та щорічно санаторно-курортного лікування. Визначаючи збільшений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, стверджує, що відповідач є приватним підприємцем, має розвинений бізнес на ринку страхових послуг, а його щомісячний дохід становить 8000 - 10000 грн., хоча є мінливим та нерегулярним. Відтак, на її думку, [PERSON] має можливість належним чином утримувати їхнього сина. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною позивачем, повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. З`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З поданих позивачем копій документів (а.с.6 - 8), вбачається, що у період з 21.11.2009 р. по 13.07.2012 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син - [PERSON]. Шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано на підставі рішення Центрального районного суду м.Сімферополя Автономної Республіки Крим від 03 липня 2012 року й рішенням цього ж суду від 05 липня 2012 року із [PERSON], [INFO], уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, на користь [PERSON] стягнуто у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], починаючи з 01 червня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Як передбачено ч.3 ст.10, абз.1 ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна (зобов'язана) довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім підстав звільнення від доказування, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Між тим, позивач документально не підтвердила, а відтак і не довела, що на виконання рішення Центрального районного суду м.Сімферополя АРК від 05 липня 2012 року про стягнення аліментів, вона отримала у зазначеному суді першої інстанції виконавчий лист, який пред'явила до виконання в органи державної виконавчої служби, де вказаний виконавчий документ був прийнятий до виконання, однак в процесі виконання, через ухилення боржника [PERSON] від сплати аліментів, у нього перед стягувачкою утворилася заборгованість з їх сплати. Також не довела позивач тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх позовних вимог, тобто, що у неї змінився, в сторону погіршення, матеріальний та (або) сімейний стан, натомість такий стан покращився у відповідача. Документальних даних про стан здоров'я позивачки й стан здоров'я дитини також суду не надано, як і не надано документів про відвідування малолітнім [PERSON] дошкільного навчального закладу, документів про склад сім'ї матері і дитини тощо. Не здобуто судом і документальних даних про майновий стан відповідача, його місце роботи та дохід. Виходячи з наведеного, у задоволенні позову слід відмовити як за безпідставністю позовних вимог, оскільки судом не встановлено тієї обставини, що відповідачем були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, так і за недоведеністю позовних вимог, тобто за браком доказів.

Outcome: dismissed