Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 100000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.09.2020 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого 24.09.2020 року позивач передав, а відповідач отримав 100000 грн. суму, обумовлену у договорі позики, яку [PERSON] , зобов`язувався повернути до 20.10.2020 року. В підтвердження отримання коштів, відповідач дав розписку. У зазначений термін відповідач боргу не повернув в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. 11.08.2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження по цивільній справі. Вирішено розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін. Ухвалою від 20.09.2021 року справа прийнята у провадження судді Савеленко О.А. та призначено судове засідання на 18.10.2021 року на 12.00 год. 18.10.2021 року розгляд справи відкладено на 18.11.2021 року на 09.00 год. 18.11.2021 року у судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача. Відповідач, повідомлений у встановленому законом порядку, повторно до суду не з`явився, причини неявки не повідомив. у зв`язку з чим, на підставі ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи з постановленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або такої ж кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Вказана правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16. Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 24.09.2020 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого 24.09.2020 року позивач передав, а відповідач отримав 100 000 грн. суму, обумовлену у договорі позики, яку [PERSON] , зобов`язувався повернути до 20.10.2020 року ( а.с.13). У зазначений строк кошти не повернуто. Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved