Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він уклав усний договір з [PERSON] на проведення ремонтних робіт у квартирі [ADDRESS] . За умовами угоди позивач авансував закупівлю будівельних матеріалів на проведення ремонтних робіт, а відповідач мав зробити якісний ремонт у житловому приміщенні. Однак, відповідач не виконав частину робіт, а частина робіт виконана неякісно, будівельні матеріали придбані не в повному обсязі. Загалом за період з 28 лютого 2018 року по 23 березня 2018 року, позивач сплатив відповідачу 198 067,00 грн. 10 липня 2018 року [PERSON] написав розписку про зобов`язання повернути грошові кошти в розмірі 3 380 доларів США. Крім того, [PERSON] зобов`язався до 15 липня 2018 року завершити роботи з утеплення даху, які частково були виконані. Однак, [PERSON] своїх зобов`язань не виконав. На підставі викладеного позивач просить суд, стягнути з [PERSON]. на його користь грошові кошти: у розмірі 48 710,00 грн. отриманих відповідачем на придбання плити OSB-3 та проведення утеплення даху; в розмірі 92 989,49 грн., що є еквівалентом 3 380,00 доларів США за розпискою від 10 липня 2018 року. Крім того, просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору у розмірі 1 417,00 грн. та витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 12 205,40 грн. Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду. Позивач та його представник в судове засідання 09 вересня 2019 року не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до суду подали клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі та просили задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку причини неявки суду невідомі. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Згідно до розписки від 10 липня 2018 року, [PERSON] зобов`язався повернути кошти у сумі 3 380,00 доларів США, які раніше у березні 2018 року, отримав як аванс на купівлю будматеріалів і виконання робіт, на поточний рахунок [NUMBER] в «ОТП Банк», [PERSON] , а саме кожного місяця сплачувати еквівалент 200,00 доларів США за курсом НБУ у гривнях. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідач взятих на себе зобов`язань, щодо повернення грошових коштів позивачу, у розмірі 3 380,00 доларів США, за договорами позики від 10 липня 2018 року не виконав. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 1050 ЦПК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON]. заборгованості в розмірі 92 989,49 грн., що станом на 04.01.2019 року за курсом Національного Банку України є еквівалентом 3 380,00 доларів США, за розпискою від 10.07.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків, що визначено статтею 76 ЦПК України. Таким чином, заявлені позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів у розмірі 48 710,00 грн. отриманих відповідачем на придбання плити OSB-3 та проведення утеплення даху, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем та його представником не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що [PERSON] отримано від [PERSON] вказані кошти у розмірі 48 710,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 929,89 грн. Крім того, в силу приписів статті 137 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн., які оплачені позивачем та документально підтверджені, а саме актом виконаних робіт, який є додатком до договору про надання правничої допомоги №2018/12/28 від 28 грудня 2018 року.

Outcome: partial