Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до АТ «Юнекс Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №20423, про стягнення з позивача на користь АТ «Юнекс Банк» заборгованості в розмірі 37881,29 грн. На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса 30 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О. В. відкрите виконавче провадження № 63458174. Вважаючи виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позивач [PERSON] зазначає, що з наданих приватному нотаріусу документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Крім того ним повідомлення-вимога від відповідача про погашення заборгованості отримана не була. Тобто виконавчий напис нотаріуса оформлений з порушенням умов його вчинення щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, тому він не підлягає виконанню. За таких обставин позивач просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. від 25 серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №20423, про стягнення з позивача на користь АТ «Юнекс Банк» заборгованості в розмірі 37881,29 грн таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С., приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О. В. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Треті особи своїх пояснень не надали. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2021 року залучено ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» у даній цивільній справі як правонаступника відповідача АТ «Юнеск Банк». Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися в порядку визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили. Матеріли справи містять заяву позивача про розгляд справи у його відсутність. 30 вересня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача [PERSON], де посилаючись на вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання, частково дублюючи зміст позовної заяви щодо правового обґрунтування вимог, представник вказує, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом на підставі документів: кредитний договір, заява на вчинення виконавчого напису, список поштових відправлень, графік погашення кредиту. Одночасно представник вказує, що до заяви про вчинення виконавчого напису була додана виписка з особового рахунку боржника, в якому вказаний тільки розрахунок заборгованості за договором, який не є документом, що підтверджує безспірність суми боргу. У той же час нотаріусу не була надана письмова вимога про усунення порушень кредитних зобов`язань боржником, як і будь-яких документів на підтвердження отримання вимоги банку позичальником. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся в порядку визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки заперечень від позивача щодо такого порядку розгляду справи не надходило. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О. В. подав до суду заяву, отриману судом 07 травня 2021 року, про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного. Судом установлено, що 25 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №20423, про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №0.013.239.0119.ФО_К від 23 січня 2019 року, укладеним з АТ «Юнекс Банк», у сумі 37 881,29 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 25 001,03 грн, прострочена заборгованість за комісією - 12 250,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 30,26 грн, а також плату за вчинення виконавчого напису у сумі 600,00 грн. При цьому у виконавчому напису нотаріуса вказано, що строк платежу за вказаним кредитним договором настав, а боржником допущене прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 24 січня 2019 року по 17 червня 2020 року. 30 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О. В. відкрите виконавче провадження №63458174 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Судом також установлено, що 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» укладений договір факторингу №31/03-2021, згідно з умовами якого останньому відступлені права вимоги за укладеними кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Згідно витягу із додатку №1 до цього договору ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» відступлене і право вимоги за кредитним договором №0.013.239.0119.ФО_К, укладеним із позивачем; загальна сума заборгованості визначена у розмірі 46829,85 грн. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів врегульована нормами глави 14 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Безспірність заборгованості - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису містить і Порядок вчинення нотаріальних дій (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена і у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження №14-278гс18). Крім того, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1,2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Звертаючись до суду із даним позовом [PERSON] вказує про те, що із наданих нотаріусу стягувачем документів неможливо встановити чи дійсно боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначена у виконавчому написі, а також наголошує на не отриманні листа-вимоги про усунення порушень та погашення заборгованості. Однак суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, внаслідок не доведення таких власних позовних вимог. Позивачем не надано жодного доказу ані стосовно існування заборгованості, ані щодо її розміру у разі дійсної її наявності на час вчинення виконавчого напису, взагалі наявності спору із стягнення заборгованості за кредитним договором. Матеріали справи не містять належним чином завірених копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, про який вказувалося представником позивача у його письмових поясненнях, що позбавило можливостей перевірити дотримання нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та безспірність заборгованості за кредитним договором. При цьому належить звернути увагу на однозначну невизначеність і сторони позивача щодо посилання на обсяг документів, поданих стягувачем нотаріусу для видачі виконавчого напису, що слідує із письмових пояснень адвоката [PERSON], такі різняться за змістом усього тексту письмових пояснень, однак будь-яких клопотань позивача про витребування доказів до суду не надходили та судом не вирішувалися. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню не можуть бути задоволені. Питання судових витрат суд вирішує у порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed