Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із вказаним позовом, в обґрунтування позову зазначив, що 21 грудня 2002 року в с. Котівка Вовчанського району померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку площею 8,0 га, розташовану на території Котівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. За життя [PERSON] посвідчила на його імя заповіт. [PERSON] вказав, що видати свідоцтво про право власності на спадщину йому в нотаріальній конторі відмовили, оскільки 28 листопада 2002 року [PERSON] був виданий Державний акт на вказану земельну ділянку. Просив визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову , та пояснив , що на цей час діє останній заповіт померлої [PERSON], а саме відповідно до якого спадкоємцем є її племінник [PERSON], який за нею і доглядав по день смерті . Третя особа в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та підтвердив пояснення представника сільської ради. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. З державного акту серії ІV-ХР № 069194 від 28 листопада 2002 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 8,0 га, розташованої на території Котівської сільської ради Вовчанського району Харківської області (а.с. 17). За життя [PERSON] заповідала належне їй право на земельну ділянку на території Котівської сільської ради Вовчанського району Харківської області [PERSON] (а.с. 8). Як зазначено у свідоцтві про смерть серії І-ВЛ № 545687 виданого повторно 11 травня 2016 року [PERSON] померла 21 грудня 2002 року у с. Котівка Вовчанського району Харківської області (а.с. 5). Листом державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори від 23 серпня 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, крім того, після померлої [PERSON], заяв про прийняття /відмову від спадщини не надходило (а.с. 10). Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст. 1235 ЦК України). Виходячи з положень ст.\~202\~та ст.\~1233 ЦК України\~заповіт є одностороннім правочином, тобто дією однієї сторони, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Положеннями\~ст. 1254 ЦК України\~передбачено, що заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт, а також скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Копією заповіту посвідченого 27 березня 2002 року, підтверджуються покази третьої особи про те, що [PERSON] заповідала своє право на земельну частку (пай) на території Котівської сільської ради Вовчанського району Харківської області саме йому - [PERSON]М, тому вказаний заповіт скасовує попередній заповіт від 18 червня 2001 року. \~\~\~\~\~\~\~ В звязку з викладеним , суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] не має право на спірну земельну ділянку після померлої [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, а тому слід відмовити у задоволенні позову. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір позивачу не відшкодовується. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed