Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві зазначено, що 09 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] видано виконавчий напис про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 136335,35 гривень. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений нотаріусом без наявності достатніх на його вчинення правових підстав, з порушенням норм законодавства, а саме: за наявності спірної заборгованості, оскільки заборгованість, яка стягується позивачем, нарахована з 26.10.2007 року, тобто заявлена поза межами строку позовної давності, що вказує про наявність спору. За клопотанням представника позивача [PERSON] від 17.01.2019 року, долучено до справи копії рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15.01.2014 року у справі № 664/2484/13-ц, рішення апеляційного суду Херсонської області від 27.03.2014 року у справі № 22-ц/791/744/2014, ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 28.04.2014 року, рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17.08.2017 року у справі 664/404/17. Відповідно до відзиву, поданого до суду 17.01.2019 року, відповідач вважає, що безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів відповідно до п. 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Тобто, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії в нотаріуса не було і при цьому позивач не виконав належним чином грошові зобовязання перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, у відзиві зазначено, що позивач посилається на те, що заборгованість, яка стягується банком, нарахована з 26.10.2007 року, проте в заяві про вчинення виконавчого напису банк зазначив загальний строк виникнення зобовязання з 25.05.2006 року по 04.10.2017 року, що відповідає вимогам ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» і не перевищує трьох років з моменту виникнення вимог (правова позиція Верховного Суду України № 6-158 цс15 від 20.05.2015 року). Однією з підстав для звернення до суду позивач зазначає порушення нотаріусом ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», тобто фактично позивачем оскаржуються дії нотаріуса на підставі того, що нотаріусом порушено вимоги чинного законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за його відсутності. З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінив назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявилися, до суду подано заяву про розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання представник відповідача [PERSON] не з'явилася, подала суду клопотання, в якому просить відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог та розглянути справу за її відсутністю. В судове засідання третя особа приватний нотаріус [PERSON] не з'явився, надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу за його відсутністю. У зв'язку з цим відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить наступного. Судом встановлено, що 09 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] видано виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP27690212 від 25.05.2006 року за період з 25.05.2006 року по 04.10.2017 року в розмірі 136335,35 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 5635,50 гривень; заборгованості за відсотками 41248,18 гривень; заборгованості з пені 82483,32 гривень; штрафу (фіксована частина) 500,00 гривень; штрафу (відсоток від суми заборгованості) 6468,35 гривень (а.с. 7). Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15.01.2014 року у справі № 664/2484/13-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволені частково та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNH4KP27690212 від 25.05.2006 року станом на 01.06.2013 року в розмірі 34643,37 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 5635,50 гривень; заборгованості за відсотками 23372,37 гривень; заборгованості по пені 5635,50 гривень (а.с. 20). Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 27.03.2014 року, яке набрало законної сили 27.04.2014 року, вищевказане рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15.01.2014 року змінено та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNH4KP27690212 від 25.05.2006 року станом на 01.06.2013 року в розмірі 30418,06 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 5635,50 гривень; заборгованості за відсотками 19147,06 гривень; заборгованості з пені 5635,50 гривень (а.с. 20, 21-22). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28.04.2014 року відмовлено [PERSON] у відкритті касаційного провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15.01.2014 року та на рішення апеляційного суду Херсонської області від 27.03.2014 року (а.с. 23). Заочним рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17.08.2017 року у справі № 664/404/17, з урахуванням вищевказаного рішення апеляційного суду Херсонської області від 27.03.2014 року, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволені частково та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP27690212 від 25.05.2006 року станом на 16.01.2017 року в розмірі 29868,16 гривень, яка складається із: заборгованості за відсотками 14934,08 гривень; заборгованості з пені 14934,08 гривень. (а.с. 24). Ухвалою Цюрупинського районного суду від 19.02.2019 року вказане заочне рішення скасовано і справу призначено до розгляду у загальному порядку на 21.03.2019 року. Тобто, на даний час здійснюється судовий розгляд цивільної справи за вказаним договором кредиту. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються\~Законом України\~\~«Про нотаріат»\~та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Так, згідно зі\~статтею 87 ЗУ «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї\~статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.\~При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та в Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~у статті 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, визначена положеннями ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Разом з тим, боржник має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а зобовязаний перевірити доводи боржника в повному обсязі і встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, та обставина, що на час вчинення виконавчого напису від 09.11.2017 року заборгованість за кредитним договором № DNH4KP27690212 від 25.05.2006 року підлягала до стягнення відповідно до рішень апеляційного суду Херсонської області від 27.03.2014 року та Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17.08.2017 року, що спростовує безспірність заборгованості боржника за вищевказаним кредитним договором, оскільки розмір сум, стягнутих судовими рішеннями та за виконавчим написом нотаріуса суттєво відрізняються. Крім того, на дату розгляду вказаного позову встановлено, що заочне рішення від 17.08.2017 року про стягнення з позивача заборгованості за вказаним кредитним договором судом скасовано і справа не розглянута. Тобто, на даний час існує судовий спір з приводу розміру заборгованості, і при цьому позивач посилається, що банком пропущено строки давності звернення до суду, який він має намір просити застосувати. Також підлягає врахуванню те, що при видачі виконавчого напису була застосована подвійна відповідальність щодо стягнення штрафних санкцій. Тому виконавчий напис від 09.11.2017 року належить визнати таким, що не підлягає виконанню. Витрати у справ , понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved