Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач зазначав, що, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 вересня 1997 року органом приватизації МЖК «Молодіжний», квартира, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Ярослава Мудрого (колишня Кірова), 88 квартира №55, належала на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. 12 серпня 2007 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК №094266, виданого 13 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Після смерті батька позивача 1/3 частка спірної квартири, що йому належала, перейшла у власність матері позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області 08 липня 2008 року за реєстровим №1-2603. 10 грудня 2011 року мати позивача [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1077. Відповідно довідки про склад сімї (форма №3) №95 від 18 листопада 2015 року, відповідач [PERSON] з 20 травня 2010 року був зареєстрований за адресою: [INFO] (колишня Кірова), 88 квартира №55. 24 лютого 2013 року померла матір позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК №273053, виданого 26 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. 19 листопада 2013 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим №1-5105 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Ярослава Мудрого (колишня Кірова), 88 квартира №55, що належала матері позивача [PERSON], яка померла 24 лютого 2013 року, а саме: по 2/6 частин спірної квартири позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] 12 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір міни за реєстровим №1-821, відповідно до якого позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] належну йому на праві власності ? частину земельної ділянки площею 0,2137 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літки, вул.. Челюскіна, 13, в обмін на 2/6 частини квартири №55, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Ярослава Мудрого (колишня Кірова), 88, що належали на праві особистої приватної власності відповідачу [PERSON] Таким чином, позивач став єдиним власником спірної квартири №55, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Ярослава Мудрого (колишня Кірова), 88. Після підписання договору міни відповідач [PERSON] в усній формі пообіцяв написати заяву про зняття його з реєстрації місця проживання, проте, на момент подання позову до суду так і не знятий з реєстраційного обліку. У вересні 2013 року відповідач добровільно забрав свої особисті речі із квартири та виїхав проживати за невідомою позивачу адресою. У спірній квартирі відповідач фактично не проживає, не несе будь-яких витрат по утриманню квартири та витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №55, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Ярослава Мудрого (колишня Кірова), 88. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд про задоволення позовних вимог в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 вересня 1997 року органом приватизації МЖК «Молодіжний», квартира, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Ярослава Мудрого (колишня Кірова), 88 квартира №55, належала на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с.7). Згідно технічного паспорту за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Ярослава Мудрого (колишня Кірова), 88 квартира №55, знаходиться трикімнатна квартира, загальною площею 68,0 кв.м. (а.с.8-10). 12 серпня 2007 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК №094266, виданого 13 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.11). 10 грудня 2011 року мати позивача [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1077 (а.с.12). Відповідно довідки про склад сімї (форма №3) №95 від 18 листопада 2015 року, відповідач [PERSON] з 20 травня 2010 року був зареєстрований за адресою: [INFO] (колишня Кірова), 88 квартира №55 (а.с.23). 24 лютого 2013 року померла матір позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК №273053, виданого 26 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.13). 19 листопада 2013 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим №1-5105 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Ярослава Мудрого (колишня Кірова), 88 квартира №55, що належала матері позивача [PERSON], яка померла 24 лютого 2013 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області 08 липня 2008 року за реєстровим №1-2603, а саме: по 2/6 частин спірної квартири позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] (а.с.14). Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за позивачем [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на 2/6 частини квартири №55, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Ярослава Мудрого (колишня Кірова), 88 (а.с.15,17). 12 квітня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір міни за реєстровим №1-821, відповідно до якого позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] належну йому на праві власності ? частину земельної ділянки площею 0,2137 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літки, вул.. Челюскіна, 13, в обмін на 2/6 частини квартири №55, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Ярослава Мудрого (колишня Кірова), 88, що належали на праві особистої приватної власності відповідачу [PERSON] (а.с.16). Згідно ст.346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є відчуження власником свого майна. При цьому, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Встановлено, що позивач [PERSON] набув право власності на спірну квартиру на підставі договору міни від 12 квітня 2014 року за реєстровим №1-821, який не визнано судом недійсним. Таким чином з моменту відчуження 2/6 частини спірної квартири право власності відповідача [PERSON] є припиненим. Крім того, з моменту припинення права власності, припиняється також правомочність користування квартирою, яка нерозривно повязана із власністю. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування й розпорядження своїм майном. \~Власник вправі вимагати усунення будь яких перешкод, повязаних з володінням, користуванням та розпорядженням своїм майном (391 ЦК України). Правила ст. 150 ЖК України, визначають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи \~на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є єдиним власником спірної квартири, в якій відповідач [PERSON] залишається зареєстрованим і на час розгляду справи, тобто після припинення права власності на неї відповідачем, й відповідно після припинення права користування спірною квартирою колишнім власником, чим порушує право власності позивача, тому позовна вимога про визнання його таким, що втратив право користуватися житлом ґрунтується на вимогах закону. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved