Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування вимог зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 30.11.2004 року він є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] зареєстрована 2008 року, однак не проживає з 2008 року та не має своїх речей. У нього з відповідачем була домовленість про те, що вона зареєстрована в квартирі тимчасово, до того часу поки знайде квартиру. Відповідачка написала заяву в ЖЕК № 7 з вимогою зняти її з реєстрації. З невідомої причини відповідача з реєстрації не знято. Окрім того, [PERSON] не є членом його сім»ї. На теперішній час він має намір розпорядитися своїм майном, але в зв'язку з тим, що за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] він не може в повній мірі розпорядитися своєю власністю, що обмежує його право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Будь яких витрат на утримання квартири відповідач не робить, так як з початку 2008 року в квартирі не з'являється, вивезла всі свої речі. Всі комунальні послуги він оплачує самостійно, що створює перешкоди у користуванні власністю. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на обставини викладені в позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог посилався на ст.ст. 321, 391 ЦК України. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку. Представник третьої особи УДМС в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивача та з осені 2007 р. постійно мешкає за адресою [ADDRESS]. В квартирі [ADDRESS] позивач мешкає один. Хто така [PERSON] йому не відомо. Конфліктів з приводу того, що позивач комусь перешкоджає користуватися квартирою не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30.11.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1718, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7). Згідно довідки ЖЕК № 7 від 18.07.2013 р. за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] (а.с.5). Відповідно до акту, підписаного мешканцями [ADDRESS] та [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON], [PERSON] з 2008 року за адресою [ADDRESS] не проживає (а.с. 6). Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В суді знайшов підтвердження факт не проживання відповідача з 2008 р. в квартирі [ADDRESS], належній позивачу, що підтверджується матеріалами справи та свідченнями свідка. Судом достовірно встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає та не користується квартирою, ніякої участі в оплаті комунальних послуг не приймає, позивачеві чиняться перешкоди у здійсненні ним права власності, відповідач не є членом його сім'ї. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування спірним житловим приміщенням, що відповідає вимогам ст.ст. 319, 391 ЦК України, а відтак дає суду підстави усунути позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням, які створює реєстрація за даною адресою відповідача та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved