Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 08 вересня 2020 року між ним та громадянином України [PERSON] , укладено договір позики грошових коштів (безвідсотковий). Відповідно до умов договору позивач передав, а відповідач прийняв грошові кошти у розмірі 90 000 (дев`яносто) тис. грн., що підтверджується розпискою складеною сторонами у присутності свідків [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] виданий Деснянським РУТУ МВС України у м. Києві 13.05.2004 року) та [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] виданий Печерським РУТУ МВС України ум. Києві 27.11.2003 року). Згідно з укладеним договором, підтвердженим розпискою, відповідач зобов`язувався повернути позивачеві грошову суму у розмірі 90 000 тис. грн. не пізніше 30 вересня 2020 року. З настанням встановленого строку, позивачеві так і не було повернуто вищезазначену суму позики, від будь-яких перемовин з приводу виконання грошового зобов`язання ухиляється. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по позиці за розпискою 90 000 (дев`яносто) тис. грн. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суду не надав, при цьому подав до суду відзив в якому зазначив, що позовна заява [PERSON] подана без додержання вимог ЦПК України та підлягає залишенню без руху. Також вказав, що 08.09.2020 року, він працював в таксомоторному парку по вул. Хрещатик, 15 в місті Києві де йому було повідомлено про те, що він проїхав на легковому автомобілі цього таксомоторного парку зайвий кілометраж на суму 90000,00 гривень. Після чого особами, що перебували в офісі зазначеного таксомоторного парку по вул. Хрещатик, 15 в місті Києві, було примусово вилучено у [PERSON] паспорт громадянина України, внаслідок чого він був виму¬шеним оформити собі новий паспорт. Також, під тиском осіб, що перебували в офісі зазначеного таксомоторного парку по вул. Хрещатик, 15 в місті Києві, під їх примусом, він був вимушеним написати боргову розписку на ім`я позивача, про те, що ним начебто було отримано 08.09.2020 року у позивача грошові кошти в сумі 90000,00 гривень, хоча насправді ніяких грошових коштів, ні в зазначеній сумі, ні в якій іншій сумі, він ніколи не позичав. Особи, які підписа¬лися на розписці в якості свідків, це й були ті особи, які забрали паспорт громадянина України. Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким позов задоволити з наступних мотивів. При розгляді справи судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом установлено, що 08 вересня 2020 року між позивачем та громадянином України [PERSON] , було укладено договір позики грошових коштів (безвідсотковий) на суму 90 000 (дев`яносто) тис. грн., що підтверджується копією розписки (а.с. 8). При цьому, [PERSON] , в передбачений строк борг за розпискою від 08 вересня 2020 року не повернув. У результаті чого, за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за вказаним договором в розмірі 90 000 (дев`яносто) тис. грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1047ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного Кодексу України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Наявність оригіналу розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем умов договору позики та порушення ним вимог ст.1049 ЦК України. Твердження сторони відповідача, що позовна заява [PERSON] подана без додержання вимог ЦПК України, а саме, що вона подана особою, яка не підтвердила повноваження адвоката, у ході розгляду справи не знайшла свого підтвердження, оскільки особа адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю тоді як відомості до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України. Вказана правова позиція узгоджується з постановою КЦС ВС від 21.10.2019 у справі № 757/213848/19-ц. Крім того, стороною відповідача в обґрунтування позиції викладеної у відзиві на позовну заяву до суду не надано жодного належного доказу. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказана сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, з відповідача слід стягнути судові витрати що пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 900,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved