Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів, витребування виконавчого листа та звільнення заборгованості по сплаті аліментів. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12.08.2005 року з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.06.2005 року до його повноліття, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян. Так як, у позивача виникли підозри, що він не являється біологічним батьком [PERSON] він звернувся до суду з позовною заявою про оспорювання батьківства. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14.10.2008 року виключено з актового запису №73 від 06.05.2004 року відомості про [PERSON] , як батька [PERSON] . Таким чином, позивач з червня 2005 року по квітень 2008 року оплачував аліменти частково, а з квітня 2008 року взагалі не платив. В серпні 2019 року [PERSON] дізнався, що у нього існує заборгованість по аліментам у розмірі 146 163,50 грн., а тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 26.11.2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 30.03.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 29.05.2007 року, батьками являються: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12.08.2005 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку кожен місяць, починаючи з 22.06.2005 року до його повноліття, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Статтею 180 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14.10.2008 року виключено з актового запису №73 від 06.05.2004 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області відомості про [PERSON] , як батька [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не являється біологічним батьком [PERSON] між ними відсутнє кровне споріднення, що встановлено рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14.10.2008 року. Крім того, даним рішенням суду виключено з актового запису №73 від 06.05.2004 року відомості про [PERSON] як батька [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, [PERSON] не являється батьком [PERSON] , що встановлено рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14.10.2008 року, яке набрало законної сили 24.10.2008 року. Як вбачається, з довідки-розрахунку заборгованості по аліментамза період з 22.06.2005 року по 01.10.2019 року, виданої Вишгородським районним відділом ДВС 01.10.2019 року №25356, заборгованість за виконавчим листом №6/2-1845 виданого 15.08.2005 року Вишгородським районним судом Київської області, станом на 10.10.2019 року становить 146 163,50 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, [PERSON] посилається на те, що він не являється біологічним батьком [PERSON] , а тому не зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання [PERSON] до його повноліття, як визначено статтею 180 СК України. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] не являється біологічним батьком [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги в частині звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами підлягають задоволенню. Щодо заявленої позовної вимоги про витребування від Вишгородського районного відділення державної виконавчої служби виконавчого листа №6/2-1842 виданого Вишгородським районним судом Київської області 15.08.2005 року, суд дійшов наступного. Згідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України, суд який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Згідно до ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині витребування від Вишгородського районного відділення державної виконавчої служби виконавчого листа №6/2- 1842 виданого Вишгородським районним судом Київської області 15.08.2005 року, оскільки [PERSON] обрав спосіб захисту порушеного права, без урахування вимог статті 16 ЦК України. Крім того, суд звертає увагу [PERSON] , що останній не позбавлений права звернутись до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням статті 432 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial