Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Брокбізнесбанк» та просив стягнути з відповідача 6 400 грн. не перерахованої суми за навчання, посилаючись на те, що є студентом Національного університету державної податкової служби України заочної форми навчання. Оскільки його навчання є платним, 19.02.2014р. через ПАТ «Брокбізнесбанк» він здійснив черговий платіж за навчання в сумі 6 440 грн., про що отримав квитанцію №р091к5_032 від 19.02.2014р. Однак, бухгалтерія Національного університету державної податкової служби України повідомила йому про те, що даний платіж нею не отриманий і навчальний заклад поставив до нього вимогу про здійснення оплати. При зверненні до ПАТ «Брокбізнесбанк» йому стало відомо про те, що відповідно до постанови Правління Національного банку України №339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію» від 10.06.2014р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк». Вважає, що діями відповідача порушені його права і просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 15, 16, 509, 526 ЦК України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується поштовим повідомленням (а.с. 15), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки представника суд не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК Країни, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є студентом Національного університету державної податкової служби України заочної форми навчання на платній основі. 19.02.2014р. через ПАТ «Брокбізнесбанк» позивач здійснив черговий платіж за навчання в сумі 6 440 грн., про що отримав квитанцію №р091к5_032 від 19.02.2014р. (а.с. 4 - копія квитанції). Як вбачається з довідки №3545/01-12 від 26.11.2014р. бухгалтерії Національного університету державної податкової служби України, кошти в сумі 6 440 грн. від [PERSON] за навчання згідно квитанції №р091к5_032 від 19.02.2014р. до навчального закладу не надходили (а.с. 3 - копія довідки). ПАТ «Брокбізнесбанк» листом від 10.09.2014р. повідомив позивачу про те, що відповідно до постанови Правління Національного банку України №339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію» від 10.06.2014р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» (а.с. 2 - копія листа). Згідно частини 1 ст.509 ЦК України, зобов*язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов*язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов*язку. Загальні умови виконання зобов*язання визначені в ст.526 ЦК України, згідно якої, зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, між сторонами виникло зобов*язання щодо вчинення банківської операції перерахування грошових коштів, згідно якого відповідач був зобов*язаний перерахувати грошові кошти позивача адресату - Національному університету податкової служби України, однак свого зобов*язання не виконав і не перерахував грошові кошти за їх призначенням. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved