Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із цим позовом, мотивуючи його тим, що влітку 2007 року з дозволу [PERSON] він вселися у житловий будинок [ADDRESS] , проживає у ньому по теперішній час. [PERSON] був його знайомим, у 2007 році повідомив, що їде на проживання у Закарпатську область, обіцяв повернутися та оформити договір купівлі-продажу будинку. З того часу [PERSON] ніхто не бачив, сусіди говорили, що він помер. З часу поселення у будинок він (позивач) поліпшив стан домоволодіння (поміняв вікна та двері у будинку, побудував грубу, у дворі влаштував свердловину, придбав станцію для закачування води, відремонтував водопровід та каналізацію), підтримує його у належному стані, проводить поточні ремонти, сплачує платежі за комунальні послуги, обробляє присадибну земельну ділянку, яку приватизував у 2017 році. [PERSON] просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що починаючи з літа 2007 року [PERSON] став проживати у будинку [ADDRESS] , що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 серпня 2017 року (а.с. 20) вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні встановлено, що на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на садибний житловий будинок по [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що позивач уклав договір про користування електричною енергією, регулярно оплачує послуги (а.с. 10-19) . Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частиною 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Ураховуючи положення ст.ст. 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. У судовому засіданні встановлено, що влітку 2007 року [PERSON] став проживати у житловому будинку [ADDRESS] , у цьому будинку він проживає до цього часу, підтримує його в належному стані, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні платежі, обробляє присадибну земельну ділянку, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та матеріалами справи (а.с. 9-19). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що починаючи з літа 2007 року і по теперішній час [PERSON] добросовісно, відкрито і безперервно володіє житловим будинком [ADDRESS] , а тому став добросовісним його набувачем. За таких обставин суд визнає позовом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved