Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , а [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього є позивач та син спадкодавця [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просить визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає та просить справу розглядати за відсутності представника. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч.1 ст.1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.11). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1970 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , у якому він був зареєстрований і постійно проживав разом із дружиною [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 12-13). Позивач та [PERSON] , є дітьми спадкодавця, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 6, 9). [PERSON] , 01.10.2020 р. подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] на користь позивача [PERSON] (а.с. 36 на звороті). Позивач постійно проживав з батьком на день його смерті (а.с. 13), 11.02.2021 р. подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті останнього (а.с. 42). Заповіту за життя [PERSON] не складав, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 44-45). Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як син спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який в контексті положень ч.3 ст.1268 ЦК України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] . Постановою нотаріуса від 11.02.2021 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно (а.с. 21). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 108-2020 до майна померлого [PERSON] (а.с.36-43), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. Відповідно до ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved