Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь депозитного вкладу, 3% річних за період прострочення виплати, інфляційних нарахувань та понесених судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 березня 2014 року між ним та відповідачем укладено договір-заяву №331832/31495/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний до 8-го Березня» строком на 6 місяців в національній валюті. Відповідно до умов договору відповідач прийняв від позивача кошти в сумі 2 000 грн. з процентною ставкою за період з 12 березня по 10 серпня 2014 року - 22,35% річних та з 11 серпня 2014 року 30,35% річних. Сума вкладу, згідно умов договору неодноразово поповнювалась та в цілому склала 30 000 грн. Після закінчення терміну договору, [PERSON] звертався до відповідача щодо отримання своїх коштів, але останній повернув лише частину належного позивачу вкладу в розмірі 5 000 грн., а решту вкладу в розмірі 25 000 грн., за станом на 03 квітня 2015 року, позивачу повернуто не було. Посилаючись на вказані обставини і те, що банк взятих на себе зобов'язань не виконує та добровільно повернути депозитний вклад в повному обсязі не збирається, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь невиплачений банківський вклад в розмірі 25 000 грн., 3 відсотки річних за період з 12 березня по 06 травня 2015 року в сумі 113 грн. 01 коп., інфляційні витрати за період з 12 по 31 березня 2015 року включно в сумі 1742 грн., та судові витрати в сумі 500 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дана обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції, про вручення 18 травня 2015 року уповноваженій особі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судових повісток. Позивач, в поданій суду заяві позов підтримав та просив справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 11 березня 2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника Відділення №21 Філії «Полтавське РУ» укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) на 6 місяців в національній валюті (а.с.4). Відповідно до умов договору позивачем було внесено на рахунок кошти, залишок яких станом на 3 квітня 2015 року складає 25 000 грн. (а.с.6). 11 березня 2015 року позивач звертався до відповідача з проханням повернути йому суму вкладених коштів згідно договору, що підтверджується копіями таких звернень та поштовим повідомленнями (а.с. 5, 7-8). Виходячи зі змісту позовних вимог, відповідачем зобов'язання, згідно умов вказаного договору, в повному обсязі виконано не було. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На думку суду позивач надав обґрунтований розрахунок розміру 3% річних за період з 12 березня по 06 травня 2015 року який становить 113 грн. 01 коп. із розрахунку: 25 000 грн. (сума боргу) х 3% / 365 днів х 55 днів (кількість днів прострочення станом на день подачі позову) = 113 грн. 01 коп. Також позивачем належним чином обґрунтовано і розрахунок суми індексу інфляції. Так відповідно до відомостей, які містяться на офіційному сайті Держкомстату України, індекс інфляції в березні 2015 року становив 110.8% (а.с.9). Таким чином, у грошовому виразі індекс інфляції складає - 1742 грн. із розрахунку: 25 000 грн. (сума боргу) х 110,8% /100 = 2700 грн.; 2700 грн. (грошовий еквівалент індексу інфляції за березень 2015 року) / 31 (кількість днів у березні 2015 року) = 87,10 грн. (грошовий еквівалент індексу інфляції за 1 день березня місяця 2015 року); 87,10 грн. х 20 (кількість днів прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем у березні 2015 року) = 1742 грн. Таким чином, відповідач, всупереч нормам цивільного законодавства порушив умови Договору №331832/31495/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний до 8-го Березня» укладеного 11 березня 2014 року, тому позовна вимога про повернення вкладу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних підлягає до задоволення, оскільки обґрунтована на вимогах закону та відповідає умовам укладеного між сторонами договору. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь [PERSON] понесені ним судові витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 500 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн. від оплати якого позивач звільнений на підставі п. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 526, 530, 615, 629, 1058 ЦК України;

Outcome: approved