Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], останнє місце проживання якої є м. Мукачево, померлою. В заяві посилається на те, що його мати [PERSON], [INFO], в червні 1978 року поїхала на сезонні роботи до Абхазької Автономної Республіки. З 10.06.1999 року звязок з матірю повністю втрачено, ніяких відомостей від неї не надходило. На сьогоднішній день заявник має намір вирішити питання по оформленню спадщини на квартиру за померлою бабусею. Однак без рішення суду про оголошення померлою [PERSON] це зробити неможливо, а тому просить визнати [PERSON] померлою. В судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали, просили її задовольнити. Заінтересовані особи, відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачево реєстраційної служби Мукачівського МРУЮ, Мукачівська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити частково виходячи з наступних міркувань. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФМ № 3413704 від 10.01.1976 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 330241 від 25.10.1978 вбачається, що батько заявника [PERSON] помер 24.10.1978 року. Також встановлено, що бабуся заявника [PERSON] померла 08.09.2015 року відповідно про смерть серії І-ФМ № 198229 від 09.09.2015 року. З відповідей Мукачівського міського відділу ГУНП в Закарпатській області від 18.12.2015 року та від 13.09.2016 року вбачається, що заявник [PERSON] дійсно звертався з проханням допомогти встановити місце знаходження його мами [PERSON], [INFO], яка в червні місяці 1978 року поїхала на заробітки до Грузії та по теперішній час не повернулася, місце її перебування не відоме. На даний час проведеними заходами встановити місце знаходження громадянки [PERSON] не представилось можливим. Також в матеріалах справи знаходяться лист, написаний [PERSON], який датований 10.06.1999 року, в якому йдеться, про те що вже пять років в Грузії йде війна яка ніяк не закінчиться, гине багато людей, зруйновані будинки. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 31.10.2000 року квартира на вул. Філатова, 16/1 в м. Мукачево на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сусідом [PERSON], який проживав з бабусею, яка померла в 2016 році. Його мати [PERSON] в 1978 році виїхала до Грузії на заробітки, на даний час про неї нічого не відомо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] в 1978 році виїхала до Грузії на заробітки, на даний час про неї нічого не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сусідкою заявника, їй відомо, що [PERSON] в 1978 році виїхала до Абхазії, на даний час про неї нічого не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з дитинства знала [PERSON], яка в 1978 році виїхала до Абхазії, після чого воно її не бачила. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у звязку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Як розяснено в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року, що оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Оголошення особи померлою можливе у разі встановлення незаперечних обставини, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені заявником обставини та мета, з якою йому необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, такого матеріально-правового звязку. Разом з тим обставин, що загрожували смертю або дають підстави припустити загибель [PERSON] від певного нещасного випадку або у звязку з воєнними діями, судом достеменно не встановлено, у звязку з чим відсутні підстави визнавати днем вірогідної смерті [PERSON] саме 10.06.202 року. Враховуючи те, що належними доказами підтверджено факт відсутності [PERSON], [INFO], більше трьох років за місцем її постійного проживання, суд виходячи із змісту ст. 46 ЦК України, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення частково і [PERSON] слід оголосити померлою та днем смерті вважати день набрання законної сили рішення суду про оголошення її померлою. На підставі наведеного,

Outcome: partial