Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду про зняття арешту з майна, вказавши, що будь якої заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], відсутня, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості Хортицького відділу ДВС та копією квитанції № 106165335 від 25.11.2015 р. та № 109396695 від 28.12.2015р. про перерахунок усієї суми заборгованості у розмірі 28800 грн. та 820 грн., у звязку з чим просить зняти арешт та заборону здійснювати відчуження з належного йому нерухомого майна, та вилучити з Державного реєстру записи щодо арешту. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання [PERSON] не зявилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала. Представник Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить вирішити питання на розсуд суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлено, що на виконанні у Хортицькому ВДВС ЗМУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-10079 від 15.11.2010 року виданий Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини щомісяця, починаючи з 09.09.2010 року і до повноліття дитини. 01.08.2014 року постановою державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ [PERSON] було накладено арешт майно боржника та оголошення заборони його відчуження на все належне [PERSON] нерухоме майно. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло №17970 від 21.11.2006 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. Згідно ст. 57 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт на майно боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, який накладний шляхом винесення постанови про арешт із забороною на його відчуження. Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені права та обов'язки державного виконавця. Зокрема, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 08.02.2016 року за виконавчим листом № 2-10079 від 15.11.2010 року виданого Мелітопольським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини щомісяця, починаючи з 09.09.2010 року і до повноліття дитини, станом на 01.02.2016 року переплата складає 778,01 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи те, що арешт на майно [PERSON] накладався для забезпечення реального виконання рішення суду та погашення заборгованості, то підстав для подальшого обтяження майна на даний час немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] в частині зняття арешту з майна, обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі. Що стосується вимог про вилучення з Державного реєстру записи щодо арешту та заборони здійснювати відчуження майна. Сторонами суду не надано доказів у підтвердження внесення до Державного реєстру відомостей щодо арешту та заборони здійснювати відчуження належного [PERSON] нерухомого майна. Крім того, згідно положень ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно п.5 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставами для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення суду, що набрало законної сили. Таким чином суд вважає, що рішення суду про скасування арешту є достатньою підставою для вилучення з Державного реєстру запису щодо арешту та заборони здійснювати відчуження майна, а позовні вимоги у частині вилучення з Державного реєстру записи щодо арешту та заборони здійснювати відчуження майна, є передчасними. На підставі викладеного,

Outcome: partial