Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку автомобіля марки ВАЗ 2107, бежевого кольору, автомобільного причепу д.н.з. [NUMBER] синього кольору, мотоцикла Урал д.н.з. [NUMBER] зеленого кольору, які до дня смерті належали батькові [PERSON] , померлому [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області помер батько [PERSON] . Відповідач являється його рідним братом та сином спадкодавця [PERSON] . Після смерті батька на протязі шести місяців він із відповідачем звернулися із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини за законом на спадкове майно, яке до дня смерті належало батькові. Після смерті батька відкрилася спадщина на земельну ділянку, автомобіль марки ВАЗ 2107 бежевого кольору, автомобільний причіп д.н.з. [NUMBER] синього кольору, мотоцикл Урал д.н.з. [NUMBER] зеленого кольору. На спадкову земельну ділянку йому видано свідоцтво про право на спадщину за законом у квітня 2019 року. Однак, ним залишилося не успадковане інше спадкове майно, а саме: автомобіль марки ВАЗ 2107 бежевого кольору, автомобільний причіп д.н.з. [NUMBER] синього кольору, мотоцикл Урал д.н.з. [NUMBER] земельного кольору, на яке він також претендує і бажає успадкувати в рівних частинах по 1/2 разом із відповідачем. 04 червня 2019 року приватний нотаріус видала йому Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №355/02-31, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося не успадкованим після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Підставою для відмови стало те, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, які б засвідчували право власності на вищезазначені транспортні засоби на ім`я батька. Враховуючи викладене, вбачається, що існують реальні перешкоди оформити свої права на спадщину батька за законом в нотаріальному порядку, що змушує його звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що він звернувся до суду з метою розподілу батькового майна пополам, так як брат, тобто відповідач по справі, все майно забрав собі. Спадковий автомобіль знаходиться у відповідача, а автомобільний причіп відповідач продав, невідомо коли. Відповідач заперечував проти добровільного поділу майна. Він звертався протягом року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки. Спадкоємцями є лише він та відповідач. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль, автомобільний причіп та мотоцикл, так як немає документів на це майно. Бажає оформити спадщину після смерті свого батька. Просив визнати за ним право власності на 1/2 частку автомобіля, автомобільного причепу та мотоцикла. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] - адвокат Вітвіцький О.Ю., який діє на підставі Ордеру серії ВН №090199 від 05.09.2019 позовні вимоги свого довірителя підтримав та суду пояснив, що у позивача є перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Позивач звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль, автомобільний причіп та мотоцикл, однак йому було відмовлено у видачі у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Він не міг надати документи нотаріусу так як вони у нього відсутні. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Жук А.А., який діє на підставі Ордеру серії ВН №1012011 від 05.07.2019 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що позовну заяву слід залишити без задоволення, по скільки вона не відповідає всім фактичним обставинам справи і до заяви не додано доказів про існування даних транспортних засобів, тому, все що позивач та його представник говорять являється видумкою. Відповідач не визнає позовну заяву. Визнав той факт, що позивач та відповідач вступила у спадщину після смерті батька [PERSON] Інших спадкоємців немає. Спадкових транспортних засобів немає у природі. Дані речі є неподільними, не можна визнавати 1/2 частку, вони не можуть ділитися по своїй природі, повинно бути вирішено питання їхньої вартості. Просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 08 липня 2019 року за вхід.№5085 відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вважає вимоги позивача до нього надумані та необґрунтовані, а тому їх слід залишити без задоволення. У своїй позовній заяві [PERSON] просить визнати за ним 1/2 права власності на нерухоме майно, а саме: автомобіль, причіп та мотоцикл. Дані нерухомів речі являються неподільними речами, а тому передбачено діючим законодавством України інший порядок, а не такий як бажає позивач. Дані транспортні засоби неможливо поділити в натурі, а тому йому слід відмовити в задоволенні позовної заяви. Окрім того, де на даний час перебувають транспортні засоби, які зареєстровані на покійного батька йому не відомо, оскільки ще за життя батько проживаючи окремо розпорядився ними на власний розсуд. Достовірно відомо, що мотоцикл і причіп він продав незнайомим незадовго до смерті, де перебуває на даний час легковий автомобіль, якому вже 25 років він не знає. Просив у задоволенні позовної заяви [PERSON] до нього відмовити. Заяви, клопотання: клопотання позивача про витребування доказів (вхід.№4194 від 05.06.2019 (а.с.9); заява відповідача та його представника [PERSON] про перенесення справи у стадії підготовчого засідання (вхід.№5046, 5047 від 05.07.2019 (а.с.34, 39); відзив на позовну заяву (вхід.№5083 від 08.07.2019), заява представника позивача до долучення доказів - свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (вхід.№6340 від 05.09.2019). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 05 липня 2019 року на 10 годину 00 хвилин (а.с.14-17); ухвала про витребування доказів від 13 червня 2019 року (а.с.19-21); ухвала про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті на 05 вересня 2019 року на 10 годину 00 хвилин (а.с.31-32), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами; ухвала суду від 05.09.2019 про залишення без задоволення на підставі ч.2 ст.222 ЦПК України заяви представника позивача про долучення доказів. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - паспорта позивача (а.с.3-5) судом встановлено, що позивач народився [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області, там і зареєстрований. Із Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 06.12.2018 (а.с.6) судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області. Із Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25.07.1974 (а.с.7) судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] , який помер [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №355/02-31 від 04.06.2019 (а.с.8) судом встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль марки ВАЗ 2107, автомобільний причіп д.н.з. [NUMBER] та мотоцикл Урал д.н.з. [NUMBER] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області, у зв`язку із відсутністю належних юридичних документів на ім`я спадкодавця. Із витребуваних судом документів з Територіального сервісного центру №0543 (а.с.23-25), а саме: повідомлення начальника територіального сервісного центру вхід.№4848 від 26.06.2019 та облікових карток приватних транспортних засобів [NUMBER] та [NUMBER] судом встановлено, що батько позивача - [PERSON] , який помер [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області, є власником автомобіля марки ВАЗ 2107 бежевого кольору та автомобільного причепу д.н.з. [NUMBER] синього кольору. 05 вересня 2019 року за вхід.№6340 представник позивача - адвокат Вітвіцький О.Ю., який діє на підставі Ордеру серії ВН №090199 від 05.09.2019 подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, якою підтверджується факт прийняття спадщини позивачем після смерті його батька [PERSON] . Дана заява подана після закриття підготовчого провадження, і тому доданий із даною заявою доказ - копію Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 квітня 2019 року (а.с.48) не приймаються судом до розгляду, у відповідності із ст.83 ЦПК України, оскільки даний доказ не поданий у встновлений законом строк, а також у порушення вимог ч.4 ст.83 ЦПК України позивач та/або його представник не повідомили суд про те, з яких причин даний доказ не подано у строк та ними не надано докази, які б підтверджували, що вони здійснили всі залежні від них дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Однак, під час судового розгляду позивачем та його представником вказано про те, що позивач та відповідач прийняли спадщину після смерті батька, і даний факт у судовому засіданні підтверджено представником відповідача [PERSON] . Частиною першою статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Тому, враховуючи викладене, судом встановлено, що сторони (позивач та відповідач) прийняли спадщину, що відкрилася після смерті їхнього батька [PERSON] , який помер [INFO] у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області. Дослідивши усі докази в їх сукупності та кожен доказ окремо, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку: Відповідно положень до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1222, 1223 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за законом і має право на успадкування майна померлого [PERSON] . Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом і мають право на успадкування майна померлого батька [PERSON] . Позивач [PERSON] відповідно до ст.1269 ЦК України вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Тому, позивач [PERSON] має право на успадкування 1/2 частки майна померлого батька. Суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для часткового задоволення позову, а саме - визнання за позивачем права власності у поряду спадкування за законом після смерті батька на 1/2 частку автомобіля марки ВАЗ 2107 бежевого кольору д.н.з. [NUMBER] та на 1/2 частку автомобільного причепу ПГМФ 8302 д.н.з. [NUMBER] синього кольору. Що стосується вимоги позивача [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частку мотоцикла Урал д.н.з. [NUMBER] зеленого кольору, то суд вважає, що у цій частині позовних вимог необхідно відмовити за недоведеністю, так як позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження факту перебування у власності померлого [PERSON] мотоцикла Урал д.н.з. [NUMBER] зеленого кольору. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено частково, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768 гривень 40 копійок згідно квитанції №6 від 04.06.2019 (а.с.1).

Outcome: partial