Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Міністерства інфраструктури України та просить стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за період з 01 липня 2007 року по 10 липня 2009 року в розмірі 90 209, 56 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 31 жовтня 2006 року був укладений контракт між ним, як начальником ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів», та Міністерством транспорту та зв'язку України, в особі міністра транспорту та зв'язку України, на термін з 31 жовтня 2006 року по 30 жовтня 2009 року включно. Постановою слідчого Чорноморської транспортної прокуратури від 02 квітня 2007 року, наказом міністра №423 від 18 травня 2007 року він був відсторонений від посади до прийняття остаточного рішення по справі. Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 03 липня 2009 року кримінальна справа по обвинуваченню позивача в скоєнні злочину, передбаченого ст. 367 ч.1 ст. 367 КК України закрита, та позивач звільнений від кримінальної відповідальності за скоєння злочину на підставі п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію». Також позивач вказує, що в подальшому, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2010 року, яке набрало чинності, були задоволені частково його позовні вимоги до Міністерства транспорту та зв'язку України та стягнуто з відповідача на його користь суму невиплаченої середньої заробітної плати із компенсацією за невикористану відпустку за період з 11 липня 2009 року по 30 жовтня 2009 року в розмірі 20 972, 57 грн. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що у виплаті середньої заробітної плати за період з 01 липня 2007 року по 10 липня 2009 року відмовлено у зв'язку з тим, що кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] закрита за нереабілітуючими підставами, і Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства , прокуратури і суду» не розповсюджує свою дію на виниклі між сторонами правовідносини. Однак, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2014 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 367 КК України закрито у зв'язку п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю потерпілого по справі та відмовою прокурора від обвинувачення. Тому позивач вважає, що має право на відшкодування середньої заробітної плати за період з 01 липня 2007 року по 10 липня 2009 року в розмірі 90 209, 56 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Міністерства інфраструктури України у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки сторін, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 2006 року міністром транспорту та зв'язку України був виданий наказ №1046 від 31 жовтня 2006 року про укладання контракту з [PERSON], начальником ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів», на термін з 31 жовтня 2006 року до 30 жовтня 2009 року включно (а. с. 6). В цей же день 31 жовтня 2006 року між Міністерством транспорту та зв'язку України, в особі міністра транспорту та зв'язку та позивачем був укладений контракт №22-ІІІ на строк з 31 жовтня 2006 року до 30 жовтня 2009 року. Відповідно до п.1.2 вищевказаного контракту, цей контракт є трудовим договором, на підставі якого виникають трудові відносини між [PERSON] та Міністерством транспорту та зв'язку України. В подальшому, постановою слідчого Чорноморської транспортної прокуратури від 02 квітня 2007 року, [PERSON] був відсторонений від посади начальника ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів», у зв'язку з порушенням відносно нього кримінальної справи (а. с. 16). На виконання постанови слідчого Чорноморської транспортної прокуратури, міністр транспорту та зв'язку України видав наказ №423 від 18 травня 2007 року про відсторонення позивача від посади начальника ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів» з 21 травня 2007 року до прийняття остаточного рішення по справі (а. с. 21). Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2009 року кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 367 КК України провадженням закрита, позивач звільнений від кримінальної відповідальності за скоєння вищевказаних злочинів, на підставах, вказаних в мотивувальній частині постанови, а саме у зв'язку з актом амністії на підставі п. «д» ст. 1 ст. 6 Закону України «Про амністію» (а. с. 34). При відстороненні особи за постановою слідчого збереження заробітної плати не передбачено. За правилами ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», припинення кримінальної справи за відсутністю складу злочину, події злочину, недоведеність участі обвинуваченого (відстороненого) у вчиненні злочину, винесення виправдувального вироку дає працівникові право вимагати виплати заробітку за період відсторонення за рахунок місцевого бюджету. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», коли буде встановлено, що на порушення ст. 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у звязку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП України). Так, судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2010 року (а. с. 32), яке набрало чинності, були задоволені частково позовні вимоги [PERSON] до Міністерством транспорту та зв'язку України та стягнуто з відповідача на його користь суму невиплаченої середньої заробітної плати із компенсацією за невикористану відпустку за період з 11 липня 2009 року по 30 жовтня 2009 року в розмірі 20 972, 57 грн. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що у виплаті середньої заробітної плати за період з 01 липня 2007 року по 10 липня 2009 року відмовлено у зв'язку з тим, що кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] закрита за нереабілітуючими підставами, і Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» не розповсюджує свою дію на виниклі між сторонами правовідносини. Однак, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 20124 року за заявою Прокуратури Одеської області постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2009 року, якою [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. «д» ст. 1, п. «б» ст. 6, ст. 8 Закону України «Про амністію», скасовано у зв'язку з ново виявленими обставинами (а. с. 36). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2014 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 367 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв'язку з відсутністю потерпілого по справі та відмовою прокурора від обвинувачення (а. с. 38). Таким чином, у судовому засіданні доведено, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення середньої заробітної плати за період з 01 липня 2007 року по 10 липня 2009 року є доведеними і обґрунтованими, оскільки кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] закрита за реабілітуючими підставами, а саме на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України. Відповідно довідки Міністерства транспорту та зв'язку України №041/169/ від 15 вересня 2010 року середньоденний заробіток [PERSON] складає 176, 18 грн. Тому, середня заробітна плата за період з з 01 липня 2007 року по 10 липня 2009 року складає 90 209, 56 грн. Тому, суд вважає, що позивач має право на відшкодування середньої заробітної плати за період з 01 липня 2007 року по 10 липня 2009 року у вищезазначеному розмірі на підставі ст. ст. 46, 235 КЗпП України. Крім того, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Тому, суд вважає за можливе також звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача середньої заробітної плати за один місяць. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Як вказує ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку зі звільненням позивача від сплати судових витрат відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України «Про судовий збір», а саме за подання позову про стягнення заробітної плати, та інші вимоги, що випливають з трудових правовідносин, суд вирішив стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн. Таким чином, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved