Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Територіальної громади в особі Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, Віньковецької районної державної адміністрації про визнання частково недійсним державного акту та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позивач просив визнати частково недійсним Державний акт серії ЯБ № 580219 від 27.02.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий Віньковецькою райдержадміністрацією на імя [PERSON], померлої 09 листопада 2013 року і зареєстрований в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010774900355, відносно земельної ділянки № 686 (багаторічні насадження) площею 0,1367 га з кадастровим номером 6820682500:05:002:2709 та визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку № 686 (багаторічні насадження) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, площею 0,1367 га. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 09 листопада 2013 року померла [PERSON], яка була власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, згідно Державного акта серії ЯБ № 580219. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом та протягом шестимісячного строку звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець за заповітом донька померлої [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Однак приватним нотаріусом було відмовлено йому у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку № 686 з кадастровим номером 6820682500:05:002:2709 згідно державного акту серії ЯБ № 580219, в зв'язку з тим, що в Державному акті по земельній ділянці № 686 не вірна кадастрова зона і кадастровий квартал, що унеможливлює отримання витягів з Поземельної книги. Таким чином належне позивачу право власності в порядку спадкування на вищезазначене майно є оспорюваним, а тому з метою реалізації своїх спадкових прав він вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку. У судове засідання 26.07.2016 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились. Представник позивачка [PERSON] [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області також надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнала повністю та просила справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Представник відповідача, Віньковецької районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився, причини неявки до суду не повідомив. 26 липня 2016 року справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 09 листопада 2013 року у с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області померла [PERSON], яка була власником земельної ділянки № 686 площею 0,1367 га, цільове призначення якої товарне сільськогосподарське виробництво, розміщена на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району. Після смерті спадкодавця на вказане майно відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем майна померлої за заповітом, спадщину прийняв, оскільки протягом шестимісячного строку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і за його заявою відкрита спадкова справа. Інший спадкоємець донька померлої [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась протягом шести місяців, подавши письмову заяву до нотаріальної контори. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавця [PERSON] серії І-БВ № 221759; копією паспорта позивача; копією свідоцтва про народження позивача, Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 580219, виданим 27.02.2007 року на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 209/2006-р від 05.09.2006 року на імя [PERSON], згідно якого остання є власником земельних ділянок № 686 площею 0,14 га, № 350 площею 0,48 га, № 427 площею 0,69 га на території Дашковецької сільської ради; заповітом [PERSON] від 11.09.2000 року, посвідченим секретарем Дашковецької сільської ради [PERSON] та зареєстрованим у реєстрі за № 111, відповідно до змісту якого [PERSON] все майно заповіла [PERSON] і [PERSON], тобто позивачу і його рідній сестрі; копією заяви [PERSON] про відмову від спадщини після смерті матері [PERSON] Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2016 року, приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що належала [PERSON], яка померла 09 листопада 2013 року, у звязку з невідповідністю кадастрового номеру 6820682500:05:002:2709 земельної ділянки, посвідченої Державним актом про право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 580219, виданим Віньковецькою райдержадміністрацією Хмельницької області від 27.02.2007 року. Згідно інформаційної довідки відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі від 06.04.2016 року № 99-28-99.3-1256/15-16, кадастровий номер 6820682500:05:002:2709 земельної ділянки, посвідченої державним актом серії ЯБ № 580219 не вірний, а саме кадастрова зона 05 та кадастровий квартал 02. Відповідно до повідомлення відділу Держземагентства у Віньковецькому районі від 06.04.2016 року № РВ-6800123522016, державним реєстратором відмовлено [PERSON] у наданні запитуваних відомостей з тих підстав, що документи не відповідають вимогам, встановленим законом. Згідно Інформаційної довідки про вартість земельної ділянки з технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) по бувшій агрофірмі «Україна», вартість земельних ділянок, що належали [PERSON], станом на 01.01.2016 року становить: № 427 (рілля) площею 0,6869 га 14451,66 грн., № 686 (багаторічні насадження) площею 0,1367га 2750,34 грн., №350 (сінокіс) площею 0,4825 га 1890,07 грн. Згідно довідки Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області № 400 від 18.05.2016 року [PERSON], яка померла 09.11.2013 року, була зареєстрований та проживала в [INFO]. На день її смерті проживала одна. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на земельну ділянку відповідно до закону і зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку, але у звязку з допущеними у правовстановлюючому документі на земельну ділянку помилками, позивач позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно. Вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 \~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповіт [PERSON] від 11.09.2000 року за номером у реєстрі № 111, є чинним. Отже, позивач як спадкоємець померлої за заповітом, має право на вказане спадкове майно в порядку спадкування. Таким чином, враховуючи, що позивач є спадкоємцем усього майна померлоїї [PERSON] за заповітом, та зокрема земельної ділянки № 686 площею 0,14 га, згідно державного акта серії ЯБ № 580219, спадщину прийняв у встановленому законом порядку, суд доходить висновку про набуття ним права на успадкування вказаної земельної ділянки. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку № 686 (багаторічні насадження) площею 0,14 га з кадастровим номером 6820682500:05:002:2709 серії ЯБ № 580219, виданий 27 лютого 2007 року на ім'я [PERSON] Віньковецьким районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Віньковецької РДА № 209/2006-р від 05.09.2006 року, слід визнати частково недійсним в частині вказаної земельної ділянки, у звязку із допущеною помилкою при присвоєні кадастрового номера земельній ділянці. Визнання права власності за [PERSON] на земельну ділянку не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved