Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Свої вимоги обгрунтував тим, що є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Після розлучення батьків, його відносини з матірю та сестрою зіпсувалися та вони заволоділи правоустановлюючими документами. На його пропозиції щодо примирення не погоджувалися, чинять йому перешкоди в користуванні житлом, що позбавляє його можливості користуватися житлом, а тому просив виділити його частку в натурі зі спільної сумісної власності. В подальшому уточнив позовні вимоги та просив припинити його право власності на 1/2 оспорюваної квартири, в разі стягнення з відповідачів грошової компенсації за належну йому частину квартири в сумі 323\~430 грн. 50 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з викладених в позовній заяві підстав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні погоджувалися сплатити в якості компенсації за частку позивача - 225\~000 грн та зазначили, що ділити квартиру є недоцільно. Також зазначили, що свідоцтво про право власності на квартиру одне на трьох, а тому вони на законних підставах зберігають його у себе Суд, заслухавши пояснення представників сторін та відповідачів, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У 1986 році на підставі ордеру родині [PERSON] було надано 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS]. В подальшому квартиру було приватизовано у рівних частинах та 25 жовтня 1993 року видано свідоцтво про право власності на квартиру в рівних частинах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 21 квітня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування частини квартири, відповідно до якого ? частину квартиру [ADDRESS], належну на праві власності [PERSON] було подаровано [PERSON]. Згідно довідки № 9 від 13 лютого 2014 року, виданої КП «Калинівське ДПС» в спірній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 646\~861 грн. Виділ ? частини квартири [PERSON] не вбачається можливим, оскільки в такому разі будуть порушуватися вимоги п.п. 2.22, 2.24, 2.27, 2.28, 2.35 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Відповідно до ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю ( ч. ст. 368 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 370 ЦК України співласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно п. 3. ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: спільне володіння і користування майном є неможливим. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що спільне проживання в [INFO] позивача з відповідачами є неможливим, здійснити виділ частини квартири не вбачається можливим, а тому з відповідачів слід стягнути компенсацію за ? частину вартості квартири, належну відповідачу, та одночасно припинити його право власності на зазначену частину квартири.

Outcome: approved