Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за ним в порядку спадкування право приватної власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою вул. Лесі Українки, 2, с. Говори Віньковецького району Хмельницької області. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що 28.03.2012 року померла його мати [PERSON], яка була власником домоволодіння в с. Говори вул. Лесі Українки, 2. Після її смерті відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, прийняв спадщину. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння. Тому позивач позбавлений можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку. У судове засідання 30.05.2017 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились, у зв`язку з чим справа розглянута згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача -- Говорівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова А.П Довгань також подав до суду письмову заяву, у якій позов [PERSON] визнав, просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що належний відповідач визнав позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 28.03.2012 року в с. Говори Віньковецького району Хмельницької області померла мати позивача [PERSON], яка була власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Говори по вул. Лесі Українки, 2. На вказане майно після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадщину прийняв спадкоємець за заповітом - син [PERSON], оскільки на день смерті спадкодавиці був зареєстрований та проживав разом із нею на одному погосподарському номері. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 183413; заповітом від 18.11.2010 року, згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]; свідоцтвом про народження серії І-БВ № 189858, згідно якого матір`ю [PERSON] є [PERSON]; довідками Говорівської сільської ради № 135, № 136 від 17.03.2017 року, згідно яких згідно яких [PERSON], яка померла 28.03.2012 року до дня смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], разом із сином [PERSON]; довідкою Говорівської сільської ради № 140 від 17.03.2017 року, згідно якої за [PERSON] рахується один житловий будинок в с. Говори по вул. Лесі Українки, 2, 1970 року побудови, та земельна ділянка площею 0,44 га. Відповідно до довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області від 26.12.2016 року № 1-672, інвентаризація домоволодіння в с. Говори по вул. Лесі Українки, 2, станом на 01.01.2013 року не проводилась, правовстановлюючі документи на ім`я [PERSON] не видавались. Згідно з довідкою КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області від 26.12.2016 року № 1-669, дійсна вартість домоволодіння в с. Говори по вул. Лесі Українки, 2, становить 36441,00 гривень. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як встановлено судом, позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом і прийняв спадщину. Інших спадкоємців немає. Однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу [PERSON]А про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.03.2017 року, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 28.03.2012 року, на житловий будинок із надвірними будівлями в с. Говори по вул. Лесі Українки, 2, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. При вирішенні розглядуваного спору суд бере до уваги, що згідно вимог Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім`ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Проте, у період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась у сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Із довідок Говорівської сільської ради № 135, № 136, 140 від 17.03.2017 року слідує, що [PERSON], яка померла 28.03.2012 року, до дня смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], та за нею рахується один житловий будинок в с. Говори по вул. Лесі Українки, 2, 1970 року побудови, та земельна ділянка площею 0,44 га. Оцінивши надані позивачем докази, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на вказане нерухоме майно, однак не оформила це майно на своє імя, у звязку з чим виник спір, та його вирішення можливе лише в судовому порядку. Визнання права власності за позивачем на спадковий житловий будинок визнається відповідачем, не порушує прав чи інтересів інших осіб,тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно.

Outcome: approved