Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 10 квітня 2020 року між ним та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку, а саме: А житловий будинок, пд. підвал, вх. в пд. вхід в підвал, а прибудова, сх. сходи, Б комора, В комора, пд. підвал, Г стодола, Д літня кухня, 1 ворота, 2 огорожа, що в [ADDRESS] . Він сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Інша частина житлового будинку йому належить на праві власності відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17618535 від 05.02.2008 р. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи земельну ділянку на якій розташоване нерухоме майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач згідно поданої заяви позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 10 квітня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку, а саме: А житловий будинок, пд. підвал, вх. в пд., вхід в підвал, а прибудова, сх. сходи , Б комора, В комора, пд.. підвал, Г стодола, Д літня кухня, 1 ворота 2 огорожа, що [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно йому передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на майно позов підлягає задоволенню. Також враховуючи, що інша частина житлового будинку йому належить на праві власності відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17618535 від 05.02.2008 р. суд вважає, що за ним слід визнати право власності на нерухоме майно в цілому, що в [ADDRESS] .

Outcome: approved