Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області та просив суд; 1) встановити факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON], померлого 29.03.2016 року, не менше як пять років до часу відкриття спадщини, а саме у період з 02.01.2010 р. по 29.03.2016 року; 2) визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Жовтнева № 103 у с.Буди Харківського району Харківської області після смерті [PERSON], померлого 29.03.2016 року, за законом та визнати за ним право вланості на заначений житловий будинок в цілому. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є власником 3/4 частин будинку № 103 по вул. Жовтнева у смт. Буди Харківської області. Будинок № 103 по вул. Жовтнева у смт. Буди складається з житлового будинку літ. «А- 1», веранди «а», ганку «а1», погрібу «а2», літньої кухня «Б», тамбур «б», сараю «Д,В», вбиральні «Г», сараїв «Ж,Е». Загальна площа будинку 53,3 кв.м., житлова 21,5 кв.м., допоміжна 18 кв.м., площа літніх приміщень 13,0 кв.м. Позивач зазначає, що наведена частина будинку йому перейшла як спадщина від йогої бабушки [PERSON] за заповітом. Перший чоловік бабушки - [PERSON], тобто його дідусь. [PERSON] вдруге уклала шлюб з [PERSON], у яких був син [PERSON]. Власником 1/4 частини наведеного будинку був [PERSON], який став власником на підставі договору дарування, посвідченого Першою держнотконторою Харківського району 05.12.1989 року Р№3-3508. Згідно наведеного договору дарування [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами №103 по вул. Жовтнева у смт. Буди. Позивач вказує, що [PERSON] помер 05.07.1996 року. Згідно відповіді Першої Харківського району держнотконтори від 20.01.1997 року за [PERSON] відкрито 1\\4 частину спадщини після смерті його батька [PERSON]. [PERSON] помер 29.03.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач посилається на те, що [PERSON] фактично мешкав з ним у будинку № 103 по вул. Жовтнева у смт. Буди. Він надавав [PERSON] допомогу, відчував родинний зв'язок як до брата, вони мали спільні права та обовязки один до одного, він надавав допомогу як моральну так і матеріальну. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] є братом [PERSON], що підтверджується свідоцтвом по народження [PERSON], де зазначено матірю [PERSON], а також воєнним квитком, у якому вказано, що матірю є [PERSON], батьком [PERSON], брат [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що звернувся до нотаріальної контори, але йому було відмовлено в оформленні права на спадщину, оскільки право власності на спадщину [PERSON] не оформив після смерті батька [PERSON], позивач просить суд задовольнити позов. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, надали до суду заяви, згідно яких, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили справу розглянути за їх відсутності. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявились надали до суду письмові заяви, в яких позовні вимоги визнали та просили суд розглянути справу за їх відсутності. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, які додані до позовної заяви в підтвердження позову, суд приходить до наступного. Позивач є власником 3/4 частин будинку №103 по вулиці Жовтнева у с. Буди Харківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.03.2016 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 5-7). Будинок №103 по вул. Жовтнева у смт. Буди складається з житлового будинку літ. «А- 1», веранди «а», ганку «а 1», погрібу «а2», літньої кухня «Б», тамбур «б», сараю «Д,В», вбиральні «Г», сараїв «Ж,Е». Загальна площа будинку 53,3 кв.м., житлова 21,5 кв.м., допоміжна 18 кв.м., площа літніх приміщень 13,0 кв.м., про що свідчить копія технічного паспорту, станом на 23.10.2015 року (а.с. 10 12). Наведена частина будинку позивачу перейшла як спадщина від його бабусі [PERSON] за заповітом. Перший чоловік бабусі - [PERSON] є дідом позивача. [PERSON] у друге уклала шлюб з [PERSON], у яких був син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 14). Власником 1/4 частини наведеного будинку був [PERSON], який став власником на підставі договору дарування, посвідченого Першою держнотконторою Харківського району 05.12.1989 року Р№3-3508, про що свідчить копія договору дарування (а.с. 8 - 9). Згідно наведеного договору дарування [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами №103 по вул. Жовтнева у смт. Буди. [PERSON] помер 05.07.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 15). Відповідно довідки, виданої КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 11.11.2015 року № 80, за архівними матеріалами справи з правової реєстрації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за станом на 31.12.2012 року, право приватної власності на житловий будинок № 103 по вулиці Жовтневій (колишній № 97-А) в с. Буди Харківського району Харківської області зареєстровано в 1/2 частці за [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Мерефянською нотконторою 24.09.1957 року, реєстровий номер 4670, в 1/4 частці за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою держнотконторою Харківського району 20.01.1997 року, реєстровий номер 2-132 та в ? частці за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Першою держнотконторою Харківського району 05.12.1989 року, реєстровий номер 3-3508 (а.с. 17). Згідно відповіді Першої Харківського району держнотконтори від 20.01.1997 року за [PERSON] відкрито 1/4 частину спадщини після смерті його батька [PERSON] (а.с. 18). [PERSON] помер 29.03.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 16). [PERSON] фактично мешкав з позивачем, [PERSON], у будинку №103 по вулиці Осінній (колишня Жовтнева) у с. Буди Харківського району Харківської області, що підтверджується актом, складеним депутатом 1 округу [PERSON] селищної ради [PERSON] (а.с. 19). Позивач надавав [PERSON] допомогу, відчував родинний зв'язок як до брата. Відповідач [PERSON] є братом [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], де зазначено матірю [PERSON], а також воєнним квитком, у якому вказано, що матірю є [PERSON], батьком [PERSON], брат [PERSON], [INFO] (а.с. 20-24). Позивач звернувся до нотаріальної контори, однак в оформленні спадщини йому було відмовлено оскільки право власності на спадщину [PERSON] не оформив після смерті батька [PERSON] У відповідності до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. У відповідності до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до п.21,23 Постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У відповідності до «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved