Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та володінні власністю, а саме жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 10 серпня 2010 року він набув право власності, згідно свідоцтва про право на спадщину від своєї померлої бабусі, на квартиру [ADDRESS]. 25 серпня 2010 року позивачу було видане свідоцтво про реєстрацію права власності на спірну квартиру. 26 січня 2013 року позивач одружився з [PERSON], відповідачем по справі, від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. 06 вересня 2016 року шлюб між сторонами був розірваний на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області. Відповідачка [PERSON] разом з неповнолітнім сином залишилась проживати в [INFO], позивач переїхав мешкати в інше місце. Коли позивач [PERSON] прийшов провідати сина, то замки в квартирі були змінені та на прохання колишньої дружини відкрити двері, почув що двері йому ніхто не відкриє та сина він більше не побачить. [PERSON] декілька разів звертався до правоохоронних органів за допомогою, однак відповідачка не бажає вирішувати спір мирним шляхом, на підставі чого позивач був змушений звернутися до суду для захисту свої прав. В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та в остаточній редакції просить суд зобовязати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди у користуванні та володінні квартирою 70 будинку 12 по вулиці Волгодонській в місті Маріуполі та зобовязати [PERSON] надати йому комплект ключів від спірної квартири. Позивач у попередньому судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] уточнені позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги заяву відповідача про визнання позовних вимог, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за номером № 1-1384 від 10 серпня 2010 року видане державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.01.2014 року № 16761114 [PERSON] належить 1/1 частина квартири [ADDRESS] (а.с.15). На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 вересня 2016 року шлюб зареєстрований 26 січня 2013 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Так позивач звертався з письмовою заявою від 17 січня 2017 року до начальника Лівобережного ВП ГУНП в Донецькій області з проханням прийняти заходи до його колишньої дружини [PERSON], а саме усунути перешкоди у користуванні його власністю, однак врегулювати спір не вдалось. Проаналізувавши вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] створює перешкоди позивачу у здійсненні права власності щодо розпорядження його власністю Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Статтею 159 ч.1 ЖК України зазначено, що предметом договору найму в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, може бути як ізольоване, так і неізольоване жиле приміщення (кімната, звязана з іншою кімнатою спільним входом), а також частина кімнати. Враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON], незважаючи на обізнаність про власника квартири [ADDRESS], добровільно не відчиняє двері та не надає комплект ключів від вхідної двері квартири, тим самим перешкоджає позивачу користуватися своєю власністю та розпоряджатися нею на свій розсуд, тому порушені права позивача підлягають захисту, а перешкоди в користуванні та розпорядженні ним квартири - усуненню, шляхом усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою та зобовязання відповідача передати комплект ключів від вхідної двері квартири. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Прийшовши до висновку про задоволення позову, суд стягує з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved