Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області про зняття заборони з майна. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 17 жовтня 1995 року за договором міни № 2-3423 він - [PERSON], його дружина - [PERSON], його дочка - [PERSON] придбали нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Цей договір був посвідчений [PERSON] - державним нотаріусом Старобільської державної нотаріальної контори. Відповідно до ст. 227 ГК вищезазначений договір було зареєстровано у Старобільському РБТІ, 27.05.1996 року отримано технічний паспорт. З моменту придбання ніякі нотаріальні дії з квартирою не здійснювались, арешт на квартиру не накладався, квартира не була під заставою. Крім того, ніколи ні юридичні, ні фізичні особи не пред'являли претензії на його майно. Використовуючи можливість ознайомлення громадян України з даними Державних реєстрів України, позивач отримав Інформаційну довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Ним було виявлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, квартира за адресою: [ADDRESS], співвласником якої є він [PERSON], знаходиться під забороною (архівний запис). Обтяження зареєстровано Старобільською державною нотаріальною конторою 22.12.2005 року за № 2726784. Підстава обтяження в єдиному реєстрі не вказана. Дата виникнення: 03.11.1995 року. У зв'язку з тим, що ні позивачу, ні іншим співвласникам квартири не відомі, а у вищезазначеному документі не вказані підстави обтяження, він звернувся до Старобільської державної нотаріальної контори з проханням надати йому інформацію про те, які саме документи є підставою для заборони відчуження їхньої квартири. Позивач отримав відповідь завідувача Старобільської державної нотаріальної контори О.В. Басової про відсутність у них інформації про те, які саме документи були підставою для обтяження (лист від 11.04.2017 р. № 359/01-16). Крім того, у відповіді зазначено, що всі документи до 2001 року були передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території. Позивач також звернувся до КП «Старобільське районне БТІ» з проханням надати йому інформацію про те, чи наявні документи про заборону відчуження вищезазначеної квартири у справі, яка знаходиться у КП «Старобільське районне БТІ». За інформацією КП «Старобільське районне БТІ» згідно архівних даних по інвентаризаційній справі № 5602 на квартиру за адресою: [ADDRESS] обтяжень та будь-яких заборон на проведення юридичних дій власнику квартири не значиться (лист від 03.05.2017р. № 05/127). На його запит, ТВБВ № 10012/041 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» повідомило, що [PERSON] не має кредитної заборгованості перед банком. Належне йому нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] в заставі Банку не знаходиться (лист від 06.03.2017р. № 1 1041-20/588). До інших банків, розташованих у Старобільському районі, позивач не звертався бо на момент виникнення заборони (03.11.1995р.) вони не здійснювали своєї діяльності на території району. Таким чином, відсутність можливих підстав для обтяження квартири за адресою: [ADDRESS] свідчить про те, що на належне позивачу майно безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Старобільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився. Від завідувача Басової О.В. надійшла заява, в якій просить суд розглянути справу без участі їх представника. Проти задоволення вимог позивача заперечень не мають. У зв'язку з вищевикладеним та беручи до уваги, що відповідач цілком визнав позовні вимоги позивача та не заперечував проти їх задоволення, та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 321 УК України, ст. ст. 60, 114, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

Outcome: approved