Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтував наступним. 06.02.2008 року [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було підписано кредитний договір № ZPVLGI0000003227, за яким правонаступником став ПАТ КБ «ПриватБанк», за заявою якого і було вчинено Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №11819 від 17.11.2017 року, щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 13766,11 доларів США. Лише 06.02.2018 року після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №55579335 позивач дізнався, що Вільнянським районним відділом державної виконавчої служби Запорізької області відкрито виконавче провадження відносно нього, на підставі виконавчого напису нотаріуса №11819 від 17.11.2017 року, копію якого було отримано позивачем 08.02.2018 року для оскарження, згідно з яким стягненню з [PERSON] підлягає заборгованість за кредитним договором у сумі 13766,11 доларів США, що за курсом 25,78 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.08.2017 року складає 354890 грн. 32 коп., з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7700,1 доларів США; заборгованості за відсотками у розмірі 2329,11 доларів США; заборгованості з комісії у розмірі 477,46 доларів США та пені у розмірі 3259,03 доларів США. Стягнення здійснюється за період з 06.02.2008 року по 08.08.2017\~року. Позивач також зазначає, що даний виконавчий напис вчинено на підставі наданих ПАТ КБ «Приватбанк» документів, які не можуть підтверджувати ані наявність заборгованості, ані її безспірність. При тому, що у виконавчому написі №11819 від 17.11.2017 року зазначено про стягнення заборгованості з 06.02.2008 року по 08.08.2017\~року, а сам розрахунок заборгованості складено станом на 10.08.2017 року, що вже вказує на неналежність розрахунку та даних використаних приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису. Крім того, Приватний нотаріус [PERSON] не звернув уваги на те, що з дня виникнення права вимоги (06.04.2014 року) минуло більше трьох років (17.11.2017 року, а саме три роки 7 місяців), за вимогою про стягнення основного боргу, та більше одного року за вимогою про стягнення пені, і вчинив виконавчий напис, в якому з позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з 06.02.2008\~року по 08.08.2017 року, тобто за період 9 років та 7 місяців. У зв'язку з наведеним позивач просить визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. У судовому засіданні представник позивачапідтримав заявлені позовні вимоги. Крім того, просив суд звернути увагу, що відповідач в судове засідання не зявився, хоча й належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив, тому представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.\~\~ Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, 06.02.2008 року [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було підписано кредитний договір № ZPVLGI0000003227, за яким правонаступником став ПАТ КБ «ПриватБанк», за заявою якого і було вчинено Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №11819 від 17.11.2017 року, щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 13766,11 доларів США. Постановою державного виконавця Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 19.01.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 55579335 з виконання виконавчого напису № 11819, виданого приватним нотаріусом Чернігівського МНО [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу 356690,32 грн. (а.с. 9). Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.\~87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов'язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Наявність спору в зазначених правовідносинах підтверджується тим, що у 2014\~році в провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебувала цивільна справа № 314/6014/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZPVLGI0000003227, відповідно до якого й накладено виконавчий напис нотаріусом. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.02.2015 року по зазначеній цивільній справі позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 207 ЦПК, у звязку з тим, що позивач не виконував ухвалу суду про витребування письмових доказів, при цьому представник позивача до закінчення розгляду справи покинув судове засідання та не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звертався до Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури із заявою про вчинення злочину посадовими особами Вільнянського відділу ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо порушення законодавства про ведення валютних операцій а також фальсифікування документації. Окрім того, у виконавчому написі № 11819 від 17.11.2017 року зазначено про стягнення заборгованості з 06.02.2008 року по 08.08.2017 року, а безпосередньо розрахунок заборгованості складено станом на 10.08.2017 року, що вказує на неналежність розрахунку та даних, використаних приватним нотаріусом під час вчинення виконавчого напису. Таким чином приватним нотаріусом [PERSON] порушено встановлену законом процедуру вчинення виконавчого напису. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, заборгованість не є безспірною, оскільки у 2014 році ПАТ КБ «ПриватБАнк» звертався до суду в порядку позовного провадження з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], однак позов залишений без розгляду у звязку з тим, що позивач до закінчення розгляду справи покинув судове засідання та не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Крім того, [PERSON] звертався до органів прокуратури задля притягнення посадових осіб ПАТ КБ «ПриватБАнк» до відповідальності щодо порушення законодавства про вчинення валютних операцій, а також фальсифікування документації, що стосується кредитного договору № ZPVLGI0000003227, за яким на даний час вчинено оспорюваний виконавчий напис. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved