Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, спільного проживання однією сімєю з [PERSON] з липня 2007 року по день її смерті. Заява мотивована тим, що 16.11.2016 року померла тітка заявниці [PERSON], яка проживала за адресою [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), що належало померлій на підставі сертифікату на земельну частку (пай), серії ЗК №0095168 від 24.06.1997 року. Після смерті [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк, заявниця звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак їй було запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю, тому що належним підтвердженням підстави для закликання до спадкування є рішення суду про встановлення факту проживання однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Через стан здоровя [PERSON] потребувала постійного догляду та допомоги. Заявниця забезпечувала її усім необхідним, у тому числі ліками, взяла на себе всі витрати повязані з побутом, до самої її смерті. Просила суд задоволити заяву. В судове засідання представник заявниці [PERSON] - [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності заявниці. Заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник Нижньоселищанської сільської ради в особі т.в.о. сільського голови [PERSON] подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради. Заявлені вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечив. Свідки [PERSON], [PERSON] подали до суду письмові заяви, в яких підтвердили той факт, що [PERSON] дійсно проживала з 2007 року по день смерті її тітки [PERSON] разом з нею та вела за нею догляд. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. В ході розгляду справи встановлено, що 16.11.2016 року померла тітка заявниці [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ФМ №214195 за актовим записом №39 (а.с.7). Судом встановлено, що на день смерті [PERSON] заявниця спільно проживала разом з нею в будинку, що розташований в с. Нижнє Селище, вулиця Садова №1, Хустського району, що підтверджується довідкою виданою Нижньоселищанською сільською радою від 21.03.2017 року за №295 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (па), що належала померлій на підставі сертифікату на земельну частку (пай), серії ЗК №0095168 від 24.06.1997 року (а.с.9). Через стан здоровя [PERSON] потребувала постійного догляду та допомоги. Заявниця забезпечувала її усім необхідним, у тому числі ліками, взяла на себе всі витрати повязані з побутом, до самої її смерті, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] З огляду на встановлене суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту спільного проживання і на думку суду такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому відповідно до ст. 256 ЦПК України дані вимоги слід задовольнити. Враховуючи наведене та

Outcome: approved