Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до МКП «Основаніє» про стягнення суми 75360,00 грн. подвійної плати за користування приміщеннями. В обґрунтування позову зазначено, що між сторонами був укладений договір оренди нерухомого майна від 29.12.2012 р., за умовами якого позивач передав орендарю в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 72,7 кв.м, літ. А-3, за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Перемоги, 9-А, а саме: насосну №1 площею 44,8 кв.м (першого поверху); бойлерну №4 площею 27,9 кв.м (підвального поверху). Крім зазначених приміщень в сумісне користування орендарю передані приміщення загальною площею 192 кв.м, а саме: технічні приміщення 1,2,3,5,8,9 відображені в експлікації підвальних приміщень. Орендна плата за користування приміщеннями встановлена в розмірі 4710,00 грн. на місяць. Пунктом 4.6 договору передбачено, що у випадку припинення строку дії договору оренди або його розірвання орендар зобовязаний повернути орендодавцю приміщення в належному стані, не гірше, ніж на момент передачі в оренду, з урахуванням нормального зносу. Згідно п.9.1 договору, цей договір діє з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. Протягом строку дії договору з боку відповідача неналежним чином виконувались взяті на себе договірні зобовязання в частині здійснення розрахунків за орендовані приміщення. Позивач звертався до відповідача із листами, в яких просив повідомити про намір продовжити або розірвати договір оренди. Проте, до теперішнього часу відповідач орендовані приміщення не звільнив, нового договору оренди з позивачем не уклав. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд в порядку ст.785 ЦК України стягнути з відповідача нараховану позивачем подвійну плату за користування приміщеннями за період з січня 2014р. по серпень 2014р. в сумі 75360,00 грн. Позивач в судове засідання не зявився, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про відкладення розгляду справи. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки, наявних в ній доказів достатньо для розгляду справи по суті. Представником відповідача в попередніх судових засіданнях були надані пояснення та заперечення проти позовних вимог, в яких зазначено, що договір оренди нерухомого майна від 29.12.2012 р. не відповідає істотним вимогам закону, внаслідок чого, МКП «Основаніє» звернулось в суд з позовом про визнання цього договору недійсним, просять в задоволенні позову відмовити. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі рішення суду належить нерухоме майно, розташоване по пр. 40-річчя Перемоги, буд. 9-А, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 21.12.2012р. №36886898. 29.12.2012р. між [PERSON], як орендодавцем, і МКП «Основаніє», як орендарем, був укладений договір оренди нерухомого майна, згідно з п.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 72,7 кв.м, літ. А-3, за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Перемоги, 9-А, а саме: насосну №1 площею 44,8 кв.м (першого поверху); бойлерну №4 площею 27,9 кв.м (підвального поверху). Крім зазначених приміщень в сумісне користування орендарю передаються приміщення загальною площею 192 кв.м, а саме: технічні приміщення 1,2,3,5,8,9 відображені в експлікації підвальних приміщень. Відповідно до п.3.1 договору, орендна плата за користування приміщеннями складає 4710,00 грн. на місяць. Пунктом 4.6 договору передбачено, що у випадку припинення строку дії договору оренди або його розірвання орендар зобовязаний повернути орендодавцю приміщення в належному стані, не гірше, ніж на момент передачі в оренду, з урахуванням нормального зносу. Згідно п.9.1 договору, строк дії договору з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. За актом приймання-передачі від 29.12.2012р. позивач передав, а відповідач прийняв орендовані приміщення. Відповідно до ст.ст. 759, 760, 761 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Згідно ст.763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. Строк дії договору оренди закінчився 31.12.2013 р. Згідно листів від 18.11.2013р., 04.02.2014р., позивач просив відповідача визначитися з намірами про продовження строку дії договору оренди або ж звільнення займаних приміщень Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не заперечується сторонами, що протягом строку дії договору оренди з боку відповідача неналежним чином виконувались взяті на себе договірні зобовязання в частині здійснення розрахунків за орендовані приміщення, заборгованість по орендній платі погашена відповідачем в ході виконавчого провадження. Після 31.12.2013р. сторонами не продовжувався строк дії договору оренди і додаткових угод з цього приводу між сторонами не укладалось. Відповідно до ч.1 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Орендовані приміщення не були повернуті відповідачем позивачеві після закінчення строку дії договору оренди. За змістом ч.2 ст.785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Згідно з розрахунку, наданого позивачем, за період з січня 2014 р. по серпень 2014 р. подвійна плата за користування неповернутими відповідачем приміщеннями складає 75360,00 грн. (4710,00 грн. орендна плата х 2 (подвійна плата) х 8 місяців = 75360,00 грн.). У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів оплати позивачеві подвійної плати за користування приміщеннями, відповідачем суду не надано. Доводи відповідача про те, що договір оренди нерухомого майна від 29.12.2012 р. не відповідає істотним вимогам закону, а тому у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, не можуть бути прийняти судом до уваги з наступних підстав. Як на час укладення договору оренди від 29.12.2012 р., так і на теперішній час [PERSON] є власником приміщень, якими користується МКП «Основаніє», право власності позивача не скасовано і не встановлено незаконності його набуття, згідно зі ст.328 ЦК України. Договір оренди нерухомого майна від 29.12.2012 року, який було укладено між сторонами не визнано судом недійсним. Відповідач не заперечує, що по теперішній час користується зазначеними приміщеннями та не звільнив їх, а тому, повинен нести відповідальність і сплатити подвійну плату за користування приміщеннями відповідно до умов договору оренди від 29.12.2014 року та ч.2 ст.785 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved