Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 16.04.2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №99. Від спільного подружнього життя у них народились спільні діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що на даний час однією сім`єю з відповідачем не проживають, оскільки родина фактично розпалась, виникли особисті неприязні стосунки, постійно виникають сварки, що негативно впливає на психічне здоров`я дітей. Вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Спору про поділ майна чи місцем проживання дітей у них немає. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить суд шлюб із відповідачем розірвати та розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення, та розглядати справу у його відсутність. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.04.2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №99. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у них народились діти - [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] ). Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Частиною 2 ст.104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору, а також спору щодо визначення місця проживання дитини у них немає. Їх шлюб існує лише формально, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові і поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження - відсутні. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача суму судового збору на користь позивача.

Outcome: approved