Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог вказує на те, що 02.06.2015 року між позивачем та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №630275444 та № 630445995 від 19.07.2016р. шляхом заповнення анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», після чого Позивач отримав платіжну карту «Максимум-готівка» з лімітом відновлювальної кредитної лінії на споживчі потреби у розмірі 200000 гривень зі ставкою 7 проценти у місяць від суми заборгованості, з терміном дії до 19.07.2018 року. 26.10.2017 року, 22.12.2017 року, 02.04.2020 року, 18.06.2020 року Позивач звертався до відділення Відповідача з повідомленням про шахрайські дії за його картковими рахунками. Доказом списання коштів на іншу картку шахрайськими діями 26.10.2017 року є роздруківка інформації про заявку та переліку всіх операцій за період з 02.10.2017 року по 26.10.2017 року. На теперішній час відкрито кримінальне провадження № 1207200440004692 та тривають слідчі дії. Позивач свої кредитні зобов`язання виконав у повному обсязі та сплатив всю заборгованість, про що свідчить останній платіж вчинений ним 02.04.2020 року квитанція № 706743. Відповідно до виконавчого напису від 05.08.2020 року, винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, [PERSON] є боржником за Кредитним договором № 630445995 від 19.07.2016 року, укладеного між ним і Відповідачем, сума заборгованості складає 72550,49 гривень. Приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 63049854 та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату за місцем роботи у Приватному Акціонерному Товаристві «Запоріжвогнетрив», де проводиться відрахування у розмірі 20% з усіх видів доходів, що належать до виплати боржнику після відрахування податків відповідно до чинного законодавства України. Відрахування проводити до виплати загальної суми боргу, яка складає - 81006,54 гривень. Зі змісту зазначеного виконавчого напису вбачається, що стягнення за оскаржуваним виконавчим написом здійснюється у безспірному порядку, а стягнення здійснюється за період з 31.01.2018 року по 01.06.2020 року, тобто стягнення здійснюється за 2 роки і 5 місяців. З вказаним виконавчим написом Позивач не згоден, так як вважає, що сума заборгованості, яка вказана нотаріусом у виконавчому написі, не відповідає фактичній, тобто не є безспірною. Відповідач звертаючись до нотаріуса з заявою про вчинення нотаріальної дії не отримав первинні документи щодо видачі кредиту а саме договір від 02.06.2015 року та 19.07.2016 року та не дослідив їх у частині предмету договору та умов розрахунків клієнта по кредитну. Також Третьою особою не витребувано (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), а отже, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позичальника перед банком, а також суми штрафних санкцій та процентів є безспірними. Позивач заявляє відповідне клопотання про витребування у Третьої особи матеріалів нотаріальної справи по вчиненню відповідного виконавчого напису з метою дослідити їх у судовому порядку та встановити наявність необхідних документів для вчинення виконавчого напису. Крім того, позивач вважає що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом було порушено\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а саме не враховано що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Таким чином, виконавчий напис вчинено за договором, за яким стягнуто заборгованість, що утворилася за період понад 3 роки (а саме з 19.07.2016 року, що свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки відповідачем пропущений строк, на протязі якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Нарахування та стягнення до сплати суми пені за період з 19.07.2016 року по 29.10.2020 року, тобто понад 3 роки, здійснено також в порушення приписів ст. 256-258 ЦК України, які встановлюють строки позовної давності щодо вимог про стягнення основної суми заборгованості та пені. Згідно змісту виконавчого напису, відсотки в розмірі 72550,49 грн. та комісією, процентами нараховані за період з 31.01.2018 р. по 01.06.2020 р. Також, з виконавчого напису не вбачається на яку саме суму простроченого платежу здійснено нарахування процентів (пені) та комісії (відсоток від суми заборгованості). Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 25751 від 05.08.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. щодо стягнення на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» не виплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 19.07.2016 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 31.01.2018 року грошових коштів у сумі 72550,49 грн., та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2020 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, і призначено підготовче судове засідання. 11.01.2021 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача, в яких, окрім іншого, вказано, що АТ «Альфа-Банк» були надані всі необхідні документи на підтвердження безспірності заборгованості боржника, а саме детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором із зазначенням часового періоду виникнення заборгованості, періоду надходження та розподілення коштів, винесення на прострочену заборгованість, відсоткову ставку та інш. (які містяться в матеріалах справи приватного нотаріуса Чуловського В.А.), та дані документи є достатніми, та у повній мірі відповідають Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», та дані документи повністю спростовують посилання позивача про начебто неотримання коштів. Позивачем взагалі не спростовано розрахунок заборгованості та суму боргу за виконавчим написом. Боржником жодним чином не доведено, що в неї наявний інший розмір заборгованості перед АТ «Альфа-Банк», адже боржником не надано доказів того, що на час вчинення виконавчого напису, сума заборгованості була іншою ніж та, яка вказана нотаріусом, жодних доказів відсутності заборгованості або існування заборгованості в іншому розмірі, ніж зазначено у виконавчому написі, позивачем надано не було, та позивач бездоказово посилається лише на ту обставину, що стягувачем не надано належних документів на підтвердженні безспірності заборгованості, проте жодних доказів на підтвердження своєї позиції не надає. Боржник не спростував ані факт отриманні кредитних коштів та їх подальше використання, ані факт існування заборгованості за Кредитним договором. У АТ «Альфа-Банк» відсутня інформація щодо звернень до Банку боржника із будь- якими зверненнями щодо непогодження із сумую заборгованості або запереченнями щодо укладання Договору. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Хортицького\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~12.01.2021\~року витребувано\~від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни матеріали нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису № 25751 від 05.08.2020 року, також оригінал кредитного договору та оригінал розрахунку заборгованості, а також витребувано від АТ «Альфа-Банк» оригінал кредитного договору підписаного [PERSON] та розрахунок заборгованості, який надався для вчинення виконавчого напису № 25751 від 05.08.2020 року. Ухвалою суду від 12.01.2021 року, підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. У зв`язку з невиконанням ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2021 року, судом повторно, ухвалою від 11.02.2021 року, витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. та АТ «Альфа-Банк», відповідні документи. Від представника АТ «Альфа-Банк», 10.03.2021 року до суду надійшла заява з повідомленням про наявність договору факторингу від 21.12.2020 року укладеного між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс», з переходом права вимоги за зобов`язаннями по договору від 19.07.2016 року, а також надано копію договору. Надані представником АТ «Альфа-Банк» документи не мають належного підтвердження, окрім тверджень представника, про перехід права вимоги за кредитними зобов`язаннями по договору від 19.07.2016 року, від АТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс», що унеможливлює вирішити питання пов`язані із залученням правонаступника, у відповідності до ч.1 ст. 55 ЦПК України, на яку посилається представник відповідача. Представниквідповідача АТ «Альфа-Банк»в судові засідання не з`являлась, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила. Матеріали справи містять заяви представника відповідача про розгляд справи за її відсутності. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Матеріали справи містять заяви третьої особи про розгляд справи за її відсутності. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить вимоги задовольнити, заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Ухвали Хортицького\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~12.01.2021\~року,\~11.02.2021\~року,\~якими витребувались\~від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни матеріали нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису № 25751 від 05.08.2020 року, також оригінал кредитного договору та оригінал розрахунку заборгованості, а також витребувалось від АТ «Альфа-Банк» оригінал кредитного договору підписаного [PERSON] та розрахунок заборгованості, який надався для вчинення виконавчого напису № 25751 від 05.08.2020 року, не виконані, відповідні документи не надійшли, і таким чином суд розглядає справу на підставі наданих сторонами суду доказів. За дослідженими матеріалами справи, судом встановлено, що 19.07.2016 року, шляхом заповнення анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», між [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 630445995. За загальним правилом ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1\~ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~ При цьому, відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Судом встановлено, що 05.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 25751, яким пропонується звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 630445995 від 19.07.2016 року,\~укладеного з\~ПАТ «Альфа-Банк». Строк платежу за кредитним договором № 630445995 від 19.07.2016 року, настав. Строк стягнення заборгованості проводиться за період з 31.01.2018 року по 01.06.2020 року на суму 72550,49 грн., та яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 69940,28 грн.; простроченої заборгованості за комісією та процентами у розмірі 92,4 грн.; строкової заборгованості за сумою кредиту у розмірі 2496,23 грн.; строкової заборгованості за комісією та процентами у розмірі 21,58 грн., а також 650 грн. за вчинення виконавчого напису. Таким чином загальна сума до стягнення складає 73200,49 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області від 21.09.2020 року(ВП №63049854) звернуто стягнення на доходи позивача за виконавчим написом № 25751 виданого 05.08.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ«Альфа-Банк» суму боргу в розмірі 73200,49 грн. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, які витребувались ухвалами Хортицького районного суду м. Запоріжжя від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., до суду не надано. Листами від 26.10.2017 року, 22.12.2017 року, 02.04.2020 року, 18.06.2020 року, позивач звертався до відповідача з повідомленням про шахрайські дії за його картковими рахунками. Відповідно до витягу з ЄРДР № 1207200440004692 від 15.12.2017 року, певні особи протягом 2017 року систематично вчиняли шахрайське заволодіння грошовими коштами громадян, з банківських рахунків. Правова кваліфікація за ч.3 ст. 190 КК України. Позивач [PERSON] , за даним кримінальним провадженням, визнаний потерпілим. Суд погоджується з доводами позивача про те, що заборгованість, за написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., не є безспірною. З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.\~87 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення\~\~ змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. Згідно ч. 5\~ст. 254 КАС України\~в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п. 2\~постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~також втратив чинність з цього дня. Відповідно до\~статті 124 Конституції України,\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусі, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваних виконавчих написів нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрованого в реєстрі за № 25751.

Outcome: approved