Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[PERSON] \~ звернувся\~ до\~суду із\~заявою в\~якій,\~з урахуванням\~уточнення,\~ просив\~установити факт\~постійного спільного\~проживання його\~та [PERSON] \~за адресою:\~ [ADDRESS] з грудня 2002 року по день смерті останньої. В обґрунтування заяви вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . [PERSON] належала земельна частка (пай) розміром 2,05 в умовних кадастрових гектарах на території колишньої Отроківської сільської ради Новоушицького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявник є спадкоємцем за заповітом та з 2002 року проживав постійно із матір`ю [PERSON] до дня її смерті. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині неможливості довести факт проживання із спадкодавцем, що й стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 30 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Заявник подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради Хмельницької області направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заяви не заперечив. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.5). Копією свідоцтва про народження підтверджується те, що заявник є сином спадкодавця [PERSON] . Заявник [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , про що свідчить копія заповіту від 11 березня 1993 року (а.с.6). Відповідно до копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0313151 від 15 лютого 1997 року [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,05 в умовних кадастрових гектарах на території колишньої Отроківської сільської ради Новоушицького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7). Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на майно [PERSON] у зв`язку із неможливістю встановити факт спільного проживання, що підтверджується постановою нотаріуса від 23 грудня 2020 року (а.с.8). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу Кохан О.В., спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (а.с.23-24). Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК України, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Відповідно до частини десятої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року , № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції, яка діє з 08 грудня 2017 року) у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно з довідками виданими Новоушицькою селищною радою [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] одна, однак не проживала. [PERSON] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.9,10). Письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджуються доводи заявника щодо проживання спадкодавця [PERSON] без реєстрації місця проживання у [ADDRESS] разом із заявником [PERSON] з 2002 року по день її смерті. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання [PERSON] за місцем проживання заявника [PERSON] не може бути доказом того, що вона не проживала із спадкоємцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного спільного проживання заявника [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання спадщини. Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved