Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з вищевказаним позовом, мотивуючи позов тим, що з 21 листопада 2008 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу, вони з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя у них з ним не склалося. Як наслідок, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2010 року у цивільній справі №2- 12979/10р. шлюб між нею та відповідачем розірвано, а неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] - залишено на проживанні з нею, як матір`ю. Оскільки, відповідач тривалий час не виконував обов`язків щодо утримання доньки, то вона змушена була звертатися в суд з позовом до нього про стягнення аліментів. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2011 року у цивільній справі №2-584/2011р. стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 29.10.2010 року до її повноліття. Проте, на даний час , розмір заборгованості по несплачених аліментах становить 44032,20грн. Тобто, відповідач з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, не здійснив жодної проплати коштів на утримання їхньої спільної доньки , що підтверджується листом Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк від 28.03.2018р. Ці обставини спонукали вказаний відділ державної виконавчої служби 19 лютого 2018 року винести постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською зброєю, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Проте, з моменту народження доньки до подачі позовної заяви в суд, відповідач не бачив своєї дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям та не виконує інших батьківських обов`язків. Вона не створювала відповідачу перешкод у спілкуванні з дитиною, а навпаки зацікавлена в тому, щоб у доньки був батько, який приймав би участь в процесі її виховання. Таким чином, ще з моменту народження доньки, відповідач без будь-яких причин, самоусунувся від виховання дитини, фактично відмовився від неї. На даний час вона перебуває у шлюбі із [PERSON] , від якого мають з ним спільну доньку [PERSON] , [INFO] . При цьому, їхня спільна із відповідачем донька [PERSON] , вважає своїм батьком другого її чоловіка [PERSON] , який займається її вихованням . Наведені обставини суперечать її особистим інтересам та інтересам їхньої спільної з відповідачем дитини. Вважає, що на сьогодні є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини [PERSON] , що буде відповідати інтересам останньої. Посилаючись на наведене, позивач просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення та оголошення на офіційному сайті судової влади України. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Від представника органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та заява про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування, згідно з якою просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається, що відповідач по справі [PERSON] є її батьком (а.с. 9). Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання та матеріального утримання неповнолітньої доньки, не проявляє до неї належної батьківської уваги та турботи, не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не створює належних умов для отримання дитиною освіти. Зазначені обставини суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини в результаті його винної поведінки та свідомого нехтування останнім своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради №08-484 від 13.03.2019р., відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не проявляє щодо неї батьківської уваги та турботи. Службою у справах дітей встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 21.11.2008р. Рішенням Рівненського міського суду від 28.10.2010р. шлюб між ними було розірвано. Дитину [PERSON] було залишено на проживанні з матір`ю. Рішенням Рівненського міського суду від 12.04.2011р. з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 29.10.2010р. і до її повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, виданого Другим відділом державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, станом на 31.01.2019р. заборгованість по аліментах становить 49532,20 грн. Малолітня [PERSON] разом із матір`ю зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . У квартирі створені належні умови для повноцінного проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини. Разом з ними проживають чоловік [PERSON] - [PERSON] , їх спільна донька - [PERSON] , [INFO] , та мати [PERSON] - [PERSON] . [PERSON] навчається в 3-Г класі Рівненської загальноосвітньої школи № 24. Відповідно до інформації з закладу встановлено, що вихованням [PERSON] займається мати. Батько [PERSON] батьківські збори не відвідує, шкільними успіхами та досягненнями дитини не цікавиться. У бесіді зі спеціалістом служби у справах дітей Полівода [PERSON] розповіла, що її батька звати [PERSON] (чоловік [PERSON] ), якого вона вважає рідним батьком. [PERSON] дитина не знає. Останнє відоме місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації служби у справах дітей Луцької міської ради встановлено, що за вищевказаною адресою потрапити працівникам служби не вдалося, оскільки двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідів, [PERSON] поїхав у село, яке саме - невідомо. [PERSON] були залишені запрошення у службу у справах дітей, однак він їх проігнорував. Питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно доньки, [PERSON] , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 06 березня 2019 року. Комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно доньки, [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладені факти,

Outcome: approved