Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП», відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» на свою користь страхове відшкодування за Полісом АА 5074134 у розмірі 7977,57 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля у розмірі 700,00 грн., пеню - неустойку у розмірі 835 грн.75 коп., що є предметом позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснив, що 17 липня 2012 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА», державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON], та автомобіля «Ніссан», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. На підставі постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Оскільки, згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/5074134 цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у TДB «Страхова компанія «РАЙП», позивач звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, при цьому страховик, після ознайомлення з поданими документами, повідомив про те, що документи оформлені належним чином, зауважень щодо оформлення документів не висловив, навпаки було запропоновано провести обстеження пошкодженого автомобіля позивача та надати відповідачу звіт про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу. Відповідно до Звіту №290 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Nissan Primera», державний реєстраційний номер [NUMBER], який виготовлена на замовлення позивача, встановлено, що вартість матеріального збитку, внаслідок пошкодження транспортного засобу при ДТП складає 7977,57 грн. 28 грудня 2012 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» повідомило позивача про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 8677,57 грн., з урахуванням понесених позивачем витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 700,00 грн., однак, в межах визначеного законодавством строку, відповідач не виплатив страхове відшкодування, що спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду про стягнення страхового відшкодування, розмір якого визначений страховиком, а також на підставі п. 37.2 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 835,75 грн., що є предметом позову. Представник відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП», в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що на підставі постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с.6) Як встановлено у мотивувальній частині постанови суду: « 17 липня 2012 року приблизно о 13 год.05 хв., [PERSON], керуючи автомобілем «КІА», державний номер [NUMBER], на перехресті вулиць Шамрила та Кузьмінської в м. Києві, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п.16.11 ПДР України, тобто вчинив правовопорушення, передбачене ст.124 КУпАП». Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова-відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За нормою ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як убачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у НАСК «Оранта» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/0755401, зі строком дії з 03 грудня 2011 року до 02 грудня 2012 року, за умовами договору забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Ніссан» , державний реєстраційний номер [NUMBER]. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/5074134. 19 жовтня 2012 року [PERSON] звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» з заявою про виплату страхового відшкодування за страховим випадком, який мав місце 17 липня 2012 року за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «КІА», державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] (а.с.7) Як передбачено у ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. У відповідності до положень цього Закону майном, яке може оцінюватися, вважаються об'єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід'ємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, в тому числі об'єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності. Згідно ст. 9 цього ж Закону, Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Оцінка майна проводиться на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції країни та Фондом державного майна України № 1074/8395 від 24.11.2003 року. Отже, єдиним законним доказом вартості нанесеного матеріального збитку - є відповідний експертний висновок суб'єкта оціночної діяльності. 05 грудня 2012 року Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа [PERSON], на підставі заяви [PERSON], склав Звіт №290 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Nissan Primera», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Primera», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок пошкодження при ДТП складає 7977,57 грн. (а.с.10) 28 грудня 2012 року (вих. №1019) Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» повідомило [PERSON], що згідно випадку, що стався 17 липня 2012 року, внаслідок якого пошкоджено транспортний засіб «Ніссан», д.н. [NUMBER], ТДВ «СК «Райп» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування, сума збитку складає 8677,57 грн. (а.с.35) Відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] правомірно пред'явлено вимоги до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» про виплату страхового відшкодування в розмірі 7977,57 грн., яке розраховується виходячи із вартості матеріального збитку визначеного на підставі Звіту №290 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Nissan Primera» від 05 грудня 2012 року, який надано позивачем до страхової компанії, при цьому суд враховує, що Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 8677,57 грн., яке включає витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження, тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, з наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статями 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно дол. ст.992 Цивільного кодексу України, у разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Як передбачено п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Виходячи з вищенаведених норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] підставно пред'явлені вимоги до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» про стягнення пені в розмірі 835,75 грн., однак позивачем при проведенні розрахунку пені невірно визначено період до нарахування, який має починатись з 20 січня 2013 року (кінцева дата виплати страхового відшкодування, з урахуванням п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») по 13 грудня 2013 року (дата звернення позивача з позовом до суду), та вираховується за наступною методикою: за період з 20 січня 2013 року по 09 червня 2013 року пеня складає 458,98 грн. (7977,57 грн.х7,5%х2х140/365/100); за період з 10 червня 2013 року по 12 серпня 2013 року пеня складає 97,92 грн. (7977,57 грн.х7,0%х2х32/365/100); за період з 13 серпня 2013 року по 13 грудня 2013 року пеня складає 349,48 грн. (7977,57 грн.х6,5%х2х123/365/100), що відповідає положенням п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки в межах визначеного законодавством строку відповідач, прийнявши рішення про виплату страхового відшкодування, в межах визначеного законодавством строку не виплатив угоджену суму страхового відшкодування. Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» про виплату страхового відшкодування, відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та стягнення пені підлягає задоволенню, суд присуджує стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 7977,57 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 700,00 грн., пеню в розмірі 835,75 грн., а всього на загальну суму 9513 грн. 32 коп. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., оскільки позивач при зверненні з даними позовом був звільнений від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи наведене та

Outcome: approved