overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , якому на праві власності належала 1/3 частина квартири [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав на майно заявник отримав лист-роз`яснення про неможливість оформлення прав без доказів постійного спільного проживання з померлим. Заявник вказує, що фактично з 1977 року проживав разом з батьком однією сім`єю, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом. Зазначає, що є єдиним спадкоємцем після смерті батька, а тому для подальшого оформлення спадкових прав просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю з батьком [PERSON] з 1977 року до дня смерті останнього, яка настала [INFO] , шість місяців після смерті та фактично по теперішній час. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, вимоги, викладені в заяві, підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що [INFO] помер\~ [PERSON] ,\~після смерті\~якого відкрилась\~спадщина,\~що складається,\~зокрема,\~із 1/3 квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло №41901 від 28.08.2002 року. Заявник є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з копіями довідки від 16.07.2019 року та акту ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» від 15.07.2019 року [PERSON] фактично проживав за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з моменту народження по день смерті свого батька [PERSON] , півроку після смерті та по сьогоднішній день. 10.07.2019 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. заявника письмово повідомлено про неможливість видачі йому свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю заяви про прийняття спадщини, поданою у встановленій законом формі та встановлений законом строк від імені [PERSON] після смерті [INFO] батька [PERSON] та даних про його постійне проживання (реєстрацію) із спадкодавцем безпосередньо перед смертю спадкодавця і протягом 6 місяців після його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки іншим способом заявник не може встановити факт, від якого залежить виникнення його майнових прав, суд вважає вимоги обґрунтованими, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON], а [INFO] померла його мати [PERSON]. Його прізвище українською мовою має розбіжності з прізвищами батьків, що є перешкодою у реалізації його права на спадщину. Заявник в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а також про підтримку заяви. Заінтересована особа, будучи повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась. Дослідивши матеріали справи-докази: копії: паспорта [PERSON]; свідоцтва про народження [PERSON]; свідоцтва про народження [PERSON]; свідоцтва про смерть [PERSON]; свідоцтва про смерть [PERSON]; свідоцтва про припинення одруження [PERSON] та [PERSON] (3, 5, 6, 7, 8, 9), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у паспорті громадянина України прізвище заявника українською мовою зазначено як [PERSON], російською - [PERSON]. У свідоцтві про народження заявника його прізвище російською мовою зазначено як [PERSON], батьками вказані: батько - російською мовою [PERSON], мати - російською мовою - [PERSON]. У свідоцтві про смерть матері заявника її прізвище українською мовою зазначено як [PERSON]. У свідоцтві про смерть батька заявника його прізвище українською мовою зазначено як [PERSON]. Також у свідоцтві про припинення одруження батьків їх прізвища російською мовою зазначені як: батька - [PERSON] та матері - [PERSON]. У теперішній час у заявника виникла необхідність встановити факт родинних відносин з його батьками для реалізації його права на спадщину. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, оскільки встановлення факту пов'язано з метою заявника прийняти спадщину, та неможливістю отримання ним документу, що підтверджує факт родинних відносин у інший спосіб. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані заявником, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України докази, вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, і вони свідчать, що заявник є рідним сином [PERSON] померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO]. Тому суд вважає за можливе задовольнити вимогу заяви [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є онуком [PERSON], яка страждає на психічні розлади у звязку з чим з лютого 2016 році вона перебуває на обліку в Херсонській міській психіатричній лікарні з приводу хронічного захворювання хвороби Альцгеймера. Оскільки стан її здоров'я постійно погіршується, через нездатність її усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він вимушений звернутись до суду для визначення її недієздатною та встановлення над нею опіки та призначення заявника опікуном.\~\~ В судовому засіданні [PERSON] підтримав свою заяву, надав суду пояснення аналогічні тим, що зазначені у заяві, просив суд задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти поданої заяви. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження І-КГ №471136 [PERSON] вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва І-КГ №351163 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 18.07.1981 року. Згідно свідоцтва про народження ІV-УР №831311 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [INFO] є бабусею заявника [PERSON], тому відповідно до вимог\~ст. 256 ЦПК\~має право звернення до суду з вищезазначеною заявою. Згідно подання від 13.01.2017 року №15/о за підписом голови Суворовської районної у м.Херсоні ради у разі визнання громадянки [PERSON], [INFO] недієздатною, згідно ст. 60 ЦК України та ст.241 ЦПК України просить призначити опікуном над нею її онука [PERSON], [INFO] Відповідно до висновку судово-психологічного експерта №445, [PERSON], [INFO] страждає хронічною психічною хворобою у формі деменції при хворобі Альцгеймера. За своїм психічним станом в даний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Рекомендовано визнати [PERSON] недієздатною із встановленням над нею опіки. Відповідно до ч.1\~ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1\~ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у\~разі\~визнання її\~недієздатною\~і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе визнати [PERSON], [INFO] недієздатною та призначити опікуном [PERSON]. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є чоловіком [PERSON], [INFO], яка страждає на психічні розлади у звязку з чим з 2013 році вона перебуває на обліку в Херсонській міській психіатричній лікарні з приводу хронічного захворювання хвороби Альцгеймера. Оскільки стан її здоров'я постійно погіршується, через нездатність її усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він вимушений звернутись до суду для визначення її недієздатною та встановлення над нею опіки та призначення заявника опікуном. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свою заяву, надав суду пояснення аналогічні тим, що зазначені у заяві, просив суд задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти поданої заяви. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва І-КГ №423812 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 04.11.1983 року. [PERSON] є дружиною заявника [PERSON] з яким вона проживає згідно довідки №38 від 20.09.2016 року, тому відповідно до вимог ст. 256 ЦПК має право звернення до суду з вищезазначеною заявою. Відповідно довідки від 19.092016 року [PERSON] перебуває на обліку у Херсонській міській психоневрологічній поліклініці. Згідно подання від 05.12.2016 року №2-54/2298 за підписом голови Дніпровської районної у м. Херсоні ради у разі визнання громадянки [PERSON] недієздатною, згідно ст. 60 ЦК України\~та\~ст.241 ЦПК України\~просить призначити опікуном над нею її чоловіка [PERSON], стан здоровя якого який згідно медичного обстеження, яке підтверджується висновком про стан здоровя громадянина від 12.11.2016 року є нормальним. Відповідно до висновку судово-психологічного експерта №530, [PERSON], [INFO] страждає хронічною психічною хворобою у формі деменції при хворобі Альцгеймера. За своїм психічним станом в даний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Рекомендовано визнати [PERSON], [INFO] недієздатною із встановленням над нею опіки. Відповідно до ч.1ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно подання органу опіки та піклування Дніпровської районної у м.Херсоні ради від 05.12.2016 року № 2-54/2298 призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] визначено за доцільне. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе визнати [PERSON], [INFO] недієздатною та призначити [PERSON], [INFO] опікуном над недієздатною [PERSON], [INFO] Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що його дочка [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства першої групи «А», по ураженню опорно-рухового апарату, безстроково з 19 серпня 2011 року. Внаслідок фізичного та психіного розладу, потребує стороннього догляду. Самостійно проживати та керувати своїми діями не може, потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду. Просив визнати [PERSON] недієздатною та призначити його [PERSON] її опікуном. Представник заявника в судовому засіданні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявивсь, сповіщавсь судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 322 від 10.04.2018 року КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», [PERSON], [INFO], на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 63 ЦК України фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. \~ \~ \~ \~ Даними рішення опікунської ради виконавчого комітету Білоколодязької селищної ради Вовчанського району Харківської області № 31 від 30.11.2017 року підтримано кандидатуру [PERSON], [INFO], щодо його призначення опікуном [PERSON], [INFO]. Як зазначено у ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши опікуном [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою. В судовому засіданні заявник підтримав заяву та пояснив, що 07.10.2014 року рішенням суду його та [PERSON] призначено опікунами над [PERSON], яка є недієздатною. На даний момент він не може в повному обсязі здійснювати обов'язки опікуна у зв'язку з його похилим віком та погіршенням стану здоров'я. Просить звільнити його від повноважень опікуна. Заінтересовані особи [PERSON] та представник Костогризівської сільради не заперечили проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07.10.2014 року, заявника та [PERSON] призначено опікунами над недієздатною [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. Враховуючи, що [PERSON] не може за станом здоров'я та з причин похилого віку здійснювати повноваження опікуна і звільнення його від повноважень опікуна не порушить права [PERSON], оскільки наявний ще один опікун, то заяву належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив визнати [PERSON], [INFO], недієздатною, оскільки остання страждає на глибоку розумову відсталість із вираженим психофізичним інфантилізмом, у зв'язку з чим перебуває під наглядом лікаря-психіатра, є інвалідом з дитинства, її психічний розлад істотно впливає на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому вона потребує постійного стороннього догляду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, у своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, заявлені вимоги підтримав. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], вперше була освідувана 05.02.1991 року за результатами чого останній безстроково призначена друга група інвалідності з дитинства. Згідно акту комплексної судово-психіатричної експертизи № 261 від 03.06.2014 року [PERSON] народження страждає розумовою відсталістю у ступені вираженої дебильности з емоційно-вольовою нестійкістю, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а згідно ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. З таких підстав, заява підлягає задоволенню. На підставі ст. 39, 58, 60 ЦК України;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив встановити факт смерті громадянина України [PERSON], [INFO], місце смерті м. Амвросіївка, Донецька обл., яка настала [INFO] року. В обґрунтування заяви заявник вказував, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Отримати свідоцтво про смерть у відділ державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті на території України та отримання свідоцтва про смерть. Заявник в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 72 видане на бланку Донецької народної республіки. 25 вересня 2018 року Солом'янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовлено в реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серія ДНР №121071. Відмова у реєстрації підтверджується за № 10825/16.11-73 від 25.09.2018 року. За змістом п.п. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Державна реєстрація смерті громадянина [PERSON] не була проведена на території України, оскільки для підтвердження факту смерті відсутній документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки реєстрація смерті громадянина [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт її смерті, який встановлений судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив встановити факт, що трудова книжка серії ЗТ -1 № 0350213 належить [PERSON] та визнати дійсність записів, що містяться у трудовій книжці. Зазначив, що вперше вступив у трудові відносини на Поштамте Тбілісі в 01.01.1974 році, де на нього було оформлено трудову книжку серії ЗТ -1 № 0350213. При оформленні трудової книжки було допущено помилку в даті заповнення трудової книжки, а саме: на першій сторінці замість 01.01.1974 року ( дата прийому на роботу) помилково вказано 03.09.1978 рік. На даний час заявник досяг пенсійного віку, у звязку з чим звернувся до Пенсійного фонду Ленінського району міста Харкова для оформлення пенсії, але через розбіжність у даті прийняття на роботу та даті заповнення трудової книжки, заявник не може оформити пенсію. В судове засідання заявник не зявилася, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заявнику необхідно для подальшого звернення до управління Пенсійного фонду України для оформлення пенсії. Факт дійсності того, що трудова книжка серії ЗТ -1 № 0350213 належить [PERSON] та дійсність запису про прийняття останнього на роботу 01.01.1974 року, підтверджується тим, що на сторінці 3 трудової книжки міститься запис про прийняття [PERSON] 01.01.1974 року на посаду поштальойона - бригадира та подальшим записом від 24.12.1975 року про переведення на посаду начальника відділу зв»язку. Отже, можна зробити висновок, що при заповненні трудової книжки на першій сторінці дату заповнення помилково вказано 03.09.1978 р., тоді як [PERSON] був прийнятий на роботу 01.01.1974 р. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що трудова книжка серії ЗТ -1 № 0350213 належить [PERSON] та дійсності записів, що містяться у трудовій книжці, щодо прийняття [PERSON] на роботу 01.01.1974 р., а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між ним і [PERSON], [INFO], як сином та матір'ю. Встановлення цього факту йому необхідно для оформлення документів для виїзду і постійного проживання за кордоном. При цьому, у заяві зазначив, що у свідоцтві про народження заявника прізвище матері вказано: «[PERSON]», а у паспорті, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера та свідоцтві про розірвання шлюбу її прізвище вказано: «[PERSON]». У судове засідання, яке відбулось 10.10.2014 р., сторони не з'явились. [PERSON] надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу без його особистої участі, при цьому вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у заяві та просив її задовольнити. /а.с. 30/ Заінтересована особа про час і місце розгляду справи завчасно повідомлялась судом згідно положень ст.ст. 74-76 ЦПК України, що підтверджується наявними матеріалами справи. Заперечень щодо задоволення заяви до суду не надходило. Суд, дослідивши та оцінивши додані до заяви письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що дана заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи із наступного. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 20.01.2011 р. /а.с. 24/ Разом з тим, у свідоцтві про розірвання шлюбу, паспорті та картці про одержання ідентифікаційного номера прізвище матері заявника зазначено: «[PERSON]». /а.с. 9-10, 12/ Суд вважає, що така помилка могла виникнути у зв'язку із співзвучністю прізвищ: «[PERSON]» та «[PERSON]». Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заявник є сином [PERSON].

Outcome: approved