Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно за заповітом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.04.2005 року в с. Купка, Глибоцького району, Чернівецької області помер його дід - [PERSON] Дмитрович, а 30.07.2014 року померла його бабуся - [PERSON], яка заповіла йому все своє майно, і яке він у встановленому законом порядку прийняв. Спадкоємцями за законом є діти спадкодавця [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], проте вони спадщину не прийняли та на неї не претендують. До спадкового майна належить господарство по вул. Українській, 19-А, в с. Купка, Глибоцького району, Чернівецької області, що складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 76,4 кв.м., житловою площею 48,6 кв.м., сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», убиральня літ. «Д», колодязь №1, ворота №2, огорожа №3, вимощення №І, загальною вартістю 223 781,00 гривень. Однак, оформити права власності на спадкове нерухоме майно не має можливості, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів. На підставі наведеного позивач просить визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак його представник [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, проте подали до суду заяви якими позовні вимоги визнають, не заперечують проти задоволення позову та вказують, що на спадкове майно не претендують і претендувати не будуть. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, хоча в належному порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, проте сільська рада направила до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у відсутності їх представника, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 07.04.2005 року, в с. Купка, Глибоцького району, Чернівецької області помер [PERSON] Дмитрович, що підтверджується копіє свідоцтва про смерть серії 1-МИ №121754. Відповідно до копії погосподарської книги за 2001-2005 роки станом на 2005 рік [PERSON] Дмитрович проживав у господарстві по вул. Українській, 19-А, в с. Купка, Глибоцького району, Чернівецької області і разом з ним проживала його дружина [PERSON], яка отримала спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] 04.03.2013 року в с. Купка, Глибоцького району, Чернівецької області був складений заповіт №24, посвідчений секретарем виконавчого комітету Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, згідно якого [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON]. 30.07.2014 року в с. Купка, Глибоцького району, Чернівецької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-МИ №16292 від 03.08.2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частку в нерухомому майні, яке розташоване за адресою: вул. Українська, 19-А, с. Купка, Глибоцького району, Чернівецької області, що складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 76,4 кв.м., житловою площею 48,6 кв.м., сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», убиральня літ. «Д», колодязь №1, ворота №2, огорожа №3, вимощення №І, що підтверджується копією технічного паспорту від 26.10.2015 року. Вищевказане господарство, станом на 1991 р. відносилось до суспільної групи колгоспних дворів, і станом на той час в ньому проживали: голова господарства - [PERSON] Дмитрович, дружина [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується копією погосподарської книги, особовий рахунок 682. Таким чином, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору, і їм належало по 1/3 частки нерухомого майна, яке розташоване вул. Українська, 19-А, с. Купка, Глибоцького району, Чернівецької області, як членам колгоспного двору. Після смерті [PERSON] його частку у майні колгоспного двору (1/3) успадкувала його дружина [PERSON], і її частка склала 2/3 (1/3+1/3). Таким чином після смерті [PERSON] позивач [PERSON] має право на 2/3 чатки спірного нерухомого майна, а 1/3 частка належить відповідачу [PERSON] як члену колгоспного двору. Висновком експертного будівельно-технічного дослідження №774 від 03.11.2015 року встановлено, що житловий будинок літ. «А» з господарськими спорудами та будівлями, які розташовані в домоволодінні за адресою вул. Українська, 19-А, с. Купка, Глибоцького району, Чернівецької області, побудований з дотриманням державних будівельних, протипожежних та санітарних норм і подальша його експлуатація за призначенням можлива. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 31.07.2015 року був встановлений факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON], по день смерті останньої (а.с. 8-9). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] у передбачений законом строк, подав заяву до приватного нотаріуса Глибоцького нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] в зв'язку із чим приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу відносно майна померлої [PERSON] Проте постановою приватного нотаріуса №624/02-31 від 06.11.2015 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно так, як ним не було надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності померлої [PERSON] на вищевказане спадкове нерухоме майно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має законні права на 2/3 частки у спадковому майні після смерті [PERSON], однак у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів позивачі не має можливості оформити право власності. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 120-127 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), ст. ст. 319, 328, 346, 392, 1216-1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: partial