Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права володіння та користування майном, у якому просив визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування 2-х кімнатною квартирою № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126; зняти [PERSON], з реєстрації місця проживання за адресою: Україна, [ADDRESS]; виселити [PERSON] з квартири № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126; виселити [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER]) з квартири № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126; вселити його в квартиру № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126.; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на його користь судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 червня 1960 року він отримав ордер №80525 Серія КП виконавчого комітету Комінтернівської районної Ради депутатів трудящих на право вселення до 2-х кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на трьох осіб: на себе - [PERSON], [PERSON] - дружину, [PERSON] - сина. В 1979 році його дружина [PERSON] померла, а у 1983 році він уклав шлюб з [PERSON]. Після одруження [PERSON] разом зі своїми дітьми: дочкою - [PERSON] та сином [PERSON] переїхали до нього у квартиру, але він не надавав дозволу на прописку (реєстрацію) останніх у квартирі, тобто надав їм житло на праві тимчасових мешканців. У 1990 році він тимчасово виїхав з даної квартири, оскільки 27 грудня 1989 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано, а сумісне життя стало неможливим. Позивач дозволив [PERSON] та її дітям мешкати у даній квартирі на праві тимчасових мешканців. Восени 2007 року він дізнався про те, що 10 січня 2005 року Дзержинським районним судом м.Харкова винесено рішення по цивільній справі за позовною заявою [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: м.Харків, вулиця Армійська, буд. 126, кв. 2.На підставі цього рішення за заявою [PERSON] виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м.Харкова винесено рішення № 31/5 від 15.03.2005 року про зміну договору житлового найму і визнання гр.[PERSON] наймачем. Після цього [PERSON], [PERSON], [PERSON] без відома позивача прописалися у спірній квартирі, незважаючи на те, що він був на той час єдиним та основним наймачем даної квартири та дозволу на прописку не давав. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 серпня 2008 року за реєстраційним № 1-08-292167 квартира [ADDRESS] в результаті приватизації стала належати [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частині кожному. 12 липня 2010 року ухвалою апеляційного суду Харківської області, що набрала законної сили, було скасовано вищевказане рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 січня 2005 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У подальшому ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 3 вересня 2010 року, що набрала законної сили, позовну заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, залишено без розгляду. Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 березня 2012 року, що набрала законної сили, задоволено позов [PERSON] та скасовано рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради міста Харкова № 31/5 від 15.03.2005 року про зміну договору житлового найму та визнання наймачем квартири [ADDRESS] Т.В. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 листопада 2012 року по цивільній справі за позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], що набрало законної сили, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, визнано приватизацію квартири [PERSON], [PERSON] і [PERSON] за адресою: [ADDRESS], недійсною; визнано свідоцтво про право власності на житло від 28 серпня 2008 року за реєстраційним № 1-08-292167 недійсним.Під час розгляду даної цивільної справи судом також встановлено, що на даний час [PERSON] знову є основним наймачем квартири [ADDRESS]. В той час поки тривали вищевказані судові процеси [PERSON], [PERSON] та [PERSON], усвідомлюючи протиправність приватизації вищевказаної квартири, з корисливих мотивів відчужили її ЛеквеішвіліДавіду Павловичу.У подальшому [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу № 1378 від 03.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], продав вказану квартиру [ADDRESS] Георгіївні. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 22.06.2011 року, дата внесення запису: 22.06.2011 року. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 березня 2014 року по цивільній справі № 638/7536/13-ц провадження 2/638/116/14, що набрало законної сили, за позовом до [PERSON], треті особи: Харківська міська рада, ГУ ДМС України у Харківській області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння позов [PERSON] задоволено частково; витребувано майно, а саме: двокімнатна квартира № 2, яка знаходиться за адресою: Україна, місто Харків, вулиця Армійська, будинок 126, з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON]; припинено право власності [PERSON] на вищевказану квартиру, шляхом визнання її такою, що втратила право користування даною квартирою. Таким чином, рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 листопада 2012 року [PERSON] визнано основним наймачем квартири [ADDRESS], а рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 березня 2014 року припинено право власності [PERSON] на дану квартиру. Після того як вказані рішення набрали законної сили Позивачу стало відомо, що ще 13 липня 2011 року після придбання вищевказаної квартири відповідно до договору купівлі-продажу № 1378 від 03.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] було зареєстровано за адресою: [INFO]. Також в цей же ж день за її згодою за даною адресою зареєстровано місце проживання члена її сімї - сина, [PERSON], [INFO]. 17 лютого 2015 року на виконання зазначених судових рішень Дзержинським РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області [PERSON] знято з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO]; а реєстрацію [PERSON] за даною адресою поновлено. Незважаючи на вищевикладене, [PERSON] та її син, [PERSON] в добровільному порядку не виселилися з вищезазначеної квартири, їх проживання у будинку перешкоджає позивачеві користуватись витребуваним на його користьмайном. За таких обставин у вищевказаній квартирі, яку позивач отримав на підставі ордеру №80525 Серія КП виконавчого комітету Комінтернівської районної Ради депутатів трудящих від 01 червня 1960 року, та право на яку поновлено та підтверджено вищевказаними судовими рішеннями, на даний час зареєстровано його та [PERSON], який не є членом його сімї та ніякого відношення до нього не має, тобто взагалі є сторонньою особою. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, до суду надійшла заява його представника [PERSON], в якій він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідачів, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі та треті особи у судове засідання не зявлялися, про розгляд справи, в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.\~11,60 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Як встановлено судами за вищевказаними цивільними справами [PERSON] позбавили права володіння квартирою 2 по вул. Армійській 126 в м.Харкові про визнання його таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням, а потім за допомогою рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради міста Харкова № 31/5 від 15.03.2005 року було змінено договір житлового найму та визнано наймачем іншу особу, а дану квартиру незаконно відчужено шляхом приватизації. У подальшому рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 листопада 2012 року [PERSON] визнано основним наймачем квартири [ADDRESS], а рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 березня 2014 року дану квартиру витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] на його користь, право власності [PERSON] на квартиру припинено. Ще 13 липня 2011 року після придбання вищевказаної квартири [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу № 1378 від 03.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], останню було зареєстровано за адресою: [INFO]. Також в цей же ж день за її згодою за даною адресою зареєстровано місце проживання члена її сімї - сина, [PERSON], [INFO]. 17 лютого 2015 року на виконання зазначених судових рішень Дзержинським РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області [PERSON] знято з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO]; а реєстрацію [PERSON] за даною адресою поновлено. Відповідно до ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно. Статтею 396 ЦК України закріплено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Згідно зі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до частини першої\~статті 383 ЦК України\~\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення\~\~перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР\~передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також\~стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Аналогічну правову позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справу п. 39 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»№ 5від 07 лютого 2014 року. За таких обставин [PERSON] після припинення права власності його матері, [PERSON], на квартиру за адресою: [ADDRESS] втратив право користування нею. На даний час [PERSON] та [PERSON] в добровільному порядку не виселились з вищезазначеної квартири, їх проживання у ній перешкоджає позивачу користуватися витребуваним на його користь майном.

Outcome: approved