Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому вказав, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями власника житлового будинку № 22 по вул.Травневій в с.Привільне Іллінецького району Вінницької області, позначений на плані літер «А» із верандою а, загальною площею 67,4 кв.м, житловою площею 39,1 кв.м і допоміжною площею 28,3 кв.м, та господарських будівель сараю Б, сараю В і огорожі 1-3, та земельних ділянок площею 0,4204 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства і площею 0,15 га цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, розташованих по вул.Травневій, 22 в с.Привільне Іллінецького району Вінницької області, - свого батька [PERSON], який помер 19 травня 2009 року в с.Привільне Іллінецького району Вінницької області. 5 травня 2015 року в с.Привільне Іллінецького району Вінницької області він придбав у відповідача [PERSON], яка діяла особисто від себе та на підставі довіреності в інтересах своєї сестри [PERSON], належне їхньому померлому батькові [PERSON] вказане нерухоме майно за узгодженою із продавцем загальною ціною 60000 грн., сплативши [PERSON] вказану суму грошей і отримавши від неї придбане майно в натурі. При цьому продавець [PERSON] на підтвердження фактично вчиненого правочину видала йому власноручну письмову розписку про отримання повної суми розрахунку за продане нерухоме майно, про передачу його в натурі та про взяте зобовязання провести офіційне оформлення свого спадкового права на належне померлому батькові спадкове нерухоме майно та правочину його купівлі-продажу в нотаріальному порядку не пізніше 31 липня 2015 року. З того часу відповідачі ухиляються від нотаріального оформлення своїх спадкових прав та договору купівлі-продажу нерухомого майна, посилаючись на відсутність коштів. Він не може самостійно оформити договори купівлі-продажу в нотаріальному порядку за відсутності відповідних довіреностей належних власників майна. Це в свою чергу перешкоджає йому повноцінно здійснювати своє право власності на фактично належне йому за договором купівлі-продажу нерухоме майно. Посилаючись на приписи ст.ст.16, 220, 317, 328, 330, 334 ЦК України, позивач [PERSON] просить суд встановити юридичний факт укладення між ним, як покупцем, і продавцем [PERSON] в с.Привільне Іллінецького району Вінницької області 5 травня 2015 року договору купівлі-продажу житлового будинку № 22 по вул.Травневій в с.Привільне Іллінецького району Вінницької області, та земельних ділянок площею 0,4204 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства і площею 0,15 га цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, розташованих по вул.Травневій, 22 в с.Привільне Іллінецького району Вінницької області, загальною ціною 60000 грн., а також визнати за ним право власності на вказане нерухомк майно в порядку його придбання за договором купівлі-продажу від 5 травня 2015 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду власноручну заяву із проханням вирішити справу за його відсутності та задовольнити його позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявились, натомість відповідач [PERSON] від себе особисто та діючи за довіреністю в інтересах своєї сестри відповідача [PERSON], подала до суду власноручну заяву із проханнями вирішити справу за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнала повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності сторін, прийняти визнання позову відповідачем [PERSON] особисто та в інтересах відповідача [PERSON] і задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки вони, крім повного визнання їх відповідачами, підтверджуються також і поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть 19 травня 2009 року [PERSON] (а.с.3), копією технічного паспорта жилого будинку № 22 по вул.Травневій в с.Привільне Іллінецького району Вінницької області (а.с.4 - 9), копією кадастрового плану земельних ділянок площею 0,4204 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства і площею 0,15 га цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, розташованих по вул.Травневій, 22 в с.Привільне Іллінецького району Вінницької області (а.с.10), копією свідоцтва про народження 5 квітня 1959 року [PERSON], батьком якої вказаний [PERSON] (а.с.11), копією свідоцтва про укладення 26 листопада 1983 року шлюбу між [PERSON] і [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.12), копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON], 5 квітня [INFO] (а.с.13, 14), копією довіреності [PERSON] на [PERSON]Д.(а.с.16), копією свідоцтва про народження 1 вересня 1960 року [PERSON], батьком якої вказаний [PERSON] (а.с.17), копією свідоцтва про укладення 11 серпня 1987 року шлюбу між [PERSON] і [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.18), копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON], [INFO] (а.с.19, 20), копією довіреності [PERSON] на [PERSON]Д.(а.с.16), розпискою продавця [PERSON] особисто та за довіреністю в інтересах [PERSON] від 5 травня 2015 року про фактичний продаж житлового будинку № 22 по вул.Травневій в с.Привільне Іллінецького району Вінницької області та двох земельних ділянок площами 0,4204 га і 0,15 га [PERSON] загальною ціною 60000 грн. (а.с.22) та копією паспорта громадянина України позивача [PERSON], [INFO] (а.с.23). Згідно приписів ст.ст.16, 220, 317, 328, 330, 334 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права та визнання правочину дійсним; якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна; фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати; склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими; якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до закону майно не може бути витребуване у нього; право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази в конексті наведених вище правових норм регулювання предмету спору, суд визнає доведеними вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved