Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району (далі відповідач-1), комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради (далі відповідач-2) про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначав, що він є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . З 27.04.1999 позивач зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] . Договір найму та особовий рахунок № [NUMBER] на вказану квартиру оформлено на [PERSON] . Оскільки позивач є членом сім`ї померлого наймача, тому вважає, що наявні підстави для зміни договору найму вказаної квартири та оформлення цього договору на його ім`я. 24.05.2021 позивач звернувся до відповідача-1 з питання підготовки розпорядчого документу щодо зміни договору найму, однак листом від 31.05.2021 № Б-400-В позивачеві відмовлено у зв`язку із тим, що позивач не є членом сім`ї наймача у розумінні вимог Житлового кодексу України (далі ЖК України). Вважаючи вказану відмову відповідача-1 неправомірною, позивач просив зобов`язати відповідача-1 прийняти та направити відповідачу-2 розпорядчий документ щодо зміни договору найму на житло за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] у зв`язку зі смертю головного квартиронаймача [PERSON] , зобов`язати відповідача-2 змінити договір найму на житло за адресою: [ADDRESS] , укладений між КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради та [PERSON] в частині наймача, визнавши [PERSON] наймачем за раніше укладеним договором найму на житло замість попереднього наймача (а.с. 25). Відповідач-1 в особі представника [PERSON] позов не визнав, посилаючись у відзиві на позов на те, що згідно з положеннями ст. 106 ЖК України наймачем за раніше укладеним договором найму може бути визнаний лише член сім`ї наймача. Позивач не відноситься до членів сім`ї наймача у розумінні ст. 64 ЖК України. Відповідач-1 не заперечує той факт, що позивач є онуком [PERSON] , однак до членів сім`ї наймача відносяться дружина, діти, батьки. Вважає, що позивач мав звернутись до суду із позовом про визнання його членом сім`ї основного квартиронаймача. Отже, позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права. Просив в задоволенні позову відмовити (а.с. 3536, 3839). Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою від 30.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в загальному порядку, розпочато підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 31). Копію ухвали разом із позовною заявою з додатками відповідач-1 отримав 09.08.2021, а представник відповідача-2 10.08.2021 (а.с. 33, 34). 25.08.2021 електронною поштою надійшов відзив представника відповідача-1. Ухвалою від 21.09.2021 задоволено заяву представника позивача про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] . Цією ж ухвалою закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті (а.с. 45). 30.09.2021 надійшов відзив відповідача-2 (а.с. 48), тобто із пропуском встановленого судом строку. Клопотань про поновлення процесуального строку відповідач-2 не заявляв. Згідно зі\~ст.\~126\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~ ЦПК\~України)\~право на\~вчинення процесуальної\~дії втрачається\~із закінченням\~строку,\~встановленого законом\~або судом.\~ Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відтак, враховуючи, що відзив відповідача-2 подано із пропуском строку на його подання, судом даний відзив при розгляді цієї справи залишається без розгляду. Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі з підстав, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача-1 [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, що викладені у відзиві на позов. Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин та враховуючи положення ст. 223 ЦПК України суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, допитавши свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, квартира [ADDRESS] є комунальною власністю, належить територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Наймачем зазначеної квартири була [PERSON] (а.с. 49), яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 13). Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 08.07.2021 № 04-28/5-3818, за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради [PERSON] зареєстрований з 27.04.1999 по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). [PERSON] доводилась позивачеві бабусею, що підтверджується такими доказами: свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 21.08.1979 Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 1439, в якому матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 9); свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 13.11.1957 Орджонікідзевським райбюро ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 3198, в якому матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 10); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00013783346 від 23.04.2014, відповідно до якого 10.03.1979 було укладено шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 604 (а.с. 11). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 13) та [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 12), позивач у справі [PERSON] звернувся до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою про зміну договору найму. Листом від 31.05.2021 № Б-400-В, районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району відмовила [PERSON] у зміні договору найму житла квартири [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] не є членом сім`ї наймача (а.с. 1415). За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до\~статті 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як випливає з матеріалів справи, позивач [PERSON] постійно проживав з [PERSON] по день її смерті, доводився їй онуком, вів з нею спільне господарство у вищевказаній квартирі, після смерті сплачував за комунальні послуги, у період з травня 2017 р. по квітень 2018 р. оформив субсидію (а.с. 1626). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] (дядько позивача) та [PERSON] (сусідка позивача) підтвердили, що позивач постійно проживав разом із [PERSON] до моменту її смерті та вів із нею спільне господарство. Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 встановлено, що ЖК України, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов`язки наймача жилого приміщення та членів його сім`ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов`язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім`ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 цього Кодексу. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім`ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов`язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Із змісту положень Сімейного кодексу України можливо дійти висновку про такі важливі ознаки сім`ї, членства в сім`ї, як кровна спорідненість, родинні зв`язки, шлюбні відносини. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Отже, до інших членів сім`ї можна віднести діда, бабу, брата, сестру, онука, онучку, а також вітчима і мачуху дитини тощо (виходячи з родинних стосунків по прямій висхідній і низхідній лінії). Згідно з частиною четвертою статті 9 ЖК України, ніхто не має бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом частини 1 статті 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина 2 статті 65 ЖК України). Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Отже, за змістом вказаної норми закону, будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Зважаючи на викладені вище обставини, суд вважає доведеним той факт, що позивач був членом сім`ї його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки позивач вселився до квартири у 1999 році як член сім`ї наймача, був зареєстрований дотепер у цій квартирі, постійно у ній проживав разом із [PERSON] , з якою вів спільне господарство. Відповідачем-1, який в порядку змагальності мав доводити свої заперечення проти позову, не було надано будь-яких належних і допустимих доказів того, що наймач не визнавав позивача членом сім`ї, зважаючи на те, що останній був зареєстрований у спірній квартирі та проживав в ній з 1999 року разом з наймачем. Судовим рішенням за позовом наймача за життя останньої або наймодавця чи інших членів сім`ї позивач не визнавався таким, що був незаконно вселений, не набув або втратив право користування спірною квартирою, а тому суд вважає, що він набув право на користування спірним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 122 ЖК у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення права і обов`язки за договором найму здійснюють члени його родини. Після смерті [PERSON] позивач виконував усі передбачені договором найму житла обов`язки, також продовжував виконувати обов`язки щодо квартирної плати, що підтверджується долученими до позовної заяви копіями квитанцій. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач як член сім`ї наймача житлового приміщення має право у відповідності до положень ч. 1 ст. 106 ЖК України ставити питання про визнання його наймачем спірної квартири, та, відповідно, про зміну договору найму спірної квартири. Разом з тим, позивач не може користуватися жилим приміщенням, так як з ним не укладений договір житлового найму, і йому відповідачем-1 в цьому було відмовлено. Згідно з розпорядженням міського голови м. Запоріжжя № 543 від 02.11.2016 районній адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському (попередня назва району Орджонікідзевський) району доручено розгляд питань щодо зміни договору найму житлового приміщення в будинках та гуртожитках, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя. Отже, саме до компетенції відповідача-1 віднесено вирішення цього питання, та він в порядку виконання зазначеного доручення виносить відповідні розпорядження, на підставі яких житловий орган укладає договір найму з новим наймачем. За таких обставин, відповідача-1 необхідно зобов`язати змінити договір найму спірної квартири, змінивши померлого наймача [PERSON] на нового наймача [PERSON] . Разом із тим, суд вважає необґрунтованими та передчасними позовні вимоги, заявлені до відповідача-2, оскільки позивачем не доведено факт порушення його прав та законних інтересів з боку цього відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Проте, ані у позовній заяві, ані під час розгляду справи судом позивачем не наведено, які саме його права, свободи чи законні інтереси порушені, не визнані або оспорюються відповідачем-2. Крім того, в межах розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що саме відповідач-1 має вчинити дії, спрямовані на зміну договору найму по спірній квартирі. У той же час, відповідач-2 відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2019 № 268р уповноважений на укладання договорів найму житлових приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, на підставі ордеру, розпорядчого документа. Підставою для\~зміни або\~укладення договору\~найму є\~ордер,\~розпорядження,\~рішення суду\~або інший\~документ,\~що дає\~право наймачу\~на поселення,\~користування,\~про що\~зазначено у\~Типовому договорі\~найму житлового\~приміщення,\~затвердженого рішенням\~виконавчого комітету\~Запорізької міської\~ради №268\~від 24.06.2019. Отже, відповідно оформлення відповідачем-2 зміни договору найму можливо після вчинення відповідних дій відповідачем-1. Тому позовна вимога про зобов`язання відповідача-2 змінити договір найму жилого приміщення є передчасною. Підсумовуючи викладене, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial