Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Позов мотивував тим, що рішенням Немирівського районного суду від 11.06.2018 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з [INFO] року і до закінчення навчання, але не більше як до досягненням [PERSON] , 23-х років - [INFO] . Також рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 25.02.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - 01.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, на виконання вище зазначених рішень виплата позивачем аліментів складає 58,3%, що є несправедливим і суперечить вимогам чинного законодавства, до того ж подвійне стягнення аліментів на утримання доньки - [PERSON] , яке відбувається за вище вказаними рішеннями, суперечить вимогам Конституції України, Сімейного Кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку із тим, що стягнення аліментів на утримання [PERSON] відбувається за двома судовими рішеннями, вважає, що він має бути звільнений від сплати заборгованості по аліментах, яка утворилася у достатньо значному розмірі - 59 168, 22 грн. Крім того, [PERSON] є повнолітньою, на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі, проживає з чоловіком у Києві та веде власний побут, а тому стягнення аліментів на її утримання на користь відповідача є недоцільним. Також позивач має іншу сім`ю з [PERSON] , у якій [INFO] народився спільний син - [PERSON] , з огляду на що у нього змінився сімейний та матеріальний стан. Оскільки на утриманні позивача знаходяться дружина і новонароджений син, матеріальний стан платника аліментів змінився у сторону зменшення, у зв`язку з чим він не може сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. У зв`язку з наведеними обставинами, позивач просить: -припинити стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; -встановити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн; -звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилась у виконавчому провадженні №58759071 у сумі 59 188, 22 грн. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 11 січня 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. 14.04.2021 року до Немирівського районного суду Вінницької області надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача [PERSON] , який заперечив щодо задоволення позову, вважаючи викладені у ньому вимоги безпідставними та не достатньо аргументованими. Зазначив, що [PERSON] хоча і вийшла заміж, проте, це не звільняє батька від належного виконання його обов`язку платника аліментів. Крім того, позивач зазначає про заборгованість через неправильне нарахування аліментів, проте протягом майже двох років формування такої заборгованості, зі скаргою на дії державного виконавця не звертався. У судовому засіданні позивач поданий ним позов підтримав, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] щодо задоволення позову заперечив, оскільки вважав його необґрунтованим, просив відмовити у його задоволенні. Представник Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести у його відсутність. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, з огляду на наступне. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України в частині обов`язку батьків утримувати дітей, його виконання та можливості його зміни. Судом встановлено, що рішенням Немирівського районного суду від 11.06.2018 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з [INFO] року і до закінчення навчання, але не більше як до досягненням [PERSON] , 23-х років - [INFO] . Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 25.02.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - 01.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно витягу з державного реєстру цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] , [INFO] , 23 серпня 2019 року одружилася з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на [PERSON] Відповідно до договору №27199, укладеного між Київським університетом культури та [PERSON] , [PERSON] навчається у даному університеті на заочній формі навчання за спеціальністю «право», строк надання освітньої послуги з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, сума до сплати за семестр складає 4900 грн, сплата за навчання підтверджується інформацією про стан розрахунків. [INFO] у позивача [PERSON] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Згідно декларації про доходи за 2018 рік, [PERSON] , обіймаючи посаду заступника начальника відділу Немирівської районної ради, отримав зарплату за основним місцем роботи у розмірі 142252 грн., дохід від надання майна в оренду - 11578 грн.; згідно аналогічної декларації за 2019 рік, обіймаючи цю ж посаду, [PERSON] отримав 164837 грн, дохід від надання майна в оренду - 13369 грн. Відповідно до декларації про доходи, поданої [PERSON] перед звільненням з посади за січень-14 вересня 2020 року, останній отримав зарплату за основним місцем роботи у розмірі 156607 грн, а відповідно до довідки, виданої виконкомом Немирівської міської ради 23.12.2020 року за №02-17-2508, зарплата [PERSON] на посаді заступника начальника відділу комунального майна Немирівської міської ради за період з 01.10.2020 року по 31.11.202 року склала 30030,00 гривень. Згідно з ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2ст. 182СК України). Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, в тому числі звільнення від сплати заборгованості за аліментами, позивач посилається на подвійне утримання з нього аліментів на утримання доньки - [PERSON] за рішеннями Немирівського районного суду від 11.06.2018 року та 25.02.2019 року. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , народилася [INFO] , тому на день ухвалення рішення Немирівського районного суду від 25.02.2019 року була повнолітня, у зв`язку із чим на її утримання могли бути стягнуті аліменти за період з 01.02.2018 (день подачі заяви) по [INFO] року (день повноліття). Жодних доказів на підтвердження того, що позивач дійсно сплачував аліменти у подвійному розмірі, так само, що у зв`язку із таким стягненням, у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів, суду не надано, у зв`язку із чим, суд вважає такі доводи позивача необґрунтованими. Щодо припинення стягнення аліментів на повнолітню доньку [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що у доньки позивача - [PERSON] відбулися зміни у сімейному стані у зв`язку із одруженням, в той час, як і у позивача [PERSON] також відбулися зміни у зв`язку із створенням нової сім`ї та народженням сина - [PERSON] . Разом з цим, на переконання суду, зазначені обставини не можуть бути безумовною підставою для припинення стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка, не зважаючи на одруження, продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки батька, який взмозі надавати таку допомогу, про що свідчать досліджені в судовому засіданні декларації та довідка про дохід позивача, згідно яких, його дохід у 2020 році порівняно з іншими роками дещо збільшився. Також не підлягає задоволенню вимога позивача про встановлення стягнення розміру аліментів на користь [PERSON] на утримання молодшої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460 св 20). До того ж позивач фактично порушує питання про зміну способу аліментів, в той час, як ч. 3 ст. 181 СК України надає таке право виключно одержувачу аліментів. Таким чином, позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, та не доведено, що станом на день звернення до суду з позовом з вимогою про зменшення розміру аліментів розмір відрахувань з його заробітної плати та інших видів доходів становить 58,3 відсотка, як вказано у позовній заяві. З врахуванням вказаних обставини справи та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed