Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 03.11.1992 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Ленінського району м. Новосибирська управління у справах РАЦС Новосибирської області, актовий запис № 1535, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Дітей від шлюбу сторони не мають. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо, на примирення категорично не згоден. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.05.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.07.2019 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено її до судового розгляду. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією за місцем реєстрації позивача. 18.06.2019 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією за останнім відомим місцем реєстрації відповідача, а також шляхом опублікування оголошення про виклик до суду. Причини неявки відповідач суду не повідомила, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подала до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 03.11.1992 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Ленінського району м. Новосибирська управління у справах РАЦС Новосибирської області, актовий запис № 1535, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Дітей від шлюбу сторони не мають. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків сторони не підтримують, спільного домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved