Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (надалі - ТАС) про стягнення сум страхового відшкодування. Під час розгляду справи судом до участі у справі в якості третьої особи було залучено [PERSON] В позовній заяві покликається на ту обставину, що 03 березня 2012 року близько 09 год 30 хв на 366 км + 400м автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ на території Горностаївського району Херсонської області мала місце ДТП, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Пежо 405» державний номерний знак [NUMBER]. В результаті ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження та з моменту ДТП по 26 березня 2012 року знаходився на стаціонарному лікуванні Каховської ЦРЛ та Володимир-Волинської ЦРЛ. 27 березня 2012 року, виписавшись з лікарні, позивач звернувся в страхову компанію «Оранта», згідно страхового полісу № АВ2383716 та одночасно подав пакет необхідних документів в страхову компанію «ТАС». На підставі поданих документів страхова компанія «ТАС» завела страхову справу та почала збір необхідних документів. 06 вересня 2012 року Горностаївським районним судом Херсонської області було визнано [PERSON] винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Даний вирок був долучений до матеріалів страхової справи № 02778. В жовтні 2012 року в телефонному режимі працівники страхової компанії «ТАС» повідомили, що необхідно зробити оцінку збитків завданих автомобілю «Пежо 405». 17 жовтня 2012 року звернувшись в відділення страхової компанії «ТАС» в м. Нова Каховка, де знаходився пошкоджений автомобіль, з проханням надати йому експерта для проведення оцінки, позивачу повідомили, що штатного експерта у них немає, а оцінки в таких випадках проводить приватний експерт - оцінювач [PERSON]. В березні 2013 року позивач отримав лист з звітом № 99/10-12 про оцінку матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Пежо 405» держномер 38129 АВ., який було долучено до матеріалів справи. 14 березня 2013 року з'явившись на виклик страхової компанії, йому було запропоновано написати декілька заяв, на що він повідомив, що такі заяви ним були написані 27 березня 2012 року і на підставі їх була заведена страхова справа. Однак як йому пояснили, в страховій справі дані заяви відсутні, а без них не може бути проведена виплата страхового відшкодування. 29 липня 2013 року позивач отримав лист - повідомлення від страхової компанії «ТАС», в якому відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Вважає поведінку відповідача такою, що порушує чинне законодавство та його права як споживача та потерпілого внаслідок ДТП. Згідно висновку про розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, становить 33 802 грн. 48 коп. Послуги евакуатора становлять 700 грн. Вартість робіт з оцінки розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу складає 790 грн. Даною транспортної пригодою позивачу було завдано тілесні ушкодження, розмір витрат на лікування згідно квитанцій становить 582,82 грн. Невиплата страхового відшкодування понесла за собою моральні страждання і переживання. Даний автомобіль ним використовувався у підприємницькій діяльності, а саме автомобілем здійснювались перевезення пасажирів. Все це призвело до того, що він та його родина опинилася у важкому матеріальному становищі, що також призвело до душевних страждань і переживань. Розмір моральної шкоди оцінює в 10 000 грн. Просить визнати подію, що мала місце 03 березня 2012 року страховим випадком та стягнути з страхової компанії «ТАС» на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 45 875 грн. 30 коп., а саме 33802 грн. 48 коп. - матеріальної шкоди, 700 грн. - послуги евакуатора, 790 грн. - вартість послуг оцінки, 582 грн. 82 коп. - витрати на лікування, 10 000 грн. - моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просять його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Представник відповідача Сорочук М.Ю. позов не визнала, суду пояснила, що право власності на пошкоджений автомобіль марки «Пежо», д.р.з. 38129АВ, який позивач необгрунтовано вважає своєю власністю, зареєстровано за [PERSON], тож саме він може заявляти майнові вимоги, пов'язані з пошкодженням належного йому майна. Вимога про стягнення моральної шкоди, не може бути задоволена з підстав, передбачених п. 22.3. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на лікування, то дані збитки були відшкодовані позивачу згідно страхового акта№28343Р/32/2013 від 30.12.2013р. Крім цього, вважає, що позивач пропустив строк для звернення до страховика, а тому йому було правомірно відмовлено у виплаті коштів. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За змістом ст. ст. 3-4, 213-215 ЦПК України судовому захисту шляхом задоволення позову підлягають наявні в особи, яка звернулася до суду, права, свободи чи інтереси, що порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 03 березня 2012 року близько 09 год 30 хв на 366 км + 400м автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ на території Горностаївського району Херсонської області мала місце ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль марки «Пежо 405» державний номерний знак [NUMBER]. В результаті ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження та з моменту ДТП по 26 березня 2012 року знаходився на стаціонарному лікуванні Каховської ЦРЛ та Володимир-Волинської ЦРЛ. Дана обставина сторонами не оспорюється та стверджується копією вироку Горностаївського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2012 року, іншими матеріалами справи про дану ДТП. Як вбачається з пояснень позивача та копії довіреності, даним автомобілем він керував на підставі довіреності від 21.12.2010 р., виданої [PERSON], який серед інших повноважень надав позивачу право одержувати страхові відшкодування у випадку спричинення ТЗ пошкодження іншими особами у результаті ДТП. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму ( страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п.п. 2.3., 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 вартість відновлювального ремонту колісних транспортних засобів визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування колісного транспортного засобу (втрати товарної вартості). Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року № 4 у випадках стягнення на користь потерпілого вартості майна (у разі відшкодування збитків) враховується зношеність пошкодженого майна. Виходячи з вищенаведених норм законодавства особа, що завдала шкоду власнику автомобіля зобов'язана відшкодувати реальні збитки як вартісне значення витрат, яких зазнав власник у разі пошкодження колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та втрати товарної вартості. Позивач [PERSON] не надав суду доказів щодо витрат, яких він зазнав у зв»язку із пошкодженням колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та втрати товарної вартості. Крім цього, вимога про стягнення моральної шкоди, не може бути задоволена з підстав, передбачених п. 22.3. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на лікування, то дані збитки були відшкодовані позивачу згідно страхового акта№28343Р/32/2013 від 30.12.2013р. Крім цього, суд вважає, що позивач пропустив строк для звернення до страховика, а тому йому було правомірно відмовлено у виплаті коштів. Показання допитаних в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про своєчасне звернення позивача до страхової компанії суд розцінює критично, оскільки вони є не послідовними, суперечливими та спростовуються доказами, наданими представником відповідача щодо дати звернення позивача за виплатою страхових сум. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, а судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України, віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved