Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що 20.05.2014 року померла його баба [PERSON], і після її смерті відкрилася спадщина на все належне її майно, в тому числі і на нерухоме майно. Відповідно до складеного [PERSON] 17.07.2006 року в його користь заповіту, зареєстрованого в реєстрі під №13, він є спадкоємцем всього її майна, в тому числі земельної ділянки, площею 1,27 га. Та при зверненні в Гусятинську державну нотаріальну контору у нього виникли труднощі в отриманні свідоцтва про право власності на спадщину в частині успадкування вищезазначеної земельної ділянки, що повязано з тим, що при перевірці нотаріусом документів виявилось, що у свідоцтві про смерть баби та у Державному акті на право на земельну ділянку серії ЯА №791810, виданого 23 серпня 2005 року, є розбіжності у написанні її прізвища. А саме, у свідоцтві про її смерть серії 1-ИД №170042 від 20.05.2014 року, як і самому заповіті записано правильне прізвище «Товарницька», а в Державному акті помилково записано - «Товарніцька». Факт того, що моя бабуся носила прізвище - «Товарницька» окрім вищевказаних свідоцтва про смерть стверджується також довідкою №401, виданою 26.09.2014 р, виконкомом Калагарівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області. У звязку із зазначеною помилкою він не може оформити право власності на спадкове майно. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив задовольнити. Державний нотаріус Гусятинської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте 15.06.2015 року подала до суду заяву про слухання справи без участі їх представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заслухавши заявника, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ №170942 виданого 20 травня 2014 року, [PERSON] померла 20 травня 2014 року. Як слідує із заповіту від 17 липня 2006 року, посвідченого секретарем Калагарівської сільської ради Гусятинського району [PERSON], зареєстрованого в реєстрі під №13, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Як вбачається із довідки №401 виданої виконавчим комітетом Калагарівської сільської ради Гусятинського району 26 вересня 2014 року, [PERSON], яка померла 20 травня 2014 року дійсно проживала і була зареєстрована на день смерті за адресою: вул. Кут, 112 село Калагарівка Гусятинського району Тернопільської області і разом із нею на день її смерті постійно проживали і були зареєстровані невістка [PERSON] та онук [PERSON]. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №791810 виданого 23 серпня 2005 року, власником земельної ділянки площею 1,27 га є [PERSON]. Відповідно до вимог п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і числом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином суд вважає, що факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме: Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №791810 виданого 23 серпня 2005 року на імя [PERSON] підтверджений, а тому заявлені вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved