Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Згідно Розпорядження органу приватизації від 21 серпня 1995 року № 66136 та виданим на підставі останнього Свідоцтва про право власності на житло від 21 серпня 1995 року, зареєстрованим і записаним у реєстрову книгу за № 12-7088 [PERSON] та [PERSON] в рівних частках належала квартира [ADDRESS] , яка складається з 2-х кімнат загальною площею 48,4 кв.м., розташованої на 2-му поверсі 9-поверхового будинку [INFO]. у віці 72 роки помирає [PERSON] , про в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 383. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді, серед іншого, на 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яку, після заведення спадкової справи № 313/2004 у Восьмій одеській державній нотаріальній конторі, прийняв її чоловік, [PERSON] . Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 травня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2.834, [PERSON] отримав у спадщину 1/2 частку квартири [ADDRESS] , про що на зворотному боці Свідоцтва про право власності на житло зроблено відповідну відмітку. 19 липня 2010 року згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] у віці 73 років помирає [PERSON] , про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис № 1036. З заявою про прийняття спадщини до Четвертої одеської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] , [INFO] , після чого було заведено спадкову справу № 71/2011 після [PERSON] , померлого [INFO] .. Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2010 року по справі № 2-0-405, яке набрало законної сили 14 грудня 2010 року, був встановлений факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 26 травня 2002 року по день смерті [PERSON] . Враховуючи приписи ст. ст. 1258,1264 ЦК України, [PERSON] мала право на спадкування після смерті [PERSON] як спадкоємиця четвертої черги за законом. За вихідним номером 222/02-11 від 20.01.2011 року на ім`я [PERSON] надійшов лист з Четвертої одеської державної нотаріальної контори про необхідність донести документи для належного оформлення своїх спадкових прав. Але через погане самопочуття з одного боку, та постійні черги та бюрократичні перепони з боку самої державної нотаріальної контори - з іншого, [PERSON] за життя не встигла оформити своїх спадкових прав та 01 березня 2017 року, згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] у віці 76 років помирає, про що був складений відповідний актовий запис № 207. Після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Мазаратій І.В. із заявою про прийняття спадщини звернувся син останньої [PERSON] . Згідно Витягу зі Спадкового реєстру 04 вересня 2017 року, тобто в межах 6-місячного строку для прийняття спадщини було заведено спадкову справу № 40/2017. З метою належного оформлення своїх спадкових прав [PERSON] після перерви, пов`язаної з перебуванням у тривалому відрядженні, втратою паспорта, звернувшись за правовою допомогою до адвоката, дізнався, що станом на теперішній час квартира [ADDRESS] належить сторонній особі, а саме [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу квартири укладеному між останнім та [PERSON] , посвідченого 08 листопада 2018 року Косюк О.П., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 298. Завдяки доступу адвоката до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме реєстраційної справи № 166518475110, Позивачем були отримані копії наступних договорів: -Договору купівлі-продажу від 10 лютого 2010 року, посвідченого Єсіною Л.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 338, укладеного між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] щодо квартири [ADDRESS] ; - Договору купівлі-продажу від 08 листопада 2018 року, посвідченого Косюк О.П., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 298, укладеного між [PERSON] та [PERSON] щодо квартири [ADDRESS] . Позивач цілком обґрунтовано вважає, що вищезгадані договори є недійсними, та у зв`язку з неможливістю захистити свої права в позасудовому порядку шляхом оформлення у нотаріуса спадкових прав на майно, що залишилося після смерті його матері, зважує повністю обґрунтованим звернутися до суду за захистом своїх прав, виходячи з наступного. Так, з оскаржуваного договору купівлі-продажу від 10.02.2010р. вбачається, що [PERSON] , була стороною договору, Продавцем. Однак [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Отже [PERSON] неправомірно набув право власності на квартиру [ADDRESS] , а тому й права розпорядження останньою також не мав, і тому договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 08.11.2018р.. також є недійсним. На підставі викладеного, позивач просить: - Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 10 лютого 2010 року Єсіною А.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 338; - Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 08 листопада 2018 року Косюк О.П., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 298; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наступні реєстраційні записи: запис про право власності № 28810062 від 08.11.2018 11:02:28, внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Косюк О.П., у зв`язку із посвідченням договору купівлі-продажу, серія та номер 298, виданого 08.11.2018 року; - запис про право власності № 28332621 від 26.09.2018 13:34:44, внесений державним реєстратором Комунального підприємства «Агентство державної реєстрації», Кравцом О.В, у зв`язку із реєстрацією права власності згідно договору купівлі-продажу, серія та номер 338, виданого 10.02.2010 року. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також підтвердили факти, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою поштову кореспонденцію не отримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставині справи та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке було видано 21 серпня 1995р. Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради, [PERSON] , [PERSON] у рівних частках належала квартира [ADDRESS] , зареєстровано у записано у реєстрову книгу за 12-7088. (а.с. 11) [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №383, зареєстрований 20.02.2002р. відділом РАГС Суворовського районного управління юстиції. (а.с. 14) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.2004р., яке було видано державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори Кулаковою Л.М. [PERSON] отримав у спадщину 1/2 частину квартири [ADDRESS] після померлої [PERSON] . (а.с. 16) Судом встановлено, що після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] не зареєстрував право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яку він отримав як спадщину після померлої [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №1036, зареєстрований 20.07.2010р. Першим Суворовським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина щодо спадкового майна квартири [ADDRESS] , а саме 1/2 частини, як частка померлого відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке було видано 21 серпня 1995р. Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради, а також 1/2 частка , яку він отримав як спадщину після померлої [PERSON] . Судом також встановлено, що після померлого [PERSON] Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №71/2011. З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] [INFO] звернулась [PERSON] , однак свідоцтва про на спадщину за законом вона не отримала. (а.с. 71-73) Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.12.2010р. по справі №2-О-405/10 був встановлений факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 19) [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №207, зареєстрований 01.03.2017р. Лиманським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області. (а.с. 21) Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у тому числі право на оформлення спадщини після померлого [PERSON] , а саме щодо квартири [ADDRESS] . Відповідно до даних спадкового реєстру 04.09.2017р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В. було відкрито спадкову справу щодо майна померлої [PERSON] . (а.с. 22) [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . (а.с. 9) Однак оформити спадщину щодо квартири [ADDRESS] [PERSON] не мав можливості, оскільки з`ясувалось, що дана квартира належить іншій особі, а саме [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2018р.. Так судом встановлено, що за договором купівлі-продажу від 08.11.2018р. [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - продав, а [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] придбав квартиру [ADDRESS] . Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Косюк О.П., у реєстрі за № 298. (а.с. 79-80) З вищевказаного договору вбачається, що [PERSON] квартира [ADDRESS] належала на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єсіною Л.М. 10.02.2020р. за реєстром номер 338. З наданих приватним нотаріусом Косюк О.П. матеріалів щодо посвідчення договору купівлі-продажу від 08.11.2018р., вбачається, що під час укладення договору [PERSON] надав нотаріусу для підтвердження належності йому на праві власності квартири [ADDRESS] договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єсіною Л.М. 10.02.2010р. за реєстром номер 338, Бланк ВММ №968072 з якого вбачається, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ), та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) продали (передали у власність), а [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] придбав квартиру [ADDRESS] . (а.с. 82) Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів від 08.11.2018р. бланк ВММ №968072 бланк використовувався приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єсіною Л.М. 10.02.2010р. з метою реєстрації договору про відчуження нерухомого майна. (а.с. 83) Судом також встановлено, що реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого від імені приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Єсіної А.М 10 лютого 2010 року., у реєстрі за № 338 здійснювався державним реєстратором Кравець О.В. КП «Агенція державної реєстрації» 26.09.2018р., реєстраційний номер нерухомого майна: 166184751101. (а.с. 89) В той же час, відповідно до листа Одеського державного нотаріального архіву №1723/01-20 від 10.06.2020р., згідно реєстру нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Єсіної А.М., за реєстровим номером №338- вчинена інша нотаріальна дія. За реєстровим номером №339 від 10.02.2010р. посвідчено договір, сторонами якого є інші особи. (а.с. 102) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №383, зареєстрований 20.02.2002р. відділом РАГС Суворовського районного управління юстиції, тобто за вісім років до дати реєстрації договору купівлі-продажу, посвідченого від імені приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Єсіної А.М 10 лютого 2010 року, згідно якого [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ), та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) продали (передали у власність), а [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] придбав квартиру [ADDRESS] . (а.с. 82) На підставі викладеного, суд вважає, що вищевказані факти свідчать про фальсифікацію вищевказаного договору, а також про неправомірність набуття у власність [PERSON] квартири [ADDRESS] . (а.с. 82). Правові підстави ухваленого рішення. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 та 3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавствам також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до вимог ч.1 ч.2 ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Так, згідно ч.ч.4,5 ст.203 ЦК України правочин має вчинятись у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. З ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно» в редакції Закону № 340-ІХ від 05.12.2019 передбачено, що, серед іншого, у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про, серед іншого, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений від імені [PERSON] та [PERSON] , відповідного до якого [PERSON] , [PERSON] продали (передали у власність), а [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) придбав квартиру [ADDRESS] , посвідчений від імені приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Єсіної А.М 10 лютого 2010 року., у реєстрі за № 338, оскільки даний договір фактично не укладався та має ознаки підроблення. Суд також вважає, що оскільки [PERSON] неправомірно набув право власності на квартиру [ADDRESS] , то він і не мав право на її відчуження, у зв`язку з чим, необхідно визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), посвідчений 08 листопада 2018 року Косюк О.П., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 298. Суд, при ухваленні рішення враховує той факт, що відповідач [PERSON] до суду не з`явився, відзиву на позову не подавав, а тому суд позбавлений можливість вирішити питання чи є [PERSON] добросовісним набувачем. В той же час, суд вважає, що [PERSON] не позбавлений можливості звернутись з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, які пов`язані з придбанням спірної квартири. Суд також вважає необхідним скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наступні реєстраційні записи: запис про право власності № 28332621 від 26.09.2018 13:34:44, внесений державним реєстратором Комунального підприємства «Агентство державної реєстрації», Кравцом О.В, у зв`язку із реєстрацією права власності згідно договору купівлі-продажу, серія та номер 338, виданого 10.02.2010 року; запис про право власності № 28810062 від 08.11.2018 11:02:28, внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Косюк О.П., у зв`язку із посвідченням договору купівлі-продажу, серія та номер 298, виданого 08.11.2018 року.

Outcome: approved