Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про захист прав споживача, визнання недійсним пункту 12.1 договору фінансового лізингу, розірвання договору фінансового лізингу та стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія Ваш Авто» та позивачем укладено договір Фінансового лізингу № 001513 з додатками, згідно якого предметом лізингу є автомобіль Рено Дастер. Відповідно до умов договору лізингодавець бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу автомобіль Рено Датсер, зазначений у специфікації, що є додатком № 2 до договору у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених цим договором. Лізингоодержувач користується предметом лізингу на умовах договору та згідно з положеннями чинного законодавства. Обов'язковому моменту підписання договору передувала сплата коштів в сумі 92000 грн. Тому згідно висунутої вимоги в усній формі представник ТОВ «ЛК Ваш Авто» роз'яснила, що спочатку потрібно сплатити завдаток та передплату за транспортний засіб в сумі 92000 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «ЛК Ваш Авто», після чого буде укладено договір лізингу і протягом декількох днів ТОВ «ЛК Ваш Авто» передасть в користування предмет лізингу. В той же день, виконуючи вимоги, вважаючи їх правомірними та законними і спрямованими на укладення договору, позивач сплатив рахунок на загальну суму 92000 грн. із зазначенням призначення платежу «авансовий платіж згідно договору фінансового лізингу № 001513 від 13.02.2016 року». Однак представником ТОВ «ЛК Ваш Авто» не було роз'яснено призначення платежів, які виявилися адміністративним платежом в розмірі 41770, 00 грн. та аванс в розмірі 50230, 00 грн., тобто винагородою лізингодавцю за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням договору. Позивача було запевнено і він вважав, що перерахування коштів на рахунок ТОВ «ЛК Ваш Авто» - це часткова оплата вартості транспортного засобу, це й підтверджується призначенням платежу, зазначеного в рахунку. 18.02.2016 року позивач звернувся до ТОВ «ЛК Ваш Авто» із письмовою вимогою про розірвання договору, однак у разі розірвання договору лізингодавцем ніяких штрафів і компенсацій не передбачено, що приводить до дисбалансу договірних відносин та порушень чинного законодавства, що і стало підставою звернення до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав за обставин викладених в позові, просив суд визнати п.12.1. договору фінансового лізингу від 13.02.2016 року № 001513 - недійсним та стягнути на користь [PERSON] 61 862, 00 грн. В судове засідання представник до ТОВ «ЛК Ваш Авто» не з'явився , хоча про дату та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином - судовими повістками. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників судового процесу постановивши по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. 13.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія Ваш Авто» та позивачем укладено договір Фінансового лізингу № 001513 з додатками, згідно якого предметом лізингу є автомобіль Рено Дастер. Відповідно до умов договору лізингодавець бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу автомобіль Рено Датсер, зазначений у специфікації, що є додатком № 2 до договору у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених цим договором. Лізингоодержувач користується предметом лізингу на умовах договору та згідно з положеннями чинного законодавства. Обов'язковому моменту підписання договору передувала сплата коштів в сумі 92000 грн. Тому згідно висунутої вимоги в усній формі представник ТОВ «ЛК Ваш Авто» роз'яснила, що спочатку потрібно сплатити завдаток та передплату за транспортний засіб в сумі 92000 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «ЛК Ваш Авто», після чого буде укладено договір лізингу і протягом декількох днів ТОВ «ЛК Ваш Авто» передасть в користування предмет лізингу. В той же день, виконуючи вимоги, вважаючи їх правомірними та законними і спрямованими на укладення договору, позивач сплатив рахунок на загальну суму 92000 грн. із зазначенням призначення платежу «авансовий платіж згідно договору фінансового лізингу № 001513 від 13.02.2016 року» (а.с.10). 13.02.2016 року, виконуючи вимоги, вважаючи їх правомірними та законними і спрямованими на укладення договору, позивач сплатив рахунок на загальну суму 92000 грн. із зазначенням призначення платежу «авансовий платіж згідно договору фінансового лізингу № 001513 від 13.02.2016 року» (а.с.15). Згідно до відповіді № 2340 від 15.06.2016 року директора ТОВ «ЛК Ваш Авто» [PERSON] були повернуті кошти у розмірі 30138, 00 грн., як авансовий платіж, 41 770, 00 грн., як адміністративний платіж не повертається взагалі (а.с.43). Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості з лізингоодержувачем або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, на певний строк і за встановлену плату. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем спеціфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа це - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії. З цього можна зробити висновок, що відповідач при укладенні договору з позивачем діяв як фінансова установа, що надає фінансові послуги пов'язані з лізингом. Частиною 3 розділу 1 Положення про Державний реєстр фінансових установ від 28.08.2003 року передбачено, що дія цього Положення поширюється на всіх юридичних осіб незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надають одну чи декілька фінансових послуг, державне регулювання діяльності з надання яких належить до компетенції Нацкомфінпослуг». Згідно з ч. 8 р. 1 Положення про Державний реєстр фінансових установ від 28.08.2003 року фінансова установа має право надавати фінансові послуги після внесення її до Реєстру та отримання Свідоцтва. Якщо відповідно до нормативно-правових актів для надання певної фінансової послуги необхідно мати ліцензію та/або дозвіл, фінансова установа має право на надання такої послуги лише після отримання відповідної ліцензії та/або дозволу. Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції. Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» розпорядженням Держфінпослуг № 21 від 22.01.2004 року розроблено Положення про надання фінансових послуг з фінансового лізингу юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами. Відповідно до п. 2 Положення для надання послуг з фінансового лізингу юридичними особами необхідна наявність Довідки про взяття на облік юридичної особи, виданої Держфінпослуг та/або Нацкомфінпослуг. Крім того, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Так, за змістом частини п'ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір. Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону). Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу. Аналізуючи норму статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2,3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірвання або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону). Аналіз змісту спірного договору фінансового лізингу від 13 лютого 2016 року, укладеного між сторонами дає підстави дійти висновку, що в договорі виключені та обмежені права лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених договором та законом (пункт 12.1 договору), звужені обов'язки лізингодавця, які передбачені в Законі України «Про фінансовий лізинг», положеннях ЦК України, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, одночасно значно розширені права лізингодавця, які суперечать вимогам чинного законодавства. За викладених обставин позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved