Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та просив виділити йому в натурі ? частину житлового будинку по [ADDRESS] і ? частину житлового будинку по [ADDRESS], залишивши іншу ? частину вказаних об*єктів нерухомого майна у власності відповідачки, посилаючись на те, що відповідачка є його матір*ю і є власником ? частини житлового будинку по [ADDRESS] області на підставі договору дарування від 18.08.1977р. та є власником іншої ? частини цього будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.01.1985р., а також є власником житлового будинку по [ADDRESS], де вони мешкають спільно, оскільки житлова площа вказаних житлових будинків стала не відповідати вимогам їх сім*ї, ними спільно та спільні кошти, а також шляхом особистої праці було здійснено добудови житлових будинків, чим збільшено їх житлову площу та проведені ремонтні роботи. Вважає, що згідно частини 4 ст.368 ЦК України у них виникла спільна сумісна власність, яку бажає поділити в натурі по ? частині для кожного зі сторін. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 316, 317, 368 ЦК України. Відповідачка [PERSON] звернулась до [PERSON] із зустрічним позовом та просила визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок по [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння), а саме: житловий будинок під Літ. «А», загальною площею 61,8 кв.м., житлову прибудову під Літ. «А-1», загальною площею 89,7 кв.м., прибудову під Літ. «а-2», площею 5,3 кв.м., прибудову під Літ. «а-4», площею 6,3 кв.м., а всього загальною площею 163,7 кв.м., житловою площею 89,9 кв.м., а також погріб під Літ. «В», площею 14,5 кв.м., вбиральню під Літ. «Г», площею 1,3 кв.м., ворота з хвірткою під «№1», довжиною 10,9 м.п., паркан під «№2», довжиною 38,4 м.п., паркан під «№3», довжиною 48,0 м.п., паркан під «№4» довжиною 62,4 м.п., обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги тим, що земельна ділянка, на якій знаходиться вказане домоволодіння, перебуває у її законному володінні, вона тривалий час здійснювала добудови і перебудови свого будинку, власником якого вона є на підставі правовстановлюючих документів, і право власності на спірне домоволодіння виникло лише у неї, а не у позивача. Просила задовольнити зустрічний позов на підставі ст.ст. 316, 317, 319, 328, 331, 386, 392 ЦК України. В судовому засіданні позивач основні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заперечував проти зустрічного позову, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність. Відповідачка зустрічний позов підтримала, а у задоволенні основного позову просила відмовити як необґрунтованому. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зустрічні позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні основного позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є власником ?? частини житлового будинку по [ADDRESS] області на підставі договору дарування від 18.08.1977р. (а.с. 6-8 - копія договору дарування) та є власником іншої ? частини цього будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.01.1985р. (а.с. 9-10 - копія свідоцтва). В справі є черговий кадастровий план (а.с. 11 - копія) і витяг з реєстру земельних ділянок, з якого вбачається, що земельна ділянка з кодом №72:538:022 по [ADDRESS] рахується за [PERSON] із зазначенням виду права як «постійне користування» (а.с. 12 - копія витягу). Відповідно наказу №68 по радгоспу «Совки» від 31.03.1977р., [PERSON] виділено [ADDRESS] - 0,05 га із присадибної ділянки її дядька [PERSON] за його згодою (а.с. 13 - копія витягу з наказу). В архівній довідці №239 від 17.07.2001р. зазначено, що по документах архівного фонду «Жулянська сільська Рада» у господарських книгах за 1986-1989 роки є особовий рахунок [NUMBER] [PERSON], що мешкає по [ADDRESS], де в графі «всього землі» зазначено 0,14 га (а.с. 19 - копія архівної довідки). Розпорядженням Солом*янської районної в м.Києві державної адміністрації №87 від 04.02.2002р. погоджено побудовані жилі будинки та прибудови в садибі по [ADDRESS] громадянки [PERSON] (а.с. 20-21 - копія розпорядження). Площі домоволодіння по [ADDRESS] стверджуються технічним паспортом БТІ (а.с. 14-18 - копія). Таким чином, відповідачка [PERSON] є законним володільцем земельної ділянки по [ADDRESS] та з дотриманням її цільового призначення здійснила будівництво на цій земельній ділянці житлового будинку з господарськими спорудами за погодженням із Солом*янською районною в м.Києві державною адміністрацією. У відповідності до частини 1 ст.410 ЦК України, землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в повному обсязі, відповідно до договору. Згідно пункту г) частини 1 ст.95 ЗК України, землекористувачі мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди, дотримуючись при цьому обов*язків землекористувачів відповідно до ст.96 ЗК України. Відповідно до правил частин 1, 2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається із наявних у справі правовстановлюючих документів на житловий будинок по [ADDRESS], він на підставі правовстановлюючих документів належить відповідачці [PERSON], доказів про порушення нею обов*язків землекористувача відповідно до ст.96 ЗК України суду не надано. Згідно правил ст.392 ЦК України, власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою… Оцінюючи зібрані по справі докази в частині зустрічних позовних вимог в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, враховуючи вимоги основного позову, заявляючи які, позивач оспорює право власності відповідачки, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними доказами, грунтовані на законі, у зв*язку із чим суд визнає їх доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Що стосується основних позовних вимог, то в судовому засіданні, крім особистих пояснень позивача, суду не надано належних і допустимих доказів про прийняття ним участі в будівництві житлового будинку і господарських будівель та споруд по [ADDRESS], крім цього, дане домоволодіння побудовано на належній відповідачці земельній ділянці та за її кошти, у зв*язку із чим правові підстави для виникнення у поизвача права власності на частину вказаного домоволодіння відсутні, а також в справі відсутні докази про належність відповідачці земельної ділянки і домоволодіння по [ADDRESS], у зв*язку із чим в задоволенні основних позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, як недоведених.

Outcome: approved