Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новоцаричанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника за наявними в матеріалах справи доказами, заперечень щодо позову не має, вирішити у відповідності до норм діючого законодавства. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. [INFO] померла позивача мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина у вигляді: - земельної ділянки площею 4,06 та у межах згідно з планом, яка розташована на території [ADDRESS] та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 01 вересня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 4213; - земельної ділянки площею 4,21 га у межах згідно з планом, яка розташована на території [ADDRESS] та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 03.05.2006 року №472/2003; - земельної ділянки площею 1,60 га у межах згідно з планом, яка розташована на території [ADDRESS] та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі рішення 8 сесії XXIV скликання Новоцаричанської сільської Ради народних депутатів Білгород-Дністровської району Одеської області від 22.04.2003 року № 67; - будинку житлового загальною площею 62 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS]. 29 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було посвідчено підпис позивача на заяві про прийняття спадкового майна, що залишилось після смерті його матері [PERSON]. 21 грудня 2012 року цінним листом з описом вкладень їм в Білгород - Дністровську державну нотаріальну контору була направлена заява про прийняття спадкового майна від 29 листопада 2012 року та копія свідоцтва про смерть [PERSON]. Проте, коли позивач звернувся до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення права на спадщину, йому було відмовлено в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Відмову завідуючим Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Іваницьким О.Ю. було вмотивовано тим, що документи відправлені позивачем 21.12.2012 року в Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної конторі відсутні. Рішенням судді Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. від 26.08.2015 року у цивільній справі № 495/4916/15-ц було задоволено його позовну заяву до Новоцаричанської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлено додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] строком у два місяці після вступу рішення в законну силу. 25 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було посвідчено підпис позивача на заяві про прийняття спадкового майна, що залишилось після смерті його матері [PERSON]. Отже позивач є спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті його матері [PERSON]. 08 жовтня 2015 року державний нотаріус Білгород-Дністровської районної державі нотаріальної контори Одеської області Іваницький О.Ю., вивчивши документи, подані для виді свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], видав свідоцтво право власності за законом на земельну ділянку масив № [NUMBER], № [NUMBER], розташовану на території [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку масив № [NUMBER], [NUMBER] розташовану на території, [ADDRESS]. Разом з тим, на земельну ділянку [NUMBER], масив [NUMBER], розташовану на території [ADDRESS] та житловий будинок за адресою: [ADDRESS], державний нотаріус Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області Іваницький О.Ю виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, щодо житлового будину спадкоємцем поданий договір, посвідчений 12.10.1990 року Староцаричанською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області за реєстровим № 41. У відповідності до ст. 227 Цивільного кодексу УРСР, що діяв на час посвідчення договору, а саме частина 2 статті 227 договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів. Вказаний договір не є зареєстрованим. Таким чином вбачається, її видача свідоцтв про право на спадщину на вказане майно при наявності зазначених обставин суперечить законодавству України. Таким чином, померла [PERSON] набула права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у встановленому законодавством України порядку, що є умовою для переходу права власності в порядку спадкування. Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій, щодо земельної ділянки спадкоємцем поданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. У вказаному державному акті відсутній підпис керівника органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, що не відповідає вимогам діючого на той час наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.99 р., а саме п. 2.14 вказаного наказу: державний акт на право власності на земельну ділянку складається у двох примірниках, підписується посадовими особами в такій послідовності: начальник державного органу земельних ресурсів, голова (керівник) органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади та особа, що здійснила реєстрацію акту. Також відсутня печатка органу місцевого самоврядування, що не відповідає Постанові КМУ від 2 квітня 2002 року № 449. Згідно ст. 125 ЗК України (в редакції чинній на момент видачі [PERSON] державного акту) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. [PERSON] за життя правомірно набула право власності на земельну ділянку [NUMBER], масив [NUMBER], розташовану на території [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 01 вересня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 4213, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, відповідно до якого державний акт зареєстрований за № 010651500007 від 02.10.2006 [NUMBER]. Згідно копії спадкової справи, яка була надана на запит суду з заявою про прийняття спадщини, звернувся позивач, інших заяв у спадковій справі немає. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачами цілком обґрунтовано заявлені вимоги про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно, оскільки позивачі є спадкоємцями за законом першої черги у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved