Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Вишгородської міської ради, третя особа - Вишгородська районна державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування поданої заяви вказав, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 19/40 частин зазначеної квартири. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті брата, у зв`язку із чим в кінці 2018 року звернувся до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус ознайомившись з поданими позивачем документами повідомила, що оскільки спадкоємець зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою, поспішати подавати заяву не потрібно. Однак через декілька тижнів звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою, отримав постанову нотаріуса від 06.02.2019 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском строку та відсутністю документів, які б підтверджували факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказав, що у їхніх з братом документах існують розбіжності в написанні адрес, а саме: у витягах про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за 2006 рік та 2010 рік, а також в свідоцтві про право на спадщину на ім`я позивача, адреса спірної квартири, в якій вони з братом проживали зазначена [ADDRESS] , а після розподілу особистих рахунків на обслуговування квартири, в якій вони з братом проживали і встановили порядок, в їхніх паспортах записали адресу записали [ADDRESS], а в довідці про реєстрацію за № 541 від 07.02.2019 року адресу вказали [ADDRESS]. На підставі викладеного позивач звернувся до суду та просив встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: квартира [ADDRESS] ; визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 19/40 частин квартири [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Крім того, представник третьої особи повідомила, що спадкова справа до майна померлого [INFO] гр. [PERSON] Вишгородською районною державною нотаріальною конторою не заводилась. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Як вбачається зі свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є рідними братами (а.с. 9-10). 12.01.2018 року [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Позивач подав заяву до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] та видачу свідоцтва про спадщину, на що йому було відмовлено у зв`язку з пропущенням шестимісячного терміну для звернення з заявою про прийняття спадщини та роз`яснено право звернутися до суду із заявою для встановлення факту, що він проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач не може надати документи, які підтверджують його фактичне проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Позивач вказав, що у їхніх з братом документах існують розбіжності в написанні адрес, а саме: у витягах про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за 2006 рік та 2010 рік, а також в свідоцтві про право на спадщину на ім`я позивача, адреса спірної квартири, в якій вони з братом проживали зазначена [ADDRESS] , а після розподілу особистих рахунків на обслуговування квартири, в якій вони з братом проживали і встановили порядок, в їхніх паспортах записали адресу [ADDRESS] , а в довідці про реєстрацію за № 541 від 07.02.2019 року адресу вказали [ADDRESS] . Встановлено, що згідно копії паспорта позивача, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , у витягах про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за 2006 рік та 2010 рік, а також в свідоцтві про право на спадщину на ім`я позивача, адреса спірної квартири зазначена [ADDRESS] , а в довідці про реєстрацію за № 541 від 07.02.2019 року адресу вказали [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] на праві часткової власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою нотаріуса від 06.02.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском строку та відсутністю документів, які б підтверджували факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що позивач постійно проживав разом з спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] . Аналізуючи викладене, судом встановлено, розбіжності у документах у нумерації квартири, яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві часткової власності, що перешкоджає позивачу у позасудовому порядку оформити свої спадкові права. З урахуванням наданих суду письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що позивач, як спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одній квартирі та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, оскільки підтверджується доданими до справи документами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved