Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом, в якому, з урахуванням змінених вимог до початку розгляду справи по суті, просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,60 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: Запорізька область, Приазовський район, смт. Нововасилівка, вулиця Покровська, 56, яка перебувала у власності померлої 01 червня 2012 року [PERSON]. Позов обґрунтований тим, що 01 червня 2012 року померла мати позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,60 га, розташованої за вище наведеною адресою, право власності на яку посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗП №01995302, виданим на підставі рішення виконкому [PERSON] селищної ради Приазовського району Запорізької області. Після смерті матері спадкоємцями першої черги за законом є її діти - позивач, брат позивача - [PERSON] та сестра позивача - [PERSON]. Спадщину фактично прийняв позивач, оскільки на момент смерті матері постійно проживав з нею, поховав її за власний рахунок. Однак, оформити спадщину у встановленому законом порядку [PERSON] не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, також на момент смерті він не був зареєстрований за місцем реєстрації проживання матері. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача [PERSON] селищної ради не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений 23.01.2018 року, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованим листом. 09 Листопада 2017 року та 09 січня 2018 року селищний голова [PERSON] надіслав до суду заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача та про визнання позовних вимог. Треті особи - [PERSON] та [PERSON], які належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися по невідомій причині. Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 17 січня 2018 року суду пояснив, що позивач не має оригіналу державного акту на землю, тому не може оформити спадщину. Копію державного акту він отримав у відділі Держгеокадастру в Приазовському районі, про що свідчить надпис, підпис і печатка відділу на ксерокопії цього документа. Отримання дубліката державного акта законом не передбачено. Окрім того, позивач в інший спосіб не може довести той факт, що він на день смерті матері постійно проживав з нею, так як зареєстрований за іншою адресою. Допитані в цьому ж судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] при наданні показів суду повідомили, що [PERSON] проживала за адресою: [INFO] до дати смерті в 2012 році. Останні майже 10 років перед смертю [PERSON] тяжко хворіла, була «прикута до ліжка» і тому з нею постійно проживав її син [PERSON], який доглядав за матірю, після її смерті займався похованням та зараз продовжує проживати за цією ж адресою. Де позивач зареєстрований свідкам не відомо, але вказують на фактичне місце проживання за вказаною адресою, так як сусідню земельну ділянку вони обробляють і з власних спостережень знають про вказані обставини. Судом також встановлено, що 01 червня 2012 року в смт.Нововасилівка Приазовського району Запорізької області померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 231061, виданим 06 червня 2012 року виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Приазовського району Запорізької області. [PERSON], [INFO], згідно його свідоцтва про народження серії ІІІ-НБ № 114623, виданого 17.11.1969 року, є сином [PERSON]. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 01995302, виданого 14 грудня 1998 року [PERSON] селищної ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 138, [PERSON], яка мешкає в смт.Нововасилівка, вулиця Покровська, 56, на підставі рішення виконкому [PERSON] селищної ради народних депутатів від 17 листопада 1998 року № 130 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,60 га розташована на території [PERSON] селищної ради за вище наведеною адресою, для ведення особистого селянського господарства. Начальник відділу у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру в інформації адвокату [PERSON] 31.01.2018 року повідомив, що за [PERSON] зареєстрований державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 995302 від 14.12.1998 року на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства за адресою: вулиця Покровська, 56 в смт.Нововасилівка Приазовського району Запорізької області. Відомостей про перехід права власності на вказану земельну ділянку іншій особі немає. В період з 01.01.2013 року до цього часу на розгляд державних кадастрових реєстраторів у Приазовському районі документація із землеустрою на визначення кадастрового номеру даної земельної ділянки не надходила. Відповідно, судом встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] мала право власності на дану земельну ділянку і яке не припинилось внаслідок (після) її смерті. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50251711 від 12.12.2017, після померлої 01 червня 2012 року [PERSON], спадкова справа не відкривалася. Нотаріусом відмовлено в оформлені спадщини за позивачем, так як він пропустив строк прийняття спадщини в установленому законом порядку, згідно реєстрації його місця проживання з померлою за однією адресою постійно не проживав. Крім того, нотаріус розяснив [PERSON] про те, що не подання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою, в тому числі для відмови у вчиненні нотаріальної дії (розяснення № 23/01-16 від 12.01.2018 року). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1ст1225 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги. Відповідно до рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 18 серпня 2016 року у справі № 325/711/16-ц (провадження № 2/325/346/2016), за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок № 56 з надвірними будівлями та спорудами до нього, що розташований по вулиці Покровській в смт.Нововасилівка Приазовського району Запорізької області, за набувальною давністю. Рішення набрало законної сили 06 вересня 2016 року. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.4 ст.82 ЦПК України). При розгляді вказаної вище справи судом встановлено, що спадкоємці - [PERSON] та [PERSON] (інші діти померлої особи) не заявляли свої права на спадщину після смерті матері - [PERSON], вони пропустили строк прийняття спадщини та не претендують на спадщину. Окрім того, обставини про відмову від прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] підтверджені дослідженими судом оригіналами їх заяв (копії долучені до матеріалів справи) про те, що вони не мають наміру на прийняття спадщини після смерті матері. Частина 3 статті 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. ( ч.5 ст. 1268 ЦК України) [PERSON] з 1991 року і по день смерті [PERSON] (01.06.2012 року) проживав з матірю за адресою вулиця Покровська,56, смт.Нововасилівка Приазовського району Запорізької області, що підтверджується довідками [PERSON] селищної ради Приазовського району Запорізької області від 01 і 16 січня 2018 року. Відомості, вказані в довідках селищної ради, повністю узгоджуються із показами свідків [PERSON] і [PERSON] Виходячи із встановлених судом обставин та

Outcome: approved