Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки с. Сухий Донець Радченського району Воронезької області, яка померла [INFO] року у м. Сорикине Луганської області, причина смерті: післяінфарктний кардіосклероз при гіпертонічній хворобі. Свої вимоги заявник мотивує тим, що померла, [PERSON] доводиться йому матір'ю. При звернені до Міловського районного відділу державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], йому було відмовлено у його видачі оскільки, заявником пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», тому останній вимушен звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту смерті матері . Заявник у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу в його відсутність. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи, Міловський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, про необхідність задоволення вимог виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.12.1953 року /а.с. 6/, [PERSON] є сином [PERSON]. Тобто, у судовому засіданні підтверджено родинний зв'язок заявника з [PERSON] Згідно довідки УСЗН Міловського району від 11.02.2016 року Заявник фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). З копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] /а.с. 3/, виданого Краснодонським МВ УМВС України в Луганській області 17.05.2000 року, слідує те, що заявник, [PERSON], є громадянином України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. З копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] /а.с. 5/, виданого Краснодонським МВ УМВС України в Луганській області 12.01.1998 року, слідує те, що померла, [PERSON], є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с. 7/, яке було видане відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої Луганської Народної Республіки, [PERSON], [INFO], померла [INFO] року. З довідки про причини смерті від 29.05.2017 року вбачається причина смерті [PERSON], а саме: післяінфарктний кардіосклероз при гіпертонічній хворобі. (а.с. 8). Суд оцінює свідоцтво про смерть та довідку про причини смерті як доказ, на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документ не відповідає встановленому зразку. Згідно ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факт у смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті». Згідно ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України». За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання». Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану». Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, заявником було доведено, що його мати [PERSON] померла на непідконтрольній території України, де була похована за місцем свого фактичного мешкання, вимоги заявника законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved