overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який 22.07.2019 уточнив, до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з 10 вересня 2008 року вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 548. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Під час сімейного життя у сторін виникли різні погляди на життя, різні характери, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я фактично розпалася та сторони припинили сімейні стосунки з 01.05.2019 року, спільне господарство не ведуть, тому позивач бажає розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, 12 серпня 2019 року надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася. 12 серпня 2019 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про визнання позову, розгляд справи без її участі. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відносини у родині вже не підлягають збереженню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 вересня 2008 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 548. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство ними не ведеться, спору про поділ спільно набутого майна немає. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, стали проживати окремо, вважають, що їх сім`я фактично розпалась і її збереження є неможливим і недоцільним, сумісне проживання сторін та збереження їхньої сім`ї стало неможливим, шлюб між ними слід розірвати. Враховуючи те, що позивач при пред`явленні позову звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», у такому разі, судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом який був уточнений до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 03.09.2016 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з яким позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 1500 доларів США, з умовою їх повернення до 1 вересня 2018 року. Договір укладений у письмовій формі у вигляді розписки. По закінченню зазначеного в розписці терміну відповідач борг не повернув, та до сьогоднішнього дня не здійснив повернення навіть частини боргу. Просив стягнути суму боргу у сумі 1500,00 доларів, та три відсотки річних за прос рочку виконання грошового зобов`язання у сумі 48,69 доларів США. Позивач [PERSON] , до судового засідання не з`явився, наддав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який було уточнено, до відповідача про визначення додаткового строку тривалістю три місяці з дати набрання чинності рішенням суду, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], [INFO], що померла [INFO]. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та просила слухати справу за її відсутністю. У судове засідання відповідачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у позивачки [PERSON] була подруга [PERSON], що мешкала в квартирі [ADDRESS], якій вона допомагала та в них склались такі відносини, які дорівнювалися до сестринських. 09 квітня 2002 року [PERSON] залишила заповіт на ім'я позивачки. [INFO] [PERSON], [INFO], померла. З початку 2013 року стан здоров'я [PERSON] є незадовільним, а з липня 2013 року ще значно погіршився. Вона стала втрачати вагу, з'явилися болі в верхній половині живота, у зв'язку з чим позивачка була змушена поїхати до м.Києва на обстеження і там знаходилась тривалий час. Вже на той час лікарі ставили діагноз ракового захворювання. Болі не вщухали і знову тривали обстеження на лікування. В 2015 році Університетською Клінікою Багатопрофільного центру ОНМедУ позивачці [PERSON] була зроблена операція, після чого тривала реабілітація та лікування. Лише в 2017 році лікарі Університетської Клініки Багатопрофільного центру ОНМедУ поставили остаточний клінічний діагноз - рак астрального відділу шлунку, після чого розпочалося відповідне лікування. У зв'язку з викладеними обставинами вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачка не мала можливості. Після деякого поліпшення стану здоров'я, в липні 2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лапіної Вікторії Іванівни з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але листом від 11.08.2017 року відмовлено, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.9). Позивачка вважає, що строк, визначений ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, пропустила з поважних причин Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, посилаючись на вищевикладене, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску строку на подачу заяви на прийняття спадщини, позов [PERSON] до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лапіної Вікторії Іванівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити, визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю три місяці з дати набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [INFO] [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив (а.с.2-3, 29), в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на його користь аліменти, у зв'язку з продовженням навчання, у розмірі 670,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач приходиться йому рідним батьком, він (позивач) навчається в Іллічівському морському коледжі Одеського національного морського університету. Оскільки навчання проходить на денній формі, позивач самостійно не може заробляти кошти на своє утримання та навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька, який добровільно матеріальної допомоги сину не надає, тому позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги згідно уточненої редакції підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] приходиться рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Позивач проживає разом з матір'ю [PERSON], та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Згідно довідки №126 від 24 березня 2014 року [PERSON] є студентом третього курсу Іллічівського морського коледжу Одеського національного морського університету, форма навчання денна, строк закінчення навчання 30 червня 2014 року (а.с.5). Відповідно до положень ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи, що [PERSON] продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив про визнання [PERSON], такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS], вказавши на таке. На праві власності, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 23.05.2006 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачу належить житловий будинок [ADDRESS], де зареєстрована і [PERSON]. На теперішній час [PERSON] за даною адресою не проживає з 2007 року і місцезнаходження її не відоме. Визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом, позивачу необхідно для отримання субсидії для оплати житлово-комунальних послуг, у зв'язку із чим він був змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримавши позов в частині визнання [PERSON], такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. Відповідачці за місцем реєстрації надсилалася заказна кореспонденція з повідомленням про день та час розгляду справи, і отже суд вважає, що про судове засідання вона повідомлена належним чином. Приймаючи до уваги, що відповідач в судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутності, тому справа розглядається заочно. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Так, дійсно [PERSON] на праві власності, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 23.05.2006 року, належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки про зареєстрованих у будинку осіб № 15 від 04.01.2018 року, яка була видана Виконавчим комітетом Урзуфської сільської ради Мангушського району Донецької області, у будинку [ADDRESS] згідно адресної картки зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4). З актів обстеження житлового будинку, який належить [PERSON]складених депутатом Урзуфської сільської ради Мангушського району Донецької області від 05.06.2017 року, 02.10.2017 року та 04.01.2018 року (а.с.5-7), вбачається, що відповідачка [PERSON]у вказаному житловому будинку - не проживає з 2007 року. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, приймаючи до уваги, що [PERSON]не проживає у житловому будинку позивача без поважних причин понад встановлені ст. 71 ЖК Української РСР строки, тому її необхідно визнати такою, що втратила право користування житлом. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що його мати [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, та від цих стосунків [INFO] в м. Фергана Узбецької РСР народився він. При реєстрації його народження мати записала його на своє прізвище, а ім'я та по-батькові записані його батька [PERSON]. У 1992 року відповідач переїхав проживати в Україну, в с. Фрунзе Генічеського району Херсонської області, та згодом отримав громадянство України. З 1995 року він проживає разом з батьком в с. Фрунзе Генічеського району Херсонської області, де закінчив школу. В 2008-2009 роках він навчався в ВПУ м. Генічеська, з листопада 2010 року по 17.11.2011 р. проходив військову строкову службу в Збройних силах України. Після звільнення зі строкової служби він намагався одержати паспорт громадянина України, але йому було відмовлено, оскільки відсутні дані про те, що його батьки є громадянами України. При цьому його мати не прийняла громадянства України, і де вона проживає на даний час йому не відомо. Просить суд визнати відповідача його батьком. В судовому засіданні позивач підтвердив обставини, викладені в позові. Збільшив позовні вимоги. Просить суд визнати відповідача його батьком, зобов'язати відділ запису актів громадянського стану м. Фергана Узбекистану внести відповідні зміни до актового запису № 480 від 14.02.1991 р. про народження [PERSON]. Відповідач позов визнав, пояснив, що дійсно є батьком [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи Ломакіна Т.А. вважає, що позов підлягає задоволенню. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що дійсно [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Вислухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьком вказано [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений дитиною, яка досягла повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] вважає себе батьком [PERSON], [INFO], вони проживають за однією адресою. Він не записаний батьком у свідоцтві про народження, оскільки шлюб з матір'ю дитини не був зареєстрований. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який потім уточнив, мотивуючи його тим, що 1 липня 2014 року згідно наказу № 14-К його було прийнято водієм філії «Ніжинський райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор» в порядку переведення з філії «Носівський райавтодор». Відповідач заборгував йому заробітну плату за червень-вересень 2014 року, а тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі в сумі 6 702,13 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В судове засідання позивач не з'явився, направив заяву в якій зазначив, що зменшує розмір позовних вимог, так як після подання позову до суду відповідач виплатив йому заробітну плату за червень-липень 2014 року. Він (позивач) просив стягнути з відповідача заробітну плату за серпень-вересень 2014 року в сумі 2 888,53 грн., яка згідно довідки про розмір заборгованості по заробітній платі підлягає йому до видачі, а також розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був завчасно повідомлений, направив письмові пояснення по суті позову, просив розгляд справи проводити без участі ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 1 липня 2014 року згідно наказу № 14-К [PERSON] було прийнято водієм філії «Ніжинський райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор» в порядку переведення з філії «Носівський райавтодор», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 2). Заробітна плата працівнику повинна виплачуватися регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, що передбачено ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ст. 115 КЗпП України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач заборгував позивачу заробітну плату за червень-вересень 2014 року, яка підлягає до видачі позивачу в сумі 5 485,13 грн., що підтверджується довідкою № 49 від 21 жовтня 2014 року (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що відповідач виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі за червень-липень 2014 року, що підтверджується письмовими поясненнями позивача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований на законі, підтверджується добутими і дослідженими по справі доказами, а тому підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає заборгованість по заробітній платі за серпень-вересень 2014 року в сумі 2 888,53 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який потім уточнив, мотивуючи його тим, що 1 липня 2014 року згідно наказу № 17-К його було прийнято водієм філії «Ніжинський райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор» в порядку переведення з філії «Носівський райавтодор». Відповідач заборгував йому заробітну плату за червень-вересень 2014 року, а тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі в сумі 5 241,41 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В судове засідання позивач не з'явився, направив заяву в якій зазначив, що зменшує розмір позовних вимог, так як після подання позову до суду відповідач виплатив йому заробітну плату за червень-липень 2014 року. Він (позивач) просив стягнути з відповідача заробітну плату за серпень-вересень 2014 року в сумі 2 643,29 грн., яка згідно довідки про розмір заборгованості по заробітній платі підлягає йому до видачі, а також розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був завчасно повідомлений, направив письмові пояснення по суті позову, просив розгляд справи проводити без участі ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 1 липня 2014 року згідно наказу № 17-К [PERSON] було прийнято водієм філії «Ніжинський райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор» в порядку переведення з філії «Носівський райавтодор», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 4). Заробітна плата працівнику повинна виплачуватися регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, що передбачено ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ст. 115 КЗпП України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач заборгував позивачу заробітну плату за червень-вересень 2014 року, яка підлягає до видачі позивачу в сумі 4 411,88 грн., що підтверджується довідкою № 47 від 21 жовтня 2014 року (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що відповідач виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі за червень-липень 2014 року, що підтверджується письмовими поясненнями позивача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований на законі, підтверджується добутими і дослідженими по справі доказами, а тому підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за серпень-вересень 2014 року в сумі 2 643,29 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved