Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутньою. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 22.03.1995 року перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану 22.03.1995 року зроблено запис № 162. Проживали за адресою : [ADDRESS]. Спільних дітей від шлюбу не мають. У 1999 році дружина виїхала у невідомому напрямку і з цього часу про місце її перебування їй нічого невідомо. З даного приводу він неодноразово звертався до правоохоронних органів, але жодного результату по встановленню місця перебування його дружини не дало. Просить визнати [PERSON], [INFO] з 01.01.2000 року. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, просив її задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] та [PERSON], з якими з 1995 року проживала по сусідству. Влітку 1999 року [PERSON] виїхала з будинку, який належав бабусі [PERSON], розташованого за адресою : [ADDRESS], та її місце перебування з того часу нікому невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав аналогічні пояснення підтвердив факт відсутності [PERSON] з літа 1999 року за адресою : [ADDRESS]. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків [PERSON], [PERSON], з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 22.03.1995 року [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану 22.03.1995 року зроблено запис № 162 ( а.с. 4). Судом встановлено , що з моменту реєстрації шлюбу сторони проживали за адресою : [ADDRESS]. З літа 1999 року [PERSON] залишила своє місце проживання за зазначеною адресою, та її місцеперебування до теперішнього часу не встановлено, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні. Заявником [PERSON] неодноразово приймались заходи щодо розшуку [PERSON], які жодного результату це не дало, встановити її місце перебування не вдалося.( а. с. 5-8). Відповідно до ст. 43 ЦК України суд може визнати фізичну особу безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що по останньому відомому постійному місці проживання [PERSON] більше року немає відомостей про її місце перебування, що є підставою для оголошення особи безвісно відсутнім. Згідно ст. 43 ч.2 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріли справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були літо 1999 року, тобто без точної вказівки місяця, то початком її безвісної відсутності слід вважати 01.01.2000 року. Відповідно до ст. 45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з»явилась або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. На підставі викладеного,

Outcome: approved