Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що 14 червня 2016 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис за № 267. Вказує, що [INFO] від цього шлюбу в них народився син [PERSON] . Зазначає,\~що після\~реєстрації шлюбу\~з відповідачкою\~вони \~прожили разом\~до вересня\~2019\~року і\~з того\~часу сімейних\~та будь-яких інших стосунків не підтримують.Вважає, що подружнє життя у нього з відповідачкою не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, що призводило до постійних суперечок та непорозумінь. Фактично на сьогоднішній день шлюбні відносини між ними припинені, примирення неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім взаємним інтересам та інтересам малолітньої дитини. Вони намагаються влаштувати особисте життя кожен окремо. Оскільки шлюб існує тільки формально, просить суд не давати їм строк па примирення та розлучити їх. Стверджує, що так як дитина проживає з відповідачкою, спору щодо визначення її місця проживання немає. На основі вищевикладеного, просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивач - [PERSON] та його представник адвокат Ковач В.С. підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що вони дійсно з відповідачем півтора року уже не проживають разом. Позов визнала та просила суд їх розлучити. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 14.06.2016 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, який зареєстровано в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 267, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 17.10.2019 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 25.02.2020 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, шлюбних стосунків вони не підтримують, даний шлюб існує тільки формально. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала в повному обсязі, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved