Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області із вищезазначеним позовом. В обґрунтування свого позову він зазначив, що з 20 жовтня 2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 17 лютого 2015 року. Під час подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини не склалися і з грудня 2014 року відповідач разом з сином [PERSON] проживають окремо, за адресою: [ADDRESS]. На сьогоднішній день позивач проживає за адресою: [INFO] разом зі своїми батьками та надає матеріальну допомогу на утримання сина. З грудня 2014 року відповідач не дозволяє йому спілкуватися з сином. Проте, він хоче і має повне право бачитися з сином, приймати участь у його вихованні, розвивати його фізично та духовно, готувати його до дорослого життя. Він не переховується і не відмовляється від сина. Він намагався домовитись з відповідачем про місце та час спілкування з сином, а також про участь у вихованні та утриманні дитини. Відповідач домовлятись з ним відмовилась, по відношенню до виховання та утримання сина діяла на власний розсуд, навмисно не надаючи йому час, у який він міг би спілкуватись з сином. Він дуже любить свого сина, ніколи не ухилявся від виконання своїх батьківських обовязків, а навпаки прагнув їхнього здійснення, має гарний стан здоровя, не вживає спиртних напоїв та наркотичних речовин, має позитивну характеристику з місця проживання та роботи, і дуже хоче, щоб йому надали законну можливість брати участь у вихованні сина. Відповідно до характеристики, виданої старшим будинку, в якому він тривалий час проживав з сімєю, та затвердженою Комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством м. Чугуєва 25.12.2014 року під № 667: [PERSON] зарекомендував себе з позитивного боку. В повсякденному житті свої обовязки виконує старанно. Культура поведінки висока, зовнішній вигляд охайний, завжди уважний до оточуючих. До суспільних інтересів ставиться відповідально. Як вбачається з характеристики, виданої Організацією з обмеженою відповідальністю «Тубний завод» від 24.12.2014 №514 він за час праці зарекомендував себе як дисциплінований, відповідальний та виконавчий працівник. В колективі користується авторитетом та повагою колег по роботі, комунікабельний. Відповідач перешкоджає йому у спілкуванні та вихованні дитини, не надаючи жодної можливості спілкуватись з сином, бачитися з сином, приймати участь у його вихованні та взагалі будь-яким чином піклуватися про дитину. Крім того, спілкування з дитиною за місцем проживання батька надасть можливість спілкуватися його сину [PERSON] зі своєю бабусею та дідусем. Він не має шкідливих звичок, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Спроб відібрати дитину проти волі матері не було. Позивач офіційно працевлаштований, має постійний стабільний заробіток, бажає допомагати матеріально сину, спілкуватися з ним, бачити його, розвивати його фізично, духовно, допомагати переживати різні життєві ситуації. Представник позивача та позивач у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі. Представник позивача наголошував на тому, що відповідач у добровільному порядку не виконує Рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 16.03.2015 року та всіляко намагається чинити перешкоди про бажанні позивача бачитись з дитиною, дає постійні відмови в грубій формі. Також, батьки мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини, тому він вважає, що побачення з дитиною повинні бути визначені як це вказано у рішенні виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 16.03.2015 року: 2 рази на тиждень в робочі дні та 1 раз у вихідний день. Позивач постійно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, після того як вони припинили сумісне проживання однією сімєю, сплачує аліменти, які утримуються з його заробітної плати. Також, він наголошував на тому, що відповідачем не надано належних доказів того факту, що побачення позивача з дитиною без присутності матері може погано відобразитись на стані дитини, а характеристики, які наявні в матеріалах справи підтверджують, що позивач є дисциплінованим, відповідальним, зауважень по роботі не має, до суспільних інтересів ставиться відповідально. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в цілому не заперечувала, лише наголошувала на тому, щоб усі побачення сина [PERSON] з його батьком проходили у її присутності. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, та посилався на те, що батько може негативно впливати на дитину, оскільки неодноразово вчиняв сварки у присутності дитини. Також за місцем мешкання позивача відсутня кімната для дитини, оскільки він проживає зі своїми батьками, сестрою з племінником у двокімнатному домі, а відповідно необхідних умов для повноцінного відпочинку дитини у нього не має. Також, представник відповідача наголошував на тому, що рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 16.03.2015 року було визначення спосіб участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON] його батьком [PERSON] наступним чином: визначено час спілкування з понеділка по пятницю 2 рази з 17.00 до 19.00 год. за домовленістю батьків, враховуючи графік роботи батька, та кожної неділі з 8.00 до 18.00 год., а у своїй позовній заяві позивач просить також окрім вищевказаних днів ще й кожну суботу, а також почергово з кожним з батьків святкові дні, день народження дитини, а отже позов не може бути задоволений. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що з 20 жовтня 2007 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 17 лютого 2015 року. Під час подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ВЛ № 393433, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, де батьком дитини записаний [PERSON] (а.с. 9). Шлюбно-сімейні відносини не склалися і з грудня 2014 року відповідач разом з сином [PERSON] проживають окремо, за адресою: [ADDRESS]. На сьогоднішній день позивач проживає за адресою: [INFO] разом зі своїми батьками та надає матеріальну допомогу на утримання сина. З грудня 2014 року відповідач не дозволяє [PERSON] спілкуватися з сином. Проте, він хоче і має повне право бачитися з сином, приймати участь у його вихованні, розвивати його фізично та духовно, готувати його до дорослого життя. Позивач не переховується і не відмовляється від сина. [PERSON] намагався домовитись з [PERSON] про місце та час спілкування з сином, а також про участь у вихованні та утриманні дитини. Відповідач домовлятись з ним відмовилась, по відношенню до виховання та утримання сина діяла на власний розсуд, навмисно не надаючи позивачу час, у який він міг би спілкуватись з сином. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Законодавство України, а саме Сімейний кодекс України в ст. 150, визначає, що батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов'язані поважати дитину, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. Стаття 141 Сімейного кодексу України, який встановлює рівність прав та обовязків батьків щодо дитини та стверджує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Стаття 157 Сімейного кодексу України визначає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. [PERSON] дуже любить свого сина, ніколи не ухилявся від виконання своїх батьківських обовязків, а навпаки прагнув їхнього здійснення, має гарний стан здоровя, не вживає спиртних напоїв та наркотичних речовин, має позитивну характеристику з місця проживання та роботи, і дуже хоче, щоб йому надали законну можливість брати участь у вихованні сина. Відповідно до характеристики, виданої старшим будинку, в якому позивач тривалий час проживав з сімєю, та затвердженою Комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством м. Чугуєва 25.12.2014 року під № 667: [PERSON] зарекомендував себе з позитивного боку. В повсякденному житті свої обовязки виконує старанно. Культура поведінки висока, зовнішній вигляд охайний, завжди уважний до оточуючих. До суспільних інтересів ставиться відповідально. Як вбачається з характеристики, виданої Організацією з обмеженою відповідальністю «Тубний завод» від 24.12.2014 №514 позивач за час праці зарекомендував себе як дисциплінований, відповідальний та виконавчий працівник. В колективі користується авторитетом та повагою колег по роботі, комунікабельний. Відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні та вихованні дитини, не надаючи жодної можливості спілкуватись з сином, бачитися з сином, приймати участь у його вихованні та взагалі будь-яким чином піклуватися про дитину. Крім того, спілкування з дитиною за місцем проживання батька надасть можливість спілкуватися його сину [PERSON] зі своєю бабусею та дідусем. [PERSON] не має шкідливих звичок, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Спроб відібрати дитину проти волі матері не було. Позивач офіційно працевлаштований, має постійний стабільний заробіток, бажає допомагати матеріально сину, спілкуватися з ним, бачити його, розвивати його фізично, духовно, допомагати переживати різні життєві ситуації. Відповідно до Рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 16.03.2015 року було визначено способи участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], його батька [PERSON], визначивши час спілкування: з понеділка по пятницю 2 рази з 17.00 по 19.00 год. за домовленістю батьків, враховуючи графік роботи батька, та кожної неділі з 08.00 до 18.00 год., а отже позов підлягає задоволенню в даній частині.

Outcome: partial