Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади міста [PERSON] в особі [PERSON] міської ради Рівненської області про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул.Парковій, буд.107 в м.Кузнецовську Рівненської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за життя [PERSON] склав заповіт щодо усього свого майна на [PERSON] Після смерті [PERSON] позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом було заведено спадкову справу, інші спадкоємці до нотаріуса не звертались, позивачу було видано свідоцтво про право власності за заповітом на квартиру, яка належала померлому [PERSON] У власності померлого перебував ще і житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Парковій, 107 в м.Кузнецовську Рівненської області, проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на цей будинок у звязку з відсутністю належним чином оформленого документа, що підтверджував право власності [PERSON] відсутністю на ньому гербової печатки. З підстав, передбачених ст.ст.328, 392 ЦК України, позивач просив визнати за ним право власності на спірний будинок в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та з підстав, викладених у позові, просила суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] до суду не зявилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, у якому зазначила про відсутність заперечень у [PERSON] міської ради Рівненської області щодо задоволення позовних вимог [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд встановив та врахував наступне. Як вбачається з свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради народних депутатів Ровенської області від 15 липня 1987 року, ціле домоволодіння № 107 по вул.Парковій в м.Кузнецовську належить [PERSON] на праві особистої власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів № 138 від 10.06.87 р. З дослідженого судом документу вбачається, що право особистої власності [PERSON] на вищезазначене домоволодіння зареєстроване Ровенським обласним бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу м.Кузнецовська: том 1, стор.54, поз.54, реєстрацію права власності вчинено 15 липня 1987 р. З документу вбачається також, що печатка виконкому міської ради народних депутатів на ньому відсутня. З технічного паспорту на домоволодіння № 107 по вул.Парковій в м.Кузнецовську Рівненської області вбачається, що дане нерухоме майно належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого [PERSON] міськвиконкомом 15.07.87 р., та складається з житлового будинку, літньої кухні, пяти сараїв, навісу, гаражу, двох погребів, колодязю, вбиральні та забору. Як вбачається з архівного витягу з рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів № 138 від 10.06.87 р., розглянувши заяву та пропозиції Ровенського обласного бюро технічної інвентаризації, виконком міської Ради народних депутатів вирішив оформити право власності на домобудівлю по вул.Парковій № 107 за [PERSON]. Як вбачається з Інформаційної довідки № 59161297 від 16.05.16 р., у Реєстр прав власності на нерухоме майно 25.07.03 р. внесено відомості про право власності [PERSON] на домоволодіння по вул.Парковій, будинок № 107 в м.Кузнецовську Рівненської області. З огляду на досліджені докази, враховуючи наявність рішення органу місцевого самоврядування про оформлення права власності на домоволодіння, суд прийшов до висновку про те, що за життя [PERSON] набув та зареєстрував право особистої власності на домоволодіння по вул.Парковій, будинок №107 в м.Кузнецовську Рівненської області. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 107832, виданого [PERSON] відділом РАГС 26.06.02 р., 01 листопада 2000 року в смт.Володимирець Рівненської області у віці 79 років [PERSON] помер. З копії спадкової справи № 110-2000 до майна померлого 01.11.2000 р. [PERSON], заведеної [PERSON] міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що державним нотаріусом Володимирецького районного нотаріального округу 31.10.2000 р. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 1644 заповіт [PERSON], згідно з яким усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, у тому числі квартиру № 15 будинку № 33-а в м.Кузнецовську Рівненської області, він заповідає своєму сину [PERSON]. З свідоцтва про народження серії ЯС № 260539, виданого Рафалівським райвиконкомом Ровенської області 18.09.48 р., а також копії паспорта позивача судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] 30.08.01 р. видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру № 15 будинку № 33-а по м-ну Перемоги в м.Кузнецовську Рівненської області, а також на належні померлому [PERSON] грошові вклади в [PERSON] без балансовому відділенні Ощадбанку. Відповідно до ст.534 ЦК УРСР 1963 р., який діяв на момент виникнення правовідносин спадкоємства, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Статтею 548 вищезазначеного кодексу передбачалось, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст.549 ЦК УРСР 1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З урахуванням вищезазначених норм, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] у строк, передбачений законодавством, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, подав заяву про прийняття спадщини та беззастережно прийняв спадщину за заповітом, що залишилась після смерті [PERSON], щодо усього майна спадкодавця, у тому числі і належного померлому на праві особистої власності на домоволодіння по вул.Парковій, будинок № 107 в м.Кузнецовську Рівненської області. Як вбачається з відповіді [PERSON] міської державної нотаріальної контори № 164/01-16 від 22.04.16 р., видача позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: м.Кузнецовськ Рівненської області, вул.Паркова, 107, може бути проведена тільки після надання [PERSON] усіх необхідних документів, зокрема, правовстановлюючого документа щодо належності нерухомого майна спадкодавцеві. У звязку з тим, що у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 15.07.87 р., виданому на імя [PERSON] виконкомом [PERSON] міської ради, відсутня гербова печатка, такий документ не може бути прийнятий як правовстановлюючий документ для проведення нотаріальної дії. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки у позивача [PERSON], який є єдиним спадкоємцем щодо майна, що залишилось після смерті [PERSON], та таким, що беззастережно прийняв спадщину, відсутній належний документ, який підтверджує право власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: м.Кузнецовськ Рівненської області, вул.Паркова, 107, що позбавляє позивача можливості оформити право на спадщину, суд вважає, що на підставі ст.392 ЦК України його право власності на вказане домоволодіння підлягає судовому захисту шляхом визнання за ним права на це нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON], та про відсутність будь-яких даних про порушення визнанням відповідачем позову прав, свобод чи інтересів інших осіб. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 392 ЦК України, ст.ст.534, 548, 549 ЦК УРСР 1963 р.,

Outcome: approved