Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення грошових коштів в сумі 110000 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.02.2016 року він уклав з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» договір № 003631 фінансового лізингу з додатками, з метою придбання автомобіля «Hyundai ix.35, об'єм двигуна 2,0 дизель, згідно із рахунком виставленим відповідачем, позивачем було сплачено 110000 грн у вигляді платежу, за умовами договору лізингу. 26.02.2016 року на підставі заяви позивача про зміну предмету лізингу, між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду до договору фінансового лізингу № 003631 від 22.02.2016 року, відповідно до п. 2.1 якої, предметом лізингу був визначений автомобіль ЗАЗ VIDA вартістю 262500 грн, адміністративний платіж був перерахований, згідно умов договору та розраховувався наступним чином: 26250 грн - адміністративний платіж, 83750 грн - авансовий платіж, 04.03.2016 року відповідачу було вручено повідомлення про відкликання згоди на укладання договору. Позивач вважає укладений договір від 22.02.2016 року з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» № 003631 фінансового лізингу недійсним на підставі ст.. 18 ЗУ «Про захист прав споживача», крім того, відповідач надавав фінансову послугу відповідачу без відповідної ліцензії, що є підставою для визнання договору недійсним на підставі ч. 1 ст. 227 ЦК України. Також позивач зазначав, що договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди та купівлі-продажу транспортного засобу, а згідно ст.. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки оспорюваний договір не посвідчений нотаріально, він є нікчемним на підставі 220 ЦК України. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Суд за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 22 лютого 2016 року між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та позивачем укладено договір фінансового лізингу № 003631 фінансового лізингу з додатками, з метою придбання автомобіля «Hyundai ix.35 «комфорт», об'єм двигуна 2,0 дизель, привід передній, зазначений у п.1.1 ст. 1 Договору та у Специфікації , що є додатком № 2 до Договору, вартістю 25112,73 доларів США, що на дату укладення договору, згідно обміну курсу долара США до української гривні, становить 690600 грн. На виконання умов даного Договору позивач згідно квитанції № 0.0.509898956.1 від 22.02.2016 року вніс кошти в сумі 110000 грн. на рахунок ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» (а.с. 22). 26.02.2016 року на підставі заяви позивача про зміну предмету лізингу, між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду до договору фінансового лізингу № 003631 від 22.02.2016 року, відповідно до п. 2.1 якої, предметом лізингу був визначений автомобіль ЗАЗ VIDA вартістю 262500 грн, адміністративний платіж був перерахований, згідно умов договору та розраховувався наступним чином: 26250 грн - адміністративний платіж, 83750 грн - авансовий платіж, для отримання предмету лізингу у користування на умовах 1.7 та 4.1 Договору, позивачу необхідно було сплатити доплату до сплаченого авансового платежу в розмірі 47500 та комісію за передачу предмету лізингу в розмірі 7875 грн (а.с. 20). 02 березня 2016 року позивач надіслав на адресу відповідача на підставі ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» повідомлення про відкликання згоди на укладання договору від 22.02.2016 року, яке було доставлено відповідачу 04.03.2016 року, що підтверджується повідомленням Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (а.с. 24). У відповідь на повідомлення про відкликання згоди на укладання договору, позивачу відповідачем було роз'яснено можливість розірвати договір (а.с. 25). Згідно п. 1.3 договору фінансового лізингу лізингодавець (відповідач) бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених договором. Згідно п.п. 1.7, 4.1 договору предмет лізингу передається лізингоодержувачу протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати ним на рахунок лізингодавця адміністративного платежу, авансового платежу та комісії за передачу предмету лізингу. Термін передання предмету лізингу лізингоодержувачу може бути змінений від незалежних від лізингодавця причин, при цьому лізингоодержувач погоджується на зміну строків передання в користування предмету лізингу без укладання додаткових угод. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що передбачено ч. 2 Закону України «Про захист прав споживачів». Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди ( чи її умов) недійсною. У відповідності з ч.ч. 1, 2, п.п. 4, 7, 10 ч. 3, ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч.2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2,3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірвання або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону). Згідно п.5.4 Договору лізингоодержувач погоджується взяти на себе та нести всю відповідальність в межах, встановлених цим договором та чинним законодавством України стосовно будь-яких претензій, вимог або проваджень проти Лізингодавця, як власника предмету лізингу, щодо будь-якого травмування,смерті, пошкодження чи іншої шкоди, заподіяної внаслідок володіння та експлуатації предмету лізингу. Пунктом 7.3 Договору страхування предмета лізингу здійснюється за рахунок споживача але на користь Лізингодавця. Отже, виходячи з аналізу змісту договору лізингу, суд вважає доведеним включення відповідачем у договорі несправедливих умов. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли заміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача договір може бути визнано недійсним у цілому ( ч. ч. 5.6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»). В силу ч.1 ст.808 ЦК України, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, заміни, безоплатного усунення недоліків, монтажу та запуску в експлуатацію тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець (постачальник) та лізингодавець несуть перед лізингоодержувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу. Аналізуючи зміст спірного договору фінансового лізингу від 22.02.2016 року, укладеного між сторонами, суд дійшов висновку, що позивач не отримав інформацію щодо істотних умов договору, які передують укладенню договору, зокрема, відносно предмету лізингу та відносно відповідальності за договором, які є несправедливими для нього, як споживача фінансових послуг, адже лізингодавець відповідно до умов договору може не виконувати свої зобов'язання щодо передачі предмету лізингу та при цьому ніякої матеріальної відповідальності за це не несе, а лізингоодержувач при розірванні договору фінансового лізингу за умови невиконання своїх зобов'язань лізингодавцем не має права на отримання всієї суми, яку сплатив на користь лізингодавця, і в цьому разі всупереч принципу добросовісності договору наслідком якого є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Згідно ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати у власність другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату. Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Вищезазначене узгоджується з правовою позицією ВСУ України № 6-2766цс15 Судом встановлено, що укладений спірний договір у порушення вимог чинного законодавства не був нотаріально посвідчений, внаслідок чого він є нікчемним. Окрім того, згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). Відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Суду не надано ліцензії відповідачем, наданої йому для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу (ліцензії) та суперечить вимогам законодавства, а отже може бути визнаний судом недійсним також і з підстав передбачених ч. 1 ст. 227 ЦК України. За приписами ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Так як на виконання умов договору лізингу позивачем, згідно із квитанцією № 0.0.509898956.1 від 22.02.2016 року було сплачено кошти в сумі 110000 грн на рахунок відповідача, то ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України на користь держави із відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 1661 грн 20 коп. ( 1100 грн. за позовну вимогу майнового характеру та 551 грн 20 коп за позовну вимогу немайнового характеру). Також з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 2233 грн 60 коп за 4 години, оскільки витрати на правову допомогу сплачені відповідно до договору про надання правової допомоги, підтверджуються квитанцією № 12/04, підтверджується розрахунком витрат на послуги з правової допомоги, однак суд частково не погоджується із розрахунком позивача, оскільки його представник приймав участь у судових засіданнях не три години, а одну годину, розмір правової допомоги обчислюється відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах», виходячи із мінімальної заробітної плати 1450 грн, а розмір витрат на правову допомогу, яка була надана до 1 травня 2016 року, суд розраховує правову допомогу, виходячи із мінімальної заробітної плати - 1378 грн та вважає, достатнім часом для надання консультацій, складання позовної заяви, проведення переписки із відповідачем, підготовки документів та подачі їх до суду - три години. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь позивача на відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою судового збору за подачу заяви про забезпечення позову, підлягає стягненню.

Outcome: approved