Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. В обгрунтування позову посилається на те, що з 04.11.2001 року по 21.05.2013 року він перебував в шлюбі з [PERSON]. Під час шлюбу ними було спільно придбано наступне майно: трактор колісний марки «Xingtai XT 220», реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, вартістю 25000 гривень, комплект упряжі, вартістю 500 гривень, плуг кінний, вартістю 350 гривень, оприскувач польовий на 200 л., вартістю 4800 гривень, стінка меблева «Сенатор», вартістю 2500 гривень, холодильник «Норд», вартістю 1500 гривень, телевізор «Самсунг», вартістю 900 гривень, супутникова антена, вартістю 650 гривень, насос до системи опалення будинку, вартістю 750 гривень, двигун до віялки, вартістю 350 гривень, млин, вартістю 750 гривень, косіла кінна, вартістю 700 гривень, сівалка кінна, вартістю 1800 гривень, грабалка кінна, вартістю 750 гривень, копачка кінна, вартістю 1400 гривень, 2-х корпусний плуг кінний, вартістю 450 гривень, кінь, вартістю 2500 гривень. Крім цього, він провів водопровід до будинку в 2003 році, вартістю 2000 гривень, зробив трьохфазну лінію електромережі в 2007 році, вартістю 2500 гривень, добудував хліва в 2005 році, вартістю 6000 гривень, зробив льох в 2006 році, вартістю 3500 гривень, яму на жом в 2007 році, вартістю 2500 гривень, зробив ванну в житловому будинку в 2010 році, вартістю 2500 гривень. Загальна вартість спільно нажитого майна за час шлюбу становить 64650 грн. Дане майно знаходиться по місцю проживання відповідачки в [ADDRESS]. Між ним та відповідачем не досягнуто згоди щодо розподілу майна. Просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши йому трактор колісний марки «Xingtai XT 220», реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, придбаний за 25000 гривень, оприскувач польовий, вартістю 4800 гривень, загальною вартістю 298000 гривень. Відповідачу виділити: комплект упряжі, вартістю 500 гривень, плуг кінний, вартістю 350 гривень, стінку меблеву «Сенатор», вартістю 2500 гривень, холодильник «Норд», вартістю 1500 гривень, телевізор «Самсунг», вартістю 900 гривень, супутникова антена, вартістю 650 гривень, насос до системи опалення будинку, вартістю 750 гривень, двигун до віялки, вартістю 350 гривень, млин, вартістю 750 гривень, косілку кінну, вартістю 700 гривень, сівалку кінну, вартістю 1800 гривень, грабалку кінну, вартістю 750 гривень, копачку кінну, вартістю 1400 гривень, 2-х корпусний плуг кінний, вартістю 450 гривень, коня, вартістю 2500 гривень, водопровід до будинку, вартістю 2000 гривень, трьохфазна лінію електромережі, вартістю 2500 гривень, добудову хліва, вартістю 6000 гривень, льох, вартістю 3500 гривень, яму на жом вартістю 2500 гривень, ванну в житловому будинку, вартістю 2500 гривень, загальною вартістю 34850 гривень. Стягнути з відповідача на його користь 1/2 частину різниці вартості виділеного майна в сумі 2525 гривень. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлений позов із підстав, викладених в позовній заяві і просив його задоволити. Показав, що перераховане в позовній заяві майно було придбане під час шлюбу за кошти подружжя, а також за кошти сім'ї відповідачки. За спільні його і відповідачки кошти було придбано лише оприскувач польовий, насос для системи опалення будинку та кінь. Він офіційно за час проживання з відповідачкою ніде не працював. Робив тільки на сезонних роботах в лісництві та під час жнив у приватного підприємця. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов. Показав, що польовий оприскувач, насос для системи опалення та кінь були придбані за кошти подружжя, а решта майна було придбано за спільні кошти подружжя та батьків відповідачки. Відповідач [PERSON] позов визнала частково. Показала, що позивач просить розділити майно між ними двома. Хоча спірне майно належить не тільки подружжю, але і всій її сім'ї так як було придбане за спільні кошти. З відповідачем вони придбали за власні кошти лише коня - це були «перепійні кошти та насос для системи опалення і лише це майно є спільною власністю подружжя. Загальна його вартість становить 3250 гривень, і вона згідна йому сплатити половину його вартості, оскільки реально поділити дане майно неможливо. Кінь нею використовується для обробітку землі, а насос використовується для системи опалення будинку. Представник відповідача адвокат [PERSON] позов просив задоволити частково. Визнати спільною власністю подружжя лише коня і насос для системи опалення будинку. Загальна вартість даного майна складає 3250 гривень. Відповідач згідна сплатити позивачу половину вартості даного майна. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала частково. Показала, що все перераховане в позовній заяві майно було придбане за спільні кошти сімї, яка проживала в будинку, тобто її, чоловіка, її матері, а також дочки і зятя. Вони всі разом вели спільне господарство і за спільні гроші придбали спірне майно. Позивач купив лише за власні кошти насос для системи опалення будинку. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Її представник [PERSON] подав до суду письмове пояснення, в якому вона не визнає позовні вимоги. Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.11.2001 року, який було розірвано 21.05.2013 року та проживали в будинку батьків відповідачки, який в 2004 році був подарований відповідачці, з якими вели спільне господарство. Згідно роз'яснень викладених в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК) можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором. У період шлюбу за власні кошти подружжя було придбано коня у 2002 році за 2500 гривень та в 2012 році насос для системи опалення будинку вартістю 750 гривень, а всього на 3250 гривень. Позивач стверджує, що ними також було придбано оприскувач польовий, вартістю 4800 гривень, однак відповідач це заперечує. Дане також спростовується показами свідків та матеріалами справи. Із показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що позивач та відповідач близько 12 років перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали в одному будинку з сім'єю відповідачки. За час шлюбу був добудований хлів, збудована силосна яма, погріб, зроблена ванна кімната. Також був придбаний різний сільськогосподарський інвентар, в тому числі і колісний трактор. Всі члени сім'ї вели спільне господарство, будівельні роботи та придбання різної техніки проводилось за спільні кошти всіх членів сім'ї. Так, свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що позичали позивачу гроші для придбання трактора. Через рік борг їм повернули, гроші приносив позивач із тестем [PERSON]. Згідно свідоцтва про реєстрацію машини серія [NUMBER] від 09.01.2010 року власником трактора колісного марки «Xingtai XT 220», реєстраційний номер [NUMBER], значиться [PERSON]. Однак, як встановлено в судовому засіданні, даний трактор не є спільною власністю подружжя, так як був придбаний за кошти всіх членів сім'ї, що проживали разом. Дане підтверджується самим позивачем та свідками по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Позивач не довів в судовому засіданні, що зазначене в позовній заяві спірне майно, крім коня та насоса для системи опалення будинку є спільною сумісною власністю подружжя. В судовому засіданні встановлено, що перераховане в позовній заяві майно є спільною частковою власністю позивача та відповідача та інших членів сім'ї, які проживали в одному будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач не ставив вимогу про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, а суд не може вийти за межі позовних вимог. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є лише кінь, який був придбаний за 2500 гривень та насос для системи опалення будинку, вартістю 750 гривень. Згідно з ч.1 ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частини майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд вважає, що до спільної сумісної власності подружжя належить кінь, вартістю 2500 гривень, насос для системи опалення, вартістю 750 гривень, а всього на суму 3250 гривень. Оскільки позивач не ставить питання про виділення йому даного майна в натурі, суд вважає за можливе залишити його в користуванні відповідачки, стягнувши з неї на користь позивача 1/2 частину вартості даного майна, тобто 1625 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved