Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина до складу якої входить: квартира під [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0400 га, кадастровий номер [NUMBER],що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У заявниці з померлою за життя склались відносини таким чином, що [PERSON] вважала [PERSON] за дочку, а заявниця відповідно за матір. Так як, [PERSON] проживала спільно із спадкодавцею більш ніж останні п 'ять років, вони були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки, заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 30.04.2015 року, нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори Ковальською Л.В. за заявою [PERSON] було заведено спадкову справу за №57403276. Крім [PERSON] в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався у зв'язку з відсутністю взагалі у померлої інших родичів близького ступеню спорідненості. Єдиним спадкоємцем першої черги був її чоловік [PERSON], який помер з [PERSON] в один день ([INFO]), а тому в силу вимог ч.3 ст. 1220 ЦК України та п. 1.8. та 1.10. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у них не виникло права на спадщину по відношенню один до одного. За повідомленням нотаріуса, у зв'язку з тим, що спадкодавця та [PERSON] не є кровно спорідненими особами і відповідно до ст.ст. 1223, 1258 ЦК України не спадкують одна після одної, для оформлення спадкових прав в нотаріальній конторі, заявниці спочатку в порядку цивільного судочинства необхідно встановити факт проживання зі спадкодавицею однією сім'єю протягом більш ніж 5 років на день відкриття спадщини. В 2007році [PERSON] познайомилась із покійною дочкою [PERSON], - [PERSON]. Заявниця із дядьком дочки чоловіка спадкодавці - [PERSON], разом працювали на одній фабриці (Київська птицефабрика), і через дядька вони познайомились, і були найкращими подругами. Після того, як [PERSON] вийшла на пенсію, в грудні 2007року, [PERSON] запропонувала заявниці здійснювати догляд за батьками [PERSON] та [PERSON], за місцем їх проживання ([ADDRESS]. Так як, заявниця неодноразово спілкувалась і навідувалась до [PERSON] та [PERSON], і для неї ці люди були як рідні, - заявниця без вагань пристала на пропозицію своєї подруги. І спочатку літа 2008 року, [PERSON] почала постійно проживати разом із [PERSON] та [PERSON], здійснюючи догляд за ними обома. Через певний час між ними склались такі відносини, які можна охарактеризувати, як сімейні. Так, [PERSON] та подружжя [PERSON], та [PERSON] (чоловік спадкодавиці), були пов'язані спільним побутом, та мали взаємні права та обов'язки. Це вбачається з того,що вони проживали разом в одній квартирі, спільно несли обов'язки по сплаті комунальних платежів, мали спільний бюджет, харчувались разом, мали спільні погляди, інтереси та плани. Після раптової смерті, [INFO], дочки [PERSON] та [PERSON], [PERSON] була не лише членом їх сім 'ї, а й замінила для них дочку. Просить встановити факт того, що [PERSON], [INFO], проживала однією сім'єю з [PERSON], яка померла [INFO], за адресою: [ADDRESS], більш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто до дня її смерті, а саме з квітня 2010 року по [INFO]. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали за обставин викладених в ній, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву не визнала, заперечувала щодо її задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.05.2012року [PERSON] прийняла в спадщину після смерті її доньки [PERSON] ([INFO]) земельну ділянку площею 0,0400га, що знаходиться на території [ADDRESS] (а.с.6). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.09.2005 року [PERSON] є єдиним власником квартири [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 23.04.2015 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.4). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02.12.2011 року з [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 23.04.2015 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Згідно листа державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори №136/02-14 від 05.02.2016 року адресованого [PERSON] оскільки права на спадкування у [PERSON] після смерті [INFO] його дружини [PERSON] не виникло, згідно ст. 1262 ЦК України, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з квартири [ADDRESS]належної спадкодавцеві [PERSON] котра померла [INFO], спадкоємцем котрої був її чоловік [PERSON] померлий [INFO], не можливо (а.с.13). Відповідно до листа державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори №114/02-14 від 02.02.2016 року адресованого [PERSON] їй рекомендовано для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] необхідно надати рішення суду, яке набрало законної сили про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.14). Згідно акту ТОВ «ЖЕО 6» від 03.05.2015 року та довідки №1624 від 12.05.2015 року [PERSON] проживала спільно із [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] із 26.05.2009 року та проживає до теперішнього часу (а.с.15,19). В листі Національної спілки журналістів України Вінницької обласної організації №64 від 15.01.2016 року, останні повідомили, що [PERSON] та її чоловік [PERSON] брали активну участь в роботі обласної організації. Коли хтось із них не міг з'явитися до офісу, то присилали із різними дорученнями прийомну дочку» (за висловом [PERSON]) [PERSON] Крім того, підтвердили факт того, що [PERSON] проживала з [PERSON], [PERSON] та була повноцінним членом сім'ї (а.с.32). В судовому засіданні свідок [PERSON], брат покійного [PERSON], суду пояснив, що [PERSON] більше ніж п'ять років проживала в сім'ї його покійного брата [PERSON] та [PERSON], які вважали її своєю донькою. На всі свята [PERSON] приїздила разом із покійними та подарунки були вчинені він них трьох. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами померлого подружжя [PERSON] та [PERSON], суду пояснили, що [PERSON] протягом п'яти років проживала з [PERSON] та [PERSON] в їх квартирі за адресою: [ADDRESS] та спільно вели господарство. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до п. 3 статті 1220 ЦК України якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. У відповідності до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Варто зазначити, що на даний час інших спадкоємців які б могли претендувати на спадщину після померлої [PERSON] немає, оскільки ніхто крім, заявниці в нотаріальну контору у встановлені терміни, не звернувся та не заявив про таке право. Однак, згідно із статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. З пп. 2-3 Розділу «Спадкове право» Правових позицій Верховного суду України щодо розгляду окремих категорій цивільних справ вбачається, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, тобто вчинення відповідних дій, у тому числі одержання до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини певних речей зі спадкового майна. Прийняття спадщини може бути підтверджене діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать про те, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини фони фактично вступили в управління спадковим майном. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно із п.20 Постанови, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5.1, 5.9 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом) суду необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, що не заборонені законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК України (п. 21ППВСУ від 30 травня 2008року №7). До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язанім спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Статтями 234, 256 ЦПК України передбачено, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до дня смерті, вирішується в порядку окремого провадження. Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майновій: прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і тому подібне. За таких обставин, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. За клопотанням заявника судовий збір залишити за заявником. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 1217, 1220, 1258, 1264, 1270 ЦК України,

Outcome: approved