Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], ПАТ «Український [PERSON]», Ковельської міської ради про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 24 листопада 1998 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, зареєстрований в реєстрі за № 8106, згідно якого [PERSON] продала, а позивач купила 24/100 частини нежитлового приміщення фотосалону «Сюрприз», розташованого в м. Ковелі по вул. Незалежності, 101. Зазначає, що 24/100 частини нежитлового приміщення площею 135,05 кв.м. складалися з кімнати фотосалону 1-3 площею 45,7 кв.м., кімнати 1-10 площею 15,3 кв.м., сушки-лабораторії 1-22 площею 15,1 кв.м., коридору 1-14 площею 7,15 кв.м., кімнати 1-21 площею 51,8 кв.м. Вказана 24/100 частина нежитлового приміщення належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Ковельською міською радою 15.10.1998 за № 231, зареєстрованого у Волинському бюро технічної інвентаризації 20.10.1998 за Р № 53. 22 червня 2004 року позивач уклала договір купівлі продажу частини приміщення, згідно умов якого було відчужено на користь покупця 8/100 частини нежитлового приміщення, що складалися з кімнати фотосалону 1-3 площею 45,7 кв.м. На оригіналі договору купівлі-продажу від 24.11.1998 та на витягу про реєстрацію права власності від 10.11.2003 було проставлено відповідні відмітки про укладений договір купівлі-продажу 8/100 частини нежитлового приміщення. Після відчуження за договором купівлі-продажу від 22.06.2004 8/100 частини нежитлового приміщення, у позивача залишилося у власності 16/100 частини нежитлового приміщення по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі, що складається з кімнати 1-10 площею 15,3 кв.м., сушки-лабораторії 1-22 площею 15,1 кв.м., коридору 1-14 площею 7,15 кв.м., кімнати 1-21 площею 51,8 кв.м., загальною площею 89,35 кв.м. Внаслідок проведеної реконструкції у належній позивачу 16/100 частини нежитлового приміщення, шляхом встановлення додаткових перестінок між кімнатами, останньою було замовлено, а КП «ВОБТІ» виготовлено технічний паспорт на частину нежитлового приміщення фотосалону «Сюрприз». Згідно даних технічного паспорту, 16/100 частини нежитлового приміщення, що належить позивачу складається з кімнати-сушки 1-10 площею 15,3 кв.м., коридору 1-14а площею 8,4 кв.м., кімнати 1-21 площею 29,0 кв.м., лабораторії 1-22 площею 23,4 кв.м., кладової 1-21а площею 8,3 кв.м. та санвузла 1-21б площею 3,3 кв.м., загальною площею 87,7 кв.м. Приміщення тамбура 1-1 площею 2,0 кв.м. збудоване на підставі рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області від 12.03.2009 № 131 «Про надання дозволу на влаштування тамбуру» та не входить до 16/100 частини нежитлового приміщення, що належить позивачу на підставі права спільної часткової власності. Маючи на меті здійснити відчуження належної їй 16/100 частини нежитлового приміщення по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі, вона звернулась до приватного нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу. Приватним нотаріусом розяснено, що для оформлення даного договору, враховуючи правовий режим спільної власності, вимоги ст.ст. 358, 362 ЦК України необхідна згода усіх інших співвласників даного обєкту нерухомості, а в Державному реєстрі речових прав такі відомості про інших співвласників відсутні. Вказує, що оскільки у відсутні інші можливості припинити право спільної часткової власності на нерухоме майно у звязку з відсутністю інших співвласників такого майна та, відповідно, неможливістю розпорядитися власним майном, посилаючись на норми ст.ст. 16, 361 ЦК України, просила припинити право спільної часткової власності на 16/100 частини нежитлового приміщення фотосалону «Сюрприз», розташованого по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі, що складається з кімнати-сушки 1-10 площею 15,3 кв.м., коридору 1-14а площею 8,4 кв.м., кімнати 1-21 площею 29,0 кв.м., лабораторії 1-22 площею 23,4 кв.м., кладової 1-21а площею 8,3 кв.м. та санвузла 1-21б площею 3,3 кв.м., загальною площею 87,7 кв.м. та визнати за нею право власності на нежитлове приміщення фотосалону «Сюрприз», який розміщений по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі, що складається з кімнати-сушки 1-10 площею 15,3 кв.м., коридору 1-14а площею 8,4 кв.м., кімнати 1-21 площею 29,0 кв.м., лабораторії 1-22 площею 23,4 кв.м., кладової 1-21а площею 8,3 кв.м. та санвузла 1-21б площею 3,3 кв.м., загальною площею 87,7 кв.м. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, подали суду заяву, в які просять здійснювати розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять позов задовольнити. Судові витрати просили віднести за рахунок позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник відповідача Ковельської міської ради Волинської області подав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, за наявними доказами у справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та ПАТ «Український [PERSON]» в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоч завчасно і належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подали. Згідно з ч.2\~ст. 178 ЦПК України,\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦК України\~передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Відповідно до ч.1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 24 листопада 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, зареєстрований в реєстрі за № 8106, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила 24/100 частини нежитлового приміщення фотосалону «Сюрприз», розташованого по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі, Волинської області. 24/100 частини нежитлового приміщення площею 135,05 кв.м. складалися з кімнати фотосалону 1-3 площею 45,7 кв.м., кімнати 1-10 площею 15,3 кв.м., сушки-лабораторії 1-22 площею 15,1 кв.м., коридору 1-14 площею 7,15 кв.м., кімнати 1-21 площею 51,8 кв.м. 22 червня 2004 року [PERSON] уклала договір купівлі продажу частини приміщення, згідно якого нею було відчужено на користь покупця 8/100 частини нежитлового приміщення фотосалону «Сюрприз», розташованого по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі, Волинської області, що складалися з кімнати фотосалону 1-3 площею 45,7 кв.м. Після відчуження за договором купівлі-продажу від 22.06.2004 року 8/100 частини нежитлового приміщення, у [PERSON] залишилося у власності 16/100 частини нежитлового приміщення по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі, що складається з кімнати 1-10 площею 15,3 кв.м., сушки-лабораторії 1-22 площею 15,1 кв.м., коридору 1-14 площею 7,15 кв.м., кімнати 1-21 площею 51,8 кв.м., загальною площею 89,35 кв.м. Внаслідок проведеної реконструкції у належній [PERSON] 16/100 частини нежитлового приміщення, шляхом встановлення додаткових перестінок між кімнатами, останньою було замовлено, а КП «ВОБТІ» виготовлено технічний паспорт на частину нежитлового приміщення фотосалону «Сюрприз» від 08.09.2010 року. Як вбачається з копії технічного паспорту, 16/100 частини нежитлового приміщення, що належить [PERSON] складається з кімнати-сушки 1-10 площею 15,3 кв.м., коридору 1-14а площею 8,4 кв.м., кімнати 1-21 площею 29,0 кв.м., лабораторії 1-22 площею 23,4 кв.м., кладової 1-21а площею 8,3 кв.м. та санвузла 1-21б площею 3,3 кв.м., загальною площею 87,7 кв.м. Згідно архівного витягу із рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 15.10.1998 року № 231 «Про оформлення права власності на житлові будинки, кооперативні квартири, гаражі, та садові будинки», на підставі поданих заяв, виконавчий комітет Ковельської міської ради оформив право особистої власності за громадянами: [PERSON] на 24/100 частини вбудованого приміщення фотосалону «Сюрприз» по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі; [PERSON] та [PERSON] на 8/100 частини вбудованого приміщення фотосалону «Сюрприз» по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі; [PERSON] на 14/100 частини вбудованого приміщення фотосалону «Сюрприз» по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, отриманої у формі довідки № 105725007 від 30.11.2017 року, ПАТ «Український інноваційний банк» за договором купівлі-продажу № 1555 від 22.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], придбав у колективну власність 8/100 частини нежитлового приміщення фотосалону «Сюрприз», за адресою: м. Ковель, вул. Незалежності, 101. Судом встановлено, що 22 червня 2004 року ПАТ «Український інноваційний банк», на підставі договору купівлі-продажу № 1556 придбав частину першого поверху, а саме: нежитлове приміщення площею 13.2 кв.м. та нежитлове приміщення 1-4 площею 2,5 кв.м., за адресою: м. Ковель, вул. Незалежності, 101. Крім того, на підставі рішення Ковельської міської ради № 375 від 14.09.2006 року ПАТ «Український інноваційний банк» отримав свідоцтво про право власності, у формі колективної власності, на відділення банку, площею 57,5 кв.м. по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі, зареєстроване в реєстрі 11.10.2006 року. Також, згідно відомостей інформаційної довідки № 105725007 від 30.11.2017 року, між [PERSON]Г та [PERSON], 29.08.2012 року було укладено договір про виділ часток № 1523, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], згідно якого [PERSON] отримала у спільну часткову власність 3/100 частки вбудованого приміщення фотосалону «Сюрприз» по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі, а [PERSON] отримала у спільну часткову власність 5/100 частки вбудованого приміщення фотосалону «Сюрприз» по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі. В реєстрі речових прав відсутні будь-які відомості про 14/100 частини вбудованого приміщення фотосалону «Сюрприз» по вул. Незалежності, 101 в м. Ковелі, право особистої власності на яку було оформлено за [PERSON] Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч. 1, ч.2 ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Крім того, ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Судом встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про те, яким чином і на якій підставі вказані частки нежитлового приміщення фотосалону «Сюрприз», що по вул. Незалежності, 101в м. Ковелі вибули із часткової власності відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], ПАТ «Український [PERSON]» та Ковельської міської ради Волинської області, або ж змінили форму власності без зміни субєктного складу, або ж про те й інше одночасно. Не надано суду таких доказів і в ході судового розгляду даної справи. Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Разом з тим, право самостійного розпорядження своєю часткою може бути реалізоване співвласником з дотриманням положень ст. 358, 362, 364 та 367 ЦК України. На даний час позивач [PERSON] не має можливості розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності, оскільки в Державному реєстрі речових прав відсутні будь-які відомості про інших співвласників та їх частки у спільному майні, тому суд приходить до висновку, що з метою захисту прав та інтересів позивача, як співвласника нежитлового приміщення, її вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати слід віднести за рахунок позивача. На підставі ст.\~12, 13, 19, 81, 178, 206, 258, 259, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, ст.ст.\~15, 16, 358, 361, 362, 364, 367, 392 ЦК України, суд, -

Outcome: approved