Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить встановити факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , з 08 лютого 1983 року постійно проживала у житловому будинку по [ADDRESS] однією сім`єю разом із [PERSON] до дня його смерті, яка настала [INFO] в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області. Також просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після матері [PERSON] , померлої [INFO] в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області розміром 9,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] , померлому [INFO], на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 04 листопада 1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 276. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за фактом постійного проживання, який він просить встановити, його мати набула право (успадкувала) земельну частку (пай) свого співмешканця [PERSON] , але за життя свої права не оформила. Спадщину матері він прийняв, проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на успадковану матір`ю земельну частку (пай) [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригінала сертифіката на цей пай та документів на підтвердження проживання матері з власником сертифіката. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити повністю. Представник відповідача Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши надані позивачем та витребувані за його клопотанням докази, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі запису за № 68 зробленого 30 липня 2004 року в книзі реєстрації актів про смерть відділу реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області (а.с. 7). Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року № 1377-VIII, яка була опублікована в газеті «Голос України» від 02.06.2016 року № 101 та набрала чинності з дня, наступного за днем її опублікування - з 03 червня 2016 року, в Одеській області перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район; селище міського типу Фрунзівка Фрунзівського району на селище міського типу Захарівка. За довідкою від 21.06.2018 року за № 1347/125-18 міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та доданим до нього витягом з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Нива» смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в землях цього КСП у розмірі 9,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданим 04 листопада 1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 276 (а.с. 8). За інформацією Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 13.03.2019 року № 182/01-16, заповіт щодо майна [PERSON] не посвідчувався, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не зверталися і свідоцтва про право на спадщину не видавались, спадкова справа після його смерті не відкривалась. За довідкою відповідача № 631 від 01.08.2018 року, виданою на підставі домової книги по житловому будинку по [ADDRESS] , у ньому були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON] , [INFO] , з 08.02.1983 року до дня смерті [INFO] та співмешканка [PERSON] , 1917 р.н. , з 08.02.1983 року до дня смерті [INFO] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі запису за № 64 зробленого 23 травня 2005 року в Книзі реєстрації актів про смерть відділу реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області (а.с. 10). У спадковій справі № 89/05 Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області щодо майна [PERSON] , крім свідоцтва про її смерть, наявні наступні документи: заява позивача від 22.11.2005 року про прийняття спадщини матері і видачу свідоцтва про право на спадщину на належне їй право на земельну частку (пай); заява позивача від 31.01.2019 року про видачу свідоцтва про право на спадщину як на вказаний пай, так і на пай успадкований його матір`ю після смерті [PERSON] ; свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 січня 2019 року у реєстрі за № 64, за яким він успадкував належне матері на підставі відповідного сертифіката серії [NUMBER] від 04 листопада 1996 року право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області розміром 9,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості); постанова від 31 січня 2019 року Романової І.С. , державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище право на земельну частку (пай) [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) та документів на підтвердження факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Оцінюючи встановлені обставини та правовідносини, що виникли між сторонами, суд виходить з наступних положень чинного на час відкриття спадщини [PERSON] . Цивільного кодексу України (далі - ЦК), яким визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223); у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264); спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частини 3 і 5 статті 1268). Статтею 2 Указу Президента України від 10 листопада 1994 року N 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» було визначено, що кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Статтею 3 цього Указу встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Пунктом 17 розділу Х «Перехідні положення» чинного Земельного кодексу України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» не передбачена можливість видачі дубліката при втраті сертифіката. Положеннями пунктів 4.12., 4.14. і 4.15. глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» розділу ІІ. Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 і зареєстрованого в Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє … наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтв про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Визначаючи наявність підстав для встановлення у судовому порядку факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд виходить з положень ч. 2 ст. 315 ЦПК про те, що суд розглядає справи про встановлення факт ів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За результатом дослідження описаних у цьому рішенні доказів, суд приходить до висновку про доведеність зазначеного факту, який не заперечується відповідачем та підтверджений реєстрацією проживання в одному житловому будинку [PERSON] з [PERSON] , як співмешканців, з 1983 року до дня смерті [PERSON] [INFO], тобто не менш як 20 років. Встановлення цього факту надає суду підстави для задоволення позовних вимог і в частині визнання за позивачем права на спадкове майно виходячи з наступних спадкових правовідносин, що виникли у позивача за результатом встановлення вказаного факту. Заповіт щодо свого майна [PERSON] не залишав, а після його смерті відкрилася спадщина на його майно у вигляді вказаного вище права на земельну частку (пай). Спадкоємці [PERSON] за законом першої, другої, третьої і п`ятої черг на день відкриття його спадщини були відсутні, а із спадкоємців за законом четвертої черги була тільки мати позивача [PERSON] , яка прийняла спадщину [PERSON] за фактом постійного проживання разом з ним на час відкриття його спадщини і тому їй з дня його смерті стало належати його право на земельну частку (пай), проте свої права на неї за свого життя вона не оформила і спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилась. Право позивача на спадкове майно його матері [PERSON] підтверджене виданим йому свідоцтвом про право на спадщину за законом щодо належного особисто матері права на земельну частку (пай). Враховуючи відсутність документального оформлення спадкових прав [PERSON] щодо особисто належного [PERSON] права на земельну частку (пай), відсутність можливості отримати дублікат належного [PERSON] сертифіката на права на земельну частку (пай), а також відмову нотаріуса через вказані причини видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом щодо успадкованого [PERSON] майна [PERSON] . - зазначене право позивача на спадкове майно необхідно визнати у судовому порядку.

Outcome: approved