Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом у якому просить скасувати Постанову державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції міста Одеси за № 362319 (серія №173251) від 23.07.2003 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в цілому. При цьому позивач посилається на те, що 23 липня 2003 року Відділом державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси було видано Постанову за № 362319 ( серія АА № 173251) про арешт майна боржника та заборону на його відчуження. Відділом державної виконавчої служби постановлено: накласти арешт на все майно, що належить [PERSON], а саме ? частини квартири [ADDRESS] та заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить позивачу. Позивач вказує, що Рішенням Приморського суду м. Одеси від 13 жовтня 2014 року скасована постанова державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції міста Одеси №362319 (серія АА №173251) від 23.07.2003 року в частині накладення арешту на нерухоме майно, а також цим рішенням було знято арешт та заборону відчуження з ? частини квартири. При реєстрації припинення обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13жовтня 2014 року Реєстраційною службою позивачу було повідомлено, що накладено також арешт на все майно [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій наполягає на задоволенні його позову та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач, викликаний до суду у встановленому порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причини неявки не повідомив. Надавши оцінку зібраним по справі фактичним обставинам та перевіривши їх наявними доказами, суд робить висновок про обгрунтованість вимог позивача та задовольняє позов повністю. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить ? частини нерухомого майна, а саме квартира [ADDRESS]. Право власності набуте на підставі Розпорядження органу приватизації м. Одеси від 02.06.1998 року за № 120872. Право власності було зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 30.06.1998 року. Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області при зверненні йому було повідомлено, що на підставі Постанови відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції від 23.07.2003 року накладено арешт на все майно позивача. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2014 року скасована постанова державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції місто Одеси № 362319 (серія АА №173251) від 23.07.2003 року в частині накладення арешту на ? частини квартири [ADDRESS]. Тому позивач вважає, що вказаний арешт квартири порушує законні права та інтереси, як власника. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ст. 13 Конституції України, власність зобов'язує. Держава забезпечує захист усіх суб'єктів власності ... При цьому ст. 41 Конституції України гарантує правомірність власності, придбаної у відповідності до правил, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності, воно непорушне. Таким чином, суд робить висновок, що належить скасувати постанову про арешт майна та зняти арешт та заборону відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON], саме квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved