Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання протиправною бездіяльності щодо виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 20.02.1995 року по справі №33-128/1995 та Виконавчого листа Золочівського районного суду Львівської області від 23.12.2003 року по справі №2-1440/2003, про вселення його в кімнату [ADDRESS] а також щодо розгляду його (Позивача) письмового звернення від 16.07.2014 року про виконання вищезазначеного судового рішення, Виконавчого листа та гарантійних листів про вселення в кімнату [ADDRESS]. Позивач також просить зобов'язати Відповідача ПАТ «Львівобленерго» вчинити дії щодо забезпечення його кімнатою в [ADDRESS] відповідно до вищезазначених документів; витребувати у ПАТ «Львівобленерго» правовстановлюючі документи на підтвердження того, що саме Відповідач є власником чи балансоутримувачем будинку [ADDRESS] та що вказаний будинок має статус гуртожитку; допитати в якості свідка [PERSON], котрому відомі дійсні обставини справи. Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20.02.1995 року у справі №33-128/1995 було вирішено вселити його в кімнату [ADDRESS], яке до моменту звернення із позовною заявою не було виконане. 16.07.2014 року Позивач звернувся до Відповідача з письмовою заявою, в котрій просив виконати відповідне рішення та виконавчий лист, однак жодної відповіді на звернення не отримав. В судовому засіданні Позивач позов підтримав та просить задовольнити його у повному обсязі. Представник Відповідача Будзан П.І. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та подав письмові заперечення на позовну заяву. Вважає, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Виконавчий лист, виданий на підставі ухвали Львівського обласного суду від 20.02.1995 року по справі №2-1440/2003, повернуто стягувачеві 24.05.2004 року у зв'язку із неможливістю виконання. Повторне пред'явлення документу до виконання не відбулося, тому виконання документа неможливе у зв'язку з пропущенням строку подачі документа. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 07 травня 1992 року Львівським обласним судом винесено ухвалу зобов'язати Золочівську РЕС надати [PERSON] житлову площу в гуртожитку. 22 січня 2004 року [PERSON] видано дублікат виконавчого листа на підставі рішення Золочівського районного суду Львівської області від 23.12.2003 року. 24 травня 2004 року виконавчий лист повернуто стягувачу у зв'язку з неможливістю виконання. 16 липня 2014 року [PERSON] звернувся із Заявою до Золочівського РЕМ ВАТ «Львівобленерго» виконати рішення Апеляційного суду Львівської області від 20.02.1995 року по справі №33-128/1995, а також повідомити про причини його тривалого невиконання. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті. Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для відкриття виконавчого провадження. Такими є: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках. Судом з'ясовано, що Виконавчий лист повернуто у зв'язку з неможливістю виконання. Згідно із ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строк пред'явлення до виконання судових рішень починає спливати з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони. Частиною 5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Приймаючи до уваги вищенаведене, зокрема ту обставину, що виконавчий лист, отриманий 22 січня 2014 року не пред'явлено до виконання і відповідно виконавче провадження не відкрито, у зв'язку з чим порушено порядок примусового виконання рішень суду, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed