Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування удаваним, поділ майна подружжя, витребування майна (а.с. 4 - 5, 97 - 102). Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2012 року. В жовтні 2012 року для використання в сімейному бізнесі подружжям за кошти, зібрані [PERSON], в [PERSON] був придбаний магазин - 8/100 часток комплексу ринку «[INFO]», розташований за адресою: [ADDRESS]. Оформлений указаний правочин договором дарування, укладеним 17 жовтня 2012 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровувана). В січні 2013 року [PERSON] повідомила, що вона є єдиною власницею спірного майна. Крім того, за час сумісного проживання сторонами були набуті: - чайник «Tefal KI 2100», вартістю 511 грн.; - очищувач води «БАРЬЕР Кувшин Норма» - 120 грн.; - блендер «PHILIPS РR-1366/00» - 642 грн.; - флеш-драйв «GOODRAM ART LEATHER 4GB» - 111 грн.; - форма д/СВЧ «ARCUISINE» - 73 грн.; - авторесивер CD/МР3 «JVC KD-R417EE» - 840 грн.; - холодильник «WHIRPOOL WBE 3411 W» - 3 145 грн.; - карточка «Екстра-сервіс Плюс» - 379 грн.; - мережевий подовжувач «LUXEON VK-100E» - 248 грн.; - морозильна камера «NORD 156-010» - 2 194 грн.; - сокодавка «MOULINEX AV6» - 664 грн.; - цифрова камера «OLYMPUS MJU-760» - 1 083 грн.; - пилосос «LG» - 269 грн.; - плеєр DVD «SAMSUNG DVD-P316K» - 325 грн.; - хлібопіч «ZEMLER 43Z011» - 808 грн.; - пральна машина «INDESIT Wisl 83SCI» - 1726 грн.; - картка додаткового сервісу ФТ - 145 грн.; - цифрова камера «SONY Cyber DSC-S 2000» - 1 085 грн.; - картка пам'яті «TRANSCEND Memory Stic Duo Pro 1 GB» - 156 грн.; - телефон «Panasonic КХ-TG7208UAM» - 678 грн.; - зарядний пристрій «DURACELL CEF 20 + 2 акум ААА - 164 грн.; - акумулятор «UFO HR6 NI-MH 2000 mAh» - 46 грн.; - двокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] - 208 000 грн.; - мікроавтобус «Мерседес» з холодильником, державний номер [NUMBER] - 144 000 грн., всього на суму 367 412 грн. Все зазначене спільне майно знаходиться у [PERSON] 24 квітня 2013 року [PERSON] незаконно заволоділа всіма 8/100 частками комплексу ринку «[INFO]», дводенною виручку магазину в сумі 9 000 грн. та майном, яке на той час знаходилося в приміщенні магазину та належало безпосередньо ПП [PERSON]: - вітриною морозильною «Аляска» 300 л, вартістю 2 080 грн.; - вітриною морозильною «Аляска» 350 л - 3 200 грн.; - кондиціонером - 5 450 грн.; - холодильною вітриною горизонтальною - 10 400 грн.; - холодильним агрегатом - 40 000 грн.; - вагами настільними - 1 300 грн.; - вагами - 260 грн.; - електричною батареєю (2 шт.) - 1 600 грн.; - бойлером для обігріву води - 1 228 грн.; - комп'ютером - 5 000 грн.; - принтером - 2 000 грн.; - умивальником - 350 грн.; - унітазом - 400 грн.; - стелажем під товари - 450 грн.; - столами (2 шт.) - 1 000 грн.; - мікрохвильовою піччю - 550 грн.; - холодильною вітриною «Регало» - 16 000 грн.; - залишками товару на суму 160 418 грн. Крім того, під час окремого проживання, [PERSON] було витрачено на евакуацію та ремонт належного [PERSON] автомобіля 10 000 грн. За вказаних обставин [PERSON] просив визнати укладений договір дарування удаваним, визнати магазин спільною сумісною власністю подружжя. [PERSON], вказуючи на те, що на його утриманні знаходиться неповнолітній син, [INFO], та він має сестру - інваліда дитинства ІІ групи, мати-пенсіонера, вважав, що суд має право відступити відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 70 СК України, від засад рівності часток подружжя, просив поділити спільне майно, виділити йому: - 8/100 часток комплексу ринк «[INFO]»; - телевізор «Pioneer», всього на суму 172 180 грн., виділити [PERSON]: - чайник «Tefal KI 2100», вартістю 511 грн.; - очищувач води «БАРЬЕР Кувшин Норма» - 120 грн.; - блендер «PHILIPS РR-1366/00» - 642 грн.; - флеш-драйв «GOODRAM ART LEATHER 4GB» - 111 грн.; - форму д/СВЧ «ARCUISINE» - 73 грн.; - авторесивер CD/МР3 «JVC KD-R417EE» - 840 грн.; - холодильник «WHIRPOOL WBE 3411 W» - 3 145 грн.; - карточку «Екстра-сервіс Плюс» - 379 грн.; - мережевий подовжувач «LUXEON VK-100E» - 248 грн.; - морозильну камеру «NORD 156-010» - 2 194 грн.; - сокодавку «MOULINEX AV6» - 664 грн.; - цифрову камеру «OLYMPUS MJU-760» - 1 083 грн.; - пилосос «LG» - 269 грн.; - плеєр DVD «SAMSUNG DVD-P316K» - 325 грн.; - хлібопіч «ZEMLER 43Z011» - 808 грн.; - пральну машину «INDESIT Wisl 83SCI» - 1726 грн.; - картку додаткового сервісу ФТ - 145 грн.; - цифрову камеру «SONY Cyber DSC-S 2000» - 1 085 грн.; - картку пам'яті «TRANSCEND Memory Stic Duo Pro 1 GB» - 156 грн. - телефон «Panasonic КХ-TG7208UAM» - 678 грн. - зарядний пристрій «DURACELL CEF 20 + 2 акум ААА - 164 грн. - акумулятор «UFO HR6 NI-MH 2000 mAh» - 46 грн. - двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] - 208 000 грн.; - мікроавтобус «Мерседес» з холодильником, державний номер [NUMBER] - 144 000 грн., всього на суму 367 412 грн. При цьому [PERSON] просив: - стягнути з [PERSON] на його користь ? частину забраної [PERSON] виручки в сумі 4 500 грн., повну вартість залишків товару - 160 148 грн., 10 000 грн. на відшкодування понесених витрат на відновлення автомобіля [PERSON] та компенсацію різниці вартості спільного майна - 195 232 грн., всього 368 880 грн.; - витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] вітрину морозильну «Аляска» (300 л), вітрину морозильну «Аляска» (350 л), кондиціонер, холодильну вітрину горизонтальну, холодильний агрегат, ваги настільні, ваги, електричні батареї (2 шт.), бойлер для обігріву води, комп'ютер, принтер, умивальник, унітаз, стелаж під товари, столи (2 шт.), мікрохвильову піч, холодильну вітрину «Регало». [PERSON] звернулася до [PERSON] із зустрічним позовом про поділ майна подружжя (а.с. 71 - 73, 142 - 143, 275 - 276, 316). Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 12 січня 2012 року. За час шлюбу подружжям придбане майно, неподіленим з якого залишилися: 8/100 часток комплексу ринку «[INFO]», розташований за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка, площею 0,9 га, розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказане майно [PERSON] просила поділити, визнавши за нею право власності на ? частину вартості земельної ділянки - 272 011 грн. та 8/100 часток комплексу ринку «[INFO]», вартістю 156 180 грн., та стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію вартості спільного майна в сумі 189 820 грн. Крім того, в [PERSON] безпідставно знаходяться 4 колеса, які є входять у комплектацію належного [PERSON] автомобіля. Дане майно просила витребувати, оскільки [PERSON] відмовляється повертати його в добровільному порядку. В судовому засіданні представник [PERSON] первісний позов підтримала у повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві та уточненнях до неї. Зустрічний позов визнала в частині, що не суперечить вимогам її довірителя. Повідомила, що земельна ділянка, поділ якої вимагає [PERSON], придбана за особисті кошти [PERSON], є власністю ПП [PERSON] та не є спільним майном, набутим за час шлюбу. [PERSON], її представник на задоволенні зустрічного позову наполягали, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві та доповненнях до неї. Первісний позов в частині визнання правочину удаваним та визнання 8/100 часток комплексу магазину «[INFO]» об'єктом спільної сумісної власності подружжя визнали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову в пред'явленій до нього частині та розгляд справи за його відсутності (а.с. 141). Первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 12 січня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб (а.с. 8). 17 жовтня 2012 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровувана) укладений договір дарування 8/100 часток комплексу, ринку «[INFO]», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - будівлі магазину господарчих товарів, літ. «П», загальною площею 60,0 м? (а.с. 6). Згідно з розпискою від 17 жовтня 2012 року (а.с. 7), [PERSON] одержав від [PERSON] 19 000 доларів США за продані 8/100 частин комплексу ринку «[INFO]», розташованих за адресою: [ADDRESS] - магазин господарських товарів, загальною площею 60 м?. Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили (ч. 1 ст. 235 ЦК України). На підставі договору дарування від 16 червня 2009 року (а.с. 313 - 314) [PERSON] є власником 50/100 часток комплексу, незавершеного будівництва автозаправочної станції, розташованого за адресою: [ADDRESS] Згідно з договором про оплату авансового внеску (а.с. 183), 14 червня 2012 року між Новокаховською міською радою та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладений договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати вартості земельної ділянки, площею 0,9007 га., у [ADDRESS], для розміщення та обслуговування об'єкту незавершеного будівництва складської бази, яку має намір придбати ФОП [PERSON] (а.с. 183). 09 липня 2012 року між Новокаховською міською радою Херсонської області (продавець) та [PERSON] (покупець) укладений договір купівлі-продажу земельною ділянки, площею 9007 м?, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Цільове використання земельної ділянки - для розміщення та обслуговування об'єкту завершеного будівництва складської бази. Відповідно до п. 2.2., за домовленістю сторін продаж вчинюється за 544 023 грн., без урахування ПДВ, в тому числі авансовий внесок в сумі 10 000 грн., сплачений відповідно до договору № 08-12 від 14 червня 2012 року. Згідно з п. 11.4 договору, [PERSON] на придбання зазначеної вище земельної ділянки була надана згода його дружиною - [PERSON] та посвідчена 09 липня 2012 року [PERSON], приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу, за реєстровим номером № 1771. За змістом даного договору та згідно з витягом з Державного реєстру правочинів (а.с. 187), набувачем за указаним правочином є фізична особа [PERSON] Відповідно до заяви, посвідченої нотаріально (а.с. 318), 09 липня 2012 року [PERSON] надала своєму чоловіку [PERSON] згоду на придбання за спільні кошти під час шлюбу земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 9007 м ?. Як зазначено в державному акті на право власності на земельну ділянку (а.с. 182), фізична особа-підприємець [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09 липня 2012 року № 1772, є власником земельної ділянки, площею 0,9007 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. З копії розписки від 26 червня 2012 року (а.с. 311) вбачається, що [PERSON] позичив в [PERSON] гроші в сумі 600 000 грн., які повернув 20 червня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Як встановлено ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд, заслухавши пояснення [PERSON], представників сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази, визнає, що вчиненим 17 жовтня 2012 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровувана) договором дарування 8/100 часток комплексу, ринку «[INFO]», прихований договір купівлі-продажу. Факт удаваності правочину визнаний відповідачами та підтверджується одержанням [PERSON] оплати за відчужене майно. За вказаних обставин суд має підстави для визнання даного правочину удаваним, застосування до відносин між сторонами правил щодо договорів купівлі-продажу та визнання набутого за таким договором майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] й [PERSON] Як встановлено ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливе; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ним. 8/100 частин магазину, загальною площею 60,0 м?, не можливо визнати неподільною річчю. Даних, які вказують як на те, що указана нерухомість не може бути поділена між подружжям в рівних частках в натурі, так і на те, що спільне володіння та користування співвласниками майном неможливо, суду не надано. За вказаних обставин та оскільки згоди щодо варіантів поділу спільного майна між сторонами не досягнуто, суд визнає необхідним поділити вказану частину нерухомості між співвласниками, виділивши кожному по 4/100 частки спірної нерухомості. Як встановлено п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Доказів на підтвердження того, що до реєстрації шлюбу - 12 січня 2012 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю (вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, тощо) суду надані не були. За вказаних обставин суд не приймає до уваги копії документів, поданих на підтвердження набуття [PERSON] та [PERSON] права спільної сумісної власності: - 31 грудня 2006 року на телевізор «Pioneer» (а.с. 78); - 19 серпня 2010 року на морозильну камеру (а.с. 129); - 12 квітня 2010 року на цифрову камеру «Sony Cybershot DSC-S2000», картку пам'яті «Transcend Memory SticK Duo Pro 1 Gb», телефон «PANASONIC KX-TG 7208 UAM», зар. пристрій «DURACELL CEF 20 + аккум ААА», акумулятор «UFO HR6 Ni-MH 2000 m Ah» (а.с. 130); - 20 вересня 2007 року на пилосос «LG V-C3055NT» (а.с. 131); - 06 травня 2009 року на сокодавку «MOULINEX» (а.с. 132); - 05 лютого 2008 року на цифрову камеру «OLYMPUS MJU-760» (а.с. 133); - 27 серпня 2005 року на пральну машину «INDESIT WISL 83 SCI» (а.с. 134); - 07 червня 2011 року на блендер погружний «PHILIPS HR-1366/00» (а.с. 135); - 30 листопада 2011 року на чайник «Tefal KI 2100», очищувач води «Барьер Кувшин Норма» (а.с. 136); - 24 жовтня 2010 року на холодильник «WHIRPOOL WBE 3411», карточку «Экстра-сервис Плюс», мережевий подовжувач «LUXEON VK-1000Е стабилизатор» (а.с. 137); - 20 грудня 2010 року на флеш-драйв «GOODRAM ART LEATHER 4 Gb», форму для д/СВЧ «ARCUISINE», кульок, авторесивер CD/MP3 «JVC KD-R417 EE» (а.с. 138); - 07 липня 2007 року на плеєр DVD «SAMSUNG DVD-P361 K» (а.с. 139); - 11 квітня 2011 року на квартиру [ADDRESS] (а.с. 168, 169) - 05 листопада 2011 року на транспортний засіб «MERCEDES BENZ 612 D KA», державний номер [NUMBER] (а.с. 284). Підстав для визнання указаних речей спільним майном подружжя суд не вбачає. Копія видаткової накладної (а.с. 140) про придбання [PERSON] 11 березня 2012 року хлібопечі «Zelmer 43Z011», вартістю 808 грн., не містить підписів постачальника та одержувача, не містить відбитку печатки постачальника, тому не може належним чином підтверджувати факт придбання зазначеного в ній товару. За відсутності доказів оплати вартості майна та його фактичної наявності в подружжя суд визнає неможливим вирішити питання про його виділення. Вимоги про визнання за [PERSON] права власності на ? частину вартості земельної ділянки та її стягнення підлягають задоволенню. Договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений [PERSON] як фізичною особою. Проте державний акт на право власності на землю виданий ПП [PERSON] Про обставини та підстави, за яких при видачі даного правовстановлючого документу був змінений правовий режим майна, суду не повідомлено. Державний акт на право власності на землю на даний час не скасований, що не надає можливості ставити під сумнів законність набуття ПП [PERSON] права власності на землю в цілому. [PERSON] всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не доведено факту придбання спірної земельної ділянки за особисті кошти. Сімейним законодавством (ст. 57 СК України) гроші, одержані в позику одним з подружжя, не визначені об'єктом права особистої приватної власності дружини чи чоловіка. Крім того, той факт, що гроші, одержані за розпискою від 26 червня 2012 року були витрачені [PERSON] на придбання земельної ділянки можливо тільки припустити. З видачею приватному підприємцю державного акту на право власності на землю право власності іншого співвласника - [PERSON] трансформоване в право вимоги, в разі поділу майна подружжя, виплати половини вартості майна, при обчисленні розміру якої має бути відрахований сплачений ПП [PERSON], як фізичною особою-підприємцем, авансовий внесок в сумі 10 000 грн. Вимоги первісного та зустрічного позовів про витребування майна із чужого незаконного володіння, як і вимоги [PERSON] про поділ виручки та відшкодування витрат, пов'язаних із ремонтом автомобіля [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). З висновків за результатами розгляду матеріалів, зареєстрованих 24 квітня 2013 року в журналі ЄО № 1721, № 1723 (а.с. 229, 245,), повідомлення ПП «Охоронні системи» (а.с. 270), показів свідків, вбачається, що 24 квітня 2013 року в приміщенні магазину на ринку «[INFO]» між подружжям відбувся конфлікт з приводу права власності на обладнання та товари. Під час указаного конфлікту його сторони вивозили майно та товари. Суду не надано доказів, які б безперечно підтверджували факти заволодіння [PERSON]: - виручкою магазину, її розміру; - товарами ПП [PERSON] (кількість, найменування, вартість); - майном ПП [PERSON] (найменування, кількість, індивідуальні ознаки). Належних та допустимих доказів того, що станом на 24 квітня 2013 року в спірному магазині знаходилося майно, зазначене [PERSON], а в касі магазину знаходилася виручка в указаному ним розмірі, суду не надано. Так в акті від 04 січня 2013 року (а.с. 103) відображенні найменування, кількість та вартість переданого ПП [PERSON] продавцю магазину в [ADDRESS] обладнання. Товарний чек від 01 квітня 2011 року (а.с. 104), накладні від 10 жовтня 2012 року (а.с. 105), накладна від 01 квітня 2011 року (а.с. 106), накладна від 10 березня 2012 року (а.с. 107) можуть вказувати на придбання ПП [PERSON] агрегату холодильного, вартістю 7 500 грн., кондиціонеру - 5 450 грн., двох електричних батарей - 1 600 грн., бойлеру - 1 228 грн., великої холодильної вітрини - 16 000 грн., вітрини морозильної - 2 080 грн., вітрини морозильної - 3 200 грн., вітрини горизонтальної - 10 400 грн., вагів (2 шт.) - 1 560 грн., комп'ютеру та принтеру - 6 000 грн. В актах звірки взаєморозрахунків (а.с. 108, 120, 122, 123, 126) відображений розмір заборгованості ПП [PERSON] за поставлені товари. В квитанціях (а.с. 109, 121, 124, 125, 127, 128) відображено про проведення ПП [PERSON] розрахунків з постачальником. Згідно з описом залишків товарів на 22 квітня 2013 року, складеним ПП [PERSON] та продавцем [PERSON] (а.с. 110 - 114), вартість залишків товарів в магазині м. Каховки на 22 квітня 2013 року становить 160 418,15 грн. Проте вищенаведені докази, які покази свідків, не вказують на наявність указаного майна в магазині станом на 24 квітня 2013 року та заволодіння ним [PERSON] Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (а.с. 116), [PERSON] є власником автомобіля «Ford Fiesta», державний номер [NUMBER]. Даних про те, що в [PERSON] зберігають комплектуючі до вказаного автомобіля в матеріалах справи відсутні. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 березня 2013 року поділено майно подружжя [PERSON] та [PERSON]: за [PERSON] визнано право власності на автомобіль «BMW», державний номер [NUMBER], за [PERSON] визнано право власності на автомобіль «Ford Fiesta», державний номер [NUMBER] (а.с. 74 - 75). Відповідно до товарного чеку (а.с. 119), 13 травня 2013 року [PERSON] було придбано запчастини до автомобіля «Ford Fiesta» та оплачено послуги з ремонту та евакуації з місця ДТП на суму 10 000 грн. Даних про те, що ці витрати були обов'язковими для [PERSON], не є витратами подружжя, або були вчинені за особисті кошти [PERSON] та за домовленістю з [PERSON] про наступне їх відшкодування останньою, суду не надано.

Outcome: partial