Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Савинцівської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 3,63 га, з кадастровим номером 5323287200:00:001:0129, яка розташована на території Савинцівської сільської ради Миргородського району, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В позові посилається на те, що 26 серпня 2015 року померла його тітка [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,63 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Савинцівської сільської ради Миргородського району. Позивач є спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину, відповідно до положень ст. 1269 ЦК України, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, тому що в державному акті на право власності на земельну ділянку невірно вказано кадастровий номер земельної ділянки і внести виправлення в державний акт неможливо в звязку зі смертю особи, на імя якої він виданий, а також втратою самого державного акту. В звязку цим нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину і він звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві, розглянути справу у його відсутність (а.с. 31). Відповідач Савинцівська сільська рада Миргородського району, в судове засідання свого представника не направила, до суду подала заяву, в якій заперечень проти позову не висловила і просила справу розглянути у відсутність її представника (а.с. 26). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] померла 26 серпня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). За життя [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,63 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Савинцівської сільської ради Миргородського району, та була зареєстрована за нею з присвоєнням кадастрового номеру 5323287200:00:0010129, але в державному акті на право власності на земельну ділянку ПЛ № 074642 від 28 вересня 2004 р. (а.с.6) цей кадастровий номер вказаний невірно, що підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Миргородському районі, крім того оригінал державного акта був втрачений. Тому позивач, який є спадкоємцем за заповітом і прийняв спадщину відповідно до ст.1269 ЦК України (а.с. 5, 35-37), не зміг юридично оформити її на себе по причині відсутності належно оформленого правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на це майно, в звязку з чим приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлої [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5323287200:00:001:0129, а не 5323287202:00:001:0129, як зазначено у державному акті, отже у неї виникло право власності на земельну ділянку саме з кадастровим номером 5323287200:00:001:0129. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач прийняв спадщину, він успадкував належну померлій [PERSON] земельну ділянку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved