Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати договір купівлі -продажу будівлі гаражу, яка складається з гаражу та майстерні за адресою [ADDRESS], укладений 30 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнати право власності на вказане нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON] укладений усний договір купівлі-продажу будівлі гаражу, яка складається з гаражу та майстерні за адресою [ADDRESS]. Про отримання грошових коштів в розмірі 50000 гривень за продаж гаражу була складена розписка з боку продавця з умовою подальшого посвідчення договору купівлі-продажу будинку нотаріально. Так, відповідно до домовленості між ними та розписки, позивач придбав у відповідача будівлю гаражу, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу за результатами проведення аукціону від 26.04.2013 року. Відповідач, в свою чергу передав позивачеві у власність будівлю гаражу, а позивач прийняв гараж та сплатив відповідачу 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. При укладанні договору, який виражається в розписці та домовленості між сторонами, відповідач передав ключі від гаражу та документи, написав розписку про отримання зазначеної суми за гараж. Позивач повністю розрахувався з відповідачем, тому вважає, що сторони повністю виконали умови договору. Однак, від нотаріального посвідчення договору відповідач ухиляється. Позивач, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі та просять суд розглядати справу без його участі. Розглянувши заяви сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] належить на праві власності будівля гаражу, яка складається з гаражу та майстерні за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу майна № 11 від 26.04.2013 року. Відповідач, як власник вказаного нерухомого майна, продав його 30 квітня 2014 року [PERSON], та за домовленістю отримав 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень, про що написав розписку. Після чого позивач неодноразово звертався до відповідача про те, що необхідно нотаріально посвідчити зазначений договір, але останній так і не виконав свої обіцянки. Зазначена відмова поставила позивача по справі в скрутне матеріальне становище, так як він не може в повній мірі використовувати фактично придбане нерухоме майно, а грошові кошти за нього вже сплачені відповідачеві. Просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на вказане майно за позивачем. Згідно ст. 638 ЦК України договір вважається укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, те, що договір купівлі-продажу гаражу укладений в усній формі і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме відповідач передав нерухоме майно відповідачеві та отримав грошові кошти за це, а позивач в свою чергу, повністю розрахувався з відповідачами обумовленою між сторонами сумою та прийняв нерухоме майно, але нотаріальне засвідчення договору не відбулось в зв'язку з ухиленням відповідача від нотаріального посвідчення, те, що відповідач не заперечує проти пред'явлених позовних вимог, позивач не має можливості іншим способом захистити своє право власності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити і визнати договір купівлі-продажу гаражу, що укладений між позивачем та відповідачами дійсним та визнати право власності на придбане майно за покупцем.

Outcome: approved