Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Державного підприємства «Златодар» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що він працював на ДП «Златодар» на посаді муляра 5 розряду у відділі капбудівництва та наказом № 29-к від 24.03.2014 року звільнений за власним бажанням, однак при звільненні з ним розрахунку проведено не було. Станом на 15.04.2014р. відповідач має перед ним заборгованість по заробітній платі в сумі 2 236,37 грн. за період з лютого по березень 2014р. Позивач вважає, що оскільки до цього часу підприємство не виплатило належну йому суму заробітної плати в день звільнення, то у відповідності до ст. 117 КЗпП України, повинно сплатити йому суму середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку, яку він рахує в розмірі 3 668,35 грн., з розрахунку 104,81 грн. середньоденного заробітку за 35 днів прострочення, крім того позивач вважає, що внаслідок того, що підприємство не виплатило належну йому суму заробітної плати, він зазнав і постійно зазнає психологічного стресу та моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, моральну шкоду якої він зазнав внаслідок невиплати йому заробітної плати тривалий період часу він оцінює в сумі 5 000 грн., тому просив суд стягнути з відповідача вказані кошти. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати в сумі 2 236,37 грн., та компенсацію за затримку розрахунку при звільненні з 19.03.2014р по день винесення рішення судом з розрахунку за 91 день х 104,81 грн. (середньоденна заробітна плата) в сумі 9 537,71 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., яку обґрунтовує тим, що невиплата заробітної плати порушує його нормальні життєві зв'язки, оскільки він залишився без засобів до існування, що поставило його та його сім'ю в скрутне матеріальне становище та вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні представник відповідача ДП «Златодар» Євтушенко В.В. по довіреності вимоги [PERSON] визнав частково та пояснив, що дійсно у ДП «Златодар» перед [PERSON] мається заборгованість із заробітної плати в розмірі 2 236,37 грн. за вказаний ним період, яка не була йому виплачена по причині відсутності коштів у підприємства, однак сума заявленої позивачем моральної шкоди є явно завищеною, оскільки розмір заборгованості по заробітній платі є не співрозмірним з розміром відшкодування моральної шкоди. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи позивача, позицію сторони відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідно до наказу № 131-К від 29.10.2013 року [PERSON] працював на ДП «Златодар». Відповідно до наказу № 29-К від 24.03.2014 року [PERSON] звільнений 18.03.2014р. за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Відповідно до довідки № 210 від 15.04.2014р. виданої ДП «Златодар» вбачається, що заборгованість ДП «Златодар» по заробітній платі перед [PERSON] станом на 15.04.2014р. становить за лютий 2014р. - 1 297,18 грн., за березень 2014р. - 939,19 грн., а всього - 2 236,37 грн. Відповідно до довідки № 209 від 15.04.2014р. виданої ДП «Златодар» вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 104,81 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і потребували від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст. 174 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки згідно з довідкою відповідача ДП «Златодар» заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 2 236,37 грн., яка на даний час не виплачена. Відповідач порушив вимоги ст.ст. 116 КЗпП України - не виплатив позивачеві всі належні до виплати при звільненні суми, тому сума заборгованості підлягає до стягнення з відповідача. Також, належить стягнути на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку по день винесення рішення судом з розрахунку за 91 день х 104,81 грн. (середньоденна заробітна плата) в сумі 9 537,71 грн. Крім того, враховуючи, що відповідач порушив право позивача не виплативши вчасно і в повному обсязі заробітну плату, то суд вважає, що таким чином ДП «Златодар» також заподіяло позивачеві моральну шкоду, оскільки по причині відсутності коштів він не мав можливості повноцінно харчуватися, купувати необхідні речі повсякденного вжитку собі та родині, він був позбавлений можливості розпорядитися своїми коштами на власний розсуд, витративши їх на придбання необхідних речей, що суттєво порушило його нормальний життєвий уклад та вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тому позов в частині стягнення моральної шкоди належить задовольнити частково та на користь позивача належить стягнути з ДП «Златодар» в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. При цьому, суд виходить із загальної суми заборгованої заробітної плати позивачеві, що становить 2 236,37 грн., що є не співрозмірним з заявленим розміром відшкодування моральної шкоди. Позивач у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України був звільнений при подачі позову від сплати судового збору в зв'язку з чим суд задовольняючи позовні вимоги стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial