Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання до [PERSON], [PERSON]. таким, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме будинком № 6 на вул. Шевченка в с.Кальник, Мукачівського району. Свої вимоги мотивує тим, що є власником будинку № 6 на вул. Шевченка в с.Кальник, Мукачівського району,однак в будинку зареєстровані також його донька [PERSON] та внучка [PERSON],які в будинку не проживають з 2010 року, та як виїхали на постійне місце проживання в [INFO]. Таким чином реєстрація відповідачів в будинку створює незручності, додаткові витрати на його утримання, порушує його право, як власника, на вільне користування та розпорядження своїм майном, у звязку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з наведених підстав у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися за невідомих причин, повідомлялись належним чином через оголошення в засобах масової інформації. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України,на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Представник третьої особи - виконавчого комітету Кальницької сільської ради Мукачівського районув судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністраціїв судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.06.2003 року, виданого Виконавчим комітетом Кальниької сільської ради, домоволодіння за адресою: будинок № 6 на вул. Шевченка ( вул. Радянська) в с.Кальник, Мукачівського району на праві приватної власності належить [PERSON]А, що також стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.06.2003 року, виданим КП «Мукачівське РБТІ та ЕО». З довідки виданої виконкомом Кальницької сільської ради від 18.10.2017 року № 933 вбачається, що в будинку за адресою будинок № 6 на вул. Шевченка ( вул. Радянська) в с.Кальник, Мукачівського району зареєстровані та проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], (але не проживає), [PERSON], [INFO], (але не проживає). Факт не проживання відповідачів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в спірному будинку понад рік, підтверджується актом комісії Кальницької сільської ради від 25.10.2017 року. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475\\97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України) Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст.156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачі втратили право на користування будинком № 6 на вул. Шевченка ( вул. Радянська) в с.Кальник, Мукачівського району, у звязку з їх відсутністю за місцем проживання понад встановлений законом строк, а тому позов про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Судові витрати віднести за рахунок позивача [PERSON]

Outcome: approved