Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в Дергачівський районний суд Харківської області з позовом до [PERSON], третя особа: Дергачівська міська рада Харківської області в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що їй на підставі договору дарування жилого будинку від 14.04.2010 посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером № 578, в цілому належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] Відповідач по справі рідний брат позивача в 2008 році виїхав з будинку проживати до м. Балаклея Харківської області. Згідно акту депутата Дергачівської міської ради Харківської області Бондаренко К. від 01.06.2018 за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], який фактично понад 10 років не проживає за місцем реєстрації. Відповідач добровільно не бажає прийти до відповідних органів для зняття з реєстрації, тому позивач вимушений звернутися до суду із заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити та справу розглядати за її відсутності у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутністю в заочному судовому засіданні. Представник третьої особи: Дергачівської міської ради Харківської області не з'явився, згідно заяви. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування жилого будинку від 14.04.2010 посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером № 578, в цілому належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 07.04.2010. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно акту депутата Дергачівської міської ради Харківської області Бондаренко К. від 01.06.2018 за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], який фактично понад 10 років не проживає за місцем реєстрації. Відповідач не проживає за місцем реєстрації більше шести місяців, та сама не бажає прийти до відповідних органів для зняття з реєстрації позивач вимушений звернутися до суду із заявою про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд, може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 317 ЦК України, кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд визнає [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] Відповідно що вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст.ст.317, 391, ЦК України,

Outcome: approved