Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибальське підприємство «БРИЗ» про стягнення грошових коштів, який уточнив згодом, вказуючи, що у період з 05.07.2013 року по 07.05.2014 року позивачем було надано відповідачу зворотну фінансову допомогу на загальну суму 2 174 300 грн. Він звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів після спливу визначеного законом строку, але відповідач зобов'язання не виконав та не повернув грошові кошти. Просив стягнути з ТОВ «Рибальське підприємство «БРИЗ» 2 174 300грн. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Представник відповідача у письмовому поясненні від 06.10.2014 року позов визнав, але зазначив, що товариство не має можливості виплатити суму боргу в зв'язку зі скрутним матеріальним станом. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14.1.257 Податкового Кодексу України поротною фінансовою допомогою є сума коштів, яка надійшла у користування платнику податків за договором, який не передбачає нарахування процентів або інших видів компенсації у вигляді плати за користування коштами та є обов'язковою для повернення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Таким чином, поворотна фінансова допомога за своєю природою є поняттям тотожнім з договором позики. У письмових поясненнях на позов відповідач визнав, що позивачем у період з 05.07.2013 року по 07.05.2014 року шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, а також внесення до каси надано суму у розмірі 2 174 300грн.00коп., тому ці обставини за ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Крім того, позивачем надано квитанції до прибуткового касового ордеру та банківські квитанції, відповідно до яких позивачем передано відповідачу у якості поворотної фінансової допомоги суму у загальному розмірі 2 174 300,00 грн. Строк виконання зобов'язання по поверненню поворотної фінансової допомоги сторонами визначено не було. Позивач направив на адресу відповідача, в порядку ст. 530 ЦК України, вимогу від 03.07.2014 року, яка отримана відповідачем 04.07.2011 року (вхідний номер 06-03/39), про повернення фінансової допомоги, в якій запропонував повернути її протягом семи днів від дня отримання вимоги. Відповіді на вказану вимогу відповідач не надав, зобов'язання у встановлений нею строк не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань, з нього підлягає стягненню сума боргу у розмірі 2 174 300 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підстав ст. ст. 79, 88 ЦПК України.

Outcome: approved