Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» з вимогами: визнати виконавчий напис вчинений 13 січня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І.П. (реєстровий №12), таким, що не підлягає виконанню; вилучити у ТОВ «Порше лізинг Україна» предмет лізингу - автомобіль SEAT IBIZA 1.4 МРІ 2013 року виробництва, шасі [NUMBER], двигун [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], та передати його [PERSON], що є предметом позову. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, пояснили, що пояснили, що 27 серпня 2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] був укладений Договір про фінансовий лізинг №00008400, згідно умов якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» передає [PERSON] об'єкт лізингу - транспортний засіб SEAT IBIZA 1.4 МРІ, номер шасі [NUMBER], рік виробництва 2013, двигун № [NUMBER], на умовах лізингу: вартість об'єкту лізингу - еквівалент 17700,00 доларів США - 144024,90грн.; авансовий платіж - еквівалент 4425,00 доларів США; обсяг фінансування - еквівалент 13275,00 доларів США; залишкова вартість - 0,00 доларів США; кількість лізингових платежів - 60; строк лізингу - 60; лізинговий платіж - еквівалент 370,76 доларів США; адміністративні платіж - еквівалент 265,50 доларів США, процентна ставка змінні відповідно до п.6.4.2. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу. 24 січня 2017 року у позивача автомобіль, що є предметом лізингу, був вилучений та переданий ТОВ «Порше Лізинг Україна» на підставі виконавчого напису від 13 січня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І.П., зареєстрований в реєстрі за №12. підставою вчинення виконавчого напису стала нібито наявна заборгованість позивача перед відповідачем по сплаті лізингових платежів за грудень 2015 року та січень 2016 року в розмірі 21 974,57 грн. Однак, про наявність виконавчого напису нотаріуса, позивач дізнався лише після пред'явлення стягувачем виконавчого напису до примусового виконання, який перебував на виконані у Відділі державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, при цьому попередньо будь-яких повідомлень від ТОВ «Порше Лізинг України» та/або нотаріуса про повернення транспортного засобу, що є предметом лізингу, позивач не отримував. На думку позивача, виконавчий напис нотаріуса виданий з грубим порушенням норм діючого законодавства, а саме, про дострокове виконання зобов'язань по договору лізингу та намір вчинити виконавчий напис відповідач мав повідомити позивача за тридцять днів, що зроблено не було, також відповідач не надав нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості по договору лізингу, яка існувала на день вчинення виконавчого напису, а нотаріусом не було враховано та перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, що виключає можливість встановити безспірність вимог та є беззаперечною підставою вважати, що вчинений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» Бойко А.І. , в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення на позов, просив в позові відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та долучених до них доказів, які приєднано до справи. (а.с.176-180) Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Доценко І.П. в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи третя особа повідомлена належним чином, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) третя особа не скористалась. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 22 серпня 2013 року між Дочірнім підприємством «Авто-Київ» та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу №109, згідно предмету договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Продавець зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець оплатити і прийняти у власність автомобіль марки «SEAT» наступної моделі і модифікації: SEAT IBIZA 5D Style 1.4 85 л.с., загальна ціна товару за договором становить 144 078,00грн., в тому числі ПДВ - 24013,00грн., що еквівалентно 17 700,00 доларам США, оплата товару здійснюється трьома платежами, останній з яких покупець сплачує в термін до 28.08.2013р. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання сторонами видаткової накладної на товар. (а.с.16) Відповідно до частин 1, 2 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Положеннями статті 806 ЦК України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються Законом України «Про фінансовий лізинг» (ч. 1 ст. 2 Законом України «Про фінансовий лізинг»). Згідно ч. 2 ст. 1 Законом України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Судом встановлено, що 27 серпня 2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» (лізингодавець) та [PERSON] (лізингоодержувач) був укладений Договір про фінансовий лізинг №00008400, згідно умов якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» передає [PERSON] об'єкт лізингу - транспортний засіб SEAT IBIZA 1.4 МРІ, номер шасі [NUMBER], рік виробництва 2013, двигун № [NUMBER], на умовах лізингу: вартість об'єкту лізингу - еквівалент 17700,00 доларів США - 144024,90грн.; авансовий платіж - еквівалент 4425,00 доларів США; обсяг фінансування - еквівалент 13275,00 доларів США; залишкова вартість - 0,00 доларів США; кількість лізингових платежів - 60; строк лізингу - 60; лізинговий платіж - еквівалент 370,76 доларів США; адміністративні платіж - еквівалент 265,50 доларів США. Процентна ставка змінні відповідно до п.6.4.2. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу. Усі платежі, що підлягають сплаті, повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку: 1) за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквівалентів у доларах США, визначених вище, відповідно до пунктів 6.3. та 2) до пункту 6.4.2 (якщо застосовується) Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу. (а.с.18) Проценти та інші платежі здійснюються відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодувань) (а.с.20-23). 06 квітня 2015 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» (Лізингодавець) та [PERSON] (Лізингоодержувач) була укладена Додаткова угода №1/1 до Договору про фінансовий лізинг №00008400 від 27.08.2013 року, якою сторони домовилися змінити строк дії лізингу та внести зміни до графіку Контракту (а.с.36), та, у зв'язку з внесеними змінами, сторони погодили та підписали Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодування) від 06.04.2015 року. (а.с.37-42) Невід'ємною частиною цього договору про фінансовий лізинг є також Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (далі - Умови) (а.с.24-35), згідно п. 4.1 яких Порше Лізинг Україна зберігає за собою право власності на об'єкт лізингу, в той час як лізингоодержувач матиме право на експлуатацію об'єкта лізингу впродовж усього строку дії контракту (окрім випадків, коли Порше Лізинг Україна матиме право розірвати цей контракт/ відмовитися від контракту та вимагати повернення об'єкта лізингу, як зазначено в цьому контракті). Згідно п. 5.4. Умов, Лізингоодержувач забезпечує оформлення доставки об'єкта лізингу шляхом підписання Лізингоодержувачем та ТОВ «Порше Лізинг Україна» акту прийому-передачі. Як убачається з Акту прийому-передачі до Договору №00008400 від 27.08.2013 року, [PERSON] 02.08.2013р. отримав предмет лізингу - автомобіль марки SEAT, модель - IBIZA, номер кузова - [NUMBER], рік виробництва 2013, колір сірий, реєстраційний знак - [NUMBER]. (а.с.43) За умовами договору лізингу, якщо Лізингоодержувач прострочить виплату лізингового платежу протягом більш, ніж на 10 (десять) робочих днів, Порше Лізинг Україна, згідно п. 8.3. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, має право: 8.3.1. надіслати Лізингоодержувачу першу платіжну вимогу в письмовій формі. Якщо Лізингоодержувач не здійснить оплату протягом 7 (семи) робочих днів з моменту відправлення першої вимоги щодо сплати, Порше Лізинг Україна надсилає в такий же спосіб другу вимогу щодо сплати, яка подовжує строк здійснення оплати ще на 8 (вісім) робочих днів. У випадку якщо лізингоодержувач не здійснить оплату у вказаний термін, Порше Лізинг Україна має право направити лізингоодержувачу третю вимогу щодо сплати та відмовитися від Контракту в односторонньому порядку, за пунктом 12.6.1. Контракту. Сторони погодились, що невиконання зобов'язань після надіслання другої вимоги щодо сплати означає, що Лізингоодержувач не має наміру в подальшому виконувати свої зобов'язання за цим Контрактом; 8.3.2. Якщо Лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів (у відповідності до Закону України «Про фінансовий лізинг»), Порше Лізинг Україна має право розірвати Контракт/ відмовитися від Контракту і витребувати Об'єкт лізингу від Лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса. Згідно п. 12.6.1. Умов, ТОВ «Порше Лізинг Україна» має право в односторонньому порядку розірвати цей Контракт/ відмовитися від Контракту, та, також серед іншого, право на повернення об'єкта лізингу у випадку, якщо Лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний лізинговий внесок у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів. Згідно п. 12.9. Умов, в разі дострокового закінчення строку лізингу/ розірвання Контракту відповідно до пункту 12 Контракту, відмови Лізингоодержувача придбати об'єкт лізингу, як передбачено п. 4.2., а також якщо Порше Лізинг Україна вимагає повернення об'єкта лізингу відповідно до інших положень Контракту, Лізингоодержувач зобов'язаний повернути об'єкт лізингу за свій власний рахунок у відмінному робочому та технічному стані за адресою масцезнаходження Порше Лізинг Україна, впродовж 10 (десяти) робочих днів від дати одержання відповідного запиту. Згідно з п. 13.1. Умов, Лізингоодержувач зобов'язаний у строки, встановлені ТОВ «Порше Лізинг Україна», повернути об'єкт лізингу Порше Лізинг Україна у всіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, розірвання Контракту, крім випадку, коли лізингоодержувач набуває право власності на об'єкт лізингу відповідно до Контракту. Якщо лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення об'єкта лізингу, Порше Лізинг Україна має право вилучити (повернути) об'єкт без попередньої згоди лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку. Вилучення (повернення) об'єкта лізингу здійснюється в усіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, розірвання Контракту, крім випадку, коли лізингоодержувач набуває право власності на об'єкт лізингу відповідно до умов контракту. При цьому, пунктом 13.6. Умов передбачено, якщо Порше Лізинг Україна не зможе здійснити свої права на вилучення (повернення), як передбачено у цьому пункті 13, вона матиме право на вилучення об'єкту лізингу у лізингоодержувача в примусовому порядку відповідно до виконавчого напису нотаріуса. Висуваючи заперечення проти позову, представник ТОВ «Порше Лізинг Україна» посилається на те, що станом на дату формування вимоги - 15.02.2016р., позивачем не сплачено рахунки за договором лізингу за період з грудня 2015 року по лютий 2016 року на загальну суму 21974,57грн., на підтвердження цих обставин відповідачем долучено Зведену облікову виписку з рахунку клієнта [PERSON] від 15.02.2016 р., з якої убачається, що непогашена сума заборгованості по виставленим рахункам на вказану дату становить 21974,57грн. (а.с.185-186) Проте, на спростування доводів сторони відповідача про наявність заборгованості та на підтвердження виконання умов договору, позивачем надані суду та долучені до матеріалів справи в копії виставлені відповідачем рахунки-фактури та квитанцій на підтвердження сплати позивачем рахунків по оплаті за виконання договірних зобов'язань за період з 29.08.2006 р. по 24.01.2017р. (а.с.48-116, 148-151) Крім того, з матеріалів справи убачається, що ПАТ «Порше лізинг Україна» направлялись позивачу в електронному вигляді Акти звіряння взаємних розрахунків по Договору фінансового лізингу №00008400 від 27.08.2013р., які датовані 22.01.2016р. та 14.11.2016 р. (а.с.153-154, 155-157) Також, 05 липня 2016 року ПАТ «Порше Лізинг України» направлено на електрону пошту [PERSON] проект Додаткової угоди до Договору про фінансовий лізинг №00008400 від 27.08.2013р., з пункту 1 якої убачається, що Лізингоодержувач належним чином сплатив прострочену заборгованість. (а.с.152) Статтею 782 ЦК України визначено право наймодавця відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Згідно ч. 3 зазначеної статті, відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову. При цьому, пунктом 20.6. Умов визначено, що факт отримання адресатом повідомлення буде вважатися підтвердженим у випадку наявності підпису адресата на копії повідомлення (у випадку передачі повідомлення особисто), наявності повідомлення про вручення адресату поштового відправлення/відмови адресата від отримання з відповідною відміткою УДППЗ «Укрпошта», кур'єрської служби (у випадку відправлення повідомлення кур'єром або поштою). 22.02.2016р. ТОВ «Порше Лізинг Україна» на адресу [PERSON] була надіслана вимога від 15.02.2016р. про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору, в якій, крім іншого, зазначалось, що прострочення позивачем виконання зобов'язання настало 16.12.2015 р., до цього позивачеві надсилалися дві вимоги - 05.01.2016р. та 18.01.2016р. Цією вимогою повідомлялось про необхідність сплати суми основного боргу та поточного боргу станом на 15.02.2016р., вказувався розмір заборгованості - 21974,57грн., з яких: 20317,60грн. - несплачені лізингові платежі; 1656,97грн. - штрафні санкції. Крім того, цією Вимогою було повідомлено позивача про те, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» відмовляється від договору про фінансовий лізинг №00008400, укладеного 27.08.2013р. та вимагає від [PERSON] повернути автомобіль SEAT IBIZA МРІ, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» впродовж 10 робочих днів з дня доставки цього повідомлення на адресу місця знаходження/проживання [PERSON]. Також у вимозі зазначалось, що у випадку несплати заборгованості та/або неповернення об'єкту лізингу протягом строків, зазначених вище, ТОВ «Порше Лізинг Україна» буде змушений стягнути/витребувати прострочену заборгованість та об'єкт лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або шляхом звернення до суду. (а.с.181-183). Проте, як убачається з матеріалів справи, зазначена вимога позивачем одержана не була та повернулась адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.184), доказів направлення та/або одержання позивачем інших вимог відповідача, в тому числі й вказаних у вимозі від 15.02.2016р., стороною відповідача суду надано не було та матеріали справи таких доказів не містять. Не зважаючи на відсутність належних доказів, які мали підтвердити отримання позивачем досудової вимоги про сплату заборгованості, ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Доценко І.П. із заявою про вчинення виконавчого напису. 13 січня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І.П. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12, про повернення одержувачем - [PERSON] на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» об'єкта фінансового лізингу - автомобіль марки SEAT, модель - IBIZA 1.4 І, тип - Універсал-В, номер шасі (кузова, рами) -[NUMBER], рік випуску 2013, колір - сірий, реєстраційний номер - [NUMBER], вартістю 230371,23грн., що був переданий в користування на підставі Договору про фінансовий лізинг №00008400 від 27 серпня 2013 року, та підлягає поверненню за невиплачені лізингові платежі в період з 16 грудня 2015 року по 15 лютого 2016 року, заборгованість станом на 15 лютого 2016 року в розмірі 21974,57грн. (а.с.117) Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язань. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (п. 3.5. Порядку). Відповідно до ст. 8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за договорами лізингу, що передбачають у безспірному порядку повернення об'єкта лізингу, д ля одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал договору лізингу; б) засвідчена лізингодавцем копія рахунка, направленого лізингоодержувачу, з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення. Як роз'ясненому у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. Виходячи з наявних у справі доказів, судом встановлено, що [PERSON] не отримував жодної досудової вимоги від ТОВ «Порше Лізинг Україна», у тому числі й вимоги, датованої 15.02.2016р. про сплату заборгованості за договором лізингу, повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору. Крім того, позивачем доведено в судовому засіданні відсутність поточної заборгованості по лізинговим платежам за період, за який відповідачем виставлено заборгованість, яка відображена у виконавчому написі нотаріуса, факт безспірності заборгованості не спростований відповідачем, який в свою чергу долучив до заперечень Акти звіряння взаємних розрахунків по Договору фінансового лізингу №00008400 від 27.08.2013р., які датовані 22.01.2016р. та 14.11.2016 р, та направлені позивачу в електродному вигляді, що не суперечить умовам договору лізингу, з яких убачається, що лізингоодержувач належним чином сплатив прострочену заборгованість. В той же час, зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні враховувалась заборгованість станом на 15 лютого 2016 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису, виходячи з поданих йому документів, не міг не лише перевірити безспірність боргу, а й навіть визначити його розмір. Разом з тим, за наявності вказаних вище розходжень у сумах боргу, а також, враховуючи, що подані нотаріусу документи не містили доказів отримання боржником письмової вимоги відповідача, приватний нотаріус у відповідності із п.2.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, не витребував у стягувача документи для перевірки безспірності суми боргу. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, отже приватним нотаріусом помилково та неправомірно вчинено напис про повернення предмета лізингу. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, не може бути визнана безспірною, також відсутні докази отримання позивачем письмової вимоги. Враховуючи, що повернення предмета лізингу мало місце у позасудовому порядку, лізингоодержувач був позбавлений можливості висувати свої заперечення щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису, не отримання ним письмової вимоги про усунення порушень є істотним, вплинуло на права та обов'язки позивача, які неможливо захистити в іншій спосіб ніж як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. При вирішенні даного спору, з урахуванням обсягу заявлених вимог, судом з'ясовано, що на підставі заяви представника ТОВ «Порше Лізинг Україна», 19.01.2017 року постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва відкрито виконавче провадження №53250656 щодо примусового виконання виконавчого напису №12, виданого 13.01.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І.П. (а.с.191). 20.01.2017р. постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва оголошено в розшук автомобіль марки SEAT, модель - IBIZA 1.4 І, тип - Універсал-В, номер шасі (кузова, рами) -[NUMBER], рік випуску 2013, колір сірий, реєстраційний номер - [NUMBER]. (а.с.194-195). 24.01.2017 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва складено Акт, згідно якого, при примусовому виконанні виконавчого напису №12, виданого 13.01.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І.П., автомобіль марки SEAT, модель - IBIZA 1.4 І, тип - Універсал-В, номер шасі (кузова, рами) -[NUMBER], рік випуску 2013, колір сірий, реєстраційний номер - [NUMBER], вартістю 230371,23грн. переданий боржником представнику стягувача ТОВ «Порше Лізинг Україна» за дорученням - [PERSON]. Виконавчий документ виконаний фактично в повному обсязі. Ключі від автомобіля та технічний паспорт боржником повернуто. (а.с.118) 24.01.2017р. постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва виконавче провадження №53250656 щодо примусового виконання виконавчого напису №12, виданого 13.01.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І.П., - закінчено. (а.с.204-205) Виходячи з наведеного та враховуючи, що вимога позивача про вилучення у відповідача автомобіля, який є предметом лізингу, є похідною та безпосередньо залежить від вирішення спору щодо наявності підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на даний час виконавчий напис фактично було виконано в межах процедури виконавчого провадження, яке закінчено, у зв'язку з фактичним виконанням шляхом передання об'єкту лізингу ТОВ «Порше Лізинг Україна», чим порушені права позивача, як лізингоодержувача, який позбавлений права користування транспортним засобом, тому обраний позивачем спосіб захисту в цій частині є правомірним та підлягає задоволенню шляхом вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше лізинг Україна» предмету лізингу - автомобіля марки SEAT, модель - IBIZA 1.4 І, тип - Універсал-В, номер шасі (кузова, рами) -[NUMBER], рік випуску 2013, колір сірий, реєстраційний номер - [NUMBER], та передати цей транспортний засіб [PERSON]. Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статі 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначний законами України. Відповідно до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Доценко Інна Петрівна в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1280,00грн., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документа. (а.с.4,5) Враховуючи викладене та

Outcome: approved