Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг за борговою розпискою від 13 лютого 2019 року у розмірі 240 402 грн. 50 коп., що складається з основного боргу у розмірі 42 675 грн., та процентів за користування коштами у розмірі 197 727 грн. 50 коп., а також, стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у розмірі 2 404 грн. 10 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13 лютого 2019 року його знайомий [PERSON] позичив у нього 1500 доларів США, про що власноручно написав розписку із зобов`язанням повернути борг, а також відсотки за користування коштами - 100 доларів США до 01 вересня 2019 року. У випадку не повернення позики до вказаної дати зобов`язався сплачувати 30 % за кожен місяць за користування його коштами починаючи з 01 вересня 2019 року, що підтверджується самою розпискою, написаною власноручно відповідачем. Однак, ні у вказаний у розписці строк - 01 вересня 2019 року, ні на даний час [PERSON] борг не повернув. На його неодноразові прохання про повернення боргу, обіцяв, що поверне, але так цього і не зробив. А згодом, зовсім перестав відповідати на його телефонні дзвінки. Крім повернення самого боргу - 1500 доларів США, відповідач повинен сплатити йому : 600 доларів США (відсотки за період з 01.03.2019 р. по 01.09.2019 р. за шість місяців (6х100=600), 50 доларів США (відсотки за період з 13.02.2019 р. по 01.03.2019 р.: за пів місяця (0,5х100=50) ; 6 300 доларів США (відсотки за період з 01.09.2019 р. по 01.11.2020 р. за 14 місяців згідно умов розписки - 30 % від суми позики за кожен місяць ( 1500х30% : 100=450 , тобто:450 х 14 = 6300 доларів). Згідно з інформацією НБУ станом на 02.11.2020 року офіційний курс валюти долар США становить 28,45 грн. за 1 долар. ( 1500х28,45 = 42 675грн., 600 х 28,45 = 17 070грн., 50 х 28,45 = 1 422,5 грн., 6 300 х 28,45 = 179 235грн. Таким чином загальна сума боргу [PERSON] у гривні становить 42 675 + 17 070 + 1 422,5 + 179 235 = 240 402 грн. 50 коп. (1 500доларів + 600 доларів + 50 доларів + 6300 доларів = 8 450 доларів США х 28,45 = 240 402 грн 50 коп) . Оскільки добровільно вирішити спір неможливо, вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання. За приписом ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Такий правовий висновок міститься в ухвалах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63 цс 13 та від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15. Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16. Статтею 204 ЦК України визначено принцип презумпції правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Факт написання особисто відповідачем зазначеної розписки та отримання ним грошових коштів представником відповідача не оспорюється. Даних про укладення договору позики під впливом тиску судом не встановлено, відповідачем він не оспорювався і його недійсність рішенням суду не встановлена. Таким чином боргова розписка, написана [PERSON] відповідає вимогам закону і породжує правові наслідки, які наступають внаслідок невиконання договору позики та умов, визначених у змісті розписки. Наявність оригіналу боргової розписки в кредитора свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач, як позичальник за договором позики, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, прострочив виконання грошового зобов`язання в частині повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором. А тому борг має бути стягнутий з нього у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільних справах» роз`яснив, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 січня 2019 у справі №373/2054/16-ц, стягнення з боржника боргу та його складових має відбуватися в іноземній валюті, в якій боржником отримано позику. Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Положенням ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Підставою застосування передбаченої ч.2 ст.625 ЦК України відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З копії розписки від 13 лютого 2019 року вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошову позику в сумі 1500 доларів США зі сплатою відсотків по 100 доларів США щомісяця та зобов`язався повернути грошові кошти до 01 вересня 2019 року. Також, зобов`язався у випадку несвоєчасного повернення позики сплачувати 30 % за кожен місяць прострочки починаючи з 01 вересня 2019 року. ( а.с. 5). Таким чином, згідно умов позики, відповідач [PERSON] повинен сплатити [PERSON] : -600 доларів США (відсотки за період з 01.03.2019 р. по 01.09.2019 р. за шість місяців (6х100=600), - 50 доларів США (відсотки за період з 13.02.2019 р. по 01.03.2019 р.: за пів місяця (0,5х100=50) - 6 300 доларів США (відсотки за період з 01.09.2019 р. по 01.11.2020 р. за 14 місяців згідно умов розписки - 30 % від суми позики за кожен місяць ( 1500 доларів х30% : 100=450 доларів, тобто: 450 доларів х 14 місяців = 6 300 доларів). Згідно з інформацією НБУ станом на 02 листопада 2020 року офіційний курс валюти долар США становить 28,45 грн. за 1 долар , тому, 1500 доларів х 28,45 грн = 42 675грн., 600 доларів х 28,45 грн.= 17 070 грн., 50 доларів х 28,45 грн. = 1 422,5 грн., 6 300 доларів х 28,45 грн.= 179 235 грн. ( а.с.8) Таким чином загальна сума боргу [PERSON] у гривневому еквіваленті становить 42 675 грн. + 17 070 грн. + 1 422 грн. 50 коп. + 179 235 грн. = 240 402 грн. 50 коп. (1 500 доларів + 600 доларів + 50 доларів + 6300 доларів = 8 450 доларів США х 28 грн. 45 коп. = 240 402 грн. 50 коп.). Отже, враховуючи, що даний позов заявлено про стягнення боргу в гривневому еквіваленті, суд стягує борг саме у заявленому розмірі, оскільки в силу ст.13 ЦПК України, не може вийти за межі заявлених вимог, незважаючи навіть на те, що при перерахунку суми боргу в гривневий еквівалент станом на дату ухвалення рішення розмір заборгованості в іноземній валюті перевищує розмір заявлених вимог. З огляду на викладене, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики, укладеним 13 лютого 2019 року, в розмірі 240 402 грн 50 коп. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2404 грн. 10 коп., а в силу п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, тому, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved