Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за правом представлення, після смерті її дядька - [PERSON], який помер [INFO] року, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказала, що [INFO] року помер її дід - [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, зокрема, вищевказаний житловий будинок. Спадщину після [PERSON] прийняла його дружина - [PERSON], яка, не оформивши своїх спадкових прав, померла [INFO] року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син - [PERSON], який доводиться позивачу рідним дядьком. Однак, не оформивши своїх спадкових прав на даний житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, [PERSON] помер [INFO] року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього є його діти: [PERSON] та [PERSON], які від спадщини відмовились в межах строку, передбаченого ст.1270 ЦК України. Інші спадкоємці першої черги, а також другої, третьої та четвертої черг після смерті [PERSON] відсутні, тому позивач, як його племінниця має право на спадкування за правом представлення в порядку ч.3 ст.1266 ЦК України, оскільки її батько - [PERSON], який є рідним братом спадкодавця [PERSON], помер раніше, а саме, [INFO] року. Однак реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку позивач не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, про що нотаріусом їй було видано відповідну відмову, яка слугувала підставою для її звернення в суд з зазначеним позовом. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились. Позивач у позовній заяві одночасно зазначила про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Від відповідача - Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області в канцелярію суду надійшло повідомлення від 01.12.2017 року за вих.№751/2.16 про відсутність заперечень щодо позову [PERSON], підтримання позовних вимог останньої та розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] та [PERSON] будь-яких заяв чи клопотань з приводу розгляду справи та по суті позову суду не подали. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Радехівською сільською радою Любомльського району Волинської області [INFO] року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року в м.Любомль Волинської області (а.с.14). Довідкою Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 01.08.2017 року за вих.195/1 (далі - довідка від 01.08.2017 року №195/1) та витягом з погосподарської книги №4 за 1998 рік Радехівської сільської ради Любомльського району Волинської області, виданим Вишнівською сільською радою Любомльського району Волинської області 01.08.2017 року за №193/1, стверджено, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, 1967 року побудови, що знаходиться в [ADDRESS] належав [PERSON] та увійшов до складу його спадкового майна (а.с.6, 7). З витягу Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 01.08.2017 року №5 із архівної ксерокопії /Державного архіву Волинської області/ рішення Радехівської сільської ради від 27.12.1996 року №7/5 вбачається, що [PERSON] передано безкоштовно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року), чинної на день відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. З довідки від 01.08.2017 року №195/1 та копії Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.08.2017 року №48762764 встановлено, що [PERSON] заповіту за життя не складав, тому спадкування після його смерті здійснюється за законом (а.с.7, 44 - на звороті). Згідно ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Довідкою від 01.08.2017 року №195/1 та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2001 року стверджено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина - [PERSON] (а.с.7, 42 - на звороті). Не оформивши своїх спадкових прав, [PERSON] померла [INFO] року, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Радехівської сільської ради Любомльського району Волинської області 13.06.2012 року (а.с.15). Статтею 561 ЦК України (в ред.1963 р.) передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому законом, чинним на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], було визначено, що спадщина є належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв. ЦК України (в редакції 1963 р.) не було встановлено граничного строку, за спливом якого спадкоємцеві не може бути видане свідоцтво про право на спадщину. Отже, [PERSON], в силу норм ст.ст. 548, 549, 561 ЦК України (в редакції 1963 року), після смерті свого чоловіка - [PERSON], набула майнових прав на спадкове нерухоме майно - житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться в [ADDRESS] та після її смерті дане нерухоме майно увійшло до складу спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України, чинної на дату смерті [PERSON], до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України, першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, ....той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48762846 від 15.08.2017 року встановлено, що спадкова справа на спадкодавця [PERSON], в нотаріальному порядку не заводилась (а.с.46 - на звороті). Як вбачається з довідки від 01.08.2017 року №195/1 та копії Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.08.2017 року №48762830, [PERSON] заповіту за життя не укладала, тому, в силу ч.2 ст.1223 ЦК України, спадкування після її смерті здійснюється за законом. Спадщину після її смерті прийняв син - [PERSON] в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем (а.с.7, 46). Не оформивши своїх спадкових прав на спадкове майно після смерті матері, [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Радехівської сільської ради Любомльського району Волинської області 22.02.2017 року (а.с.13). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з наведених норм, які регламентують спадкові правовідносини, до складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] який він успадкував після смерті матері - [PERSON] Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №48763124 від 15.08.2017 року, [PERSON] за життя заповіту не укладав (а.с.47). Матеріалами справи стверджено, що спадкоємцями першої черги за законом, згідно ст.1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] та [PERSON], які у порядку та строки, передбачені ст.ст.1270, 1273 ЦК України, від прийняття спадщини відмовились, що підтверджується їх нотаріально посвідченими заявами від 10.08.2017 року та від 27.07.2017 року, відповідно (а.с.8, 9). Окрім цього, із заяви [PERSON] вбачається, що від спадщини він відмовився в користь позивача - [PERSON] (а.с.9). З копії матеріалів спадкової справи №89/2017 до майна померлого [INFO] року [PERSON] встановлено, що інших спадкоємців, передбачених ст.ст.1261, 1262, 1263, 1264, 1265 ЦК України, в тому числі, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадковому майні після його смерті, немає (а.с.34-48). За змістом ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Матеріалами справи стверджено, що спадкодавець - [PERSON] мав рідного брата - [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області 25.04.2001 року (а.с.10). Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] виданого Любомльським відділом ЗАГСу Волинської області 12.03.1977 року, та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, відповідно до якого, після укладення шлюбу позивач взяла прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с.16, 17). Окрім цього, та обставина, що позивач [PERSON] доводиться спадкодавцю [PERSON] племінницею підтверджується копією рішення Любомльського районного суду Волинської області від 04.10.2017 року, ухваленого у справі №163/2496/17 за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин (заінтересовані особи - Вишнівська сільська рада Любомльського району Волинської області, [PERSON], [PERSON]), яке набрало законної сили 30.10.2017 року (а.с.18). Оскільки [PERSON] помер до смерті свого рідного брата - [PERSON], тому підлягає застосуванню положення ч.3 ст.1266 ЦК України, згідно якого племінники останнього є спадкоємцями за правом представлення. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті дядька [PERSON] в порядку, встановленому ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, шляхом подання 15.08.2017 року приватному нотаріусу Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Семенюк Н.М. заяви про прийняття спадщини (а.с.34-на звороті). Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], що претендує на спадщину останнього, є позивач - [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Семенюк Н.М. від 11.09.2017 року за №389/02-14 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна останньому, як спадкодавцю (а.с.5). Така відмова нотаріуса узгоджується з вимогами ст.ст.68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, а тому спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 04.12.2017 року за №106072657, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.49). На підставі технічного паспорта від 17.08.2017 року, встановлено, що зазначене нерухоме майно побудоване за життя спадкодавця - [PERSON] та ознак самочинного будівництва не має (а.с.20-26). В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову суд вважає доведеними. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом - за правом представлення, після смерті її дядька - [PERSON]

Outcome: approved