Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, мотивуючи тим, що є власником квартири [ADDRESS] . Житловий будинок є двоквартирним, має спільний дах та спільну стіну між квартирами. У 2008 році, розпочавши ремонтні роботи в своїй квартирі, він поступово перейшов до обладнання квартири [ADDRESS] , в якій ніхто не проживав, оскільки стан квартири впливав на стан його квартири. Квартира була в занедбаному стані, власник йому був невідомий. Згодом він облаштував квартиру [ADDRESS] для свого житла; сплачує усі необхідні платежі, підтримує її у придатному стані, тобто фактично він відкрито і добросовісно заволодів квартирою [ADDRESS] . В подальшому йому стало відомо, що власником квартири була [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її сестра [PERSON] , яка не бажає оформлювати спадщину. За таких обставин позивач просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. Ухвалою суду від 05.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Судом від державної нотаріальної контори витребувано спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , про що 18.11.2020 року постановлено ухвалу. Ухвалою суду від 19.01.2021 року замінено первісного відповідача - Лисогірську сільську раду Первомайського району Миколаївської області, належним відповідачем - Мигіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, оскільки Лисогірська сільська рада була реорганізована і правонаступником її майна, прав та обов`язків є Мигіївська сільська рада. Судом від державної нотаріальної контори витребувано спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 19.03.2021 року до участі у наданій справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] , оскільки він є спадкоємцем за заповітом усього майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка в свою чергу була спадкоємцем [PERSON] . Ухвалою суду від 14.06.2021 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність його та позивача; підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Мигіївська сільська рада надала заяву про розгляд справи у відсутність представника сільради; щодо вирішення справи покладаються на розсуд суду. [PERSON] надав заяву про визнання позову; не заперечує проти задоволення позовних вимог; просив розглянути справу в його відсутність. Сторонами не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог. Усі необхідні підготовчі дії проведені судом на стадії підготовчого розгляду, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне відповідно до статей 211, 223 ЦПК України здійснювати судовий розгляд справи на підставі наданих сторонами та витребуваних судом письмових доказів за відсутності сторін. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами та витребуваних судом, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.08.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за номером 1734, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. В даній квартирі позивач почав проживати з 2008 року. Розпочавши ремонтні роботи в своїй квартирі, він поступово перейшов до обладнання квартири [ADDRESS] , яка розташована поруч, в якій ніхто не проживав, оскільки стан цієї квартири впливав на стан його квартири. Квартира була в занедбаному стані, покинута. Власник квартири був йому невідомий. Через деякий час [PERSON] облаштував квартиру [ADDRESS] для свого житла; сплачує усі необхідні платежі, підтримує, як господар, її у придатному стані. Тобто, з 2008 року позивач відкрито, безперешкодно користується спірною квартирою, про що також свідчить довідка № 659-04-03 від 27.08.2020 року, видана Лисогірською сільською радою. Заперечень проти проживання, користування квартирою власник нерухомого майна йому не висловлював. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 4229, зареєстрованого Первомайською філією Південної Товарної Біржі від 02.06.1999 року є [PERSON] , що підтверджується копію такого договору та довідкою КП «Первомайське МБТІ» №330/04-02-03 від 24.09.2020 року. [INFO] в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.07.2003 року, виданого виконавчим комітетом Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис 58. Зі спадкової справи №492/2003, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] (сестра покійної, про що зазначено в заяві). Заяв від інших осіб до нотаріальної контори не надходило; свідоцтва про право на спадщину не видавались. Спадщину після смерті сестри [PERSON] не оформила, але і претензій до [PERSON] щодо користування спадковим майном не пред`являла. [INFO] в м. Запоріжжя [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.01.2019 року, виданого Запорізьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, актовий запис 756. Судом із Запорізької районної державної нотаріальної контори витребувано спадкову справу №74/2019, заведену після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що спадкоємцями за заповітом після її смерті є [PERSON] , який успадкував усе її майно, та [PERSON] , яка успадкувала майно, визначене заповітом. Спірна квартира не входить до такого майна. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи за заповітом прийняти спадщину або не прийняти її. Тобто, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом усього майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка в свою чергу була спадкоємцем [PERSON] . [PERSON] про наявність спірної квартири, як спадкового майна, дізнався лише під час перебування справи в суді. Дізнавшись, [PERSON] не перешкоджав [PERSON] користуватись квартирою і не виявляв інтересу до квартири. [PERSON] визнав позов, і не заперечував щодо визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю, оскільки не має наміру оформляти спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа майно і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомими майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 01.08.2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 підтримала правовий висновок Касаційного цивільного суд у складі Верховного Суду щодо умов набуття права власності за набувальною давністю, визначивши, що при вирішенні спорів, зазначивши, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Судом встановлено, що [PERSON] з 2008 року добросовісно заволодів чужим майном - квартирою, яка належала [PERSON] , і продовжує відкрито, безперервно володіти квартирою більше десяти років, не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб; самостійно несе витрати по утриманню квартири, сплачує комунальні платежі, утримує її в належному стані. Таким чином, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить його інтересам, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] . Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Позивачем не заявлено про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved