Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з даним позовом до [PERSON] ( л.с.2- 5), мотивуючи свої вимоги тим, що він є фізичною особою підприємцем , та на підставі договору з КП « «Одесатранспарксервіс», здійснює господарську діяльність з забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування на спеціальній відведеній автостоянці, загальною площею 632,5 кв.м. по [ADDRESS].Експлуатація автостоянки здійснювалась позивачем на підставі рішення Одеської міської ради № 520-VI від 08.04.2011 р. і договору балансоутримання №95/С-КР-2012 від 29.12.2011 року, укладеного з КП « Парксервис-Одеса». Дана автостоянка включена у перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та здійснення паркування транспортних засобів в м.Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради 08.07.2011 року № 1061- VI.До бюджету міста своєчасно та в повному обсязі позивач сплачував збір за місця для паркування транспортних засобів. Однак, як зазначає позивач, з 2010 року , через зловживання [PERSON] своїми правами він зазнає перешкоди у здійсненні вказаної господарської діяльності, а саме через численні скарги відповідачки з приводі нібито порушення позивачем законодавства при здійсненні господарської діяльності з забезпечення паркування транспортних засобів на місцях паркування на вказаній автостоянці. У зв,язку зі скаргами та зверненнями відповідачки проводились численні перевірки господарської діяльності позивача, в результаті перевірок не встановлено порушень законодавства з боку позивача. Позивач зазначає, що відповідач зловживає своїми правами, вчиняє дії, які полягають у систематичному поданні безпідставних і необґрунтованих скарг, завдає шкоди позивачу, що порушує права та інтереси позивача, завдає моральну шкоду позивач, яку він оцінює в 10 000,00 грн. і просить стягнути з відповідачки . Відповідачка [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом ( л.с.36-39), в якому просить стягнути моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн., посилаючись на те, що в позові позивача « зазначені брехливі факти, які не відповідають дійсності…», а сам позивач «[PERSON] свавільний, нахабний та брехливий чоловік, який обливає брудом чесних порядних людей, безпідставно та необґрунтовано принижує мою ділову репутацію, при цьому не виконує Законів України…» . [PERSON] зазначає, що вона дійсно неодноразово зверталась до різних інстанцій та державних установ зі скаргами на позивача для того, щоб як вважає вона припинити протиправні дії позивача, через що вона зазначала моральної шкоди, яку і просить стягнути з [PERSON] В судовому засіданні представник позивач [PERSON], підтримав позовні вимоги, зустрічний позов не визнав повністю, просив відмовити . В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні, свої зустрічні вимоги підтримала, просив їх задовольнити. З,ясував обставини справи, заслухав сторони, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] і [PERSON] Судом встановлено , що [PERSON] є фізичною особою підприємцем , якій здійснює господарську діяльність з забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування на спеціальній відведеній автостоянці, загальною площею 632,5 кв.м. по [ADDRESS], на підставі договору з КП «Одесатранспарксервіс». На підставі рішення Одеської міської ради № 520-VI від 08.04.2011 р. і договору балансоутримання №95/С-КР-2012 від 29.12.2011 року, укладеного з КП « Парксервис-Одеса», здійснюється експлуатація автостоянки [PERSON] Автостоянка входить в перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та здійснення паркування транспортних засобів в м.Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради 08.07.2011 року № 1061- VI.До бюджету міста своєчасно та в повному обсязі позивач сплачував збір за місця для паркування транспортних засобів. Відповідачка [PERSON] дійсно неодноразово зверталась в різні державні установи з заявами та скаргами на діяльність [PERSON],а саме на нібито порушення законодавства при здійсненні господарської діяльності , неоднарозово отримувала відповіді . При цьому , суд вважає недоведеними обґрунтування позовних вимог [PERSON], що звернення відповідачки будь-яким чином вплинули на господарську діяльність позивача, принизила честь, гідність, престиж і ділову репутацію. В своїх зверненнях відповідачка використовувала своє право громадянки на звернення і отримання відповідної інформації. Крім того, також доказів того, що господарська діяльність [PERSON] є незаконною і впливає на життєдіяльність [PERSON] , відповідачкою суду не представлено , і що саме через незаконні дії [PERSON] відповідачка зазнала моральної шкоди, також доказів не надано. Представлені суду матеріали ні яким чином не доказують законність позовних вимог позивачів. Відповідно до норм ч.1ст.58 ЦПК України: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Вимоги статті 10,60 ЦПК України передбачають, що кожна сторона зобов,язані довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, ч.2 ст.59 ЦПК України зазначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Норми статті 13 ЦК України визначають , що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч1), не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах ( ч.3 ). З урахуванням встановленого, суд вважає, що обидва позивача не доказали обґрунтованість своїх вимог, окрім того, між сторонами виник тривалий конфлікт і дії кожної із сторін направлені на збереження своїх інтересів.

Outcome: dismissed