Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], де третя особа Тячівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, орган опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації про виготовлення закордонного паспорта та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. В позовній заяві зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] і від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні і вихованні, а з відповідачем сімейні відносини не склалися, шлюб між ними було розірвано і вони проживають окремо . Відповідач участі у вихованні і догляді за дитиною не бере, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає і аліменти не сплачує , з дитиною не спілкується, абсолютно не піклується про її утримання та виховання та переважно проживає у Російській Федерації. Вона зверталася до відповідача із проханням надати їй через нотаріуса дозвіл на виготовлення їхній доньці закордонного паспорта, візи і перетин кордону України, але відповідач відмовив їй, не пояснивши причини такого рішення. Оскільки, одна утримує дитину, останнім часом за місцем проживання не могла працевлаштуватися на роботу з належним рівнем оплати та умовами проживання для неї з дитиною , вона працевлаштувалася і має добру роботу в Польщі, має там належні умови для проживання її з дитиною та з метою забезпечення більш тісного спілкування дитини з матір'ю, планувала періодично брати її до себе, однак відсутність згоди відповідача перешкоджає у виготовленні документів для виїзду дитини за кордон. А тому просить дозволити виготовлення паспорта для виїзду за кордон та виїзд за кордон малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та її виїзд за кордон без згоди батька [PERSON]. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися , так як згідно до поданої письмової заяви представник просить розглянути справу у їх відсутності , позовні вимоги підтримує повністю і просить позов задоволити, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник Тячівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представник органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився , так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності , проти позову не заперечив , а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні і вихованні позивачки ( а.с.9,10,12). Згідно ст. 141 CK України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно до п.4 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, оформлення паспорта громадянам України, які не досягли 16-річного віку , здійснюється на підставі нотаріально посвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби самостійного виїзду таких осіб за кордон. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Відповідно до п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМ України №57 від 27 січня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, також у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Як встановлено в судовому засіданні позивачка має намір тимчасово виїхати з малолітньою донькою за кордон до Польщі на період її тимчасової роботи, а згоди на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та виїзд за кордон для дитини відповідач невмотивовано не надає. Право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та повертатися в Україну, а також право на охорону здоров'я гарантуються Конституцією України (ст.ст.33,49). Згідно зі ст. 3 п. 1 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 і ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991року, ст. 7 ч. 8 СК України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами,… судами, адміністративними … органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.ст. 154, 155 СК України батьки мають право на самозахист дитини, а здійснення ними своїх батьківських прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини. Беручи до уваги необґрунтовану відсутність згоди батька на виготовлення дитині документів та на виїзд за кордон із обумовленою метою і пов'язане з цим фактичне обмеження права дитини, а також наявність позитивного висновку органу опіки та піклування Тячівської райдержадміністрації, суд вважає , що в інтересах дитини позов слід задовольнити та надати дозвіл на виготовлення документів і тимчасовий виїзд дитини за кордон на територію визначеної держави. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: partial