Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон до Республіки Кіпр її малолітньому сину [PERSON] з 01 червня по 01 липня 2016 року без дозволу батька у супроводі рідної тітки дитини - [PERSON], яка є рідною сестрою відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 вересня 2011 року шлюб між сторонами розірвано, і їх малолітній син проживає з позивачкою, а відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по його вихованню, його життям не цікавиться, не піклується про здоров'я сина, його фізичний та духовний розвиток. Позивачка, турбуючись про оздоровлення, розвиток та відпочинок сина [PERSON], має можливість оздоровити малолітнього сина за межами України в Республіці Кіпр, що позитивно вплине на всебічний розвиток дитини. Але відповідач, фактично ніяким чином не мотивуючи свою відмову, не надає згоди на тимчасовий виїзд за кордон дитини для її оздоровлення під час літніх канікул в супроводі [PERSON] - рідної сестри відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивачка та її представник не заперечують проти розгляду справи по суті у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони у справі з 16 червня 2001 року по 14 вересня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обов'язком батьків. Принцип загальної і рівної відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини закріплений і нормами міжнародного права. Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Особисте немайнове право - право на свободу пересування фізичної особи закріплене статтею 313 ЦК України. Згідно з частиною третьою даної статті фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України; фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Статтею 150 СК України визначено обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі, обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.155 цього Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Пунктом 2 ст.2 Протоколу № 4 Конвенції «Про права людини» визначено, що кожен має право вільно залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням. Виїзд малолітньої дитини за кордон зі сторони позивачки направлений на виконання батьківського обов'язку щодо виховання дитини, забезпечення піклування про її здоровий фізичний, духовний та моральний розвиток. А тому ненадання згоди батьком на виїзд дитини за кордон з метою оздоровлення дитини, її загального розвиту є таким, що суперечать інтересам малолітньої дитини. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Підпунктом 2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд з України за кордон громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється при наявності рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно з довідкою Ротмістрівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 18 листопада 2015 року № 267 [PERSON], [INFO], схильний до захворювань верхніх дихальних шляхів, часто та тривало хворіє простудними захворюваннями, у зв'язку з цим потребує лікування у санаторії пульмонологічного профілю субтропічного та тропічного клімату. Допитана в судовому засіданні [PERSON] в якості свідка пояснила суду, що відповідач у справі є її рідним братом і їй відомо, що він з незрозумілих причин не надає згоди на виїзд свого сина [PERSON] за кордон. Вона із своєю сім'єю влітку 2016 року буде відпочивати в Республіці Кіпр і вона бажає взяти з собою свого племінника [PERSON] за кордон з метою його оздоровлення. Оскільки ненадання дозволу малолітньому [PERSON] на тимчасовий виїзд за межі України до Республіки Кіпр влітку 2016 року у супроводі його рідної тітки [PERSON] суперечить інтересам дитини, позовні вимоги слід задовольнити. Від відшкодування відповідачем судового збору позивачка відмовилась.

Outcome: approved