Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS]. Вимоги мотивовані тим, що позивачу на сім'ю з чотирьох чоловік, а саме, позивачу, [PERSON], [PERSON], [PERSON] видано ордер на право зайняття житлового приміщення - квартири [ADDRESS]. Сторони зареєстровані у вказаному житловому приміщенні. Відповідач більше шести місяців в квартирі не проживає, добровільно залишив місце проживання, його фактичне місце проживання невідоме. Представник позивача в судове засідання 23.12.2016 року не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Треті особи в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином. [PERSON], [PERSON] просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують (а. с. 39 - заява). Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні 29.11.2016 року в якості свідків були допитані [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], працює адміністратором відділу продажу ТОВ «Буква Логістик», повідомила, що відповідач є її братом, який близько 17 років не проживає за місцем реєстрації, місце його проживання невідоме, сторони зв'язку з ним не підтримують, брат з сім'єю не спілкується, у квартирі відсутні його особисті речі. Перешкоди в користування за зареєстрованим місцем проживання відповідачу ніхто не чинив. Свідок [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], працює інспектором відділу кадрів ТОВ КП «Українська житлова компанія», є подругою [PERSON], повідомила, що у 2014 - 2015 року часто була в гостях своєї подруги, 1-2 рази на місяць залишалася ночувати у подруги, але жодного разу відповідача не бачила. Судом встановлено, що 30.08.1988 року [PERSON] на сім'ю з чотирьох чоловік ([PERSON], [PERSON], [PERSON].) видано ордер №31910 серії Б на право зайняття жилого приміщення, загальною площею 41,9 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Ордер виданий на підставі рішення виконкому Ленінградської районної ради народних депутатів від 22.08.1988 року №561 (а. с. 4). У квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - власник рахунку, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка. Наведена обставина підтверджується довідкою форми №3, виданої КК «Центр комунального сервісу» від 30.05.2016 року. Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою також підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві від 01.12.2016 року (а. с. 50). Актами від 25.12.2015 року, 11.02.2016 року, 08.04.2016 року, затвердженими начальником ЖЕД №8 (а. с. 6 - 8) проведено обстеження квартири [ADDRESS] щодо підтвердження факту не проживання [PERSON] за вказаною адресою. Комісією було встановлено, що на момент перевірки відповідача за місцем реєстрації виявлено не було, зі слів сусідів, останній протягом 17 років не проживає в квартирі. Судом встановлено, що [PERSON] за місцем реєстрації в [ADDRESS] не проживає близько 17 років, житловим приміщенням не користується, особистих речей відповідача у квартирі немає, він не несе витрат пов'язаних з утриманням квартири в належному технічному стані, не сплачує послуг за житлово-комунальні послуги. Фактично матеріали справи свідчать, що відповідач вибув на інше постійне місце проживання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, оскільки за місцем реєстрації останній не проживає, місцезнаходження його не відомо, витрати по утриманню житлового приміщення він не несе. Частиною 1 статті 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Пунктом 10 постанови Пленум Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що [PERSON] приблизно сімнадцять років без будь-яких поважних причин не проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS], житловим приміщенням не користується, витрати пов'язані з утриманням будинку в належному технічному стані та з оплати послуг за житлово-комунальні послуги не несе, а тому в силу ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки.

Outcome: approved