Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] року померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, що складається, земельної ділянки площею 0,43 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Прислуцької сільської ради, яку він як спадкоємець за заповітом прийняв у встановленому законом порядку, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори. [PERSON] покликається на те, що має намір оформити право власності на спадкове майно, однак 27.02.2014 року нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, в зв'язку з тим, що заповіт був складений на право на земельну частку (пай), який належав померлій на підставі сертифікату на право на земельну часку (пай) серії РВ №0082305 від 11.11.1996 року, однак ним було подано Державний акт про право власності на земельну ділянку, який не зазначено у заповіті. Дана ситуація склалась у зв'язку з тим, що ще за життя бабусі взамін вищевказаного Сертифікату їй було видано Державний акт. На підставі вищевикладених обставин, просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,43 га, що розташована на території Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку ЯЗ №298605 в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач [PERSON] згідно поданої письмової заяви позовні вимоги підтримав повністю, просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач Прислуцька сільська рада Березнівського району Рівненської області письмовою позов [PERSON] визнала, просить розглядати справу у відсутності представника. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року. Із свідоцтв про народження серія [NUMBER], [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є онуком спадкодавця [PERSON] Відповідно до заповіту від 03.08.2004 року, посвідченого секретарем виконкому Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області, [PERSON] заповіла належну їй земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ №0082305 від 11.11.1996 року, виданий Березнівською райдержадміністрацією. Відповідно до довідки виконавчого комітету Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області №2644 від 17.06.2013 року [PERSON] день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS], крім неї за вказаною адресою були зареєстровані: онуки - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та правнуки. Із оглянутої спадкової справи №44/2013 до майна померлої [INFO] року [PERSON] встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON], звернувшись у встановлений законом строк з відповідною заявою до нотаріальної контори. Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 27.02.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, які розташовані на території Прислуцької сільської ради, оскільки заповіт спадкодавця був складений на земельну частку (пай), який належав померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0082305 від 11.11.1996 року, однак такого документу [PERSON] подано не було. Взамін цього спадкодавець надав Державний акт на земельні ділянки, які не зазначені у заповіті. Із Інформації №709 від 21.06.2013 року вбачається, що взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0082305, виданого 11.11.1996 року, [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЗ №298605 від 14.07.2009 року. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЗ №298605 від 14.07.2009 року [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,43 га на території Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області, цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів ( ч.1 ст.328 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав, зокрема, є визнання права ( ч.2 ст.16 ЦК України). Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом відповідно до положень ст.1269 ЦК України прийняв спадщину після смерті [PERSON] звернувши до нотаріальної контори із відповідною заявою, а тому позовні вимоги про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення.

Outcome: approved