Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область м. Вовчанськ вул. Гоголя, 32. У вказаному будинку зареєстровані він, дружина його сина - [PERSON], онука [PERSON] та правнук [PERSON] Але [PERSON] у вказаному будинку з 2010 року, а онука [PERSON] з 2013 року не проживають. Просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зьявилися , але були повідомлені належним чином, про час та місце судового засідання , про що свідчить судові повідомлення , про причини неявки від них повідомлень не надійшло, тому згідно ст. 224 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи, проти чого не заперечував позивач. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. . Відповідно фотокопії договору дарування від 02 червня 1978 року 1 /2 частина житлового будинку розташованого за адресою : Харківська область м. Вовчанськ вул. Гоголя, 32 належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 4, 5). У будинку № 32 по вул. Гоголя в м. Вовчанську Харківської області, крім власника, зареєстровані дружина його сина - [PERSON], онука - [PERSON] та правнук - [PERSON] Але [PERSON] у вказаному будинку з 2010 року, а онука [PERSON] з 2013 року не проживають (а.с.9). Факт не проживання відповідачів в спірному будинку підтверджується письмовими поясненнями свідка - [PERSON]В.( а.с.10). Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідачів в спірному будинку, суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням - будинком № 32 по вул. Гоголя в м. Вовчанську Харківської області, так як на даний момент у спірному будинку вони не проживають, не проводять оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, власник будинку - позивач не бажає, щоб відповідачі були зареєстровані у даному будинку. Таким чином, оскільки позивач є власником зазначеного будинку і на даний час не бажає, щоб відповідачі були зареєстровані в ньому, тому він, відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником будинку, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном спірним будинком. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідачі зареєстровані у будинку, який на праві власності належить позивачу, тому вони вважаються квартиронаймачами будинку позивача. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушений нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованого у його будинку відповідача. За таких обставин, оскільки відповідачі не є власниками вказаного будинку, крім того не проживають в спірному будинку, витрати на його утримання не несуть, за комунальні послуги не сплачують, суд вважає, що факт реєстрації відповідачів в будинку позивача порушує його права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і тому задовольняє їх. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов слід задовольнити в повному обсязі: визнати відповідачами такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved