overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачкою, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, з січня 2011 року сторони шлюбних відносин не підтримують, ведуть окреме господарство. У теперішній час сім'я існує лише формально. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка у судовому засіданні, яке відбулося 09 жовтня 2013 року, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, у подальшому в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони одружені з 04 листопада 2000 року, реєстрація шлюбу зроблена у Третьому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №423. Від шлюбу є двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують з січня 2011 року, загального господарства не ведуть. В даний час шлюб у сторін носить формальний характер. Майнового спору, на час розгляду справи, судом не встановлено. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачкою, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя, з 2008 року сторони шлюбних відносин не підтримують, ведуть окреме господарство. Позивач у судове засідання не з'явився, повідомлявся, надав заяву, якою справу просить розглядати за його відсутністю. Представник позивача - адвокат [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначивши, що, дійсно з 2008 року вона не підтримує сімейних відносин з позивачем та ведуть окреме господарство, однак позивач повинен сплати кошти за автомобіль та знятись з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони одружені з 07 жовтня 1979 року, реєстрація шлюбу зроблена у виконавчому комітеті Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №36. В судовому засіданні відповідачкою визнано, що з 2008 року подружні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться та сім'я існує формально. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , що зареєстрований 29 серпня 1997р. у Відділу реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва, актовий запис № 603. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що в 1997 році між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від цього шлюбу у позивача та відповідачки є діти - донька [PERSON] [INFO]. Шлюбне життя між позивачем та відповідачкою не склалося, шлюбні відносини фактично припинені і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Представник позивача позов підтримав. Позивач до судового засідання не з'явився У заяві поданій до суду вимоги позову підтримав у повному обсязі. Відповідачка проти вимог позову не заперечувала. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судовим розглядом встановлено, що 29 серпня 1997р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва, актовий запис № 603. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] має бути розірваний. Судом були вжиті заходи для примирення подружжя визначені ст. 111 СК України, проте [PERSON] та [PERSON] не знайшли підстав для відновлення подружнього життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

[PERSON] \~ звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 07.06.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Конотоп Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 137. Свої вимоги мотивує тим, що 07.06.2008 року зареєстрували шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Конотоп Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 137.\~ Від сумісного життя з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON] . Він бажає розірвати шлюб з відповідачем тому, що сімейне життя не склалося, відносини між ними поступово погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, подружні відносини припинилися, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. У зв`язку з цим вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить підготовче судове засідання розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить підготовче судове засідання розглядати без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 25). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних відстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.06.2008 року\~ у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Конотоп Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 137 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої позивач записаний батьком, а відповідач матір`ю (а.с. 5). Спір про майно не виник. Таким чином, суд вважає, що спільне життя та збереження сім`ї неможливі, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідачки на його користь моральну шкоду у розмірі 20000 гривень, при цьому посилається на те, що діями [PERSON], яка тривалий час чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою при будинку [ADDRESS] м.Одесі, йому спричинена моральна шкода, яка виразилась в погіршені стану здоров'я та душевних стражданнях. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначивши, що між сторонами дійсно існують недружні стосунки і з 2005 року [PERSON] взагалі не спілкується з позивачем, а тому просила у задоволені позову відмовити. Представник відповідачки також просив у задоволені позову відмовити. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, заочним рішенням Київського райсуду м.Одеси від 02 липня 2009 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. [PERSON] зобов'язано усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою при будинку [ADDRESS] м.Одесі, шляхом звільнення ділянки площею 102 кв.м. і знесення самовільних споруд, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000 гривень. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2014 року вищезазначене рішення Київського райсуду м.Одеси залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року заочне рішення Київського райсуду м.Одеси від 02 липня 2009 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2014 року в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди скасовано, справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Заочним рішенням Київського райсуду м.Одеси від 02 липня 2009 року встановлено, що на земельній ділянці, яка виділена в користування [PERSON], знаходяться будівлі, які самовільно побудовані [PERSON], що перешкоджає позивачу у користуванні земельною ділянкою. У судовому засіданні позивач зазначив, що [PERSON] своїми діями (перешкода у користуванні земельною ділянкою) довела його до інфаркту і на підтвердження надав медичні довідки про знаходження на стаціонарному лікуванні в лікарні з 05 травня 2007 року по 22 травня 2007 року, однак [PERSON] не довів причинно-наслідковий зв'язок між шкодою і протиправними діями відповідачки та вини останньої в її заподіяні. Інших доказів заподіяння моральної шкоди [PERSON] не надано. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди не доведені та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить суд стягнути з відповідача суму у розмірі 1 262 грн. 41 коп. сплачену за електричний чайник. Свої вимоги мотивує тим, що 13.12.2014 р. вона придбала у магазині «Фокстрот» товар, а саме електричний чайник марки Delongi КВ0У2001ВW. Товар на місці не перевірявся. Підтвердженням факту придбання еклектрочайника є товарний чек та виписаний відповідачем гарантійний талон за [NUMBER] від 13.12.2014 року у відповідності до якого гарантійний термін на товар складає 12 місяців з дати його реалізації. 18.12.2014 року позивач відкривши коробку з придбаним товаром та виявив у середині чайника іржу. Дефект іржа невідомого і незрозумілого погодження могла спричинити значну та непоправну шкоду здоров'ю позивача. За таких обставин позивач звернувся до ТОВ «Комфорт» з письмовою вимогою про повернення грошових коштів сплачених за неякісний товар. Жодної відповіді на своє звернення позивач не отримав, грошові кошти не повернув. За таких обставин позивач і звернувся до суду за захистом прав відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів». Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити вимоги в повному обсязі. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м.Одес, вул.Василя Симоненка (колишня Тельмана), 19 в м. Одесі. При цьому позивач посилається на те, що він є власником 2/3 частин будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Василя Симоненко (колишня Тельмана), 19, постійно зареєстрований та проживає за зазначеною адресою. Разом з позивачем у будинку зареєстрована його донька [PERSON], яка була зареєстрована у спірному будинку у 2014 році, але ніколи в ньому не проживала. Відповідач будь-яких витрат по оплаті комунальних послуг не несе, що погіршує матеріальний стан позивача. Встановити місцезнаходження відповідача неможливо, а тому [PERSON] вимушений звернутись до суду з даним позовом. [PERSON] до судового засідання не зявився, надав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, в звязку з чим, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі договору дарування від 26 січня 2000 року, [PERSON] є власником 2/3 частин будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Василя Симоненко (колишня Тельмана), 19. Відповідно до довідки голови СОН комітету мікрорайону «Люстдорф» про склад сімї та реєстрацію за №42 від 20.01.2016 року, крім позивача за вищезазначеною адресою зареєстрована його донька [PERSON] з 21.02.2014 року, однак за зазначеною адресою остання ніколи не проживала, особистих речей не зберігала, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, згідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При таких обставинах суд вважає вимоги [PERSON] законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість в розмірі 32000 (тридцять дві тисячі) гривень. При цьому позивач посилається на те, що 29 квітня 2016 року між сторонами було укладено договір позики у вигляді розписки, на виконання якого позивач передав відповідачці гроші в розмірі 32000 (тридцять дві тисячі) гривень, на строк до 05 січня 2017 року, які вона зобовязалась повертати щомісячно частинами. Однак, станом на теперішній час, [PERSON] борг не повернула, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідачки витрати по сплаті судового збору У судове засідання позивачка та її представник не зявились, представник позивача - адвокат [PERSON] надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просить розглянути за їх відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка у судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, в звязку з чим, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 29 квітня 2016 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір позики у простій письмовій формі, на підтвердження отримання відповідачкою коштів в сумі 32000 (тридцять дві тисячі) гривень, які остання зобовязалась повертати щомісячно частинами та повернути всю суму заборгованості не пізніше 05 січня 2017 року. Факт передачі грошей відповідачу підтверджується відповідною розпискою. Однак, відповідачка [PERSON] борг до теперішнього часу не повернула. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості\~речей. Крім того, відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. При таких обставинах, суд вважає вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягають витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути на його користь з відповідача [PERSON] суму боргу у розмірі 22800,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.05.2013 між ним та відповідачем було укладено договір позики у формі боргової розписка, за якою він передав у борг, а відповідач прийня 22800,00 грн. та зобов'язався повернути таку ж саму суму у строк до 01 вересня 2013 року. Проте, на даний час, відповідач у добровільному порядку борг не повернув, не зважаючи на його прохання добровільно повернути суму боргу. Тому він був вимушений звернутися з зазначеним позовом до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення відповідні вищенаведеному. Відповідач позов визнав, та пояснив, що дійсно розписка від 01 травня 2013 року написана ним власноручно, грошові кошти у позивача він брав на ремонт квартири, однак через певні життєві труднощі у строк їх не повернув. Суд, вислухав пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 01 травня 2013 року відповідач надав розписку, відповідно до якої зобов'язався повернути борг [PERSON] у розмірі 22800,00 грн. до 01 вересня 2013 року. Зазначені обставини підтверджуються розпискою, наявною у матеріалах справи в оригіналі. У судовому засіданні відповідач підтвердив, що розписка від 01 травня 2013 року написана ним власноручно та грошові кошти він дійсно отримував. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, як встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за договором позики, у зв'язку з чим суд вважає вимоги позивача доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом ТОВ «НВП «Металокомплект» про стягнення заробітної плати, компенсації за вимушений прогул та невикористану відпустку. В обґрунтування позову вказав, що йому не було виплачено заробітну плату за 02.12.2013р., з 25.12.2013р. по 23.04.2014р. він знаходився у вимушеному прогулі взв'язку з незаконним звільненням з посади головного інженеру. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та надав аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання не з'явився,про причини неявки не повідомив, про день та час розгляду повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає задоволенню. Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 23.04.2014р. встановлено, що 24.12.2013р. [PERSON] незаконно звільнено з посади головного інженера ТОВ «НВП «Металокомплект» за прогул 02.12.2013р., якого не було, та поновлено на роботі. На підставі ст..ст.11,60 ЦПК України суд вирішує справу в межах позовних вимог, на підставі доказів, що надані сторонами. Згідно даних розрахунково-платіжної відомості за грудень 2013р., зарплатня за 02.12.2013р. [PERSON] не нараховувалась, будь-яких доказів про її виплату відповідачем не надано, тому суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення зарплати за 02.12.2013р. у розмірі середньоденної плати 96,59 грн. за останні два місяця. На підставі ст..235 КЗпПУ, Постанови КМУ від 08.02.1995р. № 100 суд стягує з відповідача на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку за останні два місяця до незаконного звільнення у розмірі 7823,79 грн. (а.с.19). Крім того, згідно ст..83 КЗпПУ у разі звільнення працівнику виплачується компенсація за невикористані ним дні щорічної відпустки, із розрахунку середньомісячного заробітку за 12 місяців роботи. На підставі чого, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про виплату йому компенсації за частину невикористаної відпустки тривалістю 8 днів пропорційно відпрацьованому часу у розмірі 591,20грн. (а.с.20). На підставі викладеного,

Outcome: approved