Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, посилаючись на те, що шлюб виявився невдалим. Протягом тривалого часу між ними були суперечки та непорозуміння через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин, крім цього позивач має іншу жінку з якою має намір створити сім`ю. Від шлюбу в них народився син котрий на даний час повнолітній; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримав і наполягав на його задоволенні, оскільки дійсно прийшов до такого переконання; стосовно перебування у фактичних шлюбних відносинах із іншою жінкою - просив на це не зважати. Відповідач з початку розгляду справи у суді позов не визнавала, оскільки була переконана, що відносини із чоловіком налагодяться, однак в останньому судовому засіданні позов визнала та не заперечила проти його задоволення. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2003 року; мають вже тепер повнолітнього сина [PERSON] , котрий народився [INFO] . Сторони із 2019 року припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки їм надавався строк для примирення, і після його спливу позивач наполягав на розірванні шлюбу; їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб тривалий час існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved