Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з метою надання їй можливості розпоряджатися своєю власністю у вигляді земельної частки (паю) шляхом виділення його в натурі, необхідно встановити факт, що правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗП [NUMBER] , зареєстрованого 11.02.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 71, належить заявнику. Заявник до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним шляхом, до суду від заявника надійшла заява про розгляд справи без участі заявника, заяву підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Токмацької районної\~державної адміністрації\~Запорізької областів судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання\~ всіх учасників\~ справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового\~ процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. 11.02.1997 року [PERSON] було видано сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) розміром 6,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частку в натурі (на місцевості), в землі, що перебуває у колективній власності КСП ім. Котовського. При цьому у вказаному сертифікаті було помилково вказано прізвище заявника як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Той факт, що прізвище заявника не « [PERSON] », а « [PERSON] », підтверджується паспортом, а також державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 049021 від 18.10.2002 року. З метою досудового врегулювання даного питання, заявник звернулася до Міськрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, але їй було відмовлено у виправленні прізвища зі « [PERSON] » на « [PERSON] » в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , у зв`язку з тим, що в списках членів колишнього КСП ім. Котовського Токмацького району Запорізької області, згідно якого видавався сертифікат, вказане прізвище « [PERSON] » та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується листом від 15.08.2019 року № С-29/0-0.211-29/150-19 Таким чином, заявник не може належним чином підтвердити належність саме їй правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) та вільно здійснювати правомочності щодо розпорядження належним їй майном, так як в правовстановлюючому документі сертифікаті на право на земельну частку (пай), її прізвище зазначено як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». В даному випадку встановлення факту, що має юридичне значення, не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Заявником вже отримано сертифікат на право на земельну частку (пай), а проведення його реєстрації в Книзі реєстрації сертифікатів перед його видачею не відбулося не з його вини. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд зазначає, що згідно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 08.08.1995 року №720/95 визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно п.12 постанови Постанови Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу потрібно заявнику для того, щоб вона мала можливість розпоряджатися своєю власністю у вигляді земельної частки (паю) шляхом виділення його в натурі, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved