Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «Арсенал», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог третя особа без самостійних вимог [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля у розмірі 130084,93грн. У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 09 вересня 2017 року на 332 км. + 30 м. автодороги Чоп-Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю Volkswagen Crafter, державний номер [NUMBER] , яким керував позивач, та автомобілю DAF XF 95430, державний номер [NUMBER] , з напівпричіпом KRONE SDP 8ІЗР27, державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Право керування транспортним засобом Volkswagen Crafter, державний номер [NUMBER] надано [PERSON] на підставі договору позички від 01.08.2017 року укладеного між позивачем та [PERSON] . На місці ДТП відносно [PERSON] працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 252167. За результатами розгляду вказаного протоколу, постановою №390/1757/17 Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2018 року справу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно [PERSON] , на підставі п.1 ст.247 КУпАП, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Під час розгляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення суддею була призначена судова інженерно-транспортна експертиза. Згідно висновку вказаної експертизи № 588 від 29.12.2017 року, то при умові розвитку подій згідно показів водія автомобілю Volkswagen Crafter, [PERSON] (варіант 1), в причинному зв`язку з виникненням ДТП, з технічної точки зору, знаходились невідповідності дій водія автомобіля DAF [PERSON] вимогам п.п. 2.3(Б) та 13.1 ПДР України. А при умові розвитку подій згідно показів водія автомобіля DAF [PERSON] , що знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення (варіант 2), то в ситуації яка склалася, в діях обох водіїв вбачається невідповідність вимогам ПДР України, а тому вирішити питання, дії якого з водіїв знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП являється прерогативою судових органів. При винесенні постанови суддя врахував саме мої показання та дійшов висновку про відсутність у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, що свідчить про те, що в причинному зв`язку з виникненням ДТП, з технічної точки зору, знаходились невідповідності дій саме водія автомобіля DAF [PERSON] вимогам п.п. 2.3(Б) та 13.1 ПДР України. Цивільна-правова відповідальність за транспортним засобом DAF XF 95430, державний номер [NUMBER] була забезпечена ПРАТ «СК «Арсенал Страхування», до підтверджується полісом №АК/1287121.Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну за умовами даного полісу, становить 100000грн. Згідно Звіту №121 про оцінку вартості матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП автомобілю Volkswagen Crafter, державний номер [NUMBER] , складає 130084,93 грн. [PERSON] вказує, що він звернувся до стразової компанії із вимогою, щодо відшкодування завданої йому шкоди, однак на даний час збитки страховою компанією не відшкодовані. Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить стягнути на його користь з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» майнову шкоду у розмірі 100000грн., з [PERSON] майнову шкоду у розмірі 30084,92грн. та судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 1300.85грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 07.09.2020 року відповідачам був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Від представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» Мамедова І.Р. надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] . Згідно даного відзиву позовні вимоги [PERSON] ПрАТ «СК «Арсенал страхування» не визнає та заперечує проти їх задоволення із підстав вказаних у відзиві. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Вовк А.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] . Згідно даного відзиву позовні вимоги [PERSON] не визнає, вимоги позову є не законними, не обгрунтованими та такими що не підлягають до задоволення, з підстав вказаних у відзиві. Крім того, від [PERSON] надійшло клопотання про закриття провадження у справі з підстав вказаних у клопотанні, а саме у зв`язку із відсутністю предмету спору. Від третьої особи [PERSON] пояснення щодо позовної заяви [PERSON] до суду не надходило. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, у порядок визначений ч. 5 ст. 81 ЦПК України. Судом встановлено, що 09 вересня 2017 року на 332 км. + 30 м. автодороги Чоп-Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю Volkswagen Crafter, державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобілю DAF XF 95430, державний номер [NUMBER] , з напівпричіпом KRONE SDP 8ІЗР27, державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Право керування транспортним засобом Volkswagen Crafter, державний номер [NUMBER] , надано [PERSON] на підставі договору позички від 01.08.2017 року укладеного між позивачем та [PERSON] . Згідно ст. 6 розділу І Інструкції «З оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», яка затверджена Наказом МВС України, № 1395 від 07.11.2015р., у випадках виявлення правопорушення поліцейські передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до адміністративної відповідальності. Згідно ст. 1 розділу III Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 1 розділу VIII Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП; пояснення учасників пригоди, свідків за наявності, інші документи передбачені Інструкцією. Отже, на місці дорожньо-транспортної пригоди співробітниками Національної поліції було проаналізовано обставини дорожньо-транспортної пригоди т за фактом ДТП складено протокол про адміністративне правопорушення, серія БР №252167 від 09.09.2017 року відносно [PERSON] Відносно іншого учасника ДТП водія автомобіля DAF XF 95430, державний номер [NUMBER] , [PERSON] , при вивченні обставин на місці ДТП, працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення не було складно. Даний факт не спростовується матеріалами справи та не заперечується сторонами. У порядку розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , у справі було призначена судова інженерно-транспортна експертиза, проведення якої доручено експертам Кіровоградського НДЕКЦ МВС України. Згідно висновку вказаної експертизи № 588 від 29.12.2017 року, то при умові розвитку подій згідно показів водія автомобілю Volkswagen Crafter, [PERSON] (варіант 1), в причинному зв`язку з виникненням ДТП, з технічної точки зору, знаходились невідповідності дій водія автомобіля DAF [PERSON] вимогам п.п. 2.3(Б) та 13.1 ПДР України. А при умові розвитку подій згідно показів водія автомобіля DAF [PERSON] , що знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення (варіант 2), то в ситуації яка склалася, в діях обох водіїв вбачається невідповідність вимогам ПДР України, а тому вирішити питання, дії якого з водіїв знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП являється прерогативою судових органів. За результатами розгляду справи, постановою №390/1757/17 Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2018 року справу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно [PERSON] , на підставі п.1 ст.247 КУпАП, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. За змістом ст.ст.7, 254, 279, КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про дміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші бставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, нормами КУпАП не встановлено можливості при розгляді матеріалів справи встановлювати обставини та ступінь вини відносно інших осіб. Згідно ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального довадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про дміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, ише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Посилання позивача, що згідно експертного висновку № 588 від 29.12.2017 року вбачається вина [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху, що стало наслідком ДПТ та пошкодження автомобіля позивача з матеріальними збитками, суд вбачає не обґрунтованими, оскільки вина особи [PERSON] не встановлення відповідно до вимог законодавства України. У матеріалах справи відсутня постанова про визнання [PERSON] винни у вчиненні ДТП яка мала місце 09.09.2017 року за участі автомобіля під керуванням [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно висновку Верховного Суду від 12.10.2018 року у справі №906/824/17 встановлено, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У матеріалах справи відсутні належні докази наявності вини [PERSON] у настанні ДТП, як обов`язкового елементу складу цивільного правопорушення. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1287121 від 06.10.2016 року, цивільно-правова відповідальність за транспортним засобом DAF XF 95430, державний номер [NUMBER] була забезпечена ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну за умовами даного полісу, становить 100000грн. Суд всебічно та об`єктивно вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у [PERSON] відсутні правові підстави звернення про відшкодування йому шкоди завданої внаслідок ДТП страховиком ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», оскільки відповідно до ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи. відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 32.1. ст. 32 Закону Страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Таким чином, у зв`язку з відсутністю правових підстав для визнання випадку страховим та здійснення виплати страхового відшкодування, на підставі ст. 6, п. 32.1 ст. 32 Закону відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було прийняте законне рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування позивачу. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується назагальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи вимоги, вказані вимоги законодавства, вина відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП та завдання його діями, бездіяльністю чи протиправною поведінкою матеріальних збитків [PERSON] матеріалами справи не підтверджується. Постановою Верховного Суду від 21.03.2019 року №910/2292/18 зазначено, що важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. На підставі викладеного, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши усі фактичні обставини, дослідивши наявні докази, надавши їм належну оцінку, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з урахуванням тих обставин, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України, а тому понесені позивачем судові витрати залишаються за ним.

Outcome: dismissed