Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який було уточнено (а.с.153,171) до [PERSON] відділу ДВС Чернігівського МУЮ, [PERSON] про визнання прилюдних торгів недійсними, мотивуючи свої вимоги наступним. 08 вересня 2009 року Новозаводським районним судом м. Чернігова постановлено рішення про примусове стягнення в солідарному порядку з ФОП [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «Банк Демарк» заборгованості за кредитом в сумі 29145,58 грн. 04 лютого 2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігів постановлено рішення про примусове стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитом в сумі 25869,23 грн. 18 травня 2015 року та 11 червня 2015 року відповідно [PERSON] відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції відкрито виконавчі провадження щодо примусового виконання рішень суду та одночасно накладено арешт на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належить боржнику [PERSON]. Всупереч вимогам чинного законодавства, належна йому 1/2 частина квартири [ADDRESS], 02 листопада 2015 р. була реалізована з прилюдних торгів за початковою ціною 52252,25 грн., тобто за половину вартості майна і її новим власником стала громадянка [PERSON]. Вважає, що прилюдні торги, проведені 02 листопада 2015 року, щодо реалізації належної позивачу 1/2 частини квартири [ADDRESS] є недійсними. З прилюдних торгів була продана лише 1/2 частина квартири без визначення та деталізації частки, що суперечить вимогам ст. 366 Цивільного Кодексу України. Ні кредитор, ні державний виконавець не зверталися до суду з позовом про виділення частки боржника в квартирі [ADDRESS]. В матеріалах виконавчого провадження відсутній будь-який висновок про можливість виділу належної частки боржника в спільній часткові власності в натурі. Після реалізації належного майна виконавче провадження не було закрите у звязку з його виконанням, а закрито в звязку з поверненням виконавчого листа стягувачу. Всі ці та інші порушення призвели до незаконного відчуження належного йому єдиного нерухомого майна та позбавлення місця мешкання. Просив визнати електронні торги, які були проведені Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства Юстиції України 02.11.2015 року в частині продажу 1/2 частини квартири [ADDRESS], що належала [PERSON]. Ухвалою суду залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на стороні відповідача ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Банк «Демарк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію [PERSON] та замінено третю особу Чернігівську філію Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства Юстиції України на юридичну особу - Державне підприємство «СЕТАМ» Міністерства Юстиції України. В судовому засіданні представник позивача уточненні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] відділу ДВС Чернігівського МУЮ проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях (а.с.52-55). Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Вважав, що прилюдні торги відбулися без порушень з боку відповідачів. Представники третіх осіб - ПАТ «Банк «Демарк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію [PERSON] та ПАТ «КБ «ПриватБанк», в судовому засіданні вважали, що відсутні правові підстави для задоволення позову. Представник третьої особи ДП «СЕТАМ» Міністерства Юстиції України в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення по справі, де просить відмовити у задоволені позовних вимог позивача у повному обсязі та розглянути справу у відсутність представника ДП «СЕДАМ». Вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що позивач згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-1807, виданого 22.05.2007 р. є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с.81, 121). На виконанні в [PERSON] відділі Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження ВП № 47938585 з виконання виконавчих документів про стягнення з [PERSON] борг в сумі 26127,92 грн. на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» згідно виконавчого листа, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова 24.02.2014 року та про стягнення з [PERSON] на користь Банку «Демарк» заборгованість в сумі 29145,58 грн. згідно виконавчого листа, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова 28.09.2009 року (а.с.6). Відповідно до протоколу № 126686 проведення електронних торгів, 1/2 частина квартири [ADDRESS], переможцем торгів визначена [PERSON], яка придбала 1/2 частину зазначеної квартири за ціною 58522,53 грн. (а.с.145). Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів. Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів і правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. В порушення вимог п.п. 2.1, 2.5, 3.7, 3.10 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів, які визначають поняття лота як одиниці майна, що виставляється для продажу на прилюдних торгах обєктом реалізації 02.11.2015 року було нерухоме майно, яке не було виділене в натурі в окремий самостійний обєкт власності, оскільки трикімнатна квартира [ADDRESS] на момент проведення торгів була неподільною, нерухомою річчю, а реалізація 1/2 частини квартири була здійснена без вирішення питання щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкта нерухомого майна й набуття ним статусу обєкта цивільних прав, що не відповідає вимогам закону (ст.ст. 177, 179, 181, 182,186, 188, 190, 191 ЦК України). Даний висновок суду узгоджується з правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 червня 2013 року № 6-32цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved