Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, на обґрунтування якого посилався на наступне. З 21.02.2004 р. по 25.09.2012 р. він перебував у шлюбі з [PERSON] В шлюбі в них народилася дитина [PERSON], [INFO]. З часу народження між батьком та сином склалися добрі стосунки, позивач завжди займався його вихованням, стежив за станом здоровя, піклувався, матеріально утримував, ніколи не був до нього байдужим. Мати, навпаки, часто приходила до дому пізно, по декілька днів не ночувала вдома, емоційно байдужо ставилася до сина. Навіть під час звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу [PERSON] первісно зазначала, що погоджується на те, щоб син мешкав з батьком. Після розірвання шлюбу позивач сумісно проживає з іншою жінкою, яка добро ставиться до його сина [PERSON] та піклується ним, як мати, [PERSON] також мешкає разом з ними в приватному будинку цієї жінки, що розташований за адресою: м. Харків, пров. Лаврентіївський, 16. Позивач возить сина до школи № 38, яка розташовується за їх попереднім місцем проживання в [INFO], також возить сина на тренування з хокею. Відповідачка участі у вихованні сина не приймає, навпаки чинить перешкоди в переводі сина в середню школу №126, що наближена до теперішнього місця проживання дитини, навчання в якій значно полегшило б розклад життя сина. З врахуванням того, що під час вирішення спору відносно місця проживання малолітньої дитини суд повинні прийматися до уваги відносини батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста привязаність дитини до кожного з них, вік дитини, стан його здоровя та інші обставини, які мають суттєве значення, враховуючи тісні стосунки, що склалися між позивачем та дитиною, фактичне проживання дитини з батьком, який турбується ним, займається його вихованням та утриманням, особисте бажання дитини залишитися проживати з батьком, [PERSON] просив суд визначити місце проживання [PERSON], [INFO], з ним за адресою їх фактичного проживання на теперішній час: м. Харків, пров. Лаврентіївський,16 та дозволити батькові самостійно визначити місце навчання дитини без згоди матері. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги в частині визначення місце проживання [PERSON], 16.07.2004р.народження, з ним за адресою фактичного проживання батька та сина на теперішній час: м.Харків, пров. Лаврентіївський,16. В частині позовних вимог щодо надання дозволу батькові самостійно визначати місце навчання дитини без згоди матері відмовився з врахуванням того, що за час розгляду справи в суді відповідачка [PERSON] надала згоду на переведення сина в середню школу № 126, що територіально наближена до його місця проживання. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала. Звернулася із зустрічним позовом, на обґрунтування якого посилалася, що є співвласником двокімнатної квартири [ADDRESS], придбаної у шлюбі з позивачем, має постійне місце проживання, не має гидких звичок, позитивно характеризується за місцем роботи, з часу народження та фактично до літка 2015 року займалася доглядом та вихованням сина. Влітку 2015 року з дозволу [PERSON] син гостив у батька за місцем його проживання з новою жінкою, після чого до дому не повернувся і уникає спілкування з матірю. При цьому слід врахувати, що батько так і не зареєстрував сина за новою адресою проживання, а з часу народження син зареєстрований в [INFO] разом із відповідачкою в квартирі її батьків. Письмову заяву сина [PERSON], в якій він висловлює бажання залишитися проживати разом з батьком, [PERSON] вважає відібрана в нього незаконно, та вважає доцільним визначити місце його проживання разом з матірю [PERSON] Органи опіки та піклування в особі Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надали суду висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Згідно зі ст.ст.\~11,\~60 ЦПК України\~ цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1\~ст. 179 ЦПК). Відповідно до\~ст. 212 ЦПК\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2004р. по 25.09.2012р. На підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.09.2012р. шлюб між ними було розірвано. Причиною розірвання шлюбу став той факт, що з квітня 2012 року подружжя припинило сімейні відносини. Стали мешкати окремо, через несумісність характерів та різність поглядів на життя, а.с.14-15. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], а.с.8. Зареєстрованим місцем проживанням [PERSON] та відповідачки [PERSON] є адреса: [ADDRESS], а.с.89. В процесі розгляду справи встановлено, що фактично, ані дитина, ані відповідачка за вказаною адресою не мешкають. За час шлюбу позивачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.07.2005р. була придбана у власність двокімнатна ізольована квартира [ADDRESS], де зареєстрований позивач, та фактично мешкали до часу припинення сімейних відносин відповідачка [PERSON] та їх син [PERSON], а.с.16-17. На теперішній час між [PERSON] та [PERSON] триває спір про поділ спільного сумісного майна подружжя, предметом якого є вищезазначена квартира. З літа 2015р. малолітній [PERSON] мешкає разом із батьком та його цивільної дружиною без реєстрації за згодою власника в приватному будинку з усіма зручностями за адресою: м.Харків, пров.Лаврентіївський,16. Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов малолітньої дитини, складеного комісією орану опіки та піклування, у вказаному будинку створені усі умови для утримання, навчання та проживання [PERSON], а.с.112. Як вбачається із змісту абзацу другого частини першої статті 161 Сімейного кодексу України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини орган опіки та піклування або суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести: -етичні і інші особисті якості батьків (дані, що їх характеризують, рівень освіти батьків); -відносини, існуючі між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обовязки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); -можливість створення дитині умов для виховання і розвитку (рід діяльності, режим роботи батьків, їхнє матеріальне становище і ін.), маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. В процесі розгляду справи встановлено, що як позивач, так і відповідачка працюють, мають стабільну заробітну плату, за місцем роботи характеризуються позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебувають. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] на протязі всього періоду життя сина приділяв значно уваги фізичному, духовному та інтелектуальному розвитку сина, що обєктивно підтверджується довідкою приватного медичного закладу, де на обліку перебуває дитина та під час звернення за медичною допомогою його завжди супроводжував батько, а.с. 165, та наданими для огляду витягами з історії хвороб під час стаціонарного лікування дитини. Зясовано, що саме батько сприяє та забезпечує умови для заняття [PERSON] у спортивній секції хокею, має для цього транспортний засіб, вільний режим робочого часу, з боку батька суду надані відповідні грамоти та медалі, що свідчать про здобуття малолітнім [PERSON] успіхів та значних результатів у цьому виді спорту, а.с. 166 - 169. Також судом встановлено, що і після припинення шлюбних відносин позивач [PERSON] забезпечує сину у вільний від навчання час відпочинок, зокрема під час канікул. В той же час як мати дитини на протязі декількох років проводила літній відпочинок самостійно, без дитини, визнала, що не відвідувала сина навіть під час його перебування у літньому таборі. Надані суду дані про особу позивача свідчать, що він обіймає посаду виконавчим директором ТОВ «Аксіома» з 01.08.2013р. , має повну вищу освіту, характеризується виключно з позитивного боку, нагороджувався почесними грамотами, а.с.119-122. Під час судового розгляду зясовано, що позивачу [PERSON] вдалося створити добрий психоемоційний клімат у взаємовідносинах між малолітнім сином [PERSON] та своєю громадянською дружиною [PERSON], що підтверджується її поясненнями, так і особистими поясненнями [PERSON], який ставиться до неї як до матері, її батьків кличе дідом та бабусею. В той же час відповідачка [PERSON] адресу свого фактичного проживання суду та органам опіки не повідомила, що унеможливило обстеження її житлово-побутових умов для проживання малолітньої дитини. Посилання на наявність в неї житла квартири [ADDRESS], яка на теперішній час є предметом судового спору, навіть після його вирішення, з урахуванням складних відносин між колишнім подружжям, унеможливлює їхнє спільне проживання в одному житловому приміщенні та буде негативно впливати на психоемоційне оточення малолітньої дитини. Органи опіки та піклування в особі Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради на підставі вивчення наданих документів, що характеризують батька та мати малолітнього [PERSON], конкретні обставини справи, той факт, що фактично дитина мешкає (без реєстрації) разом із батьком за адресою: м.Харків, пров.Лаврентіївський,16, зі згоди власника, за місцем проживання створено належні умови для проживання , навчання та розвитку, а сам малолітній [PERSON] надав заяву, що має бажання визначити своє місце проживання разом з батьком, а з матірю бачитись у вільний час, наприклад, щосуботи після 15.00, вважали доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом із батьком [PERSON], а.с.83-84. Як передбачено положеннями статті 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою при вирішенні питань , що стосуються її життя, в тому числі з питань місця її проживання. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Таким чином, суд оцінює думку дитини за своїм внутрішнім переконанням та приймає рішення, яке має відповідати інтересам дитини. З врахуванням наведеного, під час вирішення спору суд безпосередньо,за відсутності батьків, в присутності представника органів опіки та піклування та представників сторін, вислухав думку [PERSON], який висловив тверде та щире бажання в подальшому мешкати із батьком, з яким проживає вже на протязі року, перейшов до нової школи за своїм фактичним місцем проживання, радіє новим друзям та професійним і чутким вчителям. Також пояснив, що нова дружина батька до нього ставиться як мати, її батьків він вважає дідом та бабцею. Батько на протязі всього життя приділяв йому багато уваги, а після розлучення, мати, навпаки, стала тижнями та місяцями бути відсутньою вдома, перестала готувати йому їжу, рідко прати брудний одяг, на відпочинок з ним не їздила, її оточення та друзів він практично не знає. За байдуже ставлення до себе з боку матері дитина ображена, не може пробачити відмови в наданні згоди на відпочинок за кордоном, небажання, щоб він займався хокеєм, батькові навпаки вдячний, що він надає йому усі умови для життя, навчання, заняттям спорту, систематично з ним відпочиває. З врахуванням наведеного вище, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом із батьком, а тому задовольняє в цій частині позовні вимоги [PERSON], в задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовляє. В звязку із добровільним виконанням позовних вимог [PERSON] в частині надання згоди на визначення місця навчання малолітньої дитини під час розгляду справи в суді від вказаної частини позовних вимог [PERSON] відмовився. Судові витрати суд вирішує у відповідність до положень ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved