Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до начальника слідчого відділення Уманського МВ УМВС України в Черкаській області Костюка В.В. про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю, посилаючись на те, що на протязі квітня 2013 р. - серпня 2014 р. він звертався з заявами про кримінальні правопорушення, які відповідно ст. 214 КПК України необхідно не пізніше 24 годин внести в ЄРДР та здійснити інші процесуальні дії. Всупереч цим вимогам Костюк В.В. начальник слідчого відділу, як уповноважена особа на прийняття і реєстрацію кримінальних заяв, заснував свій обдуманий не правовий порядок в якому все залежить від його власної думки. Розпочинає розслідування з допомогою інших підрозділів терміном 10-30 днів, а згодом і обов'язковий судовий розгляд в зв'язку з відсутністю нібито злочинних дій. Мотив - помста, показати характер, приховати злочин і уникнути правосуддя. Так було з ЄО-3246 від 30.04.13 р., ЄО-5297 від 05.07.13 р., ЄО-7128 від 27.08.13 р., ЄО-10292 від 27.11.13 р., ЄО-10673 від 09.12.13 р., ЄО-10701 від 10.12.13 р.. Всі заяви зареєстровані після додаткових судових рішень. Вказівки прокуратури ігнорує. Свої помилки Костюк В.В. не визнає і продовжує ранити його і далі. Своєю бездіяльністю наносить йому моральну шкоду, що збільшує стан ушкодження здоров'я. Штучні складнощі негативно впливають на зорове навантаження (вивчення юридичної літератури, складання заяв, клопотань, участь в судових розглядах), що приводить до погіршення очного тиску і гостроти зору, незворотності цих змін зорового нерва та сприяє подальшій інвалідизації. В зв'язку з чим, просить суд стягнути з Державного бюджету України моральну шкоду в розмірі 609 грн., що завдана бездіяльністю Костюка В.В. в 2013 році та витребувати від Костюка В.В. довідку про всі факти затягування реєстрації заяв в ЄРДР з допомогою ініційованих ним судових процесів в 2013 році та долучити їх до справи, як речовий доказ. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач - начальник СВ Уманського МВ УМВС України в Черкаській області Костюк В.В. в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити позивачу в задоволенні позову, пояснивши, що позивач з 2013 року 20 разів звертався з заявами до Уманського МВ УМВС України в Черкаській області, як називає позивач про кримінальне правопорушення. Всі подані заяви позивача [PERSON] стосуються однієї події, позивач змінює в своїх заявах лише статті. Тільки в одній із заяв з двадцяти містилися дійсно ознаки злочину та дана заява була зареєстрована в ЄРДР. Ухвалою суду його було зобов'язано внести відомості в ЄРДР, тому на виконання ухвали ним внесено відповідно відомості в ЄРДР. Дане кримінальне провадження в подальшому було закрито за відсутністю складу правопорушення. Позивачу було неодноразово роз'яснено, що до реєстрації в ЄРДР підлягають заяви, що містять ознаки складу злочину. Жодна з заяв позивача не являлася повідомленням про кримінальне правопорушення так, як відсутні ознаки злочину. Що стосується компенсації то обгрунтування в позові відсутнє. Яким чином позивач підрахував суму моральної шкоди взагалі не відомо. Тому вважає, що даний позов є безпідставним. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. В позовній заяві позивач [PERSON] вказує на те, що внаслідок бездіяльності начальника СВ Уманського МВ УМВС України в Черкаській області Костюка В.В. йому нанесено моральної шкоду, яку він оцінює в 609 грн., при цьому посилається на ч. 6 ст. 1176 ЦК України, однак жодного доказу на підтвердження доводів викладених в позові, а саме що стосується бездіяльності начальника СВ Уманського МВ УМВС України суду не надав, крім того позивачем не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження розміру моральної шкоди. Відповідно до ч.6 ст. 1176 ЦК України, шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та ін. осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: dismissed