Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок № 28 по вул. Носівська в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору був він (позивач), [PERSON] та [PERSON]. 7 листопада 2011 року помер [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла дружина [PERSON], яка померла 25 листопада 2013 року. Він (позивач) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняв, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частини житлового будинку, які належали [PERSON] Державний реєстратор ЦНАП Носівьскої РДА відмовив йому (позивачу) у реєстрації за ним, як членом колишнього колгоспного двору, права власності на 1/3 частину житлового будинку. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги [PERSON], не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 28 по вул. Носівська в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідками виконкому Носівської міської ради Чернігівської області від 16 червня та 5 грудня 2017 року (а.с. 8; 9). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку № 28 по вул. Носівська в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок. 7 листопада 2011 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори № 247/01-16 від 26 лютого 2018 року (а.с. 40) та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 26 лютого 2018 року (а.с. 41; 42-44) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, останній за життя заповітів не складав. У судовому засіданні встановлено, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Носівської міської ради від 5 грудня 2017 року (а.с. 9) та копією свідоцтва про одруження (а.с. 56). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належну йому 1/3 частину житлового будинку № 28 по вул. Носівська в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 25 листопада 2013 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], 15 листопада 2014 року на його імя були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що підтверджується копією спадкової справи № 84/2014 до майна померлої [PERSON] (а.с. 46-52). Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належні їй 2/3 частини житлового будинку № 28 по вул. Носівська в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частини житлового будинку, що належали [PERSON], у звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2400/02-31 від 6 листопада 2017 року (а.с. 31). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що центр надання адміністративних послуг Носівської РДА не може провести державну реєстрацію права власності за [PERSON] на належну йому 1/3 частину житлового будинку № 28 по вул. Носівська в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області у звязку з тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням від 27 листопада 2017 року (а.с. 32). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 28 по вул. Носівська в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 11-13). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved