Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON], звернувшись до Рівненського міського суду з позовом до ПАТ «Західінкомбанк», з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути 6300 грн. основного боргу, 215,89 грн. - інфляційного збільшення суми боргу, три відсотки річних в сумі 148,09 грн., 1000 грн. моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позову вказала, що 23 квітня 2013 року між нею та ПАТ «Західінкомбанк» в особі Рівненської філії ПАТ «Західінкомбанк» було укладено додаткову угоду №6 до договору банківського вкладу (депозиту) в національній валюті №ДД-3603-9 від 26 серпня 2009 року, згідно умов якого банк продовжує строк дій договору із розміром вкладу 6300 грн. на три місяці зі сплатою відсотків у розмірі 7% річних. 01 серпня 2013 року вона звернулася із заявою до ПАТ «Західінкомбанк» про повернення суми вкладу у розмірі 6300 грн. Однак із скрутним матеріальним становищем суми вкладу грошових коштів [PERSON] відповідачем так і не повернуто, що призвело до душевних хвилювань, які негативно позначились на її здоров'ї. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задоволити. Представник відповідача у судовому засіданні частково заперечив проти задоволення позову вказав, що умовами договору банківського вкладу (депозиту) нарахування процентів у розмірі облікової ставки після припинення дії договору є безпідставним, крім того позивачем не вказано якими саме неправомірними діями чи бездіяльність банку їй завдано моральної шкоди, а тому в частині стягнення трьох процентів річних та моральної шкоди просив суд відмовити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною третьою статті 1058 ЦК України визначено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Також як убачається зі ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Судом установлено, що 23 квітня 2013 року між [PERSON] та Рівненською філією ПАТ «Західінкомбанк» було укладено додаткову угоду №6 до договору банківського вкладу (депозиту) в національній валюті №ДД-3603-9 від 26 серпня 2009 року, згідно умов якого банк продовжує строк дій договору із розміром вкладу 6300 грн. на три місяці зі сплатою відсотків у розмірі 7% річних. 01 серпня 2013 року у зв'язку із закінченням строку дії договору депозиту позивач звернулася із заявою до Рівненської філії ПАТ «Західінкомбанк» про повернення їй суми вкладу у розмірі 6300 грн. Згідно п.7 додаткової угоди датою повернення вкладу є 23 липня 2013 року. На вимогу [PERSON] щодо повернення суми грошового вкладу у розмірі 6300 грн. та нарахованих процентів банком не виконано, що підтверджується листом Рівненської філії ПАТ «Західінкомбанк» №189 від 20 серпня 2013 року. Відповідно до довідки №96 від 05 травня 2014 року, виданої РФ ПАТ «Західінкомбанк», станом на 01 травня 2014 року сума вкладу становить 6300 грн. та 0,08 грн. сума нарахованих відсотків за договором банківського вкладу (депозиту). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як убачається зі змісту ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідач зобов'язання щодо повернення суми вкладу добровільно не виконав, вимога позивача в частині стягнення заборгованості за вкладом в сумі 6300 грн. підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню три відсотка річних за весь час прострочення по виплаті боргових зобов'язань, що разом становить 148,09 грн. та за весь час прострочення з урахуванням встановленого індексу інфляції 215,89 грн. Як убачається із п.9 постанови Пленуму ВСУ №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою, чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн. підлягає задоволенню, а тому її потрібно стягнути з ПАТ «Західінкомбанк». Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 229,40 грн. в рахунок сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного, беручи докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що з ПАТ «Західінкомбанк» на користь [PERSON] слід стягнути 6300 грн., основного боргу за договором банківського вкладу (депозиту), інфляційні нарахування, три відсотка річних, моральну шкоду та судові витрати.

Outcome: approved