Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Мізяківсько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та про визнання права власності, як за членом колгоспного двору, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на будинковолодіння [ADDRESS], 1/2 частина якого належала померлій, як члену колгоспного двору, який не втратив своє право на частку в майні двору, що збереглося в натурі станом на 15.04.1991 року, Однак, свідоцтво [NUMBER] про право власності на дане будинковолодіння було видано лише 11 грудня 2008 року - після смерті [PERSON], тобто коли її правоздатність в силу ст. 25 ЦК України вже припинилася, а тому зазначений правовстановлюючий документ вже не міг створити права та обов'язки для особи, яка померла, тобто є нікчемним, в зв'язку з чим позивач не має можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі. На інше спадкове майно після смерті матері, а саме: на право на земельну частку (пай) та на майновий пай, позивач оформив свої спадкові права в нотаріальній конторі та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.11.2008 року, видане Каблучко Ю.В., державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстроване за № 1-1919. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], інші спадкоємці першої черги за законом - відсутні. Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач прийняв, так як у встановлений законом строк звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.11.2008 року, видане Каблучко Ю.В., державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстроване за № 1-1919. Згідно погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільради натурі станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору будинковолодіння [ADDRESS] було двоє осіб: [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, згідно діючого на той час закону - ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, частки усіх членів колишнього колгоспного двору є рівними і відповідно складають на двох осіб: [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожному. Для того, щоб вирішити спір в досудовому порядку позивач звертався до Вінницької районної державної нотаріальної контори, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тобто досудове врегулювання спору не дало бажаних результатів. За наведених обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частину будинковолодіння, як за членом колгоспного двору, а також право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на 1/2 частину будинковолодіння, а загалом на 100% будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], що складається з: житлового будинку «А», сараю «Б», погребу «Б\\під», убиральні «В», колодязю № 1, огорожі № 2-4. В підготовче судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути зі стадії підготовчого судового засідання в її відсутність, позовні вимоги свого довірителя підтримує та просить їх задоволити. Представник відповідача Мізяківсько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області в підготовче судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву, в якій справу просить розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відзив на позовну заяву позивача відповідачем у встановлений судом строк не подавався, а тому відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, оглянувши копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] в с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.06.2005 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на будинковолодіння [ADDRESS], 1/2 частина якого належала померлій, як члену колгоспного двору, який не втратив своє право на частку в майні двору, що збереглося в натурі станом на 15.04.1991 року, згідно погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільради (а.с. 18 - 23). Свідоцтво [NUMBER] про право власності на дане будинковолодіння було видано 11.12.2008 року (а.с. 11), тобто, після смерті [PERSON], коли її правоздатність, в силу ст. 25 ЦК України вже припинилася. Згідно ст. 25 ч.ч. 1, 4 ЦК України (в ред. 2003 року) здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Зазначений правовстановлюючий документ вже не міг створити права та обов'язки для особи, яка померла, тобто є нікчемним, в зв'язку з чим позивач не має можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 13.03.2018 року № 433/02-17 (а.с. 24). На інше спадкове майно після смерті [PERSON], а саме: на право на земельну частку (пай) та на майновий пай, позивач оформив свої спадкові права в нотаріальній конторі та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.11.2008 року, видане Каблучко Ю.В., державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстроване за № 1-1919 (а.с. 12). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 07.06.1953 року (а.с. 8). Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] - відсутні, що підтверджується виписками з погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільської ради (а.с. 18 - 23), довідкою Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 20.04.2018 року № 789 (а.с. 16) та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 13.03.2018 року № 433/02-17 (а.с. 24). Спадщину після смерті матері позивач прийняв, так як у встановлений законом строк звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.11.2008 року, видане Каблучко Ю.В., державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстроване за № 1-1919 (а.с. 12). Так, згідно погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільради натурі станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору будинковолодіння [ADDRESS] було двоє осіб: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18 - 23) . Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 123 ч. 2 ЦК УРСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору. Таким чином, згідно діючого на той час закону - ст. 123 ЦК України (в ред. 1963 року), частки усіх членів колишнього колгоспного двору є рівними і відповідно складають на двох осіб: [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частки кожному. Згідно ст. 392 ЦК України (в ред. 2003 року), власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Той факт, що [PERSON] та [PERSON], набули право власності по 1/2 частині кожний, як члени колгоспного двору будинковолодіння [ADDRESS], які не втратили своє право на частку в майні двору, що збереглося в натурі станом на 15.04.1991 року, підтверджується: виписками з погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільради (а.с. 18 - 23), технічним паспортом, виготовленим ФОП [PERSON] від 14.03.2018 року (а.с. 13 - 15). Дані правовідносини також регулюються : ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; відповідно до ч.1 ст. ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ст. 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За даних обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved