Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання притиправним та скасування наказу директора Дочірнього підприємства «Готельний комплекс «Турист» [PERSON] від 23 квітня 2015 року № 25 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та зобов'язання директора [PERSON] принести йому особисто вибачення на черговому засіданні профкому ППО ДП «Готельний комплекс «Турист». Вимоги мотивує тим, що вказаним наказом йому було оголошено догану, як голові комісії із соціального страхування узв'язку з невиконанням службових обов'язків. Оспорюваний наказ вважає незаконним та таким, що принижує його честь та людську гідність. Притягнення його за невиконання громадських функцій голови комісії із соціального страхування не входить в компетенцію керівника готельного комплексу, як і вимагання інформації громадської організації шляхом видачі розпорядження, а не шляхом направлення відповідного запиту. Крім того, наказ про оголошення догани видано з посиланням на невиконання розпорядження № 08 від 21.04.2015 року «Про надання інформації щодо проведеної роботи комісією із соціального стархування» та функцій, повкладених на нього, як голову комісії із соціального страхування, згідно протоколу № 50 від 18.02.2014 року. Проте ні у наказі, ні у розпорядження не зазначано точну назву комісії, також не було реальним для виконання встановлення терміну двох днів для надання детальної ініформації про проведення роботи комісії. Ще наказ не містить посилання на відповідну норму закону на підставі якої його притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Він є незвільненим головою профкому готельного комплексу, проте головою комісії з соціального страхування не обирався та виконував обов'язки голови профкому на громадських засадах. Крім того, описане в наказі не є порушенням трудової дисципліни, так як при виявленні неналежного виконання громадських обов'язків він мав би відповідати перед громадською організацією чи виборним профспілковим органом на підставі відповідного Положення про комісію чи Статуту профспілки. Незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності принижена його честь та людська гідність. Протиправні дії відповідача стали відомі членам трудового колективу, оскільки наказ підписав окрім директора його заступник. В очах підлеглих, так як він працює керівником структурного підрозділу, він постав як недисциплінований працівник, що принижує його авторитет, як голови профкому. В судовому засіданні позивач підтримав позов та викладені у ньому обставини, додатково пояснив, що на даний час на підприємстві відповідача він не працює, надані відповідачем суду протоколи засідання комісії із соціального страхування він, можливо, і підписував, проте як голова профкому. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, посилаючись на надуманість вимог, пояснив, що [PERSON] згідно рішення профкому Готельного комплексу «Турист» виконував обов'язки члена комісії із соціального стархування, твердження позивача, що він не був головою даної комісії спростосуються документами по підприємству у яких позивач прідписувався саме як голова вказаної комісії. Вимога директора про надання інформації по роботі комісії не була незаконною, оскільки стосувалася інтересів підприємтва, тому що вказана комісія займалася питаннями перевірки достовірності лікарняних листів та виплатими за ними, тощо. Безпричинне та безпідставне невиконання розпорядження директора являло собою порушення трудової дисципліни, тому стягнення на позивача було накладено правомірно та уповноваженою особою із дотриманням встановленого законом порядку. Також не відповідають дійсності твердження на які посилається позивач щодо приниження його честі та гідності, оскільки факт підрису наказу не вказує на те, що наказ став загальновідомим членам трудового колективу, крім того, жодного підлеглого на час видачі наказу [PERSON] не мав, у очолаваному ним відділі не працювало жодної людини, а сам відділ було ліквідовано, у зв'язку з чим позивачу була запропонована інша посада від якої він відмовився та звільнився з підприємства відповідача. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Наказом директора Дочірнього підприємства «Готельний комплекс «Турист» ПрАТ «Укрпрофтур» [PERSON] від 23 квітня 2015 року № 25 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» [PERSON] оголошено догану, як голові комісії із соціального страхування, у зв'язку з невиконанням обов'язків, а саме невиконання розпорядження № 08 від 21.04.2015 року «Про надання інформації щодо проведеної роботи комісії із соціального страхування» та функцій покладених на позивача, як голову комісії із соціального страхування, згідно Протоколу № 50 від 18.02.2014 року (надалі по тексту - наказ, а.с. 4). Відповідно до ст. 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). За заявленими вимогами позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ про оголошення йому догани, посилаючись на те, що він не обирався головою комісії із соціального страхування та виконував обов'язки голови профкому готельного комплексу на громадських засадах, у зв'язку з чим наказ відповідача є незаконним. Отже, наказ виданий через невиконання [PERSON] розпорядження директора ДП «Готельний комплекс «Турист» ПрАТ «Укрпрофтур» [PERSON] «Про надання інформації щодо проведеної роботи» від 21 квітня 2015 року № 25 № 08, відповідно до якого позивачу, як голові комісії з соціального страхування готельного комплексу «Турист», доручено до 13-00 год. 22 квітня 2015 року надати детальну інформацію щодо проведної роботи комісії з соціального страхування з 01.01.2015 року по 21.04.2015 р. (а.с. 5). Відповідно Протоколу № 50 засідання профспілкового комітету готельного комплексу «Турист» від 18.02.2014 року, було створено комісію профкому з соціального страхування у складі: [PERSON], голови профкому; [PERSON], покоївки, та [PERSON], адміністратора (а.с. 6, 8). Відповідно п. п. 1.3, 1.6 Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 23.06.2008 за N 25 (надалі по тексту - Положення), організація роботи комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства здійснюється на паритетних засадах її членами, делегованими до неї роботодавцем та представником застрахованих осіб (представницькими сторонами). Представником застрахованих осіб є профспілкова організація підприємства, а за її відсутності - інший уповноважений орган, який представляє інтереси застрахованих осіб (представник). Комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства підзвітна роботодавцю та представнику застрахованих осіб, а її робота в установленому порядку підлягає перевірці органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Пунктом 4.1 вищевказаного Положення про комісію визначено, що на першому засіданні комісії відкритим голосуванням обирається її голова та заступник голови комісії, які мають представляти різні представницькі сторони. Голова комісії та його заступник є відповідальними за невиконання своїх повноважень перед комісією. Вони можуть бути позбавлені своїх повноважень за особистим проханням, за ініціативою членів комісії (більшості від загальної їх кількості), за поданням робочого органу відділення Фонду. Як зазначено вище, у наказі про притягнення позивача до адміністратвиної відповідальності зазначено, що догана [PERSON] оголошена за невиконання обов'язків, як голові комісії із соціального страхування, згідно протоколу № 50 від 18.02.2014 року. Проте зі змісту вказаного протоколу № 50 засідання профспілкового комітету готельного комплексу «Турист» від 18.02.2014 року, убачається, що на засіданні профкому було створено лише комісію профкому із соціального страхування у складі трьох осіб, включаючи [PERSON], який являвся головою профкому (а.с. 8). Разом з тим, відповідачем суду не надано доказів про те, що [PERSON] було обрано головою комісії із соціального страхування підприємтва, оскільки саме щодо цієї посади відносно позивача виносилося розпорядження від 21.04.2015 року «Про надання інформації щодо проведеної роботи» та догана за невиконання визначених цим розпорядженням обов'язків, як голови комісії з соціального страхування. Посилання представника відповідача на те, що позивачем підписувалися протоколи засідання комісії із соціального страхування готельного комплексу «Турист» від 06.02.2015 р. та від 05.03.2015 року, як головою комісії, копії яких надано суду, не можуть бути достатньою підставою для спростування вимог, оскільки вони не свідчать про те, що [PERSON] було обрано головою вказаної комісії, відпровідно положень чинного законодавства. За викладених обставин, оскільки [PERSON] був членом комісії профкому з соціального страхування, яка є колегіальним органом, при цьому головою даної комісії не обирався, у зв'язку з чим не був уповноваджений виконувати функції голови комісії із соціального страхування, тому суд вважає, що позов в частині визнання неправомірним та скасування наказу про оголошення [PERSON] догани підлягає задоволенню. У частині вимог про зобов'язання директора відповідача [PERSON] принести позивачу особисто вибачення на черговому засіданні профкому ППО ДП «Готельний комплекс «Турист» слід відмивити, виходячи з наступного. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. № 1, згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Позивачем суду не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин заподіяння йому неправомірним діями відповідача приниження його авторитету, честі та гідності перед підлеглими працівниками. Так, наказ підписаний посадовими особами підприємтва, з пояснень представника відповідача, на момент видачі наказу жодного підлеглого у [PERSON] не було, у відділі матеріально-технічного постачання він працював один та відділ ліквідовувався, що позивачем не оспорювалося. Як роз'яснено пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 р. № 1, суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК. За викладених обставин позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. від сплати якого звільнений позивач, згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial