Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості , який у подальшому уточнив, та остаточно просив суд стягнути з відповідача на його користь курсову різницю по сумі основного боргу у розмірі 632700,00грн., курсову різницю по відсотках за період з 01.07.2011р. по 16.09.2014р. у розмірі 385092,00грн., суму відсотків за користування позикою у період з 17.09.2014р. по 12.02.2015р. у розмірі 297065,60грн., суму судового збору у розмірі 3654,0грн. Свої позовні вимоги він обгрунтував тим, що 01.05.2011р. року між ним та Відповідачем по справі було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошову суму у розмірі 60000,00 доларів США.Відповідно до п. 2.2. Договору Відповідач зобов'язаний виплачувати Позивачу проценти за користування позикою у розмірі 2% щомісяця від суми позики, позики, не пізніше першого числа кожного наступного місяця. Відповідно до п.3.2. договору, Відповідач повинен був повернути позику до 01.10.2011р. Лише 31.10.2011р. відповідач повернув 10000,00 доларів США, 28.12.2011р. 10000,00 доларів США, та 16.03.2012р. - 3000,00 доларів США, а всього 23000 доларів США. Заборгованість відповідача перед ним складає 37000,00 доларів США.29.10.2013р. Київським районним судом м.Харкова було прийнято рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] були задоволені в повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30.01.2014р. рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2013р. було залишено без змін.Станом на 12.11.2014р. відповідач не сплатив на його користь суму заборгованості.Під час подання позову по цій справі відсотки були розраховані на 01.10.2014р., виходячи із офіційного курсу НБУ, який складав 12,90 , враховуючи, що відповідач станом на 12.11.2014р. не розрахувався з ним, а з часу подання позову минув ще один місяць та збільшився офіційний курс НБУ, він вважає за можливе зробити перерахунок позовних вимог у бік їх збільшення. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. .Відповідно до ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.Враховуючи, що грошові кошти, які Позивач надав Відповідачу в доларах США, а з дати прийняття рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2013р. значно змінився офіційний курс долару США по відношенню до української гривні, позивач вважає за необхідне при розрахунку відсотків за користування та штрафних санкцій робити розрахунок в доларі США та робити перерахунок по офіційному курсу НБУ на час подачі позову. Станом на 12.02.2015 році офіційний курс НБУ становить 25,09 грн. за один долар США. Сума за користування позикою порахована позивачем має складати 297065,60грн. З урахуванням зміни офіційного курсу долару США до української гривні станом на 12.02.2015р. позивач за перерахунком вимагає стягнення основної суми боргу за винятком суми стягнення боргу за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2013р 928330,00 - 295630,00 = 632700,00грн. З урахуванням курсової різниці станом на 12.02.2015 р. позивач вимагає також перерахування відсотків за користування позикою в розмірі 385092,00грн. та за період з 17.09.2014 р. по 12.02.2015 року в розмірі 297065,60 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився був повідомлений належним чином про час та дату слухання справи. Враховуючи згоду позивача на розгляд справи в порядку заочного розгляду, суд вирішує справу у відповідності до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору позики від 01.05.2011р. [PERSON] передав [PERSON] 60000,00 доларів США на умова повернення позики в строк 1.10.2011 року включно. З умовами п.2.2 Договору відповідач був забов'язаний виплачувати позикодавцю проценти від суми позики в розмірі 2% щомісяця до дня повернення позики. (а.с.9-10). Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 29.10.2013 р. було задоволено позовні вимоги [PERSON] і з [PERSON] було стягнуто суму основного боргу в еквіваленті 37000доларів США , відсотки в еквівален6ті 22520 доларів США, суму інфляційних втрат в еквіваленті 430 доларів США та загальну суму 35 річних у розмірі 2226 доларів США , витрати на проведення експертизи та судовий збір. (а.с.56) Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30.01.2014 р. рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2013р. було залишено без змін. (а.с.5) Таким чином позивач за судовими рішеннями отримав відшкодування позики процентів за позикою та суму інфляційних втрат . Даних обставин представник позивача не заперечував. Позовні вимоги щодо стягнення різниці суми боргу та процентів за користування позикою в іноземній валюті фактично зводяться до відшкодування втрат від знецінення грошових коштів в національній валюті наслідок інфляційних процесів. Правові підстави за якими позивач вимагає стягнення відповідних грошових коштів ґрунтуються на нормах ст..ст. 1046-1050 ЦК України, які визначають форму та зміст договору позики та забов'язання сторін у відповідному правочині. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України забов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Втім, умовами договору позики від 01.05.2011р. не передбачено правових наслідків щодо повернення різниці суми позики та процентів за нею в наслідок зміни курсу іноземної валюти , в якій було надано позику. Правові наслідки несвоєчасного виконання грошового забов'язання , передбачені ч.2 ст.625 ЦК України. і вони застосовані до відповідача рішенням Київського районного суду м.Харкова від 29.10.2013 р. , яким було задоволено позовні вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] суми інфляційних втрат в еквіваленті 430 доларів США Таким чином позовні вимоги позивача щодо стягнення курсової різниці по сумі позики та відсотках є безпідставними і задоволенню не підляґають . Шодо вимог позивача про стягнення відсотків за користування позикою у період з 17.09.2013 року по 12.02.2015 року , тобто за весь час користування позикою , суд вважає, що відповідні вимоги мають бути задоволенні частково. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України передбачено у разі прострочення виконання суми грошового забов'язання обов'язок виплати 3% річних від простроченої суми. За рішенням суду стягнення відсоків за час прострочення грошового забов'язання здійснено до часу винесення рішення суду , а саме по 29.10.2013 року. Залишок суми заборгованості за позикою на час ухвалення рішення суду складала 295630 грн. З урахуванням часу неповернення суми позики сума процентів за час прострочення грошового забов'язання за період 16 місяців ( з листопада 2013 р. по лютий 2015 року ) складає : 295630 х 3 %/100 х16 = 94601, 60 (дев'яносто чотири тисячі шістсот одну ) грн. Суд також стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 946 (дев'ятсот сорок шість)грн.. пропорційно частині задоволених вимог.

Outcome: partial