Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» в якій просить стягнути після уточненні вимог заборгованість по заробітній платі в розмірі 49 174 грн.33 коп., компенсації за невикористану відпустку 29 389грн. 44коп., середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні по 16.10.2021 року, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. В обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що року він працював на посаді виконуючого обов`язки директора філії «Кіровоградський державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс», а після звільнення з ним не провели розрахунок, тому просить стягнути зазначені кошти та моральну шкоду яка йому спричинена невиплатою розрахункових сум. Представник відповідача позовні вимоги не визнав зазначивши у відзиві, що позивач був керівником філії і повинен був собі виплатити розрахункові і несе відповідальність за правильність та своєчасність нарахування та виплати заробітної плати працівникам, своєчасність сплати обов`язкових платежів, в тому числі податків; Підприємство не вбачає своєї вини у невиплаті позивачу належних йому сум, а відповідальність за несвоєчасну виплату заробітної плати покладається тільки на самого [PERSON] , який допустив виникнення відповідної заборгованості по заробітній платі в результаті самоуправства та відвертого нехтування нормами трудового законодавства, займаючи посаду керівника Філії відповідно заперечують щодо стягнення моральної шкоди. Дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що [PERSON] працював на посаді виконуючого обов`язки директора філії «Кіровоградський державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» з 16.05.2017 року і був звільнений із посади 17 серпня 2020 року відповідно до наказу № 181-ВК від 12.08.2020 за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Після звільнення з позивачем розрахунку не було зроблено, що не заперечує представник відповідача зазначивши про це у відзиву. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства (ст. 94 КЗпП України, ст. 1 Закону України «Про оплату праці»). У відповідності до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться вдень звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником представництво трудовим вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму (ст. 116 КЗпП України). Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Зокрема, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про оплату праці» джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Фактично ж відповідач повинен сплатити середній заробіток за весь час до остаточного розрахунку, виходячи з середньоденного заробітку 413,36 грн. Крім того, значною затримкою розрахунку при звільненні позивачу завдана моральна шкода, компенсацію за яку суд стягує 3 000 грн. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Тому суд стягує з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 49 174 грн.33 коп., компенсації за невикористану відпустку 29 389грн. 44коп., середній заробіток за час затримки розрахункових сум в розмірі ( Доводи представника відповідача про те, що відповідач повинен був розрахуватися в день свого звільнення як керівник підприємства безпідставні і не можуть слугувати підставою для відмови в позовних вимогах. Відповідно до ст.117 КЗпП України суд стягує з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» середній заробіток за весь період затримки розрахунку : (10 383,16 грн. + 6 978,11 грн.): (20 робочих днів +22 робочих днів)= 17 361,27 грн. : 42 робочих днів = 413,36 грн. - середньоденна заробітна плата. За затримку розрахунку при звільненні станом на день винесення рішення відповідач повинен сплатити позивачу із розрахунку робочих днів (9 днів серпня 2020 , 22 днів вересня 2020 року , 21 день жовтня 2020 року ,21 день листопада 2020 року, 23 дні грудня 2020 року ,19 днів січня 2021 року. 20 робочих днів лютого 2021 року , 22 робочих дні березня 2021 року , 22 робочих дні квітня 2021 року, 18 робочих дні травня 2021 року, 20 робочих днів червня 2021 року , 22 робочих дні липня 2021 року, 21 день серпня 2021 року, 22 робочих дні вересня 2021 року, 16 днів жовтня 2021 року (відповідно до позовних вимог) - всього 298 днів *413,36 грн. = 123 181 грн. 28 коп. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки відповідач своєчасно не зробив розрахунок з позивачем чим завдав незручності у повсякденному житті, порушив нормальні умови життя, тому суд стягує з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір за три вимоги які суд задовольнив в розмірі 2 724 грн. на користь держави. На підставі ст.ст.94,115,116,117. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial