Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] сільської ради Горохівського району, в якому просить з метою оформлення прав на спадкове майно, встановити, що [PERSON], що померла 20.01.1997 року дійсно належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 0140313, виданий на імя [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 3,10 га, що розташована на території Жабченської сільської ради, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 0140313, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], яка померла 20.01.1997 року. Мотивував свій позов тим, що 20 січня 1997 року померла [PERSON], в результаті чого, відповідно до ст. 525 ЦК УРСР відкрилася спадщина на належне їй майно. По смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельна частка (пай), площею 3,10 га, що розташована на території Жабченської сільської ради, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 0140313, виданого на імя [PERSON]. Від імені [PERSON], секретарем Жабченської сільської ради Горохівського району Волинської області 12.12.1996 року був посвідчений заповіт за № 14 згідно якого усе своє майно вона заповіла позивачу. Позивач після померлої [PERSON] прийняв спадщину. Однак, через орфографічні помилки у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0140313 була здійснена значна плутанина у правильності написання «по батькові» спадкодавця. Зокрема в свідоцтві про смерть серії І-ЕГ № 025392 прізвище, імя та по батькові спадкодавця зазначено як [PERSON]; сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0140313 виданий на імя [PERSON]. Через дані розбіжності позивач не може довести, що даний сертифікат дійсно належав спадкодавцю. Враховуючи вищенаведене, просив поданий позов задовольнити. Згідно з ухвалою Горохіського районного суду від 24 січня 2017 року, було залучено до участі у справі правонаступника померлого [PERSON] (помер 24.03.2016 року) [PERSON]. [PERSON] під час судового розгляду справи уточнив позовні вимоги, просить з метою оформлення прав на спадкове майно, встановити, що [PERSON], що померла 20.01.1997 року дійсно належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 014 0313, виданий на імя [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 3,10 га, що розташована на території Жабченської сільської ради, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 0140313, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер 24 березня 2016 року. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Від імені [PERSON], секретарем Жабченської сільської ради Горохівського району Волинської області 12.12.1996 року був посвідчений заповіт за № 14 згідно якого усе своє майно вона заповіла [PERSON] (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 20.01.1997 року (а.с.5). Постановою державного нотаріуса від 11 лютого 2016 року №182/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану вище земельну ділянку, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку та в свідоцтві про смерть є розбіжність в написанні імені спадкодавця (а.с.12). Довідкою виконкому Жабченської сільської ради від 01.09.2015 року №193 стверджується, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] є племінник [PERSON] (а.с.9). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 0140313, [PERSON] належала земельна частка (пай) відповідного розміру (а.с.6). З спадкової справи після померлої [PERSON] вбачається, що [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці відсутні. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 24 березня 2016 року (а.с.25). Відповідно до будинкової книги, [PERSON] проживав разом з [PERSON] (а.с.43-45) З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його батьком є [PERSON]. З заяв [PERSON] та [PERSON] видно, що вони від належних їм часток спадщини після померлого [PERSON] відмовились (а.с.46,47). Відповідно до спадкової справи після померлого [PERSON], [PERSON] після його смерті є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, інші спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] від спадщини після смерті [PERSON] відмовились. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] фактично прийняв заповідану йому спадщину, однак своїх спадкових прав на майно не оформив. Після смерті [PERSON] його спадкоємець за законом [PERSON] прийняв спадщину, є спадкоємцем його майна за законом першої черги. А тому суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 3,10 га, що розташована на території Жабченської сільської ради, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 0140313, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер 24 березня 2016 року. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON], що померла 20.01.1997 року дійсно належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 014 0313, виданий на імя [PERSON], розбіжності в написанні імені спадкодавиці є граматичною помилкою. А тому суд з метою оформлення прав на спадкове майно встановляє факт, що [PERSON], що померла 20.01.1997 року дійсно належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 014 0313, виданий на імя [PERSON]. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved