Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась 25.10.2013 року до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. Позивачка, яка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в позовній заяві зазначила, що [PERSON] та [PERSON] володіли на праві спільної приватної власності житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO]. заповіту щодо належного йому майна не залишив. Спадщину, що відкрилася після його смерті, фактично прийняла [PERSON], як дружина померлого, [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишився заповіт, згідно якого вона все своє майно залишила сину - [PERSON], який прийняв спадщину фактично, оскільки після смерті матері ніс всі витрати по утриманню будинку, вів господарство, обробляв земельну ділянку. [INFO] помер [PERSON] - батько позивачки. Заповіту щодо належного йому майна не залишав. Спадщину, що відкрилася після його смерті фактично прийняла позивачка, як донька померлого, так як постійно проживала за адресою, де була зареєстрована та проживала її баба - [PERSON], здійснювала його похорони, несла всі витрати по утриманню будинку, вела господарство, обробляла земельну ділянку. Проте позивачка не може оформити на себе спадщину оскільки є ще одна особа, яка претендує на цю спадщину це мати позивачки - [PERSON]. Відповідачка проти позову не заперечує, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши докази, надані сторонами у справі, та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення виконкому Вилківської міської ради № 83 від 23.03.1960 року про дозвіл будівництва нового житлового замість непридатних старих будинків громадянам м. Вилкове [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Згідно рішення виконавчого комітету Вилківської міської ради № 12 від 28.01.2014 року про затвердження акту комісії та визначення адреси розташування житлового будинку в [ADDRESS] затверджено акт комісії від 27.01.2014 року та надано житловому будинку адресу: [ADDRESS], який належав [PERSON], [PERSON]. Відповідно до матеріалів технічної інвентаризації, проведеної Кілійським РБТІ та РОН 21.08.2013 року житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами [ADDRESS] загальною площею 112,4 кв.м., житловою площею 50,8 кв.м. складається в цілому з літ. А - житловий будинок, літ. а - прибудова, літ. а1 - веранда, літ. а2 - навіс, літ. а3 - навіс, літ. Б - кухня, літ. В - сарай, літ. в - навіс, літ. Г - убиральня, 1, 2, 3 - огорожа, І, ІІ - замощення та належить [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Вилківської міської ради Депутатів 14.09.1970 року [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до відповіді державного нотаріуса № 92/01-16 від 30.01.2014 року наданої на запит суду - після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкова справа не заводилася, в передбачений законом термін до Кілійської районної державної нотаріальної контори ніхто не звертався. Спадщину, яка залишилася після померлого фактично прийняла його дружина - [PERSON], оскільки проживала разом зі спадкодавцем та вела з ним спільне господарство. Шлюбні відносини підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно Кілійським р/б РАЦС Одеської області, згідно якого [PERSON] та [PERSON] 23.10.1937 року зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу присвоєно прізвища: [PERSON], [PERSON]. Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи № 499 від 12.10.2013 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Вилківським міськвиконкомом народних депутатів 17.10.1994 року [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до заповіту від 04.11.1992 року нотаріально посвідченого виконкомом Вилківської ради 04.11.1992 року, реєстр № 234 (Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 14.08.2013 року № 34844547) [PERSON] все своє майно залишила - [PERSON]. Відповідно відповіді державного нотаріуса № 7/01-16 від 08.01.2014 року наданої на запит суду - після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа № 35/1995 була заведена 13.02.1995 року за заявою про прийняття спадщини від імені сина спадкодавця - [PERSON]. Батьківство підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно Кілійським районним РАЦС 19.08.1950 року, згідно якого батьтьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області 08.08.2013 року. Відповідно до відповіді державного нотаріуса № 7/01-16 від 08.01.2014 року наданої на запит суду - після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкова справа не заводилася, в передбачений законом термін до Кілійської районної державної нотаріальної контори ніхто не звертався. Спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], фактично прийняла донька померлого - [PERSON] оскільки постійно проживали в будинку за адресою [ADDRESS], тобто в тому будинку, який належав її батьку на підставі заповіту, що підтверджується актом депутата Вилківської міської ради від 23.10.2013 року, у відповідності до якого [PERSON] проживає за зазначеною адресою з 1988 року, веде господарство, проводить поточний ремонт, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні платежі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Вилківської міською радою депутатів трудящих 28.12.1964 року [PERSON] є батьком [PERSON].. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Вилківської міської ради народних депутатів [PERSON] та [PERSON] 10.06.1989 року зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу присвоєно прізвища: [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Вилківської міської ради депутатів трудящих [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Тобто є ще одна особа, яка має право претендувати на спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON], відповідно до заяви від 20.03.2014 року, позовні вимоги підтримала та не заперечує проти визнання права власності [PERSON] на житловий будинок. Згідно ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого їх встановлення. У відповідності до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вимоги позивачки є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, вирішення спору по суті не порушує прав та інтересів інших осіб, відповідач позов визнає, тому зважаючи на вищезазначене суд вважає за можливе позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved