Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору та стягнення коштів та просить розірвати договір АU 93 від 27.08.2015 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON]; стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] 8115,61 гривень, з яких 6740 гривень сплачених по договору, інфляційні витрати 544,61 гривень, 10% за користування чужими грішми у розмірі 674 гривні та 3% річних у розмірі 157 гривень. На обґрунтування своїх вимог він зазначив, що 27 серпня 2015 року було укладено договір між [PERSON] та ним, згідно якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця. Відповідно до п.1.2 договору замовник зобов'язується оплатити та прийняти готові вироби та роботу відповідно до умов договору. Згідно п.1.3 договору якість виробів, що постачаються за договором, повинна відповідати технічним умовам виконавця, нормам якості для даного виду виробів. Відповідно до умов договору ФОП [PERSON] зобов'язався поставити конструкцію на технічному креслені з боку панель, колір білий, заповнення 4 мм., 16.4 мм профіль ПВХ, вартість 7215 гривень. На момент укладення договору ним сплачено 6740 гривень в свою чергу приватний підприємець [PERSON] надавав на підпис договір, брав завдаток та обіцяв, що за 2-3 тижні замовники отримають вікна. Згідно п.3.2 договору виконавець зобов'язався передати у власність замовника виготовленні вироби на протязі 50 робочих днів з моменту укладення договору. Відповідно до п.3.9 договору обов'язки за договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі виробів. Але, ні через 3 тижні, ні до сьогодні умови договорів не виконанні, вікна та балкони не поставлені, у зв'язку з чим люди почали масово зверталися до офісу виконавця з адресом, який вказувалася в рекламі: м. Хмельницький вул. Володимирська,87/1, але двері зачинені і вивіски зняті, на телефоні дзвінки не відповідає. В червні 2016 року працівники правоохоронних органів затримано відповідача в зв'язку з чим [PERSON] визнав факт отримання від нього коштів на виконання договору та зобов'язався повернути кошти до 30.06.2016 року. Також, зобовязався сплатити інфляційні витрати544,61 гривень, 10% за користування чужими грішми у розмірі 674 гривні та 3% річних у розмірі 157 гривні. Тобто, [PERSON] зобов'язався повернути кошти до 30.06.2016 року у загальному розмірі 8115,61 гривня. Даний факт підтверджується розпискою від 06.06.2015 року. А тому він у відповідності до вимог ст.. ст. 611, 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 8115,61 гривень, з яких 6740 гривень сплачених по договору, інфляційні витрати 544,61 гривень (за період з серпня 2015 року по квітень 2016 року), 10% за користування чужими грішми у розмірі 674 гривні та 3% річних у розмірі 157 гривень (27.08.2015 року по 06.06.2016 року). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, до суду не направив відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 27 серпня 2015 року було укладено договір між [PERSON] та [PERSON] згідно якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця. Відповідно до п.1.2 договору замовник зобов'язується оплатити та прийняти готові вироби та роботу відповідно до умов договору. Згідно п.1.3 договору якість виробів, що постачаються за договором, повинна відповідати технічним умовам виконавця, нормам якості для даного виду виробів. Відповідно до умов договору ФОП [PERSON] зобов'язався поставити конструкцію на технічному креслені з боку панель, колір білий, заповнення 4 мм., 16.4 мм профіль ПВХ, вартість 7215 гривень. На момент укладення договору позивачем сплачено 6740 гривень в свою чергу приватний підприємець [PERSON] надавав на підпис договір, брав завдаток та обіцяв, що за 2-3 тижні замовники отримають вікна. Згідно п.3.2 договору виконавець зобов'язався передати у власність замовника виготовленні вироби на протязі 50 робочих днів з моменту укладення договору. Відповідно до п.3.9 договору обов'язки за договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі виробів. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування шкода. Згідно ст.ст.626,627 ЦК України - договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До суду не надано доказів тому, що відповідачем умови договору виконанні, а тому з нього підлягають стягненню кошти на користь позивача в сумі 6740 гривень. Крім того, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення інфляційних витрат в розмірі 544,61 гривень, 10% за користування чужими грішми у розмірі 674 гривні та 3% річних у розмірі 157 гривень задоволенню не підлягають, оскільки частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір індивідуального замовлення, а не договір про грошове зобов'язання, а тому нарахування індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми у відповідності до вимог ст.. 625 ЦК України не допускається. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved