Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. До складу спадкового майна увійшла ? частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний строк позивач подав заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом йому відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкову квартиру. Інший спадкоємець відповідач [PERSON] свою частку у спадщині прийняв та оформив. Зазначає, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкову квартиру наявний у відповідача, який у добровільному порядку відмовляється надати вказаний документ. Тому позивач просить суд визнати за ним, право власності на ? частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивач, який є його рідним братом, не має права спадкувати після смерті їхньої матері [PERSON]. Крім того, повідомив суду, що державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори йому видано свідоцтво про право на спадщину на ? частки спадкової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Третя особа державний нотаріус П'ятої Львівської державної нотаріальної контори Ясинська Ніна Миколаївна у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Також на адресу суду направила спадкову справу, що була заведена після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за № 5795, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2001 року, виданим міським відділом реєстрації актів громадського стану Львівського обласного управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Як вбачається з копії спадкової справи, до складу спадкового майна увійшла ? частки квартири [ADDRESS] у м. Львові. До аналогічного висновку, суд дійшов з огляду на наступне. Зі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № [NUMBER] від 28.10.1996 року, виданого Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів вбачається, що спірна квартира [ADDRESS] належала спадкодавцю [PERSON] та відповідачеві [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Згідно з ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.2 ст.372 ЦК України, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], увійшла ? частки квартири [ADDRESS] м. Львові. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є синами на даний час покійної [PERSON]. Даний факт визнаний сторонами у судовому засіданні, а тому доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, родинні відносини покійної [PERSON] та позивача [PERSON], а саме відносини матері та сина, відповідно, стверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.06.1962 року, виданим Ленінським райбюро ЗАГС м. Львова. Як вбачається з позовної заяви, пояснень позивача та його представника, заперечень відповідача, наданих у судовому засіданні, копій спадкової справи, після смерті [PERSON] у першу чергу на спадкування за законом мали сини останньої, які є сторонами по справі. Інших спадкоємців першої черги покійної [PERSON] судом не встановлено, а отже відповідно до вимог ч.1 ст.529 ЦК Української РСР (в редакції 1963року), позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги, в рівних частках. Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру заповітів, померла [PERSON] за життя заповіту не складала. З копії спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини звернувся до П'ятої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а, отже, прийняв спадщину у спосіб встановлений ст.549 ЦК Української РСР (в редакції 1963року). Судом встановлено, що державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори Ясинською Ніною Миколаївною відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно - квартиру [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4180/02-14 від 18.12.2013 року. З копії спадкової справи вбачається, що відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] та одержав свідоцтво про право на спадщину на ? частки спадкового майна - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] право власності на вказану частку спадкової квартири зареєстрував у встановленому законом порядку. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. Відповідно до ст.525 ЦК Української РСР (в редакції 1963року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з ст.529 ЦК Української РСР (в редакції 1963року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти померлого. Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР (в редакції 1963року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст.549 ЦК Української РСР (в редакції 1963року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.560 ЦК Української РСР (в редакції 1963року), спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Як вбачається із ст. 561 ЦК Української РСР (в редакції 1963року), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З огляду на те, що на момент смерті [PERSON] належала ? частки квартири [ADDRESS], що є двоє спадкоємців за законом першої черги, заповіту померла за життя не складала, то, на переконання суду, позивач [PERSON] має право на спадкування після смерті [PERSON] ? частки спадкового майна - квартири. Враховуючи наведене та зважаючи на те, що позивач [PERSON] у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини звернувся до П'ятої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а, отже, прийняв спадщину у встановлений законом спосіб, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, зареєструвати право власності та реалізувати свої повноваження власника у зв'язку з відсутністю у нього оригінала правовстановлюючого документа на спадкову квартиру, суд приходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з оригіналів банківських квитанцій, позивачем сплачено судовий збір у максимальному розмірі по ставці, встановленій Законом України «Про судовий збір» для подачі позовної заяви майнового характеру. Однак, у матеріалах справи відсутній документ щодо оцінки вартості спірної квартири, що унеможливлює визначити ціну позову, а отже, і дійсний розмір судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір». На підставі наведеного, у зв'язку із задоволенням позову та відсутності документа щодо оцінки вартості ? частки спірної квартири, на переконання суду, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у мінімальному розмірі, встановленому законом «Про судовий збір» - 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Outcome: approved