Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Тростянець в особі Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що 1.10.2010 року помер його батько [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька були його мати [PERSON], він та відповідачі по справі [PERSON]. [PERSON], [PERSON] Його мати [PERSON] спадщину після смерті батька фактично прийняла, оскільки проживала з ним однією сімєю до дня його смерті, однак за життя право на спадщину не оформила. [PERSON] померла 07.08.2013 року, у звязку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. Заповіту мати позивача [PERSON] не склала. Спадкоємцями за законом після її смерті є позивач та відповідачі по справі. У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, після смерті матері, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. В підготовче засідання позивач не зявився, подавши при цьому заяву, якою просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримує, просить такі задовольнити. Представник позивача в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні доводам позовної заяви, просить таку задовольнити, не заперечує проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Представник Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області та відповідачі [PERSON]Є, [PERSON], [PERSON] в підготовче засідання не з'явилися, однак подали заяви, якими просять справу розглядати у їх відсутності, позов визнають. Заслухавши поясненння представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши заяви відповідачів про визнання позову, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 483203, [PERSON] помер 11 травня 2010 року, у віці 69 років, в с. Тростянець Золочівського району Львівської області. Із свідоцтва про одруження серії VI-УР № 322011, вбачається, що [PERSON], [INFO], 09.09.1962 року зареєстрував шлюб із [PERSON], [INFO], після чого останній присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] померла 06.08.2013 року, у віці 70 років, у с. Тростянець Золочівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 323560. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-АВ № 121111, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 2051809 вбачається, що [PERSON], на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 29.12.2005 року № 694, є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8752 га, що розташована на території Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 051808 вбачається, що [PERSON], на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 29.12.2005 року № 694, є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,7441 га, що розташована на території Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області. Довідкою № 1815 від 26.12.2017 року, виданою Підлипецькою сільською радою Золочівського району Львівської області, підтверджується, що [PERSON], [INFO], помер 11.05.2010 року в с. Тростянець Золочівського району Львівської області. Заповіт від його імені у сільській раді не посвідчувався. Заборон та арештів на земельну ділянку № 1 площею 0,5948 га, кадастровий номер 4621885200:58:000:0076 та земельну ділянкяку площею 0,2804 га, кадастровий номер 4621885200:54:000:0098, які є власністю померлого [PERSON], не має. Спадщину після смерті останнього прийняла його дружина [PERSON], яка проживала з ним однією сімєю до дня його смерті. [PERSON] померла 06.08.2013 року, в с. Тростянець Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені в сільській раді не посвідчувався. Заборон та арештів на земельну ділянку №1 площею 1,4634 га, кадастровий номер 4621885200:58:000:0075 та земельну ділянку №2 площею 0,2807 га, кадастровий номер 4621885200:54:000:0097, власником яких є [PERSON]Ф, не має. Спадщину після смерті останньої фактично прийняв її син [PERSON] Згідно копії паспорта громадянина України серії КА № 094998 вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований у [INFO] з 19.03.1996 року. Батьками відповідачів [PERSON], [INFO], [PERSON] Є,[INFO], та [PERSON]Є, [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Оскільки [PERSON] заповіту не склала, спадкування її майна, після смерті, здійснюється за законом. Таким чином, позивач [PERSON] та відповідачі є спадкоємцями першої черги після смерті матері. Згідно з витягами зі спадкового реєстру № 50667508 та № 50667438 від 25.01.2018 року, інформація щодо спадкової справи після смерті [PERSON] та [PERSON], відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців, у встановлений законом строк, не звертався із заявою про прийняття спадщини, а, отже, спадщини не прийняв. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно приписів ст. 328,1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідачі позов визнали, заявивши про це у своїх заявах, поданих на адресу суду до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуваннямтого, що позивач має право на спадкування майна померлої матері [PERSON], спадщину фактично прийняв, відсутність інших спадкоємців, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації ним вказаного права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Крім того, з врахуванням положень ст. 142 ЦПК України, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved