Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] сільської ради Горохівського району Волинської області, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,5532 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №285272 (кадастровий номер №р302(рілля)-0720887200:01:001:0437), посилаючись на те, що 21 листопада 2012 року померла дружина його брата [PERSON] [PERSON]. Спадщину після смерті останньої [PERSON] прийняв, але не встиг її оформити, оскільки помер 28 листопада 2013 року. За час життя [PERSON] склав заповіт, в якому все своє майно посвідчив позивачу. Враховуючи, що [PERSON] прийняв заповідану спадщину, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 21 листопада 2012 року (а.с.3). Відповідно до запису акта про укладення шлюбу № 15 від 10 серпня 1977 року, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. З матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] після смерті [PERSON] прийняв належну йому спадщину, однак своїх спадкових прав не оформив. З заповіту, складеного [PERSON] 18 квітня 2011 року, який було посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за №931 видно, що він все своє майно заповів [PERSON]. Даний заповіт не змінено та не скасовано, про що вбачається з інформації приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу від 21.03.2016 року. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 28 листопада 2013 року (а.с.4). Довідкою [PERSON] сільської ради від 25.11.2015 року №392 стверджується, що дітей в [PERSON] та [PERSON] у шлюбі не було. Єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON] за законом та по заповіту є [PERSON]. Спадкоємець вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом подачі заяви до нотаріальної контори (а.с.9). З Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №285272 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,5532 га. (а.с.5). З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 16.02.2016 року №221/01-09 видно, що спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось. Відповідно до спадкової справи після померлого [PERSON], [PERSON] після його смерті прийняв спадщину, є його спадкоємцем за заповітом. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв заповідану йому спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,5532 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №285272 (кадастровий номер №р302(рілля)-0720887200:01:001:0437) і яку спадкодавець [PERSON] прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився.

Outcome: approved