Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») з вимогою про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позову зазначено, 20 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною на підставі заяви AT «Перший Український міжнародний банк» було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4491, яким нотаріусом запропоновано: звернути стягнення з [PERSON] , як з боржника за кредитним договором, укладеним із ПАТ «Перший Український міжнародний банк». На підставі заяви Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про примусове виконання виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни було відкрито виконавче провадження № 58714958. 15 червня 2021 року рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 лютого 2019 року, зареєстрований у реєстрі під № 4491, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. За час, що виконавчий напис нотаріуса перебував на примусовому виконанні, з позивача були стягнуті кошти у розмірі 8264,36 гривень, але потім у добровільному порядку повернута сума у розмірі 4888,77 гривень. Таким чином, загальна сума безпідставно стягнутих коштів з позивача становить 3375,59 гривень. [PERSON] просив його позовну заяву задовольнити. Ухвалою суду від 13 серпня 2021 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Станом на день розгляду справи до суду не надійшов відзив на позов від відповідача. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною на підставі заяви AT «Перший Український міжнародний банк» було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4491, яким нотаріусом запропоновано: звернути стягнення з [PERSON] , як з боржника за кредитним договором, укладеним із ПАТ «Перший Український міжнародний банк». На підставі заяви Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про примусове виконання виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни було відкрито виконавче провадження № 58714958. 15 червня 2021 року рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 лютого 2019 року, зареєстрований у реєстрі під № 4491, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Рішення набрало чинності 16 липня 2021 року.(а.с.3-4). Приватним виконавцем Юхименко О.Л. повідомлено, що у ході виконавчого провадження №58714958 стягнуто з [PERSON] кошти у розмірі 8264,36 гривень.(а.с.7). Відповідно до платіжного доручення №3989 від 21 липня 2021 року приватним виконавцем Юхименко О.Л. повернуто безпідставно нарахувані кошти [PERSON] у розмірі 1885, 43 гривнь.(а.с.6). Відповідно до платіжного доручення №3988 від 21 липня 2021 року приватним виконавцем Юхименко О.Л. повернуто безпідставно нарахувані кошти [PERSON] у розмірі 3003,34 гривнь.(а.с.6). Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно з ч.3 ст. 1054 ЦК України, особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). У відповідності до ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору, виходячи з результату вирішення спору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved