Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати договір купівлі -продажу комплексу нерухомого майна та визнати право власності на нього. Свої вимоги обґрунтував тим, що між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON] укладений усний договір купівлі-продажу комплексу, що розташований в [ADDRESS], та який складається з: вагова - літера «А» загальною площею 30,5 кв.м., склад - літера «Б»- загальною площею 398,5 кв.м., ваги металеві - літера «а», ваги металеві - літера «а1», навіс - літера «В», огорожа - літера «N», ЗАВ - літера «Г». Покупець сплатив продавцеві всю суму вартості комплексу, однак розписку від не не отримував, так як остання передала йому ключі та документи від комплексу яким він користується більше двох років. Однак, в зв'язку з ухиленням продавцем від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу комплексу, змушений звернутися до суду. Позивач, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Поважних причин своєї неявки відповідач суду не повідомила, як і не надала заяви про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з чим, згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду від 22 грудня 2014 року розгляд цивільної справи проводився заочно. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Розглянувши заяву позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10,11) [PERSON] являється власником комплексу, що розташований в [ADDRESS], та який складається з: вагова - літера «А» загальною площею 30,5 кв.м., склад - літера «Б»- загальною площею 398,5 кв.м., ваги металеві - літера «а», ваги металеві - літера «а1», навіс - літера «В», огорожа - літера «N», ЗАВ - літера «Г». Відповідач, як власник вказаного комплексу, продала його в 2008 році [PERSON], та за домовленістю отримала десять тисяч гривень, передала всі правовстановлюючі документи на нього та ключі позивачеві. Однак, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, незважаючи на неодноразові вимоги позивача. Згідно ст. 638 ЦК України договір вважається укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищевикладене, те, що договір купівлі-продажу комплексу укладений в усній формі і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме відповідач передала правовстановлюючі документи та ключі від комплексу, отримала грошові кошти за це, а позивач в свою чергу, повністю розрахувався з відповідачем обумовленою між сторонами сумою та прийняв комплекс, але нотаріальне засвідчення договору не відбулось в зв'язку з ухиленням відповідача від нотаріального посвідчення, позивач не має можливості іншим способом захистити своє право власності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити і визнати договір купівлі-продажу комплексу, що укладений між позивачем та відповідачем дійсним та визнати право власності на придбане майно за покупцем.

Outcome: approved