Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Войнівської сільської ради Чутівського району Полтавської області (надалі - Войнівська сільська рада) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який обґрунтовував тим, що [INFO] померла його двоюрідна тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, на яку позивач має право за законом, інші спадкоємці відсутні. У встановлений строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що він не міг отримати свідоцтво про смерть тітки та у нього були відсутні документи, що підтверджують їх родинні стосунки, і відшукати їх не представилось можливим, а тому він звернувся до суду, який своїм рішенням встановив, що [PERSON] є його двоюрідна тітка. Нотаріус листом від 19.02.2006 р. відмовив у відкритті спадкової справи у зв'язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] з поважної причини, а тому просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і просили його задовольнити. Войнівська сільська рада надала відзив на позов, в якому зазначила, що позивач знав про смерть [PERSON], але участі в її похоронах не приймав, по питанню отримання свідоцтва про смерть останньої не звертався, а також мав час для подачі документів до нотаріуса. Крім того, сільська рада у 2011 р., у зв'язку з процедурою визнання паїв померлих громадян відумерлою спадщиною, дала про це оголошення в газеті, але [PERSON] про себе, як спадкоємця на майно покійної [PERSON], не заявив. Проти задоволення позову заперечувала. В судове засідання представник відповідача надав заяву, в якій проти задоволення позову заперечував, а справу просив розглянути без участі представника сільської ради. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], яка проживала в [ADDRESS], після смерті якої відкрилась спадщина. [PERSON] проживає на [ADDRESS]. 26.11.2011 р. в Чутівській районній газеті «Сільські новини» № 95-96 (8281-8282) було надруковано оголошення виконавчого комітету Войнівської сільської ради про оголошення відумерлою спадщиною земельних часток (паїв) померлих громадян, серед яких зазначена земельна частка (пай), яка належала [PERSON] Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 25.06.2013 р. по справі № 550/599/13-ц, яке набрало законної сили 10.07.2013 р., була визнана відумерлою спадщина - земельна ділянка площею 4, 83 га, яка на праві приватної власності належала померлій [PERSON], та була передана у власність територіальній громаді Войнівської сільської ради. 31.10.2017 р. [PERSON] звернувся до Чутівського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON] Рішенням від 16.01.2018 р. по справі № 550/1054/17, яке набрало законної сили 16.02.2018 р., заяву було задоволено - встановлено, що [PERSON] є двоюрідною тіткою [PERSON] Згідно довідки приватного нотаріуса Чутівського районного нотаріального округу Полтавської області Новицької О.В. від 19.02.2018 р. № 01-16/211 відкрити спадкову справу відповідно до поданих 27.10.2017 р. документів [PERSON] для відкриття спадкової справи після померлої [PERSON] не можливо у зв'язку з тим, що спадкоємець згідно закону у встановлений законом термін не подав заяву про прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини від спадкоємців не надходило. Статтею 12 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частина 2 ст. 1220 ЦК України визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У ч. 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України в редакції на день відкриття спадщини). Згідно ч. 1 та 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для поданням ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що відсутність у позивач свідоцтва про смерть [PERSON] не є поважною причиною пропуску строку подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Не можна вважати поважною причиною пропуску строку подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини відсутність у позивача документів, що підтверджують його родинні зв'язки з померлою [PERSON], т.я. позивач міг встановити свої родинні відносини з останньою шляхом звернення до суду в шестимісячний строк, визначений законодавством для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, але до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], яка померла [INFO] звернувся лише 31.10.2017 р. Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для задоволення позову не вбачається, т.я. позивач не надав доказів поважності причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього, у зв'язку з якими він пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: dismissed