Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] проживав один та склав заповіт, яким усе належне йому майно заповів позивачу. Вказуючи, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом, який звернувся у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, 13 липня 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі (а.с. 48). Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, 16 липня 2020 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, та просила справу розглядати за її відсутності (а.с. 53). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № 0028/1) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги № 5 за 2016-2020 роки Перевалівської сільської ради Турійського району Волинської області (а.с. 13). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 46). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А1» з прибудовою «а», загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 36,6 кв. м, гараж «Б-1», хлів «В-1» з прибуловами «в», «в-1», вбиральня «Г», літня кухня « Д-1», колодязь «№1» (а.с. 14-18). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що за життя [PERSON] 10 січня 2007 року склав заповіт, відповідно до якого належне йому майно заповів свому сину [PERSON] [INFO] (а.с. 11). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] позивач [PERSON] народився [INFO] (а.с. 5). 13 травня 2017 року позивач подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 27 на звороті). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 10 січня 2007 року, не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 29, 30). Відповідач [PERSON] , яка є дочкою спадкодавця, в межах визначеного законом шестимісячного строку після відкриття спадщини 13 травня 2017 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 28). З огляду на вказане, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку та строки не відмовився від спадщини та прийняв її після смерті батька [PERSON] приватного нотаріуса від 5 березня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтвапро право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 12). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 64/2017 до майна померлого [PERSON] (а.с. 27-47), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього до нотаріуса не звертався, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на інше майно видано на ім`я позивача. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 420 грн 40 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 420 грн 40 коп. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1218, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України та

Outcome: approved