Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 25.02.2016 року [PERSON] надав [PERSON] у позику грошові кошти у розмірі 42\~000 доларів США на строк до 25.04.2016 року, про що 25.02.2016 року була складена розписка у присутності двох свідків. Сума позики була передана позивачем, а відповідачем отримана в повному обсязі, однак відповідач кошти у встановлений строк не повернув, у зв`язку з чим [PERSON] звернувся до суду та просив стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу згідно з розпискою від 25.02.2016 року у розмірі 61 298 доларів США, що в еквіваленті станом на дату звернення до суду становить 1 696 725,24 грн., з яких: 1 162 560 грн. - основна сума заборгованості, 93 355 грн. - три проценти річних, 440 610,24 грн. - інфляційні втрати, а також судовий збір у розмірі 9605 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] надав до суду заяву, якою просив задовольнити позов та розглянути справу без участі позивача та його представника, а також надав до суду оригінал розписки від 25.02.2016 року, яка була долучена до матеріалів справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.02.2016 року [PERSON] надав [PERSON] у позику грошові кошти у розмірі 42\~000 доларів США на строк до 25.04.2016 року, про що 25.02.2016 року була складена та власноручно написана [PERSON] розписка про отримання коштів у присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.80). Сума позики була передана позивачем, а відповідачем отримана в повному обсязі, однак відповідач кошти у встановлений строк не повернув. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Як передбачено ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з \~ \~ \~ \~правовими позиціями, викладеними в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року по справі №6-63цс13, у спорі про стягнення боргу за договором позики, розписка за своєю суттю є документом, який підтверджує укладення договору позики, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Доказами, які надано позивачем на підтвердження заявлених вимог, є розписки. Суд зауважує, що зміст розписки містить зазначення обставин, на які посилається позивач, та факт надання ним грошових коштів відповідачу. Таким чином, надана позивачем розписка відповідає вимогам ч.2\~ст.1047 ЦК України, оскільки посвідчують передання грошової суми позикодавцем позичальнику та підтверджують укладення договору позики і його умов. Станом на\~теперішній час\~у зв`язку\~з невиконанням\~відповідачем своїх\~зобов`язань утворилася\~заборгованість у\~сумі 42\~000\~доларів США,\~що в\~еквіваленті становить 1\~162\~560 гривень, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, а також те, що до теперішнього часу відповідач борг не повернув та ухиляється від його сплати, суд вважає стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] борг згідно з договором позики від 25.02.2016 року в сумі 1\~162\~560 грн. та 93\~355 грн. 3% річних. Стосовно позовної вимоги щодо стягнення інфляційних витрат, суд вважає відмовити, оскільки борг надавався в іноземній валюті та вказана позовна вимога не ґрунтується на законі. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 9605 грн..

Outcome: partial