Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області за участю третьої особи Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на ? частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що його синові [PERSON] належали на праві власності 1/4 частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2009 року. [PERSON] помер. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги як батько померлого. [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку. Проте нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири [ADDRESS], з посиланням на відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач Кременчуцька міськрада в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог. Третя особа Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Не подали заперечень проти позову. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позовну заяву задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] Цей факт підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого 02.09.1955 року Новогеоргіївським рай бюро ЗАГС Кіровоградської області. За життя [PERSON] отримав у спадщину після [PERSON], померлої [INFO], - 1/4 частин квартири [ADDRESS]. Цей факт підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом видане 11.03.2011 року Державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Мусієнко Т.О. Згідно з листом КП «Кременчуцьке МБТІ» від 19.08.2014 року №61/7033, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] ? частка, [PERSON] ? частка, [PERSON] ? частка. Отже [PERSON] не провів державної реєстрації свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2009 року, за яким отримав у спадщину ? частки квартири [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого 15.02.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. [PERSON] єдиний спадкоємець першої черги, який прийняв в установленому законом порядку спадщину [PERSON] Проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину померлого [PERSON], яке складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS], з підстав відсутності правовстановлюючих документів. Цей факт підтверджено постановою Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори від 21.08.2014 року №2157/02-31. При вирішенні справи суд керувався такими вимогами закону. Відповідно до роз'яснень ВССУ, які містяться в інформаційному листі від № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Таким чином [PERSON] прийняв в установленому законом порядку спадщину померлої матері [PERSON], а тому у нього виникло право на спадкове майно, яке складається з ? частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, відповідно до вимог статей 1216,1218 та частини п'ятої статті 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] прийняв спадщину померлого [PERSON] А тому [PERSON] належать усі права та обов'язки спадкодавця на момент відкриття спадщини, в тому числі і право власності на нерухоме майно, яке складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Незважаючи на наведене нотаріус відмовив [PERSON] видати свідоцтво про спадщину померлого [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування - підлягають задоволеню. На підставі викладеного,

Outcome: approved