Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS]. 13 липня 2007 року за його згодою у вказаному будинку був зареєстрований його внук [PERSON], проте останній у належному йому будинку жодного дня не проживав. Добровільно знятися з реєстраційного обліку [PERSON] не бажає, чим здійснює перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, у зв'язку з чим просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинку [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відйсутності представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання двічі підряд 28.08.2014 року та 12.09.2014 року не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду двічі поверталися судові повістки з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а тому відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що судове повідомлення вручене належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.9/ та копією договору купівлі-продажу /а.с.6/. Факт реєстрації відповідача в будинку позивача по [ADDRESS] підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання № 1726 від 30.07.2014 року /а.с.10/. Відповідно до довідки Жовтянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області № 601 від 31.07.2014 року [PERSON] дійсно зареєстрований [ADDRESS], але фактично на території сільської ради не проживає /а.с.12/ Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких осбставин, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві власності позивачу, а відповідач будучи онуком [PERSON] зареєструвався у вказаному будинку, однак фактично в ньому не проживає, проте продовжує перебувати на реєстраційному обліку, чим порушує його законне право користуватися та розпоряджатися будинком, що дає підстави для задоволення позову . На підставі ст. ст. 391 ЦК України, ст. ст. 71,72 ЖК України та

Outcome: approved