Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що в жовтні 2020 року він звернувся до відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з питанням призначення пенсії за віком. Однак, в листі №0400-0305-8/99272 від 22.10.2020 року йому було відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку із зазначенням в даній довідці ім`я, по батькові зі скороченням, зазначенням прізвища, ім`я по батькові, що не відповідає паспортним даним. В архівній довідці, виданій 06.10.2020 року Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області №210, зазначено, що в книгах обліку трудового стажу та розрахунків з оплати членів колгоспу «Росія» Покровського району Дніпропетровської області за 1950-2000 роки прізвище, ім`я, по батькові вказано як « [PERSON] (виправлено на [PERSON] ) [PERSON] ». Згідно довідки, виданої 06.10.2020 року Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області №209 відпрацьовані вихододні та суми заробітної плати, зазначені у довідках за №200, №201, №202, №203, №204, №205, №206, №207 та №208 від 06.10.2020 року на [PERSON] перенесені з первинних документів «Книги обліку розрахунків з оплати членів колгоспу «Росія» Покровського району Дніпропетровської області за 1977, 1978, 1982-1984, 1985-1987, 1988-1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999 та 2000 роки. З трудової книжки колгоспника [NUMBER] вбачається, що [PERSON] в період з 1978 року по 2000 рік працював в колгоспі «Росія», періоди роботи вказані в трудовій книжці відповідають періодам роботи, зазначеним в архівних довідках, виданих 06.10.2020 року Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області №210, №209. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для зарахування ГУ ПФУ в Дніпропетровській області періоду роботи з 1978 року по 2000 рік до страхового стажу та зарахування заробітку за період роботи з 1978 року по 2000 рік, для оформлення пенсії. У зв`язку з чим, [PERSON] просить заяву задовольнити. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника заявника та представника заінтересованої особи, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Продан І.В. заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу визнав, не заперечує проти її задоволення. Крім того, до суду надійшли письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили той факт, що заявник - [PERSON] , який працював в колгоспі «Росія» Покровського району Дніпропетровської області в період з 1977 року по 2000 рік, в архівних довідках, виданих Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області зазначено саме його прізвище, ім`я, по батькові. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, пояснення свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, згідно даних копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24.09.2002 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, [PERSON] , народився [INFO] в селі Великомихайлівка Покровського району Дніпропетровської області (а.с. 3-4). З копії довідки №210, виданої 06.10.2020 року виконавчим комітетом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, встановлено, що професії, за якими працював заявник [PERSON] , відпрацьовані вихододні та суми заробітної плати зазначені у довідці за №199 від 06.10.2020 року на [PERSON] перенесені з первинних документів: «Книга обліку трудового стажу та розрахунків з оплати членів колгоспу «Росія» Покровського району Дніпропетровської області за 1950-2020 роки» (а.с.6). Згідно копії довідки трудового архіву Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №199 від 06.10.2020 року у документах архівного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Михайлівське» Покровського району Дніпропетровської області у книгах обліку трудового стажу та розрахунків з оплати праці членів колгоспу «Росія» Покровського району Дніпропетровської області значиться « [PERSON] (виправлено на [PERSON] » (так значиться в документі), який працював в КСП «Росія» з 1978 року по липень місяць 2000 року включно (а.с.7-8). Згідно копії довідки №209, виданої 06.10.2020 року виконавчим комітетом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області відпрацьовані вихододні та суми заробітної плати, зазначені у довідках за №200, №201, №202, №203, №204, №205, №206, №207 та №208 від 06.10.2020 року на [PERSON] перенесені з первинних документів «Книги обліку розрахунків з оплати членів колгоспу «Росія» Покровського району Дніпропетровської області за 1977, 1978, 1982-1984, 1985-1987, 1988-1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999 та 2000 роки (а.с.9). Так, в довідці №200 від 06.10.2020 року прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено як - « [PERSON] , [PERSON] », в довідці №201 від 06.10.2020 року вказано - « [PERSON] , [PERSON] », в довідці №202 від 06.10.2020 року, вказано - « [PERSON] », в довідці №203 від 06.10.2020 року, вказано - « [PERSON] ., [PERSON] , [PERSON] », в довідці №204 від 06.10.2020 року вказано - « [PERSON] , [PERSON] », в довідці №205 від 06.10.2020 року вказано - « [PERSON] », в довідці №206 від 06.10.2020 року вказано - « [PERSON] », в довідці №207 вказано - « [PERSON] », в довідці №208 вказано - « [PERSON] » (а.с.10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18). З копії трудової книжки колгоспника № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] в період з 1978 року по 2000 рік працював в колгоспі «Росія», періоди роботи вказані в трудовій книжці відповідають періодам роботи, зазначеним в архівних довідках, виданих 06.10.2020 року Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області №210, №209 (а.с. 19-20). З копії листа Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №0400-0305-8/99272 від 22.10.2020 року встановлено, що для визначення права на пенсію за віком [PERSON] неможливо зарахувати стаж роботи згідно трудової книжки колгоспника, оскільки на титульній сторінці наявне виправлення (прізвище « [PERSON] » виправлене на « [PERSON] »). Надана заявником архівна довідка про відпрацьовані вихододні від 06.10.2020 року №199 також містить інформацію про виправлення прізвища в первинних документах (а.с.21-22). Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для зарахування ГУ ПФУ в Дніпропетровській області періоду роботи з 1978 року по 2000 рік до страхового стажу та зарахування заробітку за період роботи з 1978 року по 2000 рік, для оформлення пенсії, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована, підтверджена матеріалами заяви та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved