Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Вказує, що в даній квартирі залишився зареєстрований колишній співмешканець її матері громадянин [PERSON] [PERSON] Вінченцо, який фактично тривалий час в ній не проживає. Відповідач був зареєстрований в даній квартирі лише формально, з метою постановки його на облік як іноземця. Вказує, що реєстрація відповідача в квартирі порушує її права, як власника. Враховуючи наведене, просить визнати [PERSON] Вінченцо таким, що втратив право на користування квартирою № 7 по вул. Федорова, будинок 4в м. Луцьку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих на те суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через розміщення оголошення на офіційному сайті Луцького міськрайонного суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії витягу про державну реєстрацію прав, виданого 02 лютого 2011 року комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» та копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01 лютого 2011 року , квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 4,9). Також судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] Вінченцо, що стверджується копією будинкової книги № 108346 для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в [INFO] (а.с. 7-8). З копії листа Головного управління національної поліції у Волинській області від 28.12.2017 року вбачається, що під час проведення перевірки та опитування громадян було встановлено, що [PERSON] Вінченцо в квартирі [ADDRESS] не проживає більше одного року (а.с. 15). Згідно\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 319 ЦК України\~встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Права власника жилого будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоча й ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами закону.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Разом з тим, згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.15\~постанови №9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Як роз'яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» №2 від 12 квітня 1985 року, з послідуючими змінами та доповненнями, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причину відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності: перебування у відрядженні у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо, суд може продовжити пропущений строк. Аналіз вищенаведених обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач [PERSON] Вінченцо втратив інтерес до житла, в якому зареєстроване його місце проживання, оскільки понад рік у ньому фактично не проживає, участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг не приймає, а тому він втратив право користування даним житловим приміщенням. Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні квартирою та проживанні в ній, про поважність причин його відсутності понад рік, наявність між ним і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання його таким, що втратив право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було. З врахуванням вищенаведених норм закону та аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід усунути перешкоди в користуванні житлом квартирою № 7 по по вул. Федорова, будинок 4в м. Луцьку визнавши відповідача таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.

Outcome: approved