overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON], звернувшись 11.12.2013 року до суду з позовною заявою , просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи із дня подання позовної заяви і до повноліття дитини - [INFO], посилаючись на те, що в період сумісного проживання з відповідачем однією родиною (без реєстрації шлюбу) [INFO] у них народився син - [PERSON], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач є працездатним, аліментів нікому не сплачує. У зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду з дійсним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність та з посиланням на підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та з посиланням на визнання позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України - кошти на утримання дітей /аліменти/ присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її батька /матері/. Судом встановлено , що в період фактичних шлюбних відносин сторін [INFO] у них народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER], батьком дитини записаний відповідач [PERSON] В теперішній час дитина проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ПП «Тепло-Ліга» №3417 від 26.11.2013р. Відповідач є працездатним, аліментів на інших дітей, непрацездатних батьків, дружину не сплачує, відсутні й інші обставини, які мають суттєве значення для визначення розміру аліментів, тому він в змозі виплачувати 1/4 частину свого доходу з урахуванням того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 ч.2, 191 ч.1 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON], звернувшись в жовтні 2015 року до суду, просить визнати за ним право вимоги та обов'язків на ? частину двокімнатної квартири [ADDRESS], житловою площею 45,9 квадратних метра, загальною площею 75,2 квадратних метра, за договором б/н на участь у частковому будівництві даної квартири, укладеним 19 лютого 2004 року між замовником - [PERSON] та забудовником - управлінням капітального будівництва Рівненського міськвиконкому. Просить стягнути з відповідачки на свою користь документально підтверджені судові витрати - сплачений при пред'явленні позову судовий збір в розмірі 686 грн. 50 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за час їхнього з відповідачкою шлюбу у період з 05.08.1994 р. по 13.05.2013 р. [PERSON] набула права вимоги та обов'язки, уклавши 05 жовтня 2010 року з [PERSON] договір №3 відступлення права вимоги (цесії) за договором на участь у частковому будівництві квартири №11 в житловому будинку на [ADDRESS]), сплативши на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 137300 грн. Відповідно, розмір ? частки його майнових прав та обов'язків на квартиру становить 68650 грн., з чого і виходив, визначаючи ціну позову. В судовому засіданні представник позивача вимоги свого довірителя підтримав та з мотивів, наведених у позовній заяві,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON], звернувшись в листопаді 2015 року до суду з позовною заявою, а в січні 2016 року - із заявою про зменшення розміру позовних вимог, просить визнати за нею право власності на гараж №91 в лінії №10, що знаходиться в кооперативі приватних власників автотранспортних засобів Автолюбитель за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова, 64, загальною площею 19,8 кв. м. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що є єдиним спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті свого чоловіка - [PERSON], який помер 23 серпня 2015 року, і на момент смерті був членом кооперативу приватних власників автотранспортних засобів Автолюбитель, де займав вищевказаний гараж, побудований ним за власні кошти в 1978 році. Оскільки за життя чоловік не встиг оформити право власності на гараж, хоча повністю вніс пайовий внесок за нього, вона змушена була звернутися до суду за захистом своїх невизнаних майнових прав та інтересів, попередньо звернувшись в жовтні 2015 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст.61, ч.ч.1, 4 ст.174 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218, 1261, ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відтак, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить зазначеним нормам цивільного законодавства, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що було встановлено на підставі поданих позивачем і досліджених в судовому засіданні документів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON], звернувшись в лютому 2014 року до суду, просить визначити, що час смерті її тітки - [PERSON], яка померла [INFO], їй (позивачці), її чоловікові - відповідачеві по справі [PERSON] та нині покійній [PERSON] належало по 1/3 частці за кожним у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0218 га, розташовану по [ADDRESS], призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на даний час не може здійснити право на спадкування після смерті тітки, оскільки хоча [PERSON] і заповіла їй частку вищевказаної земельної ділянки, проте нотаріус відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як між усіма співвласниками, ще за життя співвласниці [PERSON], не було вирішене питання про визначення часток у праві спільної власності на спірну земельну ділянку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених нею у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що не оспорює фактичних обставин, наведених [PERSON] у її позові. Відповідно до ч.1 ст.61, ч.ч.1, 4 ст.174 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, оскільки сторонами визнані і не оспорюються фактичні обставини справи, а визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення без з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON], звернувшись в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON],[INFO]. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 14 липня 2009 року до 7 листопада 2014 року. Від цього шлюбу в них є малолітня дитина - син [PERSON] [INFO]. Згідно заочного рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 7 листопада 2014 року з [PERSON] на її користь, на утримання сина були стягнути аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Син [PERSON] проживає разом з нею, знаходиться на її вихованні та повному утриманні, що стверджується довідками виданими Осівською сільською радою Дубровицького району. Вона сама займається вихованням си\-на та забезпечує його всім необхідним. В серпні 2010 року вона припинила спільне проживання з [PERSON], який з того часу і по сьогоднішній день ні разу не відвідував свого сина, не спілкується з ним, не проявляє про нього ніякої батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Також батько дитини не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток сина і не займається його вихованням. Аліменти на її користь на утримання сина відповідач взагалі не платить, що стверджується довідкою виданою відділом державної виконавчої служби Рівненського міського уп\-равління юстиції. За цей час він ні разу не поцікавився життям та здоров'ям своєї дитини, яка постійно хворіє та являється інвалідом, не цікавиться його навчанням в школі і ніякої участі в його вихованні не приймає та ні разу не відвідував навчальний заклад, в якому навчається син. Вищезазначені обставини свідчать про те, що [PERSON] на протязі всього цього часу ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню та утриманню їхньої дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, з постановленням заочного рішення. Позивач не заперечує проти постановлення заочного рішення. Представник третьої особи надіслав суду Висновок органу опіки та піклування Дубровицької райдержадміністрації № 86/1-12 від 18.02.2016 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO]. Суд , заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, рахує, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO], але ухиляється від своїх обов?язків по його вихованню. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] від 11 серпня 2009 року, в якому відповідач вказаний батьком дитини та письмовим висновком органу опіки та піклування Дубровицької райдержадміністрації № 86/1-12 від 18.02.2016 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дитини [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON], звернувшись до [PERSON] із вказаними вимогами, просить розірвати шлюб, укладений 06.02.2000 року, в якому народилося двоє дітей : дочки Владислава.11.03.2011року народження та [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного сп'яніння влаштовує конфлікти та бійки в присутності дітей, які бояться батька. Така поведінка відповідача була причиною для неодноразових викликів працівників поліції. Посилаючись на викладене, вважає, що примирення та збереження сімї є неможливим, кожен з них живе своїм життям, фактично сімя припинила своє існування. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, її інтереси в суді предсталятиме адвокат [PERSON] (а.с.48). Такі дії позивача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача пояснив, що про примирення сторін не може бути мови, оскільки період шлюбного життя був нестерпним не тільки для позивачки, а і для їх дітей. Відповідач наносив їй та дітям побої, будучи в нетверезому стані. Тому, окрім страху, вона немає ніяких почуттів до чоловіка і подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Щоб жити в спокої, позивач забрала дітей і разом з ними переховується від відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином і від нього не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності та не надав відзив на позов. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; - відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах, враховуючи згоду поредставника позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON], звернувшись до Рівненського міського суду із заявою, просить встановити, що [PERSON], який помер 29 червня 2015 року є його батьком. В обґрунтування своїх вимог вказує, що у свідоцтві про його народження батьками вказані «Марченко Микола Никифорович» та «Марченко Ольга Олександрівна». У звязку із наявною опискою в його прізвищі «Марченко» та прізвищі його батько «Марченков» не може належним чином оформити спадкове майно, що залишилося після смерті батька та отримати свідоцтва про право власності на квартиру №86, яка знаходиться в м. Рівне по вул. О. Дундича, буд. №18. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, просив її задоволити. Зацікавлена особа - [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав суду, що дійсно [PERSON], який помер 29 червня 2015 року є батьком заявника. Заслухавши заявника, зацікавлену особу, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження, серії І-ГЮ №265919 від 31 липня 1970 року батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON]. 29 червня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ГЮ №176893 від 30 червня 2015 року. Після його смерті відкрилася спадщина, а тому [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину. Однак, через наявні невідповідності у прізвищі батька та його прізвищі свідоцтво на право власності на спадкове майно видати нотаріальною конторою неможливо. Розбіжності у зазначених прізвищах заявник мотивує тим, що у свідоцтві про його народження та паспорті при оформленні зроблено описку, а саме не дописано одну літеру. Обєктивність пояснень заявника підтверджується показами свідка [PERSON], який в судовому засіданні підтвердив, що дійсно [PERSON] є батьком заявника. Таким чином, судом встановлено, що існує розбіжність між зазначеними прізвищами померлого [PERSON] та заявника [PERSON] Зазначення цих розбіжностей є перешкодою для оформлення заявником спадщини, яка відкрилася після смерті його батька, а тому потрібно у судовому порядку встановити факт родинних відносин між ними. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт родинних відносин між заявником та його батьком підтверджений, а тому слід встановити, що [PERSON], який помер 29 червня 2015 року є батьком [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувшись до суду 007.10.2014 року з позовом до Головного Управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області просить усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] та зобов'язати Головне Управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстрації по вказаній квартирі. В обґрунтування позову вказує, що у неї у власності знаходиться 1/2; частина квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом, про державну реєстрацію прав № 34736226 від 06.07.2012 року, виданого КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». В [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] ., який помер [INFO] року, що підтверджується листом ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» від 26.08.2010 року за вих. № 368. Крім [PERSON], у вище вказаній квартирі також: прописані вона та її дочка - [PERSON] Зважаючи на це, вона сплачує комунальні платежі відразу за трьох чоловік, хоча вже більше десяти років у квартирі фактично живуть лише двоє. Тобто, реєстрація померлого [PERSON] тягне за собою обов'язок нести невиправдані матеріальні витрати у вигляді комунальних платежів за вказану особу. Вона як власник квартири не має можливості у повній мірі реалізувати свої права, змушена сплачувати комунальні послуги за особу, яка померла ще у 2001 році. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм, майном. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим, місцем, проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням., визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Не маючи іншого шляху розв'язання проблеми та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувшись до суду 01.10.2013 року з позовом до [PERSON] та яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON]., треті особи: Відділ опіки та піклування неповнолітніх виконкому Тернівської районної у місті Ради м. Кривого Рогу та Головне управління Державної Міграціонної служби України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову вказує, що 09 квітня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір дарування квартири, за яким [PERSON] подарувала, а [PERSON], прийняв у дар квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується вказаним договором. Таким чином [PERSON], став власником 3-х кімнатної квартири, жил. пл. 38,30 кв.м, загальною пл. - 55,70 кв.м., на 2-му поверсі 4-х поверхового жилого будинку А-4, що знаходиться в [ADDRESS] 29.10.2012 року Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьким бюро технічної інвентаризації» було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування. 01.04.2013 року, КОМ ДС «НоваКом» було видано довідку, за якою користувачами вище вказаної квартири, окрім нього, як члени сім'ї, є [PERSON] та її донька [PERSON]., що підтверджується довідкою КОМ ДС «Нова Ком» № 14 від 01.04.2013 року. З 1994 року та по теперішній час, відповідачі в квартирі [ADDRESS] не проживають, їх особистих речей в квартирі не залишилось, фактично використовують квартиру як місце реєстрації свого проживання, при цьому відповідачі, за комунальні послуги, що нараховуються на зареєстрованих за адресою розташування квартири осіб, не сплачують. Витрати за комунальні послуги, що нараховуються відповідачу доводиться сплачувати йому, що підтверджується відповідними квитанціями. За таких обставин порушуються його права як власника квартири. Будь яких перешкод відповідачам у користуванні квартирою він не чинив та не чине адже не має необхідності, оскільки місце перебування відповідачів для нього не відоме. Вказані вище обставини підтверджуються актом від 18.03.2013 року. Будучи зареєстрованим у належній йому на праві власності квартирі, відповідачі мають змогу, у будь який час почати проживати в приміщенні, квартирі, та користуватись нею, що є порушенням його, як власника, прав, в частині вільного, переважно перед волею інших осіб, володіння належним йому майном. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувшись до суду 03.04.2014 року просить визнати безвісно відсутнім свого сина [PERSON], [INFO], та зобов'язати ДМС зняти сина з реєстрації, по квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування вказує, що з 01.01.2009 р. про сина нічого не відомо, останній в грудні 2008 р. залишив сім'ю, виїхав на пошуки роботи, з цього часу про нього немає ніяких відомостей. Останнє відоме місце проживання сина по [ADDRESS] де він проживав з ним та дружиною. Заходами розшуку Тернівського РВ КМУ не встановлений до теперішнього часу. Оскільки в місці постійного проживання про [PERSON] немає відомостей більш ніж 1 рік, просить визнати його безвісно відсутнім, що потрібно йому для зняття його з реєстрації по квартирі, зменшення комунальних платежів. Заявник надав до суду заяву про підтримання позову. Заінтересовані особи ЖБК «Гірник», Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися. Суд вважає, що заяву слід задовольнити частково. Судом встановлено свідоцтвом про народження дитини, довідкою з місця проживання а.с.6-7, що заявник [PERSON] є батьком [PERSON], який зареєстрований [ADDRESS], яке є останнім відомим місцем його проживання. В місці останнього постійного проживання [PERSON], немає ніяких відомостей з грудня 2008 року з вказаного часу його місце перебування невідоме. Вказане підтверджується актом з місця проживання, довідкою Тернівського РВ КМУ, згідно якої заходами розшуку син заявника не встановлений з 2008 року а.с.5, 8-9. Таким чином встановлено, що про [PERSON] немає ніяких відомостей в місті його останнього відомого мешкання більше одного року, місце його знаходження невідоме, що дає суду підстави відповідно до ст.43 ЦК України для визнання його особи безвісно відсутньою. В частині зави про зобов'язання зняття з реєстрації слід відмовити, оскільки особа визнана безвісно відсутньою; тому згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - орган державної міграційної служби при винесенні такого рішення, зобов'язаний самостійно зняти особу з реєстраційного обліку, для цього винесення окремого судового рішення не потрібно. Крім того в порядку окремого провадження питання зняття особи з реєстраційного обліку не розглядаються, для цього необхідно звернення до суду з позовом. На підставі ст.43 ЦК України,

Outcome: partial