Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія Рехау» (далі - ТОВ «Виробнича компанія Рехау») про розірвання договору, стягнення суми. Зазначав, що 26.01.18 між ним та ТОВ «Виробнича компанія Рехау» було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ТОВ «Виробнича компанія Рехау» зобов`язалося передати йому у власність товар - металопластикову конструкцію (вікна) з профілю REHAU (Німеччина), а він зобов`язався прийняти та оплатити товар. Загальна вартість - 39 600 грн. Відповідно до п. 2.3. договору він сплатив аванс у розмірі 27 700 грн. Згідно з п. 1.4. договору поставка й установка товару має бути здійснена з 26.02.18 до 28.02.18. У зазначений в договорі строк, відповідач не встановив металопластикові вікна, чим порушив умови договору та умови виконання зобов`язання. 13.03.18 він звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення коштів, у зв`язку з невиконанням умов договору. Вказана вимога була отримана відповідачем 15.03.18, однак, кошти йому повернуті не були. Посилаючись на зазначені обставини, просив розірвати зазначений договір та стягнути з відповідача на його користь 27 700 грн. авансу. Крім того, посилаючись на п. 6.4 договору, позивач просив стягнути з відповідача на його користь пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 01.03.18 по 28.03.18 у розмірі 1 030 грн. 68 коп., а також, відповідно до ст. 625 ЦК України просив стягнути з відповідача на його користь за вказаний вище період 3% річних у розмірі 63 грн. 75 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, по дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 26.01.18 між [PERSON] та ТОВ «Виробнича компанія Рехау» було укладено договір купівлі-продажу (далі - договір) (а.с. 7-13). Відповідно до п. 1. договору ТОВ «Виробнича компанія Рехау» зобов`язалося передати [PERSON] у власність товар - металопластикову конструкцію (вікна) з профілю REHAU (Німеччина), а [PERSON] зобов`язався прийняти та оплатити товар. Згідно з п. 2.1. договору загальна вартість - ціна договору складає 39 600 грн. Відповідно до п. 2.3. договору під час підписання цього договору покупець сплачує продавцю аванс у розмірі 70%, що складає 27 700 грн. Згідно з п. 1.4. договору поставка й установка товару має бути здійснена з 26.02.18 до 28.02.18. Відповідно до умов договору позивач сплатив аванс у розмірі 27 700 грн. (а.с. 18). У зазначений в договорі строк, відповідач свої зобов`язання не виконав. 13.03.18 позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення коштів, у зв`язку з невиконанням умов договору (а.с. 19-23). Вказана вимога позивача відповідачем не виконана. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки відповідач істотно порушив умови договору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання договору. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч.ч. 1, 2 ст. 615 ЦК України). Згідно зі ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Як установлено судом свої зобов`язання за договором відповідач не виконав, а тому сплачена позивачем, відповідно до умов договору, сума у розмірі 27 700 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 6.4. договору у випадку порушення строків поставки продавець сплачує на користь покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни договору за кожен день прострочення. Позивачем за період з 01.03.18 по 28.03.18 нараховано пеню у розмірі 1 030 грн. 68 коп. Відповідно до п. 6.4. договору вказана сума пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Обґрунтовуючи позов в частині стягнення 3% річних, позивач посилався на те, що відповідачем не повернуто йому суму у розмірі 27 700 грн. Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 63 грн. 75 коп. - 3% річних за період з 01.03.18 по 29.03.18.

Outcome: approved