Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS], вказавши на таке. На праві власності, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна [NUMBER] від 16.11.2016 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.1995 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-324, йому належить житловий будинок [ADDRESS], де зареєстрований і [PERSON]. На теперішній час [PERSON]за даною адресою не проживає з 2010 року і місцезнаходження його не відоме. Визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, позивачу необхідно для отримання субсидії для оплати житлово-комунальних послуг, у зв'язку із чим він був змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання також не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнає. У відповідності до вимог ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Так, дійсно [PERSON] на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.1995 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-324 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна [NUMBER] від 16.11.2016 року, належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.4-5). Згідно адресної картки, у зазначеному будинку [ADDRESS] зареєстровано його - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON], [INFO](а.с. 6). З акту обстеження житлового будинку, який належить [PERSON]складеного депутатом Ялтинської селищної ради Мангушського району Донецької області від 01.11.2018 року (а.с.7), вбачається, що відповідач [PERSON] у вказаному житловому будинку - не проживає з 2010 року. Відповідно до вимогст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла,які проживають разом з ним,мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, приймаючи до уваги, що [PERSON] не проживає у житловому будинку позивача без поважних причин понад встановлені законодавством строки, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належним йому житловим будинком, тому відповідачанеобхідно визнати таким, що втратив право користування житлом. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved