Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Шепетівський гранкар'єр «Пронекс» про стягнення компенсації середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову посилався на те, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2016 року задоволено його позов та стягнуто з ПАТ «Шепетівський гранкар'єр «Пронекс» заборгованість по заробітній платі у сумі 3150 грн. 48 коп., 3283,74 грн. індексації заробітної плати, 7271,19 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, 32601,66 грн. компенсації середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 500 грн. моральної шкоди, а всього - 46 807,07 грн. На виконання зазначеного рішення Шепетівським міськрайонним судом видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у відділі державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області. Протягом тривалого часу відповідач ухилявся від виплати згаданих коштів, остаточний розрахунок з ним проведений 10.10.2016 року. Просив стягнути з відповідача на його користь 21734,44 грн. компенсації середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив стягнути компенсацію середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 19.01.2016р. по 10.10.2016р., оскільки саме 10.10.2016р. з ним було проведено повний розрахунок. Представник відповідача у судове засідання повторно не прибув, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] наказом ПАТ «Шепетівський гранкар'єр «Пронекс» вiд 28 листопада 2014 року звільнений з роботи. У зв'язку із несвоєчасною виплатою всіх сум, що належали позивачу при звільненні, останній звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2016 року на користь позивача з ПАТ «Шепетівський гранкар'єр «Пронекс» стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 3150 грн. 48 коп., 3283,74 грн. індексації заробітної плати, 7271,19 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, 32601,66 грн. компенсації середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 500 грн. моральної шкоди, а всього - 46 807,07 грн. Рішення набрало законної сили 29 січня 2016 року. На виконання рішення суду позивачу видано виконавчий лист. Стягнуті рішенням суду кошти в сумі 46278,03 грн. перераховано на розрахунковий рахунок [PERSON] лише 10 жовтня 2016 року. Передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 29.01.2014 року у справі № 6-144ц13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду першої інстанції при вирішенні вказаного спору, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд керується Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», згідно п. 8 якої, нарахування виплат, що обчислюються iз середньої заробітної плати за останні два мiсяцi роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Так, як вбачається з рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2016 року встановлено, що середньоденний заробіток [PERSON] становить 119,42 грн. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні необхідно рахувати з 19 січня 2016 року, дня наступного за рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2016 року по 10 жовтня 2016 року, день фактичного розрахунку, оскільки саме 10.10.2016 року кошти були зараховані на рахунок позивача і саме тоді він дізнався про проведений із ним повний розрахунок. Таким чином, з ПАТ «Шепетівський гранкар'єр «Пронекс» на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 січня 2016 року по 10 жовтня 2016 року в сумі 21 734,44 грн. (182 р.д. х 119,42 грн.) Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 1600 грн.

Outcome: approved