Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із даним позовом по якому відкрито провадження. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24.01.2013 року за ним визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] порядку спадкування за законом, але він не може користуватися своєю власністю, оскільки відповідачка перешкоджає йомута його родині у користуванні квартирою. Відповідачка у своїх запереченнях проти позову зазначила, що рішення Апеляційного суду Одеської області від 24.01.2013 року не було зареєстровано в органах Державної реєстраційної служби України, а право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації, і як наслідок у позивача не виниклоправа власності на ? частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлено, що рішеннямАпеляційного суду Одеської області від 24.01.2013 року за [PERSON] було визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом. 05.04.2013 позивач звернувся до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за реєстрацією рішення Апеляційного суду Одеської області від 24.01.2013 року. Проте 09.04.2013 року позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки у судовому рішенні не була вказана площа квартири право власності на яку має бути зареєстровано. Суд вважає, що позивачу було протиправно відмовлено у реєстрації права власності на ? частину квартири [ADDRESS], оскільки рішення Апеляційного суду Одеської області від 24.01.2013 року є чинним на сьогоднішній день, ніким не скасовано, а отже підлягає обов'язковому виконанню на всій території України. Посилання реєстраційної служби у своїй відмові на відомчі інструкції є протиправними, оскільки вони протирічатьЗакону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Конституції України. Працівникам державної реєстраційної служби не надано право надавати оцінку рішенням суду та на свій розсуд вирішувати яке рішення підлягає виконанню або не підлягає. І ніякі відомчі інструкції не можуть виправдати такі дії. Тому незаконні дії працівників державної реєстраційної служби не можуть бути підставою для позбавлення права власності позивача на нерухоме майно. Як наслідок суд зазначає, що у Позивача виникло право власності ? частину квартири [ADDRESS], а тому він має право на вчинення усіх дій право на які має власник, в тому числі і право користування майном та проживання у квартирі [ADDRESS]. Судом було встановлено, те що відповідачка чинить перешкоди позивачу та членам його родини у користуванні квартирою [ADDRESS], а тому такі перешкоди підлягають усуненню. З урахуванням встановлених по справі обставин, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що право власності позивача та його житлові права грубо порушені, а тому позов підлягаєповному задоволенню.

Outcome: approved