Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ПАТ Облтеплокомуненерго про визнання неправомірними дій щодо завищення та нарахування за адресою [ADDRESS] витрат теплової енергії за місця загального користування в сумі 5204,49 грн за період з жовтня 2014 року по квітень 2017 року (включно), зобов»язання припинити дії в частині неправомірного нарахування за місця загального користування за період з жовтня 2014 року по квітень 2017 року (включно), зобов»язання здійснити перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування за адресою [ADDRESS] за період з жовтня 2014 року по квітень 2017 року (включно) та провести відповідні коригування по особовому рахунку № 95095. Заявлені вимоги позивач обгрунтовує тим, що 24.03.2009 року між ним та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання в квартирі [ADDRESS] (особовий рахунок 95095). Вказує, що з 04.10.2010 року індивідуальний квартирний засіб обліку теплової енергії теплолічильник був взятий відповідачем на абонентський облік і нарахування здійснювалось за його показниками. Зазначає, що з жовтня 2014 року відповідач почав здійснювати нарахування плати за опалення місць загального користування по загальнобудинковому приладу теплового обліку та у розмірі більшому, ніж у мешканців квартир, які не обладнані приладами обліку теплової енергії, зокрема з жовтня 2014 року по квітень 2017 року включно нараховано за опалення місць МЗК 5204,49 гривень. Посилається, що порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць занального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року №359, яка проігнорована відповідачем, з розрахунком якого не погоджується. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. При викладенні пояснень посилався на обставини зазначені в позові. Вказав, що представлений відповідачем розрахунок за опалення місць загального користування у спірний період не відповідає Методиці. Представники відповідача позовні вимоги не визнали в повному обсягу, надали письмові заперечення проти позову (а.с.21-24) на які посилались при викладенні пояснень. Наполягали, що розрахунок відповідачем в спірний період проводиться у відповідності до п.2.1., 2.1.4, 2.2.1, 2.2.2 Методики (а.с.38-39). В ході судового розгляду позивач заявлені вимоги зменшив просив визнати неправомірними дії ПАТ «Облтеплокомуненерго» щодо завищення та нарахування за адресою [ADDRESS] витрат теплової енергії за місця загального користування в сумі 4666,58 грн за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно), зобов»язати припинити дії в частині неправомірного нарахування за місця загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно), зобов»язати здійснити перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування за адресою [ADDRESS] за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) та провести відповідні коригування по особовому рахунку № 95095, звернувся із заявою про подальший розгляд справи без його участі і підтримання зменшених позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи: копію-витяг паспорту [PERSON] і довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.5), договір міни квартир від 17.02.2009 року (а.с.6-7), витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9), технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (а.с.10-11), договір про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання від 24.03.2009 року (а.с.12-13), свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 22.08.2013 (а.с.14), акт прийняття приладів обліку після повірки від 05.10.2013 року (а.с.15), лист-відповідь (а.с.16), суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6-11) і споживачем послуг, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго» (а.с.12-13). Вказаний будинок обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, в ньому наявні квартири як обладнані квартирними лічильниками обліку теплової енергії, так і без таких лічильників[ADDRESS] обладнана квартирним лічильником обліку теплової енергії (а.с.14-15), що учасниками розгляду не оспорюється. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненями не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнало квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Пункти 12 і 28 зазначених Правил в даному випадку застосовані бути не можуть, оскільки містять певні умови, наявність яких судом не досліджувалась, формули розрахунків в них відсутні. Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі Методика) п.1.2. Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року позивачу визначалась у відповідності до п.2.1., 2.1.4, 2.2.1, 2.2.2 розділу 3 Методики, п.12 Правил та умовами договору від 24.03.2009 року, на що вказували представники відповідача і зазначено в представлених ними запереченнях. З таким розрахунком не може погодитись суд, виходячи з наступного: Відповідно до п.1.4. Методики кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні суб»єкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. В даному ж випадку, як з»ясовано судом, певна кількість квартир в будинку 74 по вулиці Незалежності в місті Чернігові, в тому числі і квартира позивача, обладнана приладом обліку витрат теплової енергії на опалення, а отже зазначений пункт Методики в даному випадку застосуванню не підлягає. Таким чином, порядок розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування, має визначатися розділом 2 Методики. Пункт 2.1.4. Методики вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. В той же час п.2.1.4. Методики наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК. Пункти 2.2.1. і 2.2.2. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку. Зазначені пункти Методики (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 74 по вулиці Незалежності в місті Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою. Таким чином, дії відповідача щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) є неправомірними, а отже його порушене право підлягає захисту заявленим способом шляхом зобовязання ПАТ «Облтеплокомуненерго» здійснити [PERSON] перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно за адресою [ADDRESS] та провести відповідні коригування по особовому рахунку 95095. Стосовно вимог про зобов»язання ПАТ «Облтеплокомуненерго» припинити дії в частині неправомірного нарахування за місця загального користування за період з жовтня 2014 року по квітень 2017 року (включно), то на час розгляду справи нарахування вже відбулося, його правомірність позивач оспорює, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved