Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що йому на праві приватної власності належить будинок № 36 по вул. Першотравневій в с. Тягун Іллінецького району Вінницької області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Рішенням Іллінецького районного суду від 20 червня 2017 року між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу відповідач зібрала речі позивача та вигнала його з будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, чим порушила його житлові права та права щодо користування та розпорядження його власністю. Тому позивач просить суд позбавити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] права користування житловим будинком № 36 по вул. Першотравневій в с. Тягун Іллінецького району Вінницької області та усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належним [PERSON] житловим будинком № 36 по вул. Першотравневій в с. Тягун Іллінецького району Вінницької області зі сторони [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні під час розгляду справи по суті представник позивача [PERSON] подав уточнення до позовних вимог, просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком № 36 по вул. Першотравневій в с. Тягун Іллінецького району Вінницької області шляхом зняття з реєстрації за місцем проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У ході судового розгляду представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити в частині позбавлення права користування житлом та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстрації за місцем проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Щодо позовних вимог заявлених до відповідачів [PERSON] та [PERSON] представник позивача просив суд відмовити у задоволені. Відповідачі [PERSON] та як представник відповідача [PERSON] за довіреністю, [PERSON] та [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги не визналита просили відмовити в позові. Крім того, у ході розгляду справи представник відповідача [PERSON] [PERSON] підтримав позицію свого довірителя щодо не визнання позовних вимог та вказав, що вони є безпідставними та порушують право відповідачів на житло, оскільки держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Суд заслухавши доводи та пояснення сторін, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом у ході розгляду справи встановлено, що 12.09.2006 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб про що в книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллінецького району зроблено актовий запис №66. Крім того, на момент укладення шлюбу [PERSON] мала двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу, а саме: [PERSON] та [PERSON] Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.01.2008, позивач [PERSON] зареєстрував право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул. Першотравневій, 36 в с. Тягун, Іллінецького району, Вінницької області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ №654740 від 09.01.2008. У подальшому, згідно домової книги домоволодіння, що знаходиться за адресою вул. Першотравнева, 36, с. Тягун, Іллінецького району, Вінницької області, 15.08.2008 за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON], 24.09.2008 [PERSON], 07.10.2008 [PERSON] та 16.06.2009 [PERSON], яка являється матірю [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав проводитись державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації прав, нотаріусом, як спеціальним субєктом, на якого покладено функції державного реєстратора. Враховуючи вищезазначені норми закону судом встановлено, що [PERSON] зареєстрував право власності на житловий будинок 09.01.2008, перебуваючи у шлюбі з [PERSON] Згідно ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх і спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ст. 9 ч. 4 ЖК УРСР ніхто не може бут виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим примушенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення права користування житлом та усунення перешкод користуванні житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстрації за місцем проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи та вищезазначених норм, [PERSON] та члени її сімї [PERSON] та [PERSON] мають рівні права на користування вказаним житлом. Крім того, позивачем не надано жодного доказу щодо створення з боку відповідачів перешкод у користуванні ним житловим приміщенням, що знаходиться за вул. Першотравнева, 36, с. Тягун, Іллінецького району, Вінницької області. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed