Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя та стягнення коштів. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що перебував в шлюбі з [PERSON] з 30 квітня 2011 року. Вказаний шлюб було розірвано 15.09.2014 року. У шлюбі у сторін 30.11.2011 р. народилася дочка - Маргарита. Зазначає, що у період шлюбу, наприкінці літа 2014 року в житловому будинку де вони проживали, а саме в с.Острів вул. Українська, буд.7 Сокальського району Львівської області, вони за спільні кошти провели ремонт даного житлового будинку. Вартість будівельних матеріалів становила 19138 грн. 63 коп. Також, за спільні кошти ним та відповідачкою на підставі договорів купівлі-продажу набуто спільне майно - а саме телевізор, вартість якого становить 6683 грн. 03 коп., чайник вартістю 189 грн., Sweet Pro Webcam вартістю 167 грн. та дитяча коляска вартістю 5664 грн. 60 коп. Житловий будинок в с.Острів вул.Українська, буд.7 являється власністю батьків його колишньої дружини відповідачки [PERSON]. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь грошову компенсацію покращень її майна, що є невіддільним від будинку в с.Острів, вул.Українська, буд.7 Сокальського району Львівської області, що становить 1/2 частку їх вартості в сумі 9569 грн.31 коп. Крім цього просить суд визнати спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, зокрема телевізор, вартістю 6683 грн. 03 коп., чайник - вартістю 189 грн., Sweet Pro Webcam вартістю 167 грн. та дитяча коляска вартістю 5664 грн. 60 коп та розподілити спільне майно подружжя в рівних частинах з врахуванням його вартості та передати у власність відповідачки [PERSON] телевізор , вартістю 6683 грн. 03 коп., чайник - вартістю 189 грн. , Sweet Pro Webcam вартістю 167 грн. та дитячу коляску вартістю 5664 грн. 60 коп., а відповідачу [PERSON] присудити грошову компенсацію за це майно в сумі 6173 грн.81 коп. Судові витрати просить суд стягнути з відповідачки. Позивач в судове засідання не прибув, подав суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час розгляду справи, в судове засідання повторно не прибув, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом установлено, що 30.04.2011 року сторони уклали шлюб. 15.09.2014 року рішенням Сокальського районного суду шлюб, між [PERSON] між [PERSON] було розірвано. Згідно товарних та фіскальних чеків наданих позивачем, встановлено що в період з 08.10.2011р. по 24.06.2014р. сторони придбали будівельні матеріали на загальну суму 19138 грн. 63 коп. Крім цього, в період шлюбу подружжям було придбано телевізор, вартість якого становить 6683 грн. 03 коп., чайник вартістю 189 грн., Sweet Pro Webcam вартістю 167 грн. та дитяча коляска вартістю 5664 грн. 60 коп. Відповідно до вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо), самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Положеннями ч.3 ст.368 ЦК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до роз»ясень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає розподілу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з обороту), незалежно від того, на ім»я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом . Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved