Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушення в розмірі 1489,92 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, де він є потерпілим. При цьому зазначає, що діями відповідача [PERSON] йому було завдано майнову шкоду у розмірі 1489,92 грн. Також, вказує на те, що в момент отримання тілесних ушкоджень переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоровя та життя. В подальшому йому довелося проходити амбулаторне лікування, терпіти болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Таким чином внаслідок суспільно-небезпечних дій, які проявилися у вчиненні умисних легких тілесних ушкодженням, йому було заподіяно психологічні страждання, розмір відшкодування, яких, враховуючи характер та обсяг фізичних душевних страждань, оцінює в сумі 5000,00 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що і на даний час продовжує лікування від завданих йому тілесних ушкоджень, при цьому постійно відчуває біль у руці. Відповідач в судове засідання не зявилася за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином судовою повісткою в порядку ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України. Вирок набув законної сили 21.06.2016 року. Як встановлено вироком суду, [PERSON] 30.06.2015 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи на подвірї загального користування будинку № 30 на вул. Парканія у м. Мукачево, на грунті особистих неприязних стосунків затіяв сварку із [PERSON], в ході якої діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, наніс декілька ударів рукою зажатою в кулак в область обличчя та тулубу [PERSON], в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження, які згідно з висновком експерта № 851/15 від 13.10.2015 року відносяться до групи легких тілесних ушкоджень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до довідки-рахунку № 23 відділу охорони здоровя Мукачівської МВК, вартість лікування [PERSON] становить 969,50 грн. Крім цього, позивач обґрунтовуючи розмір майнової шкоди, також вказав на понесені ним витрати на купівлю медикаментів на суму 520,42 грн. При цьому на підтвердження такої обставини представив суду медичний рецепт. Разом з тим, такий доказ не може бути підтвердженням факту купівля ліків, а відтак і підтвердження понесених позивачем витрат. З огляду на зазначене, матеріальна шкода, завдана злочином, підлягає до часткового задоволення, а саме в сумі 969,50 грн. Крім матеріальної шкоди позивач просить стягнути з відповідача 5000,00 грн. моральної шкоди, які полягають в тому, що внаслідок суспільно-небезпечних дій, які проявилися у вчиненні умисних легких тілесних ушкодженням, йому було заподіяно психологічні страждання, розмір відшкодування, яких враховуючи характер та обсяг фізичних душевних страждань оцінює в сумі 5000 грн. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. Положеннями ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, в тому числі, і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Виходячи з розяснень Пленуму Верховного Суду України у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин, суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню і, враховуючи обставини справи, з урахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості, доцільно в рахунок відшкодування моральної шкоди з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути 5000,00 грн. З урахуванням наведеного оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача майнову шкоду в розмірі 969,50 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. При розподілі судових витрат суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial