Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог вказував, що є співвласником вказаної квартири, друга частка якої належить відповідачці, яка є його племінницею. Оскільки сторони не можуть домовитись між собою щодо порядку користування вказаною квартирою, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, направив для участі у справі свого представника. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність в порядку заочного провадження. При цьому просив встановити порядок користування квартирою за розробленим висновком судової будівельно-технічної експертизи Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області №125-003 від 26.01.2015 року та виділити позивачу в користування склад визначених приміщень. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та дату судового розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаної квартири, яку прийняли її сини [PERSON] та [PERSON], оскільки звернулися в передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.08.2013 року виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою [PERSON] прийняв спадщину у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS], при цьому свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/2 частину вказаного спадкового майна не було видане. [INFO] [PERSON] помер та після його сперті спадщину прийняла його донька - [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину нею отримано не було. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування май ном, що є їхньою спільною власністю. При наявності розбіжностей між співвласниками щодо здійснення повноважень по володінню та розпорядженню спільним майном спір може бути вирішений в судовому порядку. Як зазначає у позовній заяві позивач, між сторонами існує спір щодо порядку користування вказаною квартирою, для вирішення якого він звернувся до суду. Посилаючись на неможливість поділити квартиру на дві відокремлені, просив суд про встановлення порядку користування квартирою, залишивши при цьому без змін частки у праві спільної часткової власності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 41, 47 Конституції України та ст.98 ЖК України державою гарантовано право громадянина на власність та житло. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності (володіння, користування, розпорядження) може бути обмежено чи припинено або власника може бути зобов'язано надати право користування його майном іншим особам лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На квартиру, яка є об'єктом права власності розповсюджується такий же правовий режим. Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право володіти, користуватися та розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Квартири, що є у приватній власності громадян, не можуть бути в них вилучено, а власника не може бути позбавлено права користування квартирою, крім випадків, установлених законодавством України. Якщо квартира є об'єктом права спільної часткової власності, то зазначені положення стосуються усіх співвласників. За ст. 358 ЦК України та п. 14 постанови Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» - право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. При цьому, кожен із них має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі недосягнення співвласниками згоди про таке, спір вирішується судом за такими ж правилами. При цьому квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Як зазначено вище, кожній із сторін належить на праві власності 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Вказана квартира є чотирьохкімнатною, має загальну площу 86,5 кв.м., житлову площу 65,3 кв.м. Висновком судової будівельно-технічної експертизи №125-003 від 26.01.2015 року встановлений один варіант порядку користування квартирою [ADDRESS], згідно якого одному співвласнику пропонується виділити: приміщення №2 - житлова кімната площею 15,4 кв.м.; приміщення №3 - житлова кімната площею 16,9 кв.м., що всього складає 32,3 кв.м. Таким чином реальна частка співвласника складе 49/100, що на 1/100 менше від ідеальної належної частка. Іншому співвласнику експерт пропонує виділити приміщення №4 - житлова кімната площею 19,8 кв.м., приміщення № 9 - балкон площею 0,70 кв.м., приміщення №10 - житлову кімнату площею 13,2 кв.м., що всього складає 33,7 кв.м. Реальна частка вказаного співвласника буде складати 51/100 частини, що на 1/100 частину більше від ідеальної належної частки. У загальному користування пропонується залишити приміщення № 1 - коридор площею 0,8 кв.м., № 6 - ванну площею 2,9 кв.м., № 7 - вбиральню площею 1,4 кв.м., № 8 - кухню площею 7,7 кв.м., № 5 - вбудовану шафу площею 0,5 кв.м. Таким чином виділяється у загальне користування між співвласниками 20,5 кв.м., тобто по 1/2 частини - 10,25 кв.м. Крім того, співвласник реальна частка якого буде складати 51/100 частин виплачує іншому співвласнику компенсацію за 1/100 частину вказаної квартири у розмірі 11758 грн. Таким чином, оскільки квартиру як об'єкт нерухомості неможливо поділити на два самостійні нерухомі об'єкти, припинивши право спільної часткової власності, суд вважає за доцільним задовольнити вимоги позивача та визначити порядок кристування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] житлову кімнату площею, 19,8 кв.м., балкон площею 0,70 кв.м., житлову кімнату площею 13,2 кв.м.; [PERSON] житлову кімнату площею 15,4 кв.м., житлову кімнату площею 16,9 кв.м., а коридор площею 0,8 кв.м., ванну площею 2,9 кв.м., вбиральню площею 1,4 кв.м., кухню площею 7,7 кв.м., вбудовану шафу площею 0,5 кв.м. залишити в загальному користуванні. Крім того, суд зобов'язує позивача сплатити відповідачу компенсацію у розмірі 11758 грн., оскільки його доля буде складати 51/100 частини спірної квартири, що на 1/100 більше від ідеальної існуючої частки. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 1500 грн.

Outcome: approved