Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до Прутівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивував тим, що 11.08.1996р. померла його мати [PERSON], якій належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Прутівської сільської ради. Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки був переданий відповідній установі для заміни на державний акт. Натомість державний акт направо приватної власності на землю був виготовлений та виданий 01.03.2001р., тобто після смерті [PERSON]. 10.05.2002р. помер батько позивача - [PERSON], який після своєї смерті залишив заповіт, згідно якого усе своє майно він залишив позивачу. У звязку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю був виданий після смерті матері, тому ні позивач, ні його батько не змогли отримати свідоцтво про право на спадщину. 24.02.2016р. Першою Снятинською державною нотаріальною конторою йому відмовлено в оформленні спадщини на спірну земельну ділянку, що належала його матері [PERSON] Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку № 21, площею 0,89 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Прутівської сільської ради відповідно до державного акту на право приватної власності на землю № 010529 від 01.03.2001р.. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує, справу просив розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно сертифіката про право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки від 16.01.1996р. серії ІФ № 89, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку в розмірі (1,05) 37,8 умовних кадастрових гектарів на території Прутівської сільської ради в межах середньої земельної частки. Згідно державного акту серії ІV-ІФ №010529 на право власності на землю, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,89 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Прутівської сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №29 від 01.03.2001р. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НМ № 025273, [PERSON] померла 11.08.1996р., згідно довідки Прутівської сільської ради від 31.08.2015р. спадкоємцем майна померлої [PERSON], а саме: земельної ділянки № 21 є позивач. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (довідка Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 24.02.2016р.). Як вбачається із довідки Прутівської сільської ради від 16.03.2016р., на день смерті [PERSON] в господарстві були зареєстровані: чоловік [PERSON] та онук [PERSON], в управління спадковим майном вступив її син- позивач [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 532249, [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. 15.03.2002р. секретарем Прутівської сільської ради посвідчено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього належного [PERSON] майна є позивач, заповіт не змінювався та не скасовувався. Позивачу на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.04.2010р. належить житловий будинок за адресою с. Прутівка, вул. Сандуляка, Снятинського району, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.05.2010р. 24.02.2016р. Першою Снятинською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала [PERSON], у звязку з тим, що державний акт на право власності на землю ІУ-ІФ № 010529 виданий після смерті [PERSON] Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. На час\~\~смерті спадкодавця [PERSON] був чинним\~Цивільний кодекс УРСР 1963 р.. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 цього Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття\~\~спадщини свідоцтво про право на спадщину. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 37,8 умовних кадастрових гектарів, в межах земельної ділянки площею 0,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Прутівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, після смерті якої було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ІФ №010529, яку після її смерті успадкував позивач, вступивши в управління спадковим майном. На підставі викладеного суд вважає, що позов частково підставний тв підлягає до часткового задоволення, а тому за [PERSON] слід визнати право власності на вищевказану земельну частку (пай), що розташована на території Прутівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК УРСР

Outcome: partial