Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до товариства з додатковою відповідальністю « Оржицький завод « Райдуга « про визнання договору оренди землі недійсним та повернення земельної ділянки. Позов обгрунтував тим, що має в приватній власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВК № 102862 земельну ділянку площею 4, 13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва місцезнаходженням якої є територія Чутівської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. В жовтні 2007 року між ним та директором ЗАТ « Оржицький завод « Райдуга « [PERSON] відбулася усна розмова в ході якої він запропонував йому укласти з його підприємством договір оренди земельної ділянки на що він погодився. Весною 2008 року [PERSON] передав йому договір оренди земельної ділянки від 05.10.2007 року, зареєстрований в Оржицькому райвідділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК 28.03.2008 року за № 040855900138 згідно якого він передає в оренду ЗАТ Оржицькому заводу « Райдуга « свою земельну ділянку площею 4, 13 га на 5 років, акт прийому-передачі земельної ділянки від 05.10.2007 року та додаток № 3. При цьому він звернув увагу на те, що як на договорі оренди, акті прийому передачі земельної ділянки так і на додатку № 3 стоять не його підписи, які були виконані тією ж рукою, якою написаний рукописний текст договору. Він не став піднімати спір з приводу цього так як на той час він не заперечував проти того, щоб його земельну ділянку орендувало дане підприємство. В серпні 2012 року він повідомив відповідача, що не має бажання з ним співпрацювати. Однак після закінчення терміну дії договору йому стало відомо, що відповідач і надалі використовує його земельну ділянку без його відому. Більш того, відповідач усно його проінформував про існування додаткової угоди до основного договору оренди землі. За змістом даної угоди сторони дійшли згоди по умовам основного договору, а строк його дії має бути продовжено до 31.12.2020 року. Рішенням Оржицького райсуду від 08.09.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 21.10.2014 року, дану угоду визнано недійсною. Відповідно ст. 31 Закону України « Про оренду землі « договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку на який його було укладено. Відповідно до умов основного договору його строк дії мав бути припинений ще 05.10.2012 року проте відповідач надалі використовує земельну ділянку позивача без його згоди і без належних на те підстав. Крім того, відповідач без його відома та згоди 15.07.2014 року сфальшував ще один договір оренди землі предметом якого була все та ж сама земельна ділянка площею 4, 13 га кадастровий номер 5323687700:00:006:0084 строк дії якого зазначив до 31.12.2020 року. У вказаному договорі орендар підробив за нього його підпис, а в подальшому незаконно отримав витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку та зареєстрував його в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статей 1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набувач зобов»язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином статті 1212, 1213 ЦК України вказують на обов»язок відповідача повернути належну позивачу на праві власності земельну ділянку ( пай ), оскільки відповідач використовує її на підставі недійсного правочину. Позивач та його представник в судове засідання з»явилися, надали пояснення згідно мотивів викладених в позові. Представник відповідача в судове засідання з»явився, на позов заперечив з мотивів відсутності підстав для визнання недійсним договору оренди землі. Пояснив, що позивач погодився на продовження договірних відносин. Представники третіх осіб в судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи. Судом досліджено наступні докази по справі. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 058775 [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 4, 13 га на території Чутівської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно договору оренди землі від 05.10.2007 року зазначено, що [PERSON] надає ЗАТ Оржицький завод « Райдуга « в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4, 13 га, що розташована на території Чутівської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області, строком на 5 років. Договір зареєстровано в Оржицькому районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК 28.03.2008 року за № 040855900138. Згідно додаткової угоди від 02.10.2012 року до договору оренди землі продовжено до 31.12.2020 року термін дії договору оренди землі, зареєстрованого в Оржицькому районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК 28.03.2008 року за № 040855900138, кадастровий номер 5323687700:00:006:0084. Згідно договору оренди землі від 15.07.2014 року зазначено, що [PERSON] надає ТДВ Оржицький завод « Райдуга « в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4, 13 га, що розташована на території Чутівської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області, строком до 31.12.2020 року. Згідно додатку до договору оренди земельної ділянки Акту прийомки-передачі земельної ділянки [PERSON] здав, а [PERSON] прийняв земельну ділянку загальною площею 4, 13 га ріллі, яка є земельним паєм орендодавця. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договір оренди землі від 15.07.2014 року зареєстровано в реєстрі 01.08.2004 року. Згідно рішення Оржицького райсуду від 08.09.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 21.10.2014 року, визнано недійсною додаткову угоду укладену між [PERSON] та товариством з додатковою відповідальністю « Оржицький завод « Райдуга « зареєстровану у відділі Держкомзему у Оржицькому районі за № 532368774004220. Згідно постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2015 року позов [PERSON] до відділу Держземагентства у Оржицькому районі та Реєстраційної служби Оржицького РУЮ про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Відділу Держземагентства в Оржицькому районі щодо надання ТДВ « Оржицький завод « Райдуга « витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером 5323687700:00:006:0084. Згідно витягу з кримінального провадження посадові особи ТДВ « Оржицький завод « Райдуга « підробили підписи [PERSON] у додатковій угоді оренди земельної частки ( паю ) та договорі оренди землі, укладених між [PERSON] та ТДВ « Оржицький завод « Райдуга «, дата внесення до ЄРДР 25.12.2014 року. Згідно письмового доказу висновку експерта від 15.12.2016 року № 698 підписи від імені [PERSON] в графі « Орендодавець « в договорі оренди землі від 15.07.2014 року укладеного між [PERSON] та ТДВ Оржицький завод « Райдуга « та в графі « Здав Орендодавець « у Акті прийомки-передачі земельної ділянки ( додатку до договору оренди землі від 15.07.2014 року ) виконані не [PERSON], а іншою особою. На підставі зазначених доказів, які суд визнає допустимими і належними, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] має в приватній власності земельну ділянку площею 4, 13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5323687700:00:006:0084 місцезнаходженням якої є територія Чутівської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Між [PERSON] та директором ЗАТ « Оржицький завод « Райдуга « [PERSON] 05.10.2007 року укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4, 13 га строком на 5 років, яка знаходиться на території Чутівської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області. Вказаний договір зареєстрований в Оржицькому райвідділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК 28.03.2008 року за № 040855900138. В серпні 2012 року [PERSON] повідомив відповідача, що не має бажання продовжувати з ним орендні відносини. Однак після закінчення терміну дії вказаного договору оренди відповідач і надалі використовував земельну ділянку позивача без його згоди. Також відповідач усно проінформував [PERSON] про існування додаткової угоди до основного договору оренди землі. Згідно змісту даної угоди сторони дійшли згоди по умовам основного договору, а також визначили, що строк його дії має бути продовжено до 31.12.2020 року. Рішенням Оржицького райсуду від 08.09.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 21.10.2014 року, вказану угоду визнано недійсною. Відповідно до умов основного договору оренди землі від 05.10.2007 року його строк дії закінчився проте відповідач надалі використовує спірну земельну ділянку [PERSON] без його згоди і без належних на те підстав. Крім того, [PERSON] стало відомо, що існує ще один договір оренди землі від 15.07.2014 року предметом якого була та ж сама земельна ділянка площею 4, 13 га кадастровий номер 5323687700:00:006:0084 строк дії якого визначено до 31.12.2020 року. У вказаному договорі та акті прийомки-передачі земельної ділянки невідомою особою підроблено підписи [PERSON] і в подальшому незаконно отримано витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку та зареєстровано його в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого укладення договору оренди земельної ділянки є неможливим. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. За змістом частини другої статті 792 ЦК України\~майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору Судом встановлено, що [PERSON] договір оренди землі від 15.07.2014 року не укладав і нікого не уповноважував на його укладення, його вільне волевиявлення на укладення спірного договору відсутнє. Підпис [PERSON] в договорі оренди землі та акті прийомки-передачі земельної ділянки йому не належить. Договір підписано невідомою особою без належних на те повноважень та згоди позивача. Встановлені обставини по справі регулюються наступними нормативно-правовими актами. Згідно ст. 15 ЦК України 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно частин 1 5 статті 203 ЦК України: 1.Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 792 ЦК України: 1. За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. 2. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно статті 1 Закону України « Про оренду землі « оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно статті 13 Закону України « Про оренду землі « договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов»язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов»язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч. 1 статті 14 Закону України « Про оренду землі « договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно частини 1 статті 16 Закону України « Про оренду землі « укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно ст. 31 Закону України « Про оренду землі « договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку на який його було укладено. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.\~ За таких обставин позов про визнання недійсним договору оренди землі підлягає задоволенню. Відповідач має сплатити судові витрати у вигляді сплати судового збору та оплати вартості експертизи на користь позивача відповідно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved