Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач зазначав, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.02.2017 р., виданого державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області. На даний час зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] значиться: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] У даному будинку фактично не проживають, але зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Комунальні послуги відповідачі також не сплачують. Позивач несе усі витрати по утриманню господарства та по оплаті комунальних послуг. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проживають більше одного року за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є сестрою позивача, не проживає з 2015 року за вищезазначеною адресою. Де вона проживає йому не відомо, адже у 2015 році вона зникла разом із своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] . На сьогоднішній день [PERSON] , [INFO] , проживає разом із своїм батьком [PERSON] у [ADDRESS] , у кімнаті в гуртожитку. [PERSON] , [INFO] , теж проживає разом із своїм батьком у [ADDRESS] та навчається в 6-Б класі Богданівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Броварського району Київської області. Тобто житлом вона забезпечена. У спірному будинку проживає батько позивача [PERSON] , 1948 року народження, який прикутий до ліжка, самостійно себе обслуговувати не може. Позивач постійно здійснює догляд за ним. Також для обслуговування будинку необхідна субсидія. На жаль, отримати цю субсидію батько, який проживає у будинку не може, тому що не можливо отримати інформацію про доходи усіх зареєстрованих осіб, що також чинить позивачу перешкоди у користуванні будинком. У зв`язку з відсутністю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , більше 1 року, позивач має право як власник звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Посилаючись на викладене, позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право на користування спірним житлом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили про задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , та його представники [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, зазначали, що позивач не дозволяв відповідачу, як батьку неповнолітнього [PERSON] , проживати за місцем реєстрації його сина по [ADDRESS] в той час коли його мати [PERSON] тимчасово відсутня. Батьківських прав [PERSON] не позбавлена.Також [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з народження з [INFO] за місцем проживання своєї матері [PERSON] , що відповідає вимогам ст. 156 ЖК України, де передбачено, що на вселення до батьків неповнолітніх дітей згода власника не потрібна. Згідно висновку №998/01-12 від 21.06.2018 р., орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області не вважає за доцільне визнання малолітнього [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Зазначав, що неповнолітня дочка проживає разом з ним з 01 грудня 2017 року, до того часу дитина перебувала у дитячому будинку в м. Одесі. Вони живуть в с. Богданівка, дівчинка ходить до 7-го класу Богданівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, зареєстроване місце проживання дитини у с [ADDRESS] Семиполки Броварського району Київської області. В судовому засіданні представники третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області Хромець С.М. та Турченюк А.М. позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сусідом позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживали в спірному житловому будинку 3-4 роки тому назад, більше свідок їх не зустрічав. Дитячих речей у будинку не бачив. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сусідкою позивача, в спірному будинку, який утеплював відповідач [PERSON] , на даний час проживає дід, за яким доглядає позивач [PERSON] Відповідач [PERSON] також проживала в будинку, але в 2015 році виїхала. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.02.2017 р., виданого державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.02.2017 р. (а.с.9,10). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21.02.2018 р. за №145, наданої виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: батько позивача - [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації - 22.10.1997 р., сестра - [PERSON] , [INFO] народжнення, дата реєстрації - 17.02.2010 р. (не проживає), племінник - [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації - 26.07.2012 р. (не проживає), та племінниця - [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації - 15.12.2010 р. (не проживає) (а.с.14). Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 09 лютого 2017 року, 27 вересня 2017 року та 09 лютого 2018 року, складених депутатом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області [PERSON] на підставі звернення позивача, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] народжнення, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які фактично за адресою реєстрації не проживають, в будинку проживає лише [PERSON] , [INFO] , який в ньому і зареєстрований. Вказане підтверджується показами свідків, які є сусідами, а саме: - [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-13). Як вбачається з висновку старшого оперуповноваженого СКМСД Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області старшого лейтенанта міліції Панченко Л.О., відповідач [PERSON] з січня 2015 року не проживає за зареєстрованим місцем проживання, залишила малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , під наглядом своєї матері та поїхала з дому в невідомому напрямку (а.с.18-19). Відносно безвісно зниклої [PERSON] , [INFO] , 02 жовтня 2015 року Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області була заведена ОРС «Розшук» № [NUMBER] , відкрите кримінальне провадження №12015110130001595. Броварським ВП ГУ НП в Київській області ОРС «Розшук» відносно [PERSON] прийнята до свого провадження та 01.10.2016 р. проведено перереєстрацію ОРС «Розшук», справі присвоєно новий обліковий номер №07/01/94-2016 (а.с.59). Згідно довідки, виданої Семиполківським НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад», неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає зі своїм батьком [PERSON] за місцем проживання постійної реєстрації батька (а.с.15). Згідно довідки №73 від 23 травня 2018 року, виданої ТДВ «Броварське автотранспортне підприємство 13209», відповідач [PERSON] тимчасово проживає в гуртожитку по [ADDRESS] з 01 жовтня 2017 року по теперішній час (а.с.66). Відповідно до довідок №7, №8 від 27 лютого 2018 року, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , навчається в 6-Б класі Богданівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Броварського району Київської області. Станом на 27 лютого 2018 року неповнолітньої дитиною опікується рідний батько [PERSON] , з яким вона проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.57,58). В ч. 2. п. 15 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 р. зазначено: «При розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому». У ст. 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України, до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання особи і місце розташування майна. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс16 Верховний Суд України також зазначив, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. У правовій позиції у згаданій справі № 6-709 цс16, Верховний Суд України також зазначив про те, що власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь-який час від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Зазначений правовий висновок відповідає також і постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року № 6-158цс14. У Постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року у цивільній справі № 521/10548/16-ц провадження № 61-36095св 18 зазначено, що така правова позиція є незмінною і підстав для відступлення від неї колегія суддів не вбачає. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідачі, які діють в інтересах своїх неповнолітніх дітей із зустрічними позовними заявами або окремими позовами про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням до суду не зверталися, що свідчить про те, що позивач не порушує права відповідачів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , так як відповідачі понад одного року не проживають у спірному житловому будинку. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того,

Outcome: approved