Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], яка складається з 2-х житлових кімнат житловою площею 27,4 кв.м., загальною площею 45,0 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. При цьому позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на квартиру [ADDRESS], 3/5 частини якої належить померлому на підставі договору купівлі-продажу від 12 квітня 1995 року, 1/5 частина належить на підставі договору міни від 02 червня 1994 року та 1/5 частина належить на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2010 року. [PERSON] зазначив, що 06 липня 2010 року батько склав заповіт, яким заповідав все належне йому майно позивачу. У встановлені законом строки [PERSON] звернувся до Третьої одеської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 жовтня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2010 року, яким за померлим батьком визнано право власності на 1/5 частину квартири не зареєстровано у встановленому законом порядку, а тому [PERSON] вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача - [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся, надав заперечення на позов, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає, у їх задоволенні просить відмовити, також надав заяву про розгляд справи за відсутності представника ОМР. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивач є сином [PERSON] (актовий запис про народження №192 Джар-Курганського райбюро ЗАГС Сурхан-Дар'їнської обл. УЗРСР від 14 серпня 1961 року). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (1/5 частина на підставі Договору міни за №3103 від 02 червня 1994 року, 3/5 частини на підставі договору купівлі-продажу від 12 квітня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Дев'ятої одеської державної нотаріальної контори, р. №1-1490, зареєстрованим в КП «ОМБТІ та РОН» та 1/5 частина на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2010 року (справа №2-5998/10). З матеріалів справи вбачається, що 06 липня 2010 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №480, згідно з яким все своє майно та майнові права, у повному обсязі заповів своєму сину - позивачу [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер (актовий запис № 3749 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 07 квітня 2014 року). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при чому згідно ч. 5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, позивач звернувся до Третьої одеської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до майна померлого батька. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 жовтня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], оскільки рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2010 року, яким за померлим [PERSON] було визнано право власності на 1/5 частину зазначеної квартири, не було зареєстровано у встановленому порядку. Судом була витребувана спадкова справа №759/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON], з якої вбачається, що позивач дійсно звертався до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва на спадщину на квартиру, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. При таких обставинах, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved