Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням і просить визнати [PERSON] , яка від 2017 року фактично мешкає у селі Яхники Лохвицької ОТГ Миргородського району Полтавської області, такою, що втратила право на користуванням житлом - квартирою у [ADDRESS] , - квартирою у [ADDRESS] (на час укладення вказаного договору - Луценки) по [ADDRESS] , загальною площею 59,0 кв.м, житловою площею - 33,4 кв.м, кількість кімнат - 2, яке належить йому, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 29.09.2010 року ВМХ № 654994, у зв`язку з тривалим не проживанням відповідача за вказаною адресою та не укладенням між ним і нею договору піднайму з власником житла. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрована колишня дружина його сина [PERSON] відповідачка [PERSON] . Остання вже тривалий час фактично проживає в [ADDRESS] . Шлюб між ними було розірвано рішенням суду від 30.01.2018 р. Також за цією адресою зареєстрований та проживає його внук [PERSON] , та зареєстровані, але не проживають, внучки [PERSON] та [PERSON] . Останні проживають разом з відповідачкою в с. Яшники. Реєстрація відповідачки за вищевказаною адресою створює перешкоди в користуванні квартирою, а саме, через це він не може скористатися належним чином правом на субсидію. Ухвалою суду від 29.09.2021р. провадження у вказаній справі відкрито та ухвалено розглядати її за правилами загального позовного провадження. 17.11.2021 р. позивач подав уточнену позовну заяву, в якій просив визнати [PERSON] , такою, що втратила право на користуванням житлом - квартирою у [ADDRESS] . Ухвалою суду від 17 листопада 2021 р. підготовче провадження у вказаній справі було закрито, і справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його представник адвокат Панченко О.І. у судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили обставини, викладені в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву не подавала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи з її обов`язковою участю не надавала. Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, доходить таких висновків. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~є власником\~ квартири\~ [ADDRESS] .\~Вказана обставина\~підтверджується копією\~договору купівлі-продажу\~від 29.09.2010\~р.\~серії ВМХ\~654994,\~посвідченого \~приватним нотаріусом\~Лохвицького районного\~нотаріального округу\~Домбровською Т.В.\~(а.с.4-5),\~витягом з\~Державного реєстру\~правочинів від\~29.092010\~№ 9058206\~(а.с.\~6),\~ Постановами\~ Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 р. № 1377-VIII та «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 р. № 807-IX. Відповідно до довідки Жабківського старостату Виконавчого комітету Лохвицької міської ради № 248 від 09.09.2021р. за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] (син), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 16). Як вбачається з рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 січня 2018 р. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 22.01.2006 р., шлюб розірвано, [PERSON] обґрунтовуючи свої позовні вимоги та в судовому засіданні зазначила, що на час подання позову про розірвання шлюбу шлюбні відносини протягом останніх кількох місяців не підтримуються, і вони проживають окремо (а.с. 17). З довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лохвицької міської ради № 1532/02-08 від 22.09.2021 р. вбачається, що [PERSON] , 10.06.1988 р., зареєстрована за адресою [ADDRESS] , фактично на даний час проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 36). Судові повістки, що направлялися відповідачу [PERSON] в с. Яхники, отримані відповідачкою, що підтверджується поштовими розписками про отримання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 40, 48, 52). Згідно акту обстеження матеріально побутових умов від 08.09.2021 р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстрована, зокрема і, невістка [PERSON] , яка з 2017 р. проживає в с. Яхники (а.с. 15). Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає в [ADDRESS] , працює соціальним працівником, по вул. Шевченка проживають люди, яких вона відвідує, і там часто вона бачить [PERSON] , її дітей, які ходять до школи; [PERSON] живе з дітьми та співмешканцем. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в с. Жабки, знає позивача та його родину, його син був одружений, разом з дружиною та дітьми проживали в квартирі по [ADDRESS] , потім розійшлися, невістка позивача поїхала жити в с. Яхники до своїх батьків, а потім, говорили, що вона там вийшла другий раз заміж. Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про право користування житлом. При вирішенні спору суд виходить з положень\~ст. 405 ЦК України. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Статтею 7 ЗаконуУкраїни «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено можливість зняття особи з реєстрації проживання на підставі заяви особи та рішення суду, зокрема , про позбавлення права користування житловим приміщенням. Права власника житлового будинку визначені ст. 386\~ЦК України та\~ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Статтею 9\~ЖК України визначено,\~що ніхто\~не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили\~права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). \~ \~ \~ \~Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним за подання позовної заяви судовий збір в сумі 908,00 гривень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved