Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 14.10.1996 року помер його батько [PERSON], який за життя заповіту не залишив До спадкового майна покійного належить: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,2737 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, передана у приватну власність покійному батьку відповідно до рішення 17 сесії 21 скликання Слободищенської сільської ради Вінницької області від 01.04.1994 року. Позивач у встановлений законом строк звернувся до державного нотаріуса Іллінецької державної нотаріальної контори Манус В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS], та право на земельні ділянки, розташовані за цією ж адресою. В судове засідання позивач не з'явився, натомість подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Слободищенської сільської ради Іллінецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить справу розглядати за відсутності представника ради, щодо задоволення позову не заперечує. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). До спадкового майна покійного належить, зокрема, житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,2737 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, передана у приватну власність покійному батьку відповідно до рішення 17 сесії 21 скликання Слободищенської сільської ради Вінницької області від 01.04.1994 року (а.с. 8-11). Згідно довідки Слободищенської сільської ради Іллінецького району Вінницької області №64 від 20.02.2019 року, житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] відноситься до суспільної групи колгоспників та станом на 15.04.1991 власник житлового будинку року склад двору слідуючий: [PERSON]. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно копії паспорта громадянина України (а.с.5), позивач є сином спадкодавця, а відповідно є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом на його майно. Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, розташовані в. [ADDRESS], через відсутність правовстановлюючих документів. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, вважаю, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та право на земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,2737 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка настала [INFO] Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по сухі суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв'язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved