Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] ; встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу свідоцтва про право на спадщину № [NUMBER] , виданого 20 червня 1994 року Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою Полтавської області на квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги заявник мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у виді квартири [ADDRESS] . 19 квітня 2016 року заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено в оформленні спадкових прав у зв`язку із встановленою різницею написання прізвища матері заявника документах, що посвідчують особу, у правовстановлюючих документах тощо, у зв`язку із чим неможливо достовірно встановити належність спадкового майна спадкодавцю. Факт родинних відносин між заявником та його померлою матір`ю, а також факт належності померлій правовстановлюючих документів на спадкове майно заявник вважає доведеним наданими суду письмовими доказами в їх сукупності. За викладених обставин, з метою оформлення спадкових прав, [PERSON] і звернувся до суду із даною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Дворник О.В. в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити. Заінтересована особа, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А., в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду клопотання, згідно вказала, що проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника заявника [PERSON] адвоката Дворника О.В., приймаючи до уваги думку заінтересованої особи, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А., вивчивши, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 124 Конституції України встановлено, що повноваження суду поширюються на всі правовідносини, що виникають в державі. Згідно статті 1 Цивільного кодексу України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини 7 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 1 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~Пунктом 7 Постанови Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглянути справу про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. В листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у підпунктах 1, 12 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Також, відповідно до положень пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно думкою, що висловлена у Пленумі Верховного Суду України, висловленою у підпунктах 1, 12 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно із\~частинами 1,\~2\~статті 76\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. з метою оформлення спадкових прав на майно [PERSON] , [INFO] , однак повідомленням від 06 червня 2016 року заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності підтвердження родинних відносин між ним та померлою, а також відсутністю можливості підтвердити належність спадкодавцю спадкового майна, оскільки прізвище спадкодавця в різних поданих документах записано неоднаково. Вирішуючи питання щодо наявності родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] , суд виходить зі змісту наступних письмових матеріалів справи. Згідно довідки вих.№285 від 27 липня 1994 року, 10 листопада 1971 року у Кременчуцькому міському відділі ЗАГС зареєстровано укладення шлюбу громадян « [PERSON] » та « [PERSON] », прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». [INFO] у місті Кременчуці народився « [PERSON] », що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 липня 1974 року міським відділом ЗАГС міста Кременчука, та матір`ю [PERSON] вказана « [PERSON] ». У трудові книжці [NUMBER] з датою заповнення 02 березня 1987 року та у трудовій книжці [NUMBER] з датою заповнення 23 березня 1958 року прізвище, ім`я та по-батькові вказано як « [PERSON] ». В технічному паспорті на гараж в кооперативі «Автолюбитель 1, 2», ім`я власника записано як [PERSON] . Згідно змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 березня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, [INFO] померла [PERSON] . За змістом свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 20 червня 1994 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Ліньковою І.Б., зареєстрованого в реєстрі за номером 4-2663, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , являється [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно змісту свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 02 жовтня 1997 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Бухаровою С.К., та зареєстрованого в реєстрі за номером 774/93, спадкоємицею майна, зазначеного в заповіті [PERSON] , померлої [INFO] , є [PERSON] , а також Витязі з Реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за номером 5272607 від 02 листопада 2004 року ім`я власника спадкового майна вказана [PERSON] . Водночас, у паспорті серії ВР №075858 та в картці фізичної особи платника податків, виданої 13 квітня 2004 року, прізвище, ім`я, ім`я по-батькові заявника записна як [PERSON] , [INFO] . Таким чином, із аналізу зазначених вище документів вбачається факт допущення помилки в написанні прізвища у різних документах, а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] », та підтверджуються родинні відносини між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] , а саме що вони доводяться по відношенню один до одного сином та матір`ю. Окрім того, факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] по справі підтверджується наданими в судовому засіданні показами свідка [PERSON] , який доводиться заявнику [PERSON] другом. З урахуванням наведеного, враховуючи пояснення свідка, надані в судовому засіданні, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість повідомлених ним фактів, даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи судом не встановлено, покази свідка не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] являється сином по відношенню до померлої [INFO] [PERSON] . Окрім того, оскільки суд дійшов до висновку про допущення помилки в написанні прізвища померлої [PERSON] у реєстраційних та правовстановлюючих документах, суд вважає достовірно доведеним факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 20 червня 1994 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Ліньковою І.Б., зареєстрованого в реєстрі за номером 4-2663. Заінтересованою особою не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право). Встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, а саме для оформлення спадкових прав, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог останнього, а відтак вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved