Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяно. В обгрунтування позовних вимог\~ вказує, що вони з відповідачем проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 2011 року, 20 квітня 2013 року у них народилась донька [PERSON]»я Миколаївна, яка проживає з ним. З кінця 2016 року [PERSON] змінила своє місце проживання, матеріальну допомогу для належного утримання дитини не надає, зловживає спиртними напоями. Позивач самостійно займається вихованням та утриманням доньки. Вказав, що не спроможний\~ самостійно належним чином забезпечити дитину всім необхідним, оскільки є інвалідом 2 групи, розмір його пенсії незначний. Відповідач працездатна а тому має змогу утримувати неповнолітню дитину. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив\~ їх задовольнити. Суду пояснив, що відповідач матеріальної допомоги не надає, дитина проживає з ним. Відповідач [PERSON] \~ у судове засідання не зявилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Згідно ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення повністю. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою\~статті 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). В силу\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до копії свідоцтва про народження І-ГЮ № 157160, що видане 27.04.2013 року [PERSON]»ї Миколаївни, [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного та

Outcome: approved