Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просив визнати дії відповідача щодо підвищення відсоткової ставки з 01 лютого 2009 року за Договором про іпотечний кредит № HEN0G40000004935 від 24 квітня 2008 року, що був укладений між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» - неправомірними; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за Договором про іпотечний кредит № HEN0G40000004935 від 24 квітня 2008 року, що був укладений між ним та відповідачем за ставкою 25,08 %. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 квітня 2008 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про іпотечний кредит №HEN0G40000004935, за умовами якого він отримав кредит в розмірі 208 312,50 грн. зобов'язавшись його повернути в порядку та на умовах, визначених договором, та зі сплатою 15 % за користування кредитом. В забезпечення якого було укладено договір іпотеки № HEN0G40000004935, за яким [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] При укладенні договору про іпотечний кредит було передбачено зміну відсоткової ставки за користування кредитними коштами, при цьому визначено, що новий розмір відсоткової ставки за користування кредитом в сторону збільшення, може бути встановлено за умови настання будь-якої із наступних обставин, а саме: порушення позичальником кредитної дисципліни; та/або погіршення фінансового стану позичальника; та/або здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ, а також було визначено процедуру погодження підвищення відсоткової ставки відповідно до якої кредитор не пізніше ніж за 14 днів до дня зміни розміру відсоткової ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової відсоткової ставки. Проте, в супереч зазначених вимог договору в січні 2015 року, коли відповідач звернувся до суду із позовом про стягнення з нього заборгованості за зазначеним договором, з доданого до нього розрахунку йому стало відомо, що в період дії договору банк двічі збільшував в односторонньому порядку відсоткову ставку за договором в наслідок чого виникла значна сума боргу, перше підвищення процентної ставки з 15% річних до 25.08 % річних відбулося - 25 липня 2008 року, друге підвищення до 30% річних - 01 лютого 2009 року, тобто порівняно з першопочатковою ставкою, відбулося збільшення відсотків у двічі. Такі дії банку вважає незаконними і такими, що суперечать положенням укладеного договору, та нормам чинного законодавства, оскільки банком не дотримана процедура погодження підвищеної відсоткової ставки з позичальником, за таких підстав підвищення до 30 % річних з 01 лютого 2009 року за договором про іпотечний кредит від 24 квітня 2008 року вважає незаконними та необґрунтованими, у зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала із зазначених підстав та просила його задовольнити, крім того просила суд поновити строк звернення до суду з відповідним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] про порушення своїх прав дізнався після звернення відповідача до суду із позовом про стягнення заборгованості за спірним договором іпотечного кредиту в 2015 р. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що вчиняючи дії щодо підвищення відсоткової ставки 01 лютого 2009 року за договором іпотечного кредиту № HEN0G40000004935 від 24 квітня 2008 року до 30 % річних банком дотримано вимоги передбачені кредитним договором та чинним законодавством, оскільки позичальник з 27 серпня 2008 року свої зобов'язання не виконує в повному обсязі та має не погашену заборгованість за договором іпотечного кредиту, крім того відбулись змін середньозважених ставок по кредитам банків України у відповідній валюті, про що, на адресу позивача та третьої особи 08 січня 2009 року було направлено листи про збільшення відсоткової ставки за вищезазначеними договором на 30 % річних починаючи з 01 лютого 2009 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність третьої особи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справ, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір іпотечного кредиту № HEN0G40000004935, відповідно до якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 208312,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % строком до 24 квітня 2018 року. Відповідно до п. 8.9 зазначеного договору сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір відсоткової ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обстави, передбачених договором, також сторони погодили, що при настанні таких обставин може збільшитись розмір відсоткової ставки за договором в наступному порядку, а саме: - кредитор не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру відсоткової ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової відсоткової ставки, із зазначенням розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальник, що вказана у цьому договорі, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив кредитору при зміні адреси; - такий новий розмір відсоткової ставки за цим договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні кредитору до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору. Зазначений договір іпотечного кредиту № HEN0G40000004935 від 24 квітня 2008 року забезпечений іпотечним договором № HEN0G40000004935 від 24 квітня 2008 року укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] відповідно до якого Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з договору про іпотечний договір, передала, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених договором, нерухоме майно, а саме: квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості за договором іпотечного кредиту № HEN0G40000004935 від 24 квітня 2008 року починаючи з 01 лютого 2009 року відсоткова ставка збільшена з 25,08 % річних на 30 % річних, що сторонами в судовому засіданні не оспорюється. Однак доказів про те, що письмове повідомлення про зміну процентної ставки було вручено [PERSON] під розписку до суду надано не було. Відповідно до ухвали Новокаховського міського суду Херсонської області від 15 січня 2015 року в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк» до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладена обставина). Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банком змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року № 661-VІ, який набрав чинності 10 січня 2009 року, яким Цивільний Кодекс України доповнено ст. 1056-1, згідно якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Згідно із абз. 4 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладання спірного договору) У договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в п.28 роз'яснив, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. До також висновку дійшла й колегія суддів Верховного Суду України викладеному в Постанові від 13 лютого 2012 року відповідно до якої банк зобов'язаний належним чином повідомити позичальника про збільшення процентної ставки в односторонньому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести і обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених с. 61 цього Кодексу. Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, суд вважає, що позивачем доведено недотримання банком порядку підвищення процентної ставки, зокрема, належного повідомлення позичальника про збільшення процентної ставки 01 лютого 2009 року, на підставі чого, суд приходить до висновку про неправомірне підвищення банком процентної ставки за договором іпотечного кредиту № HEN0G40000004935 від 24 квітня 2008 року, а відповідно такі дії банку незаконними, при цьому посилання представника відповідача на лист від 08 січня 2009 року суд до уваги не приймає, оскільки доказів вручення [PERSON] цього повідомлення відповідач не надав, а позивач проти отримання повідомлення заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Тому, клопотання представника позивача про поновлення строку на звернення до суду із адміністративним позов підлягає задоволенню, а строк поновленню, як такий, що пропущено з поважних причин. Позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved