Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в якому зазначив, що 15.10.2014 року відповідач під розписку позичив 12000 доларі США зі строком повернення до 15 грудня 2015 року. Проте у зазначений строк грошові кошти відповідачем повернуті не були. До сьогоднішнього часу [PERSON] ухиляється від повернення суми боргу. Станом на 30.08.2017 року борг за розпискою складає 12000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 306240,00 грн. Просив стягнути з відповідача 306240,00 грн. та 3065,41 грн. судового збору. Позивач та його представники в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми\~або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 15.10.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, який оформлено розпискою, за умовами якого [PERSON] отримав 12000 доларів США у [PERSON], з кінцевим терміном повернення до 15.12.2015 року (а.с. 2). Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України\~ зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 вказаної статті, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Судом встановлено, що строк виконання зобовязання закінчився, але відповідач не виконав умови договору і не повернув позивачу 12000 доларів США. Оскільки відповідач не виконує належним чином умови договору і не повертає позикодавцеві 12000 доларів США, тому вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в розмірі 12000 доларів США, що складає за курсом НБУ станом на 31.08.2017 року 306240,00 грн. підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в загальній сумі 306240,00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 3065,41 грн. судового збору.

Outcome: approved