Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що він та [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS], їм на праві приватної власності належить по 1/2 частині вказаного домоволодіння, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці, яка надана сторонам в постійне користування, згідно рішення Генічеської міської ради від 30.07.1959 року. В даний час між ними виник спір з приводу користування житловим будинком, господарськими спорудами та земельною ділянкою, тому просить виділити йому у власність в натурі із спільного майна 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, припинивши право спільної часткової власності на домоволодіння, та виділити йому в користування 1/2 частину спільної земельної ділянки, на якій розташований будинок. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом про розподіл житлового будинку, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння з виділенням кожному із співвласників вказаного майна в окремий об'єкт власності. У судовому засіданні [PERSON] надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно яких просив поділити в натурі житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS], припинити право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок, а також встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться під будинком, відповідно до часток, належних сторонам у праві власності на житловий будинок. [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні проти уточнених позовних вимог не заперечували, заявлений зустрічний позов підтримали з підстав викладених в заяві, просили його задовольнити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд встановив слідуючі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до заповіту від 21.03.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу Чкана Н.І., [PERSON] заповіла все належне їй майно за законом [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2002 року, [PERSON] набула право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.02.2007 року [PERSON] набув право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS], після смерті спадкодавця [PERSON], який після смерті [PERSON] прийняв спадщину за законом, але не оформив своїх спадкових прав відповідно до встановленого законом порядку. Загальна площа земельної ділянки на якій розташований житловий будинок, складає: - 600.0 м2 - згідно рішення виконкому Генічеської міської Ради депутатів трудящих від 30.07.1959р. (а. 15 інв.с.), плану земельної ділянки від 21.07.1959р. (а. 16 інв.с.), договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 24.08.1959р. (а.а. 19 інв.с), акту від 25.08.1959р. (а. 20 інв.с). - 650.0 м2 - згідно схематичному плану від 20.11.1962р., який перекреслено у 24.01.2007р. (а. 3 інв.с). - 641,0 м2 - згідно змінам у 17.06.2014р. в схематичному плані від 20.11.1962р., який перекреслено у 24.01.2007р. (а. 3 інв.с.) та схематичному плану у копії технічного паспорту від 17.06.2014р. Для вирішення питання про розподіл спільного майна та визначення порядку користування земельною ділянкою судом призначена судова будівельно-технічна експертиза, висновок від 19.12.2014 року №315/316/317, який було вивчено учасниками судового провадження, та встановлено, що він є неповним, в зв'язку з чим судом призначена додаткова судова будівельно-технічна експертиза. Вивчивши додатковий висновок експерта від 27.02.2015 року №5/6, згідно якого фактична площа спірної земельної ділянки становить 635 м2, суд вважає, можливим розділити домоволодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до визначеного експертом варіанту поділу будинку та користування земельною ділянкою, оскільки цей варіант передбачає можливість для учасників спору вільно користування спірним житловим будинком, господарськими будівлями, спорудами та земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння, не порушуючи прав та інтересів сторін, а також прав та інтересів будь-яких інших осіб. У судовому засіданні сторони погодились на запропонований експертом варіант розподілу житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, встановлення порядку користування земельною ділянкою фактична площа 635 м2. Також [PERSON] відмовилась від стягнення компенсації за перевищення вартості частки в домоволодінні в розмірі 6268 грн., а [PERSON] в свою чергу не наполягав на стягненні понесених судових витрат, пов'язаних з подачею позову до суду, а також на оплату вартості проведення судових експертиз від 19.12.2014р. та 27.02.2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Зі змісту статті 364 ЦК України випливає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п.7 постанови Пленуму «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року зі змінами та доповненнями, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено у відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Згідно ч.2,4 ст. 120 ЗК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то у разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі, споруди. Відповідно до ч.1 ст.158 ЗК України , земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеній в п.22 постанови Пленуму «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року, порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, тому суд насамперед бере до уваги угоду сторін досягнуту при вирішенні спору між ними. Таким чином, вирішуючи спір по суті, із урахуванням позиції сторін у справі, відмови [PERSON] від сплати компенсації за перевищення вартості частки в домоволодінні, та ту обставину, що [PERSON] не наполягає на стягненні понесених судових витрат, пов'язаних з подачею позову до суду, а також по сплаті вартості проведення судових експертиз від 19.12.2014р. та 27.02.2015 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення первісних та зустрічних позовних вимог, та можливість розподілу між сторонами спірного нерухомого майна та встановлення порядку користування між ними земельної ділянки.

Outcome: approved