Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк [PERSON], третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Дніпропровського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 09.10.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, яким вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволені шляхом стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором MKAWAA00001963 укладеним між ним та відповідачем 25.01.2008 року, а саме: 6444,84 доларів США - залишок заборгованості за кредитом; 749,70 доларів США заборгованість за відсотками, 69,22 доларів США комісія; 27203,15 доларів США пеня; 1723,35 доларів США штраф, всього 36190,26 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.08.2017 року становить 929934,46 грн. Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були дотримані вимоги Закону України «Про нотаріат», Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, оскільки документи, що підтверджували безспірність заборгованості у нотаріуса були відсутні. Крім того, сама заборгованість мала нараховуватись щомісяця у гривневому еквіваленті. А тому просить суд визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 28.03.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача, подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в позові тому як виконавчий напис був вчинений з суворим дотриманням ст.ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат» , крім того боржнику направлялась вимога про необхідність виконання зобовязань та було надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності заборгованості, однак боржник не висловив такої незгоди. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі та надала пояснення по суті позовних вимог. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], 09.10.2017 року вчинено виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором MKAWAA00001963 від 25.01.2008 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі: 6444,84 доларів США - залишок заборгованості за кредитом; 749,70 доларів США заборгованість за відсотками, 69,22 доларів США комісія; 27203,15 доларів США пеня; 1723,35 доларів США штраф, всього 36190,26 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.08.2017 року становить 929 934,46 грн. Строк, за проводиться стягнення - 9 років 6 місяців 20 днів, а саме з 25.01.2008 року по 14.08.2017 року. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ, що передбачено ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Згідно з п. 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобовязання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Згідно з п. п. 3, 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а також за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Враховуючи зазначене, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. При цьому твердження позивача щодо відсутності всіх необхідних документів для вчинення відповідного виконавчого напису нотаріуса є безпідставними з огляду на надані стягувачем документи для вчинення такого напису, які відповідають переліку документів, що подаються нотаріусу для вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями (п. 2 Переліку). Крім того, підставами для позову про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконання повністю чи частково, або про повернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса можуть бути виключно: відсутність у боржника реального боргу або наявність меншого боргу, ніж зазначено у виконавчому написі, відсутність права звернення на предмет іпотеки для задоволення його вимоги за кредитним договором, неправильність визначення кредитором суми заборгованості та іншої відповідальності боржника, щодо стягнення якої вчинений виконавчий напис. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк [PERSON], третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Дніпропровського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - слід відмовити.

Outcome: dismissed