Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2012 року з [PERSON] в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] 25.09.2005року народжені стягуються аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 480 гривень, які в сплачує нерегулярно і вже допустив значну заборгованість по їх виплаті. Вважає, що розмір аліментів, визначений рішенням суду від 17.12.2012р., є недостатнім, враховуючи те, що на даний\~час вона\~ не працює, підсобного господарства не веде і підприємницькою діяльністю не займається, не має додаткових доходів, витрати на неповнолітню дитину зросли, тому вона сама не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітнього сина. Догляд та утримання дитини потребують значних коштів, яких у неї немає, відповідач добровільно\~відмовляється їх\~надавати.\~У зв'язку з цим зазнає матеріальні труднощі із-відсутності матеріальної допомоги із сторони відповідача. Вважає,\~що відповідач\~матеріально спроможний\~ надавати\~допомогу на\~утримання дитини\~в більшому\~розмірі та\~у зв'язку із покращенням матеріального стану відповідача та зміною мінімального розміру аліментів, просила збільшити визначений розмір аліментів до 2000,00 грн на кожну дитину Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позові, просять збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17\~грудня 2012\~року року, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] -2005р.н. в розмірі по 2000грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути сплачені судові витрати. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечили проти збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2012р.року, однак просять стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а судові витрати пропорційно частині задоволеного позову. Відповідач стверджує, що з часу винесення судом рішення його матеріальний стан не покращився, він офіційно одружений та має на утриманні неповнолітню дитину від другого шлюбу, не працює, дохід сім»ї є нерегулярним та недостатнім для забезпечення їхніх потреб. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2012 року з [PERSON] в користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] 25.09.2005 року народжені стягуються аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 480 гривень.( а.с.4 ) Шлюб між сторонами розірвано, неповнолітня дитина - [PERSON] проживає з матір»ю. Кожна сторін на даний час проживають у іншому шлюбі та мають на утриманні неповнолітніх дітей від інших шлюбів. Батько [PERSON] -2005року змінив прізвище на [PERSON] ( а.с 5,-10,23-26, 39-42) Вказані факти сторони не оспорюють. Як передбачено частиною першою\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, визначених\~СК України. Таким чином, для вирішення питання про збільшення розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення аліментів, а встановлює порядок вирішення зміни розміру аліментів шляхом ухвалення рішення про їх збільшення. У даних правовідносинах стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17\~грудня 2012\~року на підставі виданого судом виконавчого листа. Частково заперечуючи проти позову відповідач посилався на свою неспроможність сплачувати аліменти у збільшеному розмірі в зв'язку із матеріальним станом, підтвердженням чого є свідоцтво про укладення шлюбу та свідоцтво про народження дитини [PERSON] -2016р.н., акт обстеження побутових умов сім»ї,складеного депутатом Білоославської сільської ради та довідкою про склад сім»ї сільського голови с. Білі Ослави від 18.05.2018р., зі змісту якого вбачається, що відповідач не працює та має на утриманні неповнолітню дитину до трьох років від іншого шлюбу та дружину. В зв»язку з чим просить визначити аліменти у мінімальному розмірі на дитину відповідного віку. (а.с.23-26). Аналогічні свідоцтво про укладення шлюбу та довідку про перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років- сином Артемом 2017р.н. виданої Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією від 10.07.2018р. долучено позивачем в судовому засіданні. (а.с.5-7,42). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч. 1 ст.\~180\~та частин 1-4 ст.\~181 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст. 184 Сімейного кодексу України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України. Ці обставини стосуються як дитини, так і платника аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому ч. 2\~ст. 182 СК\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.2\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.180 Сімейного кодексу України\~обов'язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків, тобто дитину повинен утримувати не лише їх батько, а і її мати. В силу\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», станом на 2018 рік установлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн, з 1 липня - 1944 грн, з 1 грудня - 2027 грн. Положеннями\~ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, судв виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку дитини. А кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто обов'язок щодо утримання дітей покладений не лише на їх батька, а й на матір. Таким чином, на зміну розміру аліментів, відповідно до ст.ст.\~182,\~192 СК України, впливають лише ті обставини, які стосуються дітей, платника та одержувача аліментів. З огляду на це, суд вважає, що відповідачем не надано жодних жоказів, що матеріальний стан одержувача аліментів значно кращий ніж його за умов не належної сплати ним аліментів за рішенням ві суду від 17.12.2012року. \~\~\~\~ Крім того, виникла інша обставина, передбачена\~Сімейним Кодексом України, яка вимагає збільшення розміру аліментів у зв'язку із визначенням законом їх розміру на одну дитину не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Усі ці обставини настали після ухвалення рішення судом про стягнення аліментів, розмір яких на час розгляду даної справи є невиправдано малим (480,00 грн). Зважаючи на вищенаведене враховуючи стан здоров'я платника аліметів, його матеріальне становище, те що він є працездатною особою, наявність інших утриманців в обох сторін , факт проживання неповнолітньої дитини разом із матір'ю, його вік, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров'я дітей, а також і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб і самого відповідача, суд прийшов до висновку про визначення розмір аліментів по 1200,00 грн на дитину щомісячно. На думку суду саме це у повній мірі відповідати вимогам закону, розумності і справедливості, з урахуванням обставин справи та доказів, наданих сторонами. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, а також витрати правничу допомогу в розмірі 1700грн згідно акту виконаних робіт від 31.07.2018року підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved