Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Мирненської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року померла мати позивача, [PERSON]. Після смерті матері єдиним спадкоємцем по закону є позивач. Тому все спадкове майно, яке залишилося після смерті матері позивач у відповідності до діючого цивільного законодавства оформив у свою власність. Потім позивач довідався, що за життя матері згідно рішення Червоноармійської сільської ради від 15 березня 2002 року спадкодавцю було виділено земельну ділянку розмірами 0,6000 га. ріллі для ведення особистого селянського господарства із земель Червоноармійської сільської ради як працівникам соціальної сфери та пенсіонерам. Згідно з розпорядженням Білокуракинської районної державної адміністрації від 18 липня 2002року №268 була передана у власність земельна ділянка площею 0,6000 га., для особистого селянського господарства із земель державної власності Червоноармійської сільської ради, та затверджено технічну документацію для передачі земельних ділянок в натурі громадянам у приватну власність по Червоноармійській сільській раді. З тих пір була виготовлена технічна документація та виготовлені державні акти про передачу земельних ділянок у приватну власність, але мати позивача не отримала державного акту у зв'язку зі смертю. Станом на день звернення середня вартість земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності площею 0,6000 га. становить 17665,82 грн. Позивач у відповідності з положеннями Цивільного кодексу України звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини на земельну ділянку після померлої матері. Постановою державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори від 24 травня 2017 року позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на земельну ділянку на тій підставі, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати за ним право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка належить спадкодавцю [PERSON], згідно з рішенням Червоноармійської сільської ради від 15 березня 2002 року, розмірами 0,6000 га. ріллі для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності розташованої на території Червоноармійської сільської ради згідно з розпорядженням Білокуракинської районної державної адміністрації від 18 липня 2002 року №268 яка була передана у власність, але не отримано документ, яким посвідчується право власності, вартістю згідно з довідкою відділу Держгеокадастру у Білокуракинському районі 17665,82 грн. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог, просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] заявник, [PERSON] народився [INFO] року, його батьки [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] мати заявника, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.18). Згідно свідоцтв про право на спадщину заявник отримав у спадок майно, що залишилося після смерті [PERSON] (а.с.10-14,16-17). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Білокуракинському районі від 20.04.2017 року [PERSON] отримала у власність земельну ділянку площею0,6000 га, державний акт не оформила (а.с.19). Постановою державного нотаріуса заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] (а.с.9). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 23 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину, таким чином позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved