Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Городнянської міської ради Чернігівської області та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по вулиці 1-го Травня, № 65 у м. Городня Чернігівської області, зазначені у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок з А1-1 прибудовою та а1-1 погрібом, ганком, загальною площею 80,9 кв.м., в т.ч. житловою площею 44,5 кв.м., Г-1 гараж, Г1-1 сарай, 1. ворота з хвірткою, 2 . огорожа, 3. огорожа, після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 27 серпня 2015 року. З позовної заяви виходить, що 27 серпня 2015 року помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач, мати спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON]. 02 червня 2015 року позивачем була подана заява приватному нотаріусу Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] про прийняття спадщини. Мати та син спадкодавця у встановлений законом строк подали заяви нотаріусу про відмову від спадщини на користь позивача. До складу спадщини померлого [PERSON] входить житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по вулиці 1-го Травня, № 65 у м. Городня Чернігівської області. У липні 2016 року позивач звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини свого чоловіка. Під час огляду представлених позивачем документів нотаріус встановила, що [PERSON] за своє життя не зареєстрував в органах нерухомості належний йому вищевказаний житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами на підставі договору купівлі-продажу від 14 липня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 217. Відповідно довідки Городнянського БТІ Чернігівської області, загальна площа спадкового будинку становить 80,9 кв.м., в тому числі житлова площа 44,5 кв.м. Станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по вулиці 1-го Травня, № 65 у м. Городня Чернігівської області не зареєстровано. Встановлено самочинне будівництво : прибудови до будинку, гаражу та сараю. Зазначені обставини є перепоною для оформлення спадкових прав позивача після смерті її чоловіка. Зареєструвати право власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами на імя чоловіка позивача [PERSON] в даний час не можливо через його смерть. Посилаючись на положення ч. 3 ст. 376 ЦК України, договір купівлі продажу земельної ділянки від 14.07.1998 року за яким [PERSON] придбав земельну ділянку за адресою : м. Городня, вул. 1-го Травня, № 65 на якій розташований будинок та господарські будівлі, вказуючи на те, що померлий [PERSON] за своє життя самовільно збудував прибудову до будинку, сарай та гараж на земельній ділянці, яка у свій час у встановленому порядку вже була виділена особі під збудоване нерухоме майно, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по вул. 1-го Травня, № 65 у м. Городня Чернігівської області, а також визнати за нею право власності на це самочинно збудоване нерухоме майно. Ухвалою судді від 22 серпня 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] у повному обсязі підтримала заявлені нею позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала обставинами, викладеними в позовній заяві. Вказала, що за життя її чоловік не зареєстрував належне йому майно і через це вона не може оформити спадщину у нотаріуса. Самочинне будівництво прибудови до будинку, гаражу та сараю розпочалось в 2005 році і тривало до 2008 року. Будівництво здійснював її чоловік. Чи отримував [PERSON] дозвіл на будівництво, переобладнання, реконструкції будинку з побутовими та господарськими спорудами їй не відомо. Також їй не відомо чи розроблявся чоловіком проект і технічна документація на прибудову, гараж та сарай. Відповідач по справі Городнянська міська рада Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Секретар Городнянської міської ради Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 30.08.2016 року за вих. № 03-22/436 з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, позов [PERSON] міська рада визнає ( а.с. 57 ). Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, в судове засідання не зявились, надали до суду письмові заяви від 01.09.2016 року з проханням розглянути справу без їх участі, не заперечують щодо задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог ( а.с. 77-78 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, у супровідному листі від 06.09.2016 року за вих. № 870/01-16 просить розглядати справу без її присутності, оскільки її права за цією позовною заявою не порушуються та у звязку зі службовою зайнятістю ( а.с. 71 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмова заява від 29.08.2016 року за вих. № 02-16/700 з проханням розглянути справу без участі представника Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області, за наявними в матеріалах справи документами (а.с. 56 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна архітектурно-будівельна інспекція України про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився. Від третьої особи за підписом представника [PERSON], який представляє інтереси Державної архітектурно-будівельної інспекції України на підставі відповідної довіреності від 12.07.2016 року за № 40-702-10/6702, до суду надійшли письмові пояснення з проханням розглянути справу без участі представника третьої особи. Посилаючись в поясненнях на положення ст.ст. 328, 376 ЦК України, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, вказуючи, що право власності на обєкт нерухомого майна, щодо якого заявлено позов може бути визнано судом за позивачем за умови можливості надійної та безпечної експлуатації такого обєкта, а також у разі якщо це не порушує права інших осіб, представник третьої особи [PERSON] вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню ( а.с. 97-98 ). Суд, зясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог та заслухавши пояснення позивача з цього приводу, дослідивши в судовому засіданні усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 27 серпня 2015 року в м. Городня Чернігівської області помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ № 261174, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 01.09.2015 року ( а.с. 10 ). Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно. Спадкоємцями першої черги за законом щодо майна померлого [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України являються позивач, його син [PERSON] та мати померлого [PERSON]. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕЛ № 455051 встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 19 жовтня 1983 року. Після укладення шлюбу подружжю присвоєні прізвища : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 9 ). Після смерті [PERSON] [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, 02 червня 2016 року звернулась до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого. 02 червня 2016 року була заведена спадкова справа № 70/2016 до майна [PERSON], який помер 27 серпня 2015 року. Спадкоємці першої черги за законом [PERSON] та [PERSON] звернулись 02.06.2016 року та 03.06.2016 року відповідно до приватного нотаріуса [PERSON] з заявами про те, що спадщину [PERSON] в шестимісячний строк вони не приймали і приймати не будуть, звертатись до суду про продовження терміну для прийняття спадщини після смерті [PERSON] вони наміру не мають. У поданих нотаріусу відповідних заявах спадкоємців зазначено, що спадкове майно, а саме житловий будинок та земельна ділянка, є обєктом спільної сумісної власності померлого [PERSON] та його дружини [PERSON], оскільки набуте ними в шлюбі зареєстрованому 19.10.1983 року. Відомості про видачу спадкоємцю [PERSON] свідоцтв про право на спадщину у спадковій справі відсутні ( а.с. 71-75 ). З договору купівлі-продажу від 14.07.1998 року вбачається, що [PERSON] придбав жилий будинок з надвірними та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в м. Городня Чернігівської області по вул. 1-го Травня, № 65. Жилий будинок зазначений в плані під літерами «А»,. «а» деревяний, має в цілому 32,5 кв.м. жилої площі. Із надвірних та побутових споруд і будівель є хлів «Б» деревяний, льох «В» цегляний, загородь «1.2» дощата. У відповідності до ст. 227 ЦК України цей договір підлягав реєстрації в Чернігівському МБТІ. Договір посвідчений 14.07.1998 року приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 217 ( а.с. 12 ). Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 14.07.1998 року придбав земельну ділянку площею 0,14 га, розташовану на території Городнянської міської ради народних депутатів Городнянського району Чернігівської області за адресою : м. Городня, вул 1-го Травня, буд. 65, передану для обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства ( а.с. 18-25 ). З інформаційної довідки Городнянського РГ БТІ від 12.08.2016 року № 474 вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [PERSON] за адресою : м. Городня, вул. 1-го Травня, буд. № 65 Чернігівської області не зареєстровано. Загальна площа будинку : 80,9 к.в.м., в т. ч. житлова площа будинку 44,5 кв.м.. Загальна та житлова площа будинку змінена у звязку з самовільною прибудовою до житлового будинку «А1-1». Крім того, самовільно збудовано гараж «Г-1» та сарай «Г1-1». Знесено : сіни «а-1», сарай «Б-1», погріб «В-1». Нове будівництво огорожі «1, 2, 3», погріба «а1-1» не є самочинним ( а.с. 13 ). Згідно Інформаційної довідки від 11.10.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку № 65 по вулиці 1-го Травня в м. Городня Чернігівської області відсутні ( а.с. 117 ). З технічного паспорта на житловий будинок за адресою : Чернігівська область м. Городня вул. 1-го Травня, буд. 65, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок ( 1949 року побудови ) з А1-1 прибудовою ( 2005 року побудови ) та з а1-1 погрібом, ганком ( 2005 року побудови ), загальною площею 80,9 кв.м., у т.ч. житловою площею 44,5 кв.м., Г-1 гараж ( 2005 року побудови ), Г1-1 сарай ( 2005 року побудови ), 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа, 3. огорожа. У технічному паспорті мається відмітка про самочинно побудовану прибудову А1-1 з приміщеннями 1, 2, 3, 4, площею 36,4 кв.м., а також самочинно збудовані гараж Г-1, сарай Г1-1 ( а.с. 15-17 ). З довідки Городнянської міської ради Чернігівської області від 07.11.2016 року № 03-22/540 вбачається, що відповідної інформації стосовно надання дозволу на будівництво, реконструкцію, переобладнання житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою : м. Городня, вул 1-го Травня, № 65, якими за життя володів [PERSON], міською радою не знайдено ( а.с. 136 ). Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ( ст. 3 ЦПК України ). Відповідно до приписів ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] у своєму листі від 19.08.2016 року за вих. № 784/02-14 повідомила [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно ( спірний житловий будинок ) не зареєстровано за життя спадкодавцем, а тому позивачу було запропоновано звернутись до суду ( а.с. 14 ). Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.1998 року придбав житловий будинок з надвірними та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в м. Городня Чернігівської області по вул. 1-го Травня, буд. 65. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що даний спірний житловий будинок [PERSON] придбав перебуваючи у шлюбі зі [PERSON]. На підставі ст. 22 КпШС України, що діяв на день придбання у власність спадкового будинку, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку, а згідно ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. З огляду на викладене, спадковий житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по вул. 1-го Травня, буд. № 65 у м. Городня Чернігівської області є обєктом спільної сумісної власності так як набутий в зареєстрованому шлюбі позивача зі [PERSON] та кожному з них належить на праві власності 1/2 частина даного спірного домоволодіння. Таким чином, з огляду на положення ст. 1218 ЦК України до складу спадщини померлого [PERSON] входить лише 1/2 частина спірного житлового будинку з надвірними та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в м. Городня Чернігівської області по вул. 1-го Травня, буд. 65 і саме цю частину житлового будинку має право спадкувати позивач. Враховуючи досліджені докази, суд прийшов до обєктивного висновку, що 1/2 частина спірного будинку по вул. 1-го Травня, буд. № 65, та відповідна частина побутових і господарських споруд у м. Городня Чернігівської області належала за життя на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 14.07.1998 року [PERSON], однак своє право власності останнім не було зареєстровано належним чином у відповідних реєстраційних органах. Відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач не отримала свідоцтва про право на спадщину на частину нерухоме майно, оскільки спадкодавець за життя спадкове нерухоме майно не зареєстрував в органах технічної інвентаризації нерухомості. Зазначені обставини є перешкодою позивачу в отриманні в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Також в судовому засіданні встановлено, що при проведенні технічної інвентаризації спірного житлового будинку по вул. 1-го Травня, буд. 65 в м. Городня Чернігівської області встановлено зміну загальної та житлової площі будинку у звязку з самовільною прибудовою до житлового будинку «А1-1». Крім того, самовільно збудовано гараж «Г-1» та сарай «Г1-1», при цьому знесено сіни «а-1», сарай «Б-1», погріб «В-1». Обґрунтовуючи наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог позивач в частині визнання права власності в порядку спадкування на самочинно збудоване нерухоме майно [PERSON] посилається на положення ч. 3 ст. 376 ЦК України. Згідно приписів ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Пункт 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва ) передбачає, що відповідно до статті 376 ЦК України суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема : про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво. Щодо посилання позивача на положення ч. 3 ст. 376 ЦК України та доведення факту придбання за життя [PERSON] земельної ділянки на якій знаходиться самочинно збудоване нерухоме майно, то виходячи зі змісту ч. 3 ст. 376 ЦК України суд може визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно саме за особою, яка його збудувала, якщо після закінчення будівництва земельну ділянку цій особі було передано у власність або надано у користування. Тобто доведенню для застосування положень ч. 3 ст. 376 ЦК України підлягає факт того, що саме позивач є особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці. У даній справі судом встановлено, що самочинне будівництво було здійснено за життя [PERSON], а не позивачем. Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва ) право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачає, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво ( частина перша статті 376 ЦК України ), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. В порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд в судовому засіданні розяснював позивачу [PERSON] її право уточнити заявлені нею позовні вимоги, однак остання не скористалась цим правом, наполягала на задоволенні заявлених нею позовних вимог та вказала, що саме такий спосіб є належним способом захисту її порушених прав. Обравши спосіб захисту права в частині визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в порядку спадкування та посилаючись на положення статті 376 ЦК України, позивач [PERSON] не надала суду доказів існування передбачених цією нормою підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме прибудову до будинку, гараж та сарай. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. 1-го Травня, буд. № 65 в м. Городня Чернігівської області, зазначеними у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок з а-1 погрібом, ганком, площею 44,5 кв.м., у т.ч. житловою площею 44,5 кв.м., 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа, 3. огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 27 серпня 2015 року в м. Городня Чернігівської області. В задоволенні іншої частини заявлених вимог ( визнання права власності в цілому на спірний житловий будинок, а також визнання права власності в порядку спадкування на самочинно збудоване нерухоме майно ) [PERSON] слід відмовити. Враховуючи наведене,

Outcome: partial