Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із цією заявою, на обґрунтування своєї заяви повідомив, що він з 1984 року і по даний час постійно проживає на території міста Ладижин Вінницької області. Він має намір вчинити нотаріальну дію, яка полягає у передачі заяви громадянина державній установі, зокрема, органу пенсійного фонду про своє місце проживання у період часу з 10.08.1984 року по 01.01.2018 року. Проте, у звязку із тим, що в його трудовій книжці містяться відомості про те, що він працював на підприємстві ДП «Укренергомонтажізоляція» у період часу з 01.03.1984 року по 01.08.1991 року, а юридична особа зареєстрована за межами міста Ладижин, а місце реєстрації у цей період значиться на території міста Ладижин, тому є розбіжності у відомостях, які стосуються місця проживання заявника. У звязку з чим просив встановити факт постійного проживання, у період часу з 10.08.1984 року по 01.01.2018року, на території міста Ладижин Вінницької області. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримав повністю, заяву просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Представник заінтересованої особи Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області у судове засідання не зявився, попередньо подавши до суду заяву, у якій викладено прохання про розгляд справи за відсутності представника контори, у прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення частково обґрунтована та підлягає частково задоволенню, виходячи з таких підстав. Дані правовідносини регулюються ЦК України та ЦПК України. Згідно ч. 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] з 1984 року і по даний час постійно проживає на території міста Ладижин Вінницької області. Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із письмових пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON] видно, що [PERSON] з 1984 року та по даний час проживає в [INFO], та нікуди не виїжджав. Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи, приймаючи до уваги норми діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню. Встановлення факту, про який просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки дає право на передачу заяви державній установі, зокрема, органу пенсійного фонду, про своє місце проживання, іншого порядку чи можливості встановити такий факт заявник не має. Встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі та

Outcome: approved