Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хустського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, в якому просить: скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2395 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1388834121253, кадастровий номер 2125387400:01:001:069, яка належить [PERSON] , зобов`язавши Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області виключити з Державного земельного кадастру запис, щодо державної реєстрації земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2395 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1388834121253, кадастровий номер 2125387400:01:001:069, яка належить [PERSON] ; стягнути з [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , сплачений судовий збір, в сумі 768, 40 грн.\~ В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору дарування від 17 серпня 1999 року, він набув у приватну власність житловий будинок з надвірними побудовами, розташований на земельній ділянці площею 0,48 га, що знаходиться по [ADDRESS] , від своєї матері [PERSON] . [INFO] на підставі рішення від 22 жовтня 1999 року 10 сесії 23 скликання Сокирницької сільської ради, за яким зокрема встановлюється право власності на земельні ділянки: 0,135 га, 0,15 га, 0,174 га, 0,079 га, земельні ділянки розташовані на території Сокирницької сільської ради, він виготовив Державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 №259625. Він виявив намір упорядкувати належні йому земельні ділянки у відповідності до чинного законодавства, тобто внести належні йому землі до Державного земельного кадастру. У зв`язку з чим звернувся із відповідною заявою до відділу у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. За наслідком розгляду заяви він отримав рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 06.06.2019 року, згідно якого державним кадастровим реєстратором відділу у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 05.06.2019 р. разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з таких підстав: XSD Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою 2125387400:01:001:0691, площа співпадає на 11.3995%. З метою з`ясування, яка саме частина земельної ділянки перетинається із іншою земельною ділянкою, він звертається в ТОВ «Хуст-Земля Карпат», яке виготовляє викопіювання із чергового кадастрового плану із зазначенням факту розбіжностей на земельну ділянку [PERSON] , згідно якого він дізнався, що порушує межі належної йому\~ земельної ділянки, земельна ділянка, яка належить сусідові відповідачу [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку відповідач набув на підставі договору дарування від 25.10.2017 року, кадастровий номер 2125387400:01:001:0691 згідно інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2019 року. Вказану земельну ділянку відповідач [PERSON] набув від своєї матері відповідачки [PERSON] , яка перебувала у її власності на підставі рішення 10 сесії 23 скликання Сокирницької сільської ради від 22 жовтня 1999 року, згідно якого за дворогосподарством [PERSON] значиться - 0,0700 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: [ADDRESS] ; 0,2575 га рілля; 0,0770 га сінокосів. Для позивача є незрозумілим, яким чином його сестра виготовила проект землеустрою, а згодом і кадастровий номер на вказану земельну ділянку на 0,2395 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд присадибна ділянка), оскільки вона мала у власності лише 0,0700 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Навіть у тому випадку, якщо [PERSON] , змінювала цільове призначення земельної ділянки, Сокирницька сільська рада повинна була відмовити у наданні дозволу на розробку детального плану, оскільки її земельна ділянка порушує межі його земельної ділянки. Зазначає, що вказана земельна ділянка належала його матері [PERSON] з 1975 року на підставі рішенням № 5 виконкому Сокирницької сільської ради депутатів трудящих від 30 січня 1975 року та плану забудови земельної ділянки і відповідно до вказаних документів, «спірна» частина земельної ділянки належала [PERSON] , а з 1999 року позивачу [PERSON] , тобто земельна ділянка належить йому вже близько 20 років. Вона є огороджена бетонним парканом, якому вже більше 30 років (зі сторони вул. Центральної). Що стосується паркану, який розмежовує земельну ділянку із відповідачем [PERSON] , то зазначає, що він також виготовлений із бетону самим відповідачем за усним погодженням із позивачем, який дозволив вийти [PERSON] за межі своєї земельної ділянки на 80 см. Зазначає, що близько 3-х років тому його сестра - відповідачка [PERSON] приходила до нього з проханням підписати документи на погодження межі земельної ділянки, оскільки вона мала намір подарувати будинок та земельну ділянку своєму синові - відповідачу [PERSON] . Довіряючи своїй сестрі, він підписав всі надані нею документи, навіть не здогадуючись, що вказані документи порушують його право власності на земельну ділянку. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представником позивача до суду подано заяву про розгляд справи й його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представником відповідача [PERSON] до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечують з мотивів, викладених у відзиві на позов та просять відмовити у задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через розміщення оголошення на офіційному вебсайті суду. Причини неявки суду невідомі. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в\~ судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. У відзиві на позовну заяву [PERSON] , Головне управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області просить відмовити у задоволенні позову з підстав недоведеності позовних вимог належними і допустимими доказами, оскільки позивач не довів наявність факту порушень своїх прав та законних інтересів. Вважає, що відповідач [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку відповідно до вимог чинного законодавства на підставі рішення уповноваженого органу у визначеному законом порядку і дане право зареєстроване належним чином. Також у відзиві зазначає, що чинним законодавством встановлена процедура прийняття рішення щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру державним кадастровим реєстратором і управління Держгеокадастру не має повноважень приймати такі рішення. Відповідно до ст.ст. 211, 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: У судовому засіданні встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 259625 від 26.06.2003 р. [PERSON] є власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства площею 0,538 га, що розташована на території Сокирницької сільської ради с. Сокирниця, виданого на підставі рішення 10 сесії 23 скликання Сокирницької сільської ради народних депутатів від 22 жовтня 1999 року. Згідно плану меж земельної ділянки дана земельна ділянка складається з чотирьох окремих ділянок - ділянка 1 площею 0,079 га кадастровий номер 2125387400:01:001:0382, ділянка 2 площею 0,15 га кадастровий номер 2125387400:01:002:0501, ділянка 3 площею 0,174 га кадастровий номер 2125387400:01:002:0502, ділянка 4 площею 0,135 га кадастровий номер 2125387400:01:002:0503. Як вбачається з відповіді Сокирницького сільського голови [PERSON] на адвокатський запит № 122 від 05.04.2019 року, за дворогосподарством [PERSON] рахується 0,0790 га землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , а також 0,1350 га рілля; 0,3240 га сінокосів. Крім того, судом досліджено договір дарування від 17.08.1999 року, посвідчений державним нотаріусом Король О.Ю. та зареєстрований в реєстрі №7609, за яким [PERSON] набув у власність житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться у [ADDRESS] . Як вбачається з рішення № РВ-2100337832019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру Державного кадастрового реєстратора відділу у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 06 червня 2019 року, позивачу [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: XSD Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою 2125387400:01:001:0691, площа співпадає на 11.3995%. З викопіювання з кадастрової карти (плану) слідує, що в межах земельної ділянки позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] згідно Державного акту на право приватної власності на землю Р2 №259625, знаходиться земельна ділянка відповідача [PERSON] , кадастровий номер 2125387400:01:001:0691, площа співпадає на 11,3995%. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованого 29.07.2019 року № 175486993, земельна ділянка, кадастровий номер 211125387400:01:001:0691 площею 0,2395 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить відповідачу [PERSON] та розташована за адресою: [ADDRESS] . Державну реєстрацію земельної ділянки 06.10.2017 року здійснив відділ у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що підставою набуття у власність відповідачем [PERSON] вищевказаної земельної ділянки є договір дарування від 25.10.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Шкарампота В.Д. та зареєстрований у реєстрі за № 2351, за яким земельна ділянка, яка є предметом цього договору належала дарувальнику - відповідачці [PERSON] на праві власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК-013 № 22174, виданого 26.06.2003 року Сокирницькою сільською радою Хустського району на підставі рішення 10 сесії 23 скликання Сокирницької сільської ради від 22 жовтня 1999 року. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. Право власності на землю відповідно до ч.2 ст.78 ЗК України набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю (ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України). Частина 2 ст.152 ЗК України зазначає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Зі змісту ст. 125 ЗК України вбачається, що право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.126 ч.1 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно пп. 9, 10 п. 5 розділу VII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про Державний земельний кадастр» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Згідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Згідно пункту 4 частини 6 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до п. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до п.п. 4, 5 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051\~ ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр. Функції адміністратора Державного земельного кадастру виконує визначене Держгеокадастром за погодженням з Мінекономіки державне підприємство, яке належить до сфери управління Держгеокадастру. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. [PERSON] пред`явив в суд позов про захист його права власності на земельну ділянку шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку позивача, тобто спірні правовідносини обумовлені незгодою позивача, який є власником земельної ділянки, з правомірністю набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку, до складу якої увійшла земельна ділянка позивача на підставі договору дарування, серія та номер 2351 виданого 25.10.2017 року, а тому предметом розгляду в цій справі є не рішення державного реєстратора про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, а порушення відповідачами права позивача розпоряджатися своєю власною земельною ділянкою. Вказане свідчить про приватноправовий характер спору. З огляду на наведене суд приходить висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Згідно вимог ст. 133 ч.1 ЦПК України - судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України - у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Outcome: approved