Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу, якої ввійшов житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] . Він є спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці відсутні. Однак в шестимісячний строк після смерті спадкодавця не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з тим, що перебував на строковій військовій службі. В період часу з 05.04.2018 року по 11.10.2018 року перебував на казарменому режимі та не мав змоги вільного виходу в місто. Просив визначити йому додатковий строк для вчинення вказаний дій, так як пропустив його з поважних причин.\~ [PERSON] свої вимоги підтримав, просив судовий розгляд провести без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Представник відповідача Буринської міської ради Буринського району Сумської області, в задоволенні заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. Зокрема, частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено,\~що [INFO] помер\~батько позивача\~ [PERSON] ,\~який мешкав\~в [ADDRESS] ,\~у зв`язку\~з чим\~відкрилася спадщина,\~до складу\~якої ввійшли\~усі права\~та обов`язки,\~що належали\~йому на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть \~ [PERSON] , свідоцтвом\~про розірвання\~шлюбу,\~свідоцтвом про\~право на\~спадщину за\~законом,\~паспортом позивача (а.с.5-6, 8, 16, 19). Згідно заповіту від 14.06.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Буринського районного нотаріального округу Сумської області Криводід В.О. за життя все своє майно заповів [PERSON] (а.с.7). Будучи спадкоємцем за законом, позивач заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк не подав, що вбачається з письмової відповіді нотаріуса (а.с.17). Частиною 1 статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, та сформульованої відповідно до рішень цього Суду правової позиції, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки він перебував на строковій військовій службі в військовій частині [NUMBER] Національні гвардії України м. Харків, а в період часу з 05.04.2018 року по 11.10.2018 року був на казарменому режимі та не мав змоги вільного виходу в місто. Такі обставини, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивача спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для неї об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Стаття 2 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивачка пов`язана зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості, при цьому визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved