Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] сільської ради Горохівського району, [PERSON], в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянку площею 0,85 га. для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування будівель на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №022725, виданого 16 грудня 1997 року [PERSON] сільською радою на ім»я [PERSON], посилаючись на те, що 12 жовтня 2004 року помер його батько, [PERSON] Після його смерті позивач є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві до суду пояснив, що позов [PERSON] визнає повністю, щодо визнання його права власності на вищевказане спадкове майно не заперечує. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 18 березня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім»я [PERSON] після смерті [PERSON] на вищевказану земельну ділянку було відмовлено. Згідно з свідоцтвами про смерть, [PERSON] помер 12 жовтня 2004 року, [PERSON] 02 лютого 2014 року (а.с.5). Довідкою [PERSON] сільської ради від 02.03.2016 року №385 стверджується, що заповіти [PERSON] в [PERSON] сільській раді посвідчувалися в реєстрах за №78 від 29.12.1997 року, №79 від 29.07.1997 року та №220 від 26.08.2004 року не змінено і не скасовано. Спадкоємцями за заповітами є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). З письмових заяв [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони спадщини після померлого [PERSON] не приймали, на спадкове майно після його смерті не претендують (а.с.13,23). З Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №022725, виданого 16 грудня 1997 року [PERSON] сільською радою видно, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,85 га. (а.с.4). Відповідно до спадкової справи після померлого [PERSON], [PERSON] після його смерті є спадкоємцем за законом, прийняв належну йому спадщину. [PERSON] від належної їй спадщини відмовилась. Інші спадкоємці спадщини після смерті [PERSON] не приймали. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв належну йому спадщину, інші спадкоємці від прийняття належної їм спадщини відмовились. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянку площею 0,85 га. для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування будівель на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №022725, виданого 16 грудня 1997 року [PERSON] сільською радою на ім»я [PERSON]. [PERSON] в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився.

Outcome: approved