Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересовані особа Чернівецька міська рада. В заяві посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] [INFO] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60388592 від 01.06.2020 року. 01.06.2020 року Приватним нотаріусом Шкляр М.М. до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 65901626. Місце зберігання спадкової справи [ADDRESS] . [PERSON] знав померлого [PERSON] , [INFO] більше 20 років та проживав з ним на протязі п`яти років, оскільки він був дуже близькою для мене людиною. Починаючи з 2015 року у віці 85 років [PERSON] в силу стану свого здоров`я потрібна була медична допомога, ліки та догляд. В зв`язку з цим та оскільки його донька [PERSON] , яка померла [INFO] також не мала змоги надавати матеріальну допомогу та рідних більше у померлого не було, тому заявник почав допомагати та турбуватися про [PERSON] . В заявника з [PERSON] склалися дуже близькі та довірливі відносини та як наслідок [PERSON] , [INFO] заповідав [PERSON] , квартиру [ADDRESS] , що підтверджується заповітом від 03 квітня 2020 року. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав № 230284699 від 29 жовтня 2020 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Вказану квартира, яка розташована в [ADDRESS] , Ѕ частки якої належала спадкодавцю ( [PERSON] ) на підставі договору міни квартир Ѕ частки якої належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був, її батько, [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкових прав, на підставі договору міни квартир, посвідченого Прядком І.І., державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, 30 липня 2004 року за реєстровим № 1-1223, зареєстрованого в Чернівецькому комунальному обласному бюро 77технічної інвентаризації 10 серпня 2004 року в реєстровій книзі № 125, сторінка № 67, номер запису 6500, електронному Реєстрі прав власності - 2883041. Таким чином це підтверджує ту обставину що інших близьких родичів, які б могли прийняти спадщину у Спадкодавця [PERSON] не було. Зазначає, що на момент смерті, [PERSON] - [PERSON] проживав з померлим на протязі п`яти років без реєстрації до дня його смерті - доглядав за ним, лікував її та за власний рахунок поховав, тому відповідно до ст. 1268 ЦК України - фактично прийняв спадщину. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи, представник заявника [PERSON] спрямував на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у його та заявника відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в справі докази, надавши оцінку всім в сукупності та кожному окремо доказам та аргументам заявника, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку на її прийняття, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами статей 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно ст. 15 ЦКУ кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України дає перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом. Зокрема одним із них є визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку на її прийняття, він не заявив про відмову від неї. У відповідності із п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України підтверджую, що мною не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] [INFO] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60388592 від 01.06.2020 року. 01.06.2020 року Приватним нотаріусом Шкляр М.М. до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 65901626. Місце зберігання спадкової справи [ADDRESS] . [PERSON] знав померлого [PERSON] , [INFO] більше 20 років та проживав з ним на протязі п`яти років, оскільки він був дуже близькою для мене людиною. Починаючи з 2015 року у віці 85 років [PERSON] в силу стану свого здоров`я потрібна була медична допомога, ліки та догляд. В зв`язку з цим та оскільки його донька [PERSON] , яка померла [INFO] також не мала змоги надавати матеріальну допомогу та рідних більше у померлого не було, тому заявник почав допомагати та турбуватися про [PERSON] . В заявника з [PERSON] склалися дуже близькі та довірливі відносини та як наслідок [PERSON] , [INFO] заповідав [PERSON] , квартиру [ADDRESS] , що підтверджується заповітом від 03 квітня 2020 року. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав № 230284699 від 29 жовтня 2020 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Вказану квартира, яка розташована в [ADDRESS] , Ѕ частки якої належала спадкодавцю ( [PERSON] ) на підставі договору міни квартир Ѕ частки якої належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був, її батько, [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкових прав, на підставі договору міни квартир, посвідченого Прядком І.І., державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, 30 липня 2004 року за реєстровим № 1-1223, зареєстрованого в Чернівецькому комунальному обласному бюро 77технічної інвентаризації 10 серпня 2004 року в реєстровій книзі № 125, сторінка № 67, номер запису 6500, електронному Реєстрі прав власності - 2883041. Таким чином це підтверджує ту обставину що інших близьких родичів, які б могли прийняти спадщину у Спадкодавця [PERSON] не було. На момент смерті, [PERSON] - [PERSON] проживав з померлим на протязі п`яти років без реєстрації до дня його смерті - доглядав за ним, лікував її та за власний рахунок поховав, тому відповідно до ст. 1268 ЦК України - фактично прийняв спадщину. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Отже, судом встановлено факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] з померлим - [PERSON] у квартирі за адресою [ADDRESS] починаючи з січня 2014 року, а тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] , підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved