Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, - житловий будинок з надвірними будівлями №2 по вул. Центральна, у с. Чернилівка Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 131,7 кв.м. та житловою 87,1 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 24 березня 2000 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Позивач покликався на те, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається із вказаного житлового будинку. При зверненні Позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок. З огляду на вказане, у Позивача виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. В підготовче судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися. Позивач подав заяву, згідно з якою позов підтримав з мотивів висловлених у ньому, просить задовольнити, справу просить розглядати без його участі. Представник відповідача подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, проти позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, які просять справу вирішувати у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позов, виходячи з таких міркувань. [PERSON] померла 24 березня 2000 року в с. Чернилівка Підволочиського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 001806, видане Чернилівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області 25 березня 2000 року. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ч.ч. 1,2 ст. 524 ЦК УРСР, чинного на день виникнення правовідносин). 20 березня 2000 року [PERSON], жителька с. Чернилівка Підволочиського району Тернопільської області, на випадок своєї смерті зробила наступне заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла в користь [PERSON]. Заповіт станом на день смерті заповідача не змінено і не скасовано. Позивач [PERSON], - син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серія VI-УР №801855, виданого 24 липня 1963 року. Пункт 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] фактично вступив в управління або володіння спадковим майном після смерті [PERSON], яка померла 24 березня 2000 року, що стверджено довідкою №188 від 04.10.2018 року, виданою старостою с. Чернилівка Підволочиської селищної ради. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, довідкою про технічний опис обєкта нерухомого майна №90 від 24 травня 2018 року, виданими БТІ Підволочиського району, копією рішення виконкому Чернилівської сільської ради №3 від 21 січня 2001 року «Про порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, власником житлового будинку, загальною площею 131,7 кв.м. та житловою 87,1 кв.м., за адресою вул. Центральна, 2, у с. Чернилівка Підволочиського району, належало [PERSON], право власності не зареєстроване. Дані факти свідчать, що [PERSON] була власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за вказаною адресою. Згідно із постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори в.о. завідувача Підволочиської державної нотаріальної контори від 10 липня 2018 року №395/02-31, [PERSON], яка діє в інтересах позивача відмовлено нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами в с. Чернилівка Підволочиського району Тернопільської області, вул. Центральна, 2, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане будинковолодіння. З огляду на вказане Позивач, який після смерті [PERSON] спадщину прийняв, однак через відсутність правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житловий будинок на імя померлої, не може оформити спадкове майно на себе, що свідчить про порушення його прав, які підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене,

Outcome: approved