Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], і за вказаною адресою, зареєстрований відповідач [PERSON], але фактично з 2016 року в вказаному будинку не проживає, за комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню квартири, місце перебування його невідоме. Крім того, позивач вказав, що він як власник має всі права щодо користування, володіння та розпорядження своїм майном, але наявність реєстрації у його квартирі сторонньої особи обмежує його права як власника. На підставі цього, [PERSON] як власник відповідного житлового приміщення просить суд визнати відповідача особою, що втратила право користування цим житловим будинком. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої він позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 19). Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи без його участі від відповідача до суду не надходило (а.с. 45-46). Представник третьої особи Коломацької селищної ради Коломацького району Харківській області до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за відсутності представника Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області (а.с. 44). Враховуючи вищевказані обставини, суд ухвалив постановити по справі рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши надані позивачем докази, взявши до уваги думки сторін викладені в їх відповідних заявах, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та доцільність задоволення заявленої позивачем вимоги. Згідно договору дарування від 13 вересня 2007 року [PERSON] подарував [PERSON] Ѕ частину будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-9). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] вбачається, що власником вказаного будинку є [PERSON] (а.с. 11-13). Згідно будинкової книги на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] вбачається, що у вказаному будинку зареєстровані [PERSON], [INFO], як домовласник, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 14-18). Також, згідно акту депутата Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області [PERSON] від 30 січня 2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою з 2016 року не проживає (а.с. 10) У відповідності до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що залишення відповідача бути зареєстрованим за адресою житлового приміщення, що належить [PERSON] є значною перешкодою у здійснені ним свого права щодо вільного користування та розпорядження належним йому житловим примішенням. Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 71 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї, жиле приміщення зберігається за ними протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги, той факт, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 1993 року, тобто понад шість місяців, ніяких домовленостей з приводу користування відповідачем вказаним житловим приміщенням не досягалося, суд вважає відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що належить на праві приватної власності [PERSON]

Outcome: approved