Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою, у якій просить встановити факт видачі їй диплому спеціаліста Серія [NUMBER] від 12 червня 1987 року та додатку до нього. Мотивує свої вимоги тим, що у період з 1982 року по 1987 рік вона навчалась у Донецькому політехнічному інституті на денній формі навчання. Згідно з рішенням Державної екзаменаційної комісії від 12 червня 1987 року їй було присвоєно кваліфікацію інженера-електрика, на підставі чого навчальним закладом їй було видано диплом спеціаліста серія [NUMBER] від 12 червня 1987 року, реєстраційний № 94. При видачі диплому була допущена помилка у її прізвищі, а саме зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». 01 серпня 2019 року нею було направлено звернення до навчального закладу щодо видачі дублікату диплому та додатку до нього з виправленням. Листом Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» від 01 серпня 2019 року № А-81/01-18 повідомлено, що механізм виготовлення дублікатів дипломів встановлено «Порядком замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти», затвердженим наказом МОН України від 06 березня 2015 року № 249. Порядком визначено, що виготовлення дублікату диплому та додатків до нього є можливим за наявності доступу до архіву документів університету. На виконання наказу Міністерства освіти і науки України від 03 жовтня 2014 року № 1129 «Про організацію освітнього процесу у Донецькому національному технічному університеті» до завершення збройного конфлікту на території м. Донецьк Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет» розміщується за адресою% Донецька область, м. Покровськ, площа Шибанкова, 2 та здійснює свою діяльність на базі Індустріального інституту Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», на підконтрольній українській владі території. У зв`язку з тимчасовою окупацією території м. Донецька, захопленням невідомими особами будівель та приміщень Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» у адміністрації університету повністю відсутній доступ до архівів документів, а тому їй було відмовлено у виготовленні дублікату диплому. У зв`язку з цим, виникла потреба встановити факт належності їй диплому спеціаліста серія [NUMBER] від 12 червня 1987 року, реєстраційний № 94. Звернення в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення необхідне для подальшого працевлаштування та зарахування періоду навчання до загального страхового стажу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2019 року відкрито провадження у справі. Заявник у судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 24). Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що у період з 1982 року по 1987 рік [PERSON] навчалась у Донецькому політехнічному інституті (а.с. 13). Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 12 червня 1987 року заявнику було присвоєно кваліфікацію інженера-електрика, на підставі чого навчальним закладом останній було видано диплом спеціаліста серія [NUMBER] від 12 червня 1987 року, реєстраційний № 94 (а.с. 10). З заяви вбачається, що при видачі диплому була допущена помилка у прізвищі заявника, а саме зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». З копії паспорту заявника серії [NUMBER] (а.с. 4-8) вбачається, що прізвище заявника - « [PERSON] ». Диплом спеціаліста серія [NUMBER] від 12 червня 1987 року виданий на ім`я [PERSON] . Вбачається, що у паспорті заявника зазначене прізвище « [PERSON] » не збігається з прізвищем, вказаним у дипломі спеціаліста серія [NUMBER] від 12 червня 1987 року - « [PERSON] ». З заяви вбачається, що [PERSON] 01 серпня 2019 року направила звернення до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» щодо видачі дублікату диплому та додатку до нього з виправленням. Листом Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» від 01 серпня 2019 року № А-81/01-18 (а.с. 11-12) повідомлено, що механізм виготовлення дублікатів дипломів встановлено «Порядком замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти», затвердженим наказом МОН України від 06 березня 2015 року № 249. Порядком визначено, що виготовлення дублікату диплому та додатків до нього є можливим за наявності доступу до архіву документів університету. На виконання наказу Міністерства освіти і науки України від 03 жовтня 2014 року № 1129 «Про організацію освітнього процесу у Донецькому національному технічному університеті» до завершення збройного конфлікту на території м. Донецьк Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет» розміщується за адресою% Донецька область, м. Покровськ, площа Шибанкова, 2 та здійснює свою діяльність на базі Індустріального інституту Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», на підконтрольній українській владі території. У зв`язку з тимчасовою окупацією території м. Донецька, захопленням невідомими особами будівель та приміщень Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» у адміністрації університету повністю відсутній доступ до архівів документів, що залишилися на території м. Донецька. Враховуючи викладене, виготовити дублікат диплому та додатку до нього не можливо. У матеріалах справи міститься копія трудової книжки [PERSON] , з якої вбачається, що інформація щодо навчання заявника у Донецькому політехнічному інституті внесена на підставі диплому серія [NUMBER] від 12 червня 1987 року (а.с. 13-17). Звернення в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідне заявнику для подальшого працевлаштування та зарахування періоду навчання до загального страхового стажу. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що диплом спеціаліста Серія [NUMBER] від 12 червня 1987 року належить [PERSON] . Вимога щодо встановлення факту належності заявнику додатку до диплому задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Заявником доказів на підтвердження наявності у неї додатку до диплому суду не надано, зокрема, до заяви не додано навіть його копію. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial