Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження та просить встановити факт того, що трудова книжка серії [NUMBER] , видана на ім`я « [PERSON] » [INFO] » належить йому [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована тим, що заявник народився [INFO] у м. Салават. 29 грудня 1979 року йому було оформлено трудову книжку, проте його дата народження в ній зазначена не вірно 24 лютого 1961 року, заміть правильної дати народження [INFO] . 09 березня 2021 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в особі Відділу обслуговування громадян №14 Управління обслуговування громадян, з заявою про призначення пенсії за віком. Пенсійним фондом був наданий розрахунок стажу роботу, однак весь стаж роботи не був врахований, оскільки дата народження вказана в паспорт не співпадає з датою народження яка вказана на титульній сторінці трудової книжки. Встановлення факту того, необхідно для призначення пенсії. У судове засідання заявник не з`явилася, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, заяву підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Рішення просять прийняти за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, дата народження [PERSON] вказана [INFO] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого Мелітопольським СВУ МВС України в Запорізькій області 22.02.1996 року /а.с.5/. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.03.1961 року, актовий запис №426 /а.с.7/ Відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] видана 29.12.1979 року дата народження [PERSON] вказана 24.02.1961 /а.с.8-12/. Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в особі Відділу обслуговування громадян №14 Управління обслуговування громадян [PERSON] повідомлено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] оскільки дата народження на титульній сторінці не відповідає даним паспорту /а.с.14/. Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспортів. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного суду щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документі, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт належності правовстановлюючого документу, зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Суд встановив, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу для заявника має юридичне значення, оскільки через розбіжність у написанні дати народження, він на теперішній час не може отримати розрахунок трудового стажу для отримання пенсії. За таких обставин, оскільки факт належності вищевказаного правовстановлюючого документа заявника підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а доказів, що свідчили б про протилежне у суду немає і з урахуванням того, що даний факт має для заявника юридичне значення, оскільки необхідний йому для призначення та отримання пенсії, та встановити його іншим шляхом, ніж судовим неможливо, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved