Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаною заявою, яку мотивував тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 09 грудня 2009 року. У грудні 2018 року заявник звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, але під час огляду нотаріусом документів було виявлено розбіжності у зазначенні прізвища заявника «Рівошкін» та прізвища спадкодавця «Ривошкіна» у заповіті. За заповітом, посвідченим 04 лютого 1993 року державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованим за № 241, [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті та заповіла [PERSON] все своє майно. Оскільки при складанні та посвідченні заповіту було допущено помилку в написанні прізвища заявника, заявник просить встановити факт належності йому заповіту, посвідченого 04 лютого 1993 року за №241 державним нотаріусом Тростянецької держнотконтори [PERSON] У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просить винести рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши представника заявника, пояснення свідків, дослідивши подані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню\~з огляду\~на наступне. На підставі свідоцтва про смерть, судом встановлено, що 09 грудня 2009 року у м.Тростянець Сумської області померла [PERSON] (а.с.10). За заповітом, посвідченим 04 лютого 1993 року державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованим за № 241, вбачається, що [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті та заповіла [PERSON] все своє майно (а.с.11). Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить можливість реалізації ним права на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], а саме житлового будинку та земельних ділянок, розташованих за адресою: Сумська область, м. Тростянець, вул. Грушевського (до перейменування - Кірова), буд. 129 (а.с.12-14) Підтвердженням того, що згідно вищезазначеного заповіту померлою [PERSON] було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті та вона заповіла належне їй майно саме заявнику є: 1) свідоцтво про народження заявника серії II- АВ № 509982, видане 16 липня 1968 року, згідно з яким [PERSON] (рос. мовою «Ривошкин Сергей Петрович») народився 13 грудня 1965 року, батьками записані «[PERSON], [PERSON]» (рос. мовою); будинкова книга за адресою: м.Тростянець, вул. Грушевського (до перейменування - Кірова), буд. 129, згідно з записами якої наявні відомості про прописку заявника [PERSON] (рос. мовою «Ривошкин Сергей Петрович»), [INFO], та його матері [PERSON] (рос. мовою «Ривошкина Наталья Павловна»), [INFO], за вказаною адресою (а.с.15-19). Батько заявника [PERSON] помер 09 листопада 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 161304, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області (а.с.20). Також підтвердженням того, що зазначений заповіт належить заявнику може бути його паспорт, в якому його прізвище, імя та по батькові зазначені як «Рівошкін Сергій Петрович» (рос. мовою «Ривошкин Сергей Петрович»), дата народження - 13 грудня 1965 року (а.с.7-8). \~ \~ \~ \~ Свідки [PERSON] та [PERSON] у суді показали, що проживають [INFO] із 1981 року, а по сусідству по вул.Грушевського (колишня Кірова); 129 у м.Тростянці проживало подружжя [PERSON] і [PERSON], у яких був син [PERSON], та була дочка [PERSON] (прізвище після одруження) [PERSON]. Свідкам відомо від заявника та від [PERSON], що на випадок смерті [PERSON] заповіла майно їх синові [PERSON]. Таким чином, дослідивши докази, судом встановлено, що невідповідність особи, на імя якої складений заповіт та паспортних даних спадкоємця полягає у неправильному написанні однієї літери у прізвищі заявника - невірне «и» замість «і», які є співзвучними та фактично ідентичними прізвищами. Вказана невідповідність є несуттєвою і такою, що не викликає у суду сумнів відповідно особи, на імя якої дійсно його мати на випадок своєї смерті виклала свою волю щодо розпорядження майном у заповіті від 04 лютого 1993 року. З огляду на вищевикладене, є підстави для ухвалення рішення про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved