Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив скасувати арешт усього належного йому майна, який було накладено по постанові державного виконавця відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції (далі ВДВС Марганецького МУЮ) про арешт на майно, б/н, 01 березня 2006 року, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого та рухомого майна відомостей про накладення арешту на майно, що належить [PERSON]. Позов обґрунтовано тим, що на виконанні в Марганецькому МВ ДВС ГТУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 16912665, яке було відкрито 06 грудня 2005 року з виконання виконавчого листа № 2-102 від 16 листопада 2005 року про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], в розмірі ? частини всіх видів заробітку до повноліття дитини, починаючи стягнення з 26 липня 1999 року. 21 лютого 2006 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна та заборону на його відчуження. 26 травня 2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Заборгованість по аліментним платежам в розмірі 58 738,55 гривень рахувалася за ним, хоча він був винен набагато менше, оскільки квитанції та розписки він не носив до ВДВС. На 2018 рік він виплатив всю заборгованість, про що є розписка [PERSON], і він вирішив подарувати своєму сину квартиру [ADDRESS], але у нотаріуса виявилося, що квартира під арештом. При зверненні до виконавчої служби йому повідомили, що виконавче провадження закрито і вони не можуть винести постанову про зняття арешту. Відповідач надала суду заяву, що не проти задоволення позову. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 листопада 2005 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 2-102 про стягнення з [PERSON] (рос.- [PERSON]) аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], в розмірі ? частини всіх видів заробітку до повноліття дитини, починаючи стягнення з 26 липня 1999 року (а.с.25). 06 грудня 2005 року постановою державного виконавця Бражнік О.І. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-102, виданого 16 листопада 2005 року Марганецьким міським судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини заробітку (а.с.27). 21 лютого 2006 року постановою державного виконавця ДВС у м.Марганець [PERSON] в рамках даного виконавчого провадження накладено арешт на все майно, що належить на праві приватної власності [PERSON]; заборонено здійснювати відчуження будь-якого рухомого та нерухомого майна, яке належить боржнику на праві приватної власності (а.с.24). Отже, при накладенні арешту державний виконавець помилково зазначив прізвище боржника «Мисюра» замість вірного «Місюра». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, на все майно [PERSON], що знаходиться за адресою: квартира [ADDRESS], накладено арешт та оголошено заборону про відчуження згідно постанови Марганецького міського управління юстиції, б/н, 01.03.2006 року. Обтяження зареєстровано 06 березня 2006 року за № 2939397 Марганецькою державною нотаріальною конторою (а.с.7). 15 березня 2018 року стягувач у виконавчому провадженні [PERSON] написала розписку, згідно якої вона не має претензій матеріального та морального характеру до [PERSON], оскільки він їй сплатив всю належну суму за аліментними платежами на утримання сина [PERSON] за виконавчим листом № 2-102 від 16 листопада 2005 року. Просила зняти арешт із всього його майна (а.с.16). 07 травня 2018 року державним виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області [PERSON] повідомлено стягувача [PERSON] про те, що 26 травня 2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві згідно п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», заборгованість по аліментним платежам у розмірі 58 738,55 гривень боржник не сплатив (а.с.8). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що арешт на майно [PERSON] був накладений в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа\~№ 2-102\~від 16\~листопада 2005\~року про\~стягнення аліментів\~на утримання\~сина [PERSON],\~[INFO],\~на користь\~[PERSON],\~в розмірі\~? частини\~всіх видів\~заробітку до\~повноліття дитини,\~іна час розгляду справи заборгованість [PERSON] по аліментах повністю погашена, а стягувач [PERSON] претензій до позивача не має, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved