Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цією заявою, мотивуючи її тим, що 24 вересня 2000 року помер його батько [PERSON], який на день смерті проживав у [INFO]. Його (заявника) батьки до смерті проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Він (заявник) народився 6 січня 1965 року. У документах про його народження батьком зазначено «Михайло». При житті [PERSON] визнавав себе батьком, утримував та турбувався про нього (заявника), вони всі проживали спільно за однією адресою. Для оформлення спадщини йому (заявнику) необхідно встановити факт батьківства. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] пояснив, що [PERSON] народився 6 січня 1965 року. Його батьком є [PERSON], який з 1964 року проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу із матірю [PERSON] У звязку з цим у свідоцтві про народження заявника імя батька вказали, як [PERSON], прізвище та по батькові взагалі не зазначено. Заявник не може оформити спадщину, яка залишилася після смерті батька. Представник Носівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу у відсутності представника заінтересованої особи за наявними у справі доказами, оскільки відсутні підстави для відкладення розгляду справи або оголошення перерви. Вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 постанови Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 6 січня 1965 року, батьком його зазначений «Михайло», а матірю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 24 вересня 2000 року, на день смерті був зареєстрований та проживав в [INFO]. Разом із ним проживали та були зареєстровані співмешканка [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8) та копією довідки виконкому Держанівської сільської ради (а.с. 10). У судовому засіданні було досліджено фотознімок, на якому зображені [PERSON], [PERSON], їх син [PERSON] та інші близькі родичі (а.с. 12). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засідання встановлено, що заявник позбавлений можливості в іншому порядку встановити вищезазначений юридичний факт. Встановлення цього факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволить йому реалізувати своє право, як спадкоємця першої черги за законом, на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд визнає їх належними і допустимими та такими, що дають суду підстави для задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved