Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Фізичної особи підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 24000,00 грн. - сплачений аванс за покупку товару - дві відео карти вартістю 14989,50 грн. кожна. В обґрунтування позову зазначив, що 16 січня 2018 року [PERSON] замовив у відповідача товар - 2 відеокарти вартістю 14989,50 грн. кожна, внісши передплату і розмірі 29979,00 грн. на його банківський рахунок. В подальшому відповідач відмовився поставити позивачу вказаний товар. В жовтні 2018 року позивач направив відповідачу рекомендованим листом претензію, в якій вимагав повернути кошти в повному обсязі у зв`язку з невиконанням замовлення. Претензія вручена відповідачу особисто 23.10.2018 року, але залишилась без відповіді, проте відповідач частково повернув позивачу сплачений за товар аванс в розмірі 5979,00 грн. шляхом переказу зазначеної суми на картку [PERSON] , яка ці кошти переказувала позивачу. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.10.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Згідно зі ст. 274 ЦПК України дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 16 січня 2018 року [PERSON] замовив у відповідача товар - 2 відеокарти вартістю 14989,50 грн. кожна, внісши передплату і розмірі 29979,00 грн. на його банківський рахунок. В подальшому відповідач відмовився поставити позивачу вказаний товар. В жовтні 2018 року позивач направив відповідачу рекомендованим листом претензію, в якій вимагав повернути кошти в повному обсязі у зв`язку з невиконанням замовлення. Претензія вручена відповідачу особисто 23.10.2018 року (а.с.3), але залишилась без відповіді, проте відповідач частково повернув позивачу сплачений за товар аванс в розмірі 5979,00 грн. шляхом переказу зазначеної суми на картку [PERSON] , яка ці кошти переказувала позивачу (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦПК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно ч. 5 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення прав споживача на підприємствах сфери обслуговування продавець (виробник, виконавець) і працівники цих підприємств несуть відповідальність, встановлену законом. Відповідно до положень ст. 651 ЦПК України, Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Статтею 693 ЦПК України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Загальні умови виконання зобов`язання передбачені статтею 526 ЦК України. Згідно цієї правової норми зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не поставив товар у строки, передбачені законодавством. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] . Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved