Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з вищевказаним позовом, мотивуючи позов тим, що відповідач [PERSON] є батьком їхніх спільних дітей. Через деякий час після народження меншого сина шлюб між сторонами припинено. З моменту розлучення і до сьогодні, відповідач не приймає участі у його вихованні дітей, не піклується про стан їхнього здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім стягнених аліментів, які відповідач платив невчасно та не в повному обсязі, іншої матеріальної допомоги на утримання дітей, останній не надавав. Зазначає, що в 2019 їхній дітей було прооперовано, однак жодної матеріальної допомоги і моральної підтримки від відповідача не надійшло, вказує, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківський обов`язків, життям та вихованням дітей не цікавиться, що слугує підставою для позбавлення його батьківських прав. З огляду на наведене, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] та доньки [PERSON] . Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення судового оголошення на сайті судової влади, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Від представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , затверджений виконавчим комітетом Луцької міської ради. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.07.2010 та серії [NUMBER] від 07.06.2013 дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , випливає, що відповідач у справі [PERSON] є їх батьком (а.с. 5-6). Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання та матеріального утримання своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , не проявляє до них належної батьківської уваги та турботи, не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їхнім навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не створює належних умов для отримання дитиною освіти. Зазначені обставини суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дітей в результаті його винної поведінки та свідомого нехтування останнім своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як вбачається із висновку служби у справах дітей Луцької міської ради № 91 від 25.05.2020, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , не проявляє щодо них батьківської уваги та турботи. Службою у справах дітей встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між батьками було розірвано, діти залишилися проживати з матір`ю. З моменту окремого проживання [PERSON] з родинною стосунків не підтримує, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, аліменти в добровільному порядку не перераховував, у зв`язку з чим [PERSON] була змушена звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на дітей. Відповідно до довідки, наданої Ківерцівським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 02.09.2020 № 51, заборгованість відповідача по аліментах становить 41395 (сорок одну тисячі триста дев`яносто п`ять) гривень 39 коп. [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання дітей. Відповідач не цікавиться їх життям та здоров`ям, не намагається з ними зустрітися, не вітає їх зі святами та днем народження, не надає матеріальної допомоги на придбання дитячого одягу, взуття, харчування. [PERSON] жодного разу не був у навчальному закладі, де навчаються діти, не приходив на батьківські збори, не спілкувався з вчителями. Дані факти підтверджуються інформацією, наданою комунальним закладом Луцька загальноосвітня школа І-ІІ ступенів № 25 від 14.02.2020 № 01-17/38. Відповідно до інформації, наданої працівниками Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області від 20.03.2020 № 2374/54/01-2020, [PERSON] надав працівникам поліції письмові пояснення в яких вказав, що з дітьми [PERSON] та [PERSON] він не бачився близько двох років, по мобільному телефоні з останніми не розмовляв, пояснив, що останній рік з його сторони ніякої матеріальної допомоги дітям не надавав, оскільки тимчасово не працює, у вихованні дітей участі не брав. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 29.05.2020 затверджено висновок Служби у справах дітей від 25.05.2020 № 91 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, аналізуючи наведене та приймаючи до уваги, що відповідач не займається вихованням та утриманням своєї дітей, не цікавиться станом їхнього здоров`я, суд дійшов висновку, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] силу вимог ст.141 ЦПК України, та Закону України «Про судовий збір», з відповідача в користь позивача також слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved