overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов тим, що з 11.07.2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають, оскільки у сторін склалися різні погляди на шлюб та сімю, спільне господарство не ведеться. Позивач вказує, що примирення та подальше збереження сімї не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, де позов підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON]К в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, де не заперечувала проти задоволення позову, просила розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України \~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.07.2017 року, від шлюбу дітей не мають, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~ З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося, оскільки така вимога не заявлялася. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов тим, що з 12.08.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, оскільки у сторін склалися різні погляди на шлюб та сімю, спільне господарство не ведеться. Позивач вказує, що примирення та подальше збереження сімї не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, де позов підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, де не заперечувала проти задоволення позову, просила розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України \~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.08.2012 року, від шлюбу дітей не мають, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~ З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося, оскільки така вимога не заявлялася. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов тим, що з 15.09.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, оскільки у сторін склалися різні погляди на шлюб та сімю, спільне господарство не ведеться. Позивач вказує, що примирення та подальше збереження сімї не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, де позов підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, де не заперечувала проти задоволення позову, просила розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України \~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.09.2012 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося, оскільки така вимога не заявлялася. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов тим, що з 16.07.1988 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей, які вже повнолітні, між сторонами тривалий час фактично припинені шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімені обовязки з ведення спільного господарства, позивач вважає, що примирення та подальше збереження сімї не можливе, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, де позов підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними в ній доказами. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, доводи поданих сторонами заяв, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.07.1988 року, від шлюбу мають двох дітей, які вже повнолітні, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, позивач не має наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, має бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач бажання не має. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов тим, що з 20.06.2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, оскільки у сторін склалися різні погляди на шлюб та сімю, спільне господарство не ведеться. Позивач вказує, що примирення та подальше збереження сімї не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, де позов підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, де не заперечувала проти задоволення позову, просила розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України \~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2003 року, від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~ З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося, оскільки така вимога не заявлялася. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов тим, що з 20.07.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Однак, у сторін склалися різні погляди на шлюб та сімю, спільне господарство не ведеться. Позивач вказує, що примирення та подальше збереження сімї не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак його представник - [PERSON] надала суду заяву, де позов підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у їх відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, де не заперечувала проти задоволення позову, просила розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України \~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2013 року, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~ З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову до суду в розмірі 640,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов тим, що з 21.06.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, оскільки у сторін склалися різні погляди на шлюб та сімю, спільне господарство не ведеться. Позивач вказує, що примирення та подальше збереження сімї не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, де позов підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, де не заперечувала проти задоволення позову, просила розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України \~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.06.2008 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~ З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося, оскільки така вимога не заявлялася. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов тим, що з 25.06.1983 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину, яка вже є повнолітньою. Між сторонами припинені шлюбні відносини, зберегти сім'ю бажання не мають, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, де позов підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини відсутності суду не повідомила. Частина 1 ст. 224 ЦПК України встановлює, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справ доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивач та відповідачка перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.06.1983 року, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви до суду в сумі 640,00 грн., а позовні вимоги задоволено повністю, отже, відповідно до вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України вказані витрати по оплаті судового збору належить стягнути з відповідача на користь держави. Враховуючи наведене та

Outcome: approved