Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 24.10.2006 року зареєстрували шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №102. Від шлюбу народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем не підтримує подружні відносини з січня 2017 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови з вирішення сімейних питань Поновлювати подружні відносини не бажає так як бажає створити сім»ю з іншою жінкою.. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Cпору про майно та місце проживання дітей не виникає. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти його задоволення, мотивуючи тим, що відповідач бажає зберегти сім»ю заради малолітніх дітей, просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач в судове засідання не з»явилась, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.10.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №102. Від шлюбу народилися діти [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 16.09.2010 р. та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 28.11.2005. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Судом надавався термін на примирення, однак відповідач будь яких дій для примирення не вчинила. Позивач поновлювати подружні відносини не бажає так як втратив почуття кохання та поваги до дружини та проживає з іншою жінкою з якою бажає створити іншу сім'ю. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сім'ї немає. Діти залишаються проживати з матір'ю. Спору про майно не виникає.

Outcome: approved