Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог вказує те, що згідно рішення Смілянського міськрайонного суду від 28 травня 2008 року по справі №2-1321/2008р., з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В подальшому позивач одружився та від шлюбу у нього народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із зміною сімейного стану, позивачу тяжко матеріально виплачувати аліменти на утримання сина у визначеному рішенням суду розмірі, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надіслав до суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи суд вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України\~ та провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області по справі №2-1321 від 28 травня 2008 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в правовій позиції викладеній в\~ постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присв`ячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що у нього після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина, змінився його сімейний стан, він одружився, та від шлюбу у нього народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] та донька [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , які перебувають на його утриманні. Таким чином, суд вбачає зміну матеріального стану у позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина,що, відповідно до положеньст.192СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів. Разом з тим, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182СК України). Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/8 на утримання неповнолітнього сина, на думку суду, буде суперечити нормам матеріального права, тому зменшення стягуваних аліментів до 1/6 частин доходів буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та ст. 181-182, 192 СК України,

Outcome: partial