Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в інтересах [PERSON] до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з 27 листопада 2017р. і до закінчення донькою навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка - 30.06.2020 року, включно. Свою позовну заяву [PERSON] обґрунтовує наступним. 31.08.2006р. між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб. За період проживання в шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з матір'ю. На момент пред'явлення позову, між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини, тому лише позивач в повному обсязі виконує власні материнські обов'язки та піклується про доньку без допомоги батька: належним чином займається вихованням та забезпеченням дитини всім необхідним для життя, розвитку, позитивних умов для навчання (належне вживання раціону їжі, необхідний одяг, лікування, оздоровлення, відпочинок). Крім того, позивач має на утримання недієздатну матір з інвалідністю першої групи, що підтверджується відповідними документами. На даний час донька сторін здобуває вищу освіту на другому курсі історичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Враховуючи те, що в період до повноліття відповідач сплачував аліменти в розмірі 1000грн., а також мали місце випадки, коли деякі місяці аліменти не сплачувались, про що повідомлялась виконавча служба Деснянського району та не долучався до додаткових витрат на навчання, лікування, купівлі необхідного одягу, організацію оздоровчого літнього відпочинку, позивач просить стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і на час продовження навчання або до досягнення нею 23 років. Відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на сьогоднішній день, разом з відповідачем проживають його дружина - [PERSON], її донька [PERSON], спільна малолітня донька [PERSON] та мати відповідача - [PERSON] Враховуючи, що дружина відповідача не працює, оскільки доглядає за малолітньою донькою, крім того, хворіє на тяжке захворювання, у зв'язку з чим потребує догляду та додаткових витрат на лікування, пов'язаних з хворобою, а також непрацездатні матір з інвалідністю третьої групи та потребує постійного стороннього догляду, відповідач вважає, що немає матеріальної можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, у зв'язку з її навчанням до 23-х річного віку (а.с.90-93). 18.04.2018р. позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив (а.с.103-106). Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1000 від 31.08.2006 року (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно копії довідки №046/377 від 08.11.2017р., [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання історичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Закінчує навчання 30 червня 2020 року (а.с.6). Відповідно до довідки Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві від 09.02.2018р., у відповідача [PERSON] наявна заборгованість по аліментам, яка в період з листопада 2010р. по січень 2018р., включно, становить суму 141893грн. (а.с.29). Статтею 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України визначено розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, згідно якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Станом на день подачі позову до суду - 28.11.2017р. [PERSON] виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, відповідно до довідки №046/377 Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 08.11.2017р. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо наявності у [PERSON] потреби у матеріальній допомозі, у зв'язку з навчанням, слід зазначити наступне. Позивачем [PERSON] до матеріалів справи надано докази, щодо стану здоров'я доньки сторін, однак, відповідно до ст. 199 СК України, позивач повинен довести в судовому засіданні щодо наявності у [PERSON] потреби у матеріальній допомозі, саме у зв'язку з навчанням. Наявність матеріальної потреби, у зв'язку з незадовільним станом здоров'я повнолітньої дитини, не є підставою для стягнення аліментів, відповідно до ст. 199 СК України. З наданої довідки №046/377 виданої Київським національним університетом імені Тараса Шевченка від 08.11.2017р., вбачається, що [PERSON] є студенткою денної форми навчання. Жодних доказів, які б підтверджували наявність будь-яких витрат як позивача так і [PERSON], у зв'язку з навчанням саме на історичному факультеті Київського національного університету імені Тараса Шевченка до суду не надано. Крім того, слід зазначити, що [PERSON] була викликана в судове засідання як свідок, однак, остання відмовилась від надання показань, посилаючись на ст.63 Конституції України. Але, при встановленні даних особи, [PERSON] зазначила суду, що працює в ПінчукАртЦентрі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем та її представниками в судовому засіданні не доведено наявність у [PERSON] потреби у матеріальній допомозі, у зв'язку з навчанням на історичному факультеті Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Щодо наявності у [PERSON] можливості надання матеріальної допомоги, слід зазначити наступне. Враховуючи наявність у відповідача на утриманні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], непрацездатної матері [PERSON] та заборгованості у відповідача перед позивачем по аліментам, що підтвердили учасники справи в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відсутність можливості надання повнолітній доньці [PERSON] відповідачем матеріальної допомоги, у зв'язку з продовженням її навчання після досягнення повноліття. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність обов'язку [PERSON] утримувати повнолітню дочку [PERSON], яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, через відсутність таких складових, як потреба у зв'язку з навчанням у матеріальній допомозі та наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу. З огляду на викладене, позовна заява [PERSON] є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed