Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Селекційний племзавод «Золотоніський» про розірвання договору оренди земельної ділянки. Вимоги вказаної позовної заяви мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем 20.08.2010 року був укладений договір оренди землі, площею 2.0732 га, кадастровий номер 7121582700:03:001:0150, що належить на праві власності позивачу на підставі Державного акту про право власності на землю серії ЯБ № 166893 від 16.03.2005 року. У подальшому\~сторони уклали\~додаткову угоду\~до договору\~оренди землі\~від 08.12.2015\~року,\~відповідно до\~якої продовжили\~строк оренди\~земельної ділянки\~до \~31.12.2022\~року,\~а також\~збільшили розмір\~орендної плати\~за користування\~землею до\~7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, або в іншому розмірі за погодженням сторін, а саме: 4043,0 грн. Позивач наполягає, що починаючи з 2017 року відповідач перестав сплачувати позивачу орендну плату взагалі та за 3 роки користування відповідачем земельною ділянкою утворилася заборгованість з орендної плати у розмірі 12129.0 грн. Вказані дії відповідача позивач вважає порушенням умов договору оренди землі, а також порушенням прав позивача, а тому позивач вимагає стягнути із відповідача вказану заборгованість по сплаті орендної плати та стягнути із відповідача інфляційні збитки, 3% річних від простроченої суми, а також пеню, яка розрахована позивачем відповідно до умов договору. Окрім того, оскільки відповідач систематично на протязі трьох років загалі не сплачує орендну плату, то позивач просить вказаний вище договорі оренди землі розірвати та повернути йому вказану вище земельну ділянку. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб, відповідно до ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.01.2020 року. Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином у порядку визначеному чинним законодавством, що стверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, однак не повідомив про причини неявки та не надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відзив не подав. Представник позивача позовні вимоги ствердив, та звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи пояснення представника позивача розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи заочно на підставі ухвали суду від 04.03.2020 року. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом між [PERSON] та ТОВ «Селекційний племзавод «Золотоніський» 20.08.2010 року був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 2.07 га, що належить на праві власності позивачу по справі на підставі Державного акту про право власності на землю серії ЯБ № 166893 від 16.03.2005 року. Відповідно до п. 8 оспорюваного договору, останній укладено на 7 років. Пунктом 9 цього договору визначено розмір орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою, яка складає 5% вартості паю в розмірі 1565.30 грн. за кожен рік використання земельної ділянки по договору оренди. Згідно з п. 11 договору оренди землі, орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року. Відповідно до додаткової угоди до договору оренди землі від 20.08.2010 року, яка укладена 08.12.2015 року, сторони домовилися внести зміни та доповнення до вказаного договору оренди землі, відповідно до якого зазначили кадастровий номер орендованої земельної ділянки за № 7121582700:03:001:0150, продовжили термін дії договору до 31.12.2022 року, а також збільшили розмір орендної плати за користування земельною ділянкою до 7% від розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 4043.16 грн., що передбачено пунктами 2, 4, 5 вказаної додаткової угоди. Факт належності вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 7121582700:03:001:0150 [PERSON] , а також реєстрація вказаного договору оренди землі та відповідної додаткової угоди стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкт нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №181248230 від 17.09.2019 року. Відповідно до ч. 2\~ст. 792 ЦК України\~майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства\~Земельним Кодексом України,\~Законом України «Про оренду землі» Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Разом із тим позивач наполягає, що відповідач умови договору оренди землі не виконує, орендну плату протягом трьох років не сплачує, що свідчить про систематичність порушення умов договору та порушення прав позивача, хоча користується вказаною земельною ділянкою та використовує її на власний розсуд. При розгляді даної справи суд зважає, що відповідач був повідомлений про суть позовних вимог та доводи позивача, що стверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення позивачу, яке міститься в матеріалах справи (т. 1 а.п. 27), однак відповідач жодних доводів чи заперечень на спростування позиції позивача до суду не надав, відзив не направив, а тому суд при розгляді матеріалів справи виходить із доводів та доказів, які містяться у ній. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно з вимогами п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України, ст.ст. 21, 25 Закону, орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату. Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Водночас стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору. Звертаючись до суду з позовом позивач, як на підставу для розірвання договору оренди землі, посилається на порушення відповідачем умов договору, що полягала у несплаті орендної плати протягом 2017-2019 року. Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід врахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів палати Касаційного господарського суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. Той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати за землю, не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки судами встановлений факт її систематичної несплати протягом періоду дії договору оренди землі. Таким чином суд приходить до висновку, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди землі, а її несплата протягом 2017-2019 років є суттєвим порушенням умов такого договору, що в свою чергу позивач не отримав того, на що він розраховував та на що має право відповідно до норм чинного законодавства. Також суд звертає увагу і на умови п. 41 вказаного вище договору оренди землі, відповідно до якого за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Як зазначалося вище, між сторонами 08.12.2015 року була укладена додаткова угода,згідно якої в деякі умови договору, в тому числі п. 39, були внесені зміни, однак п. 18 вказаної додаткової угоди визначає, що інші умови договору оренди землі сторони залишають без змін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що звернення позивача до суду з позовом про захист своїх порушених прав шляхом розірвання договорів оренди землі від 20.08.2010 року, здійснено у конкретний спосіб, визначений ЦК України, та обумовлене недотриманням відповідачем, як орендарем, передбачених законом вимог щодо внесення орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі та строки, передбачені договорами оренди землі. Відповідачем не оспорювалися розрахунки, здійснені стороною позивача. Оскільки сторонами сума орендної плати була погоджена відповідно до додаткової угоди у розмірі 4043 грн. 16 коп., а позивач проводить розрахунок суми заборгованості виходячи з розміру 4043.00 грн., суд,

Outcome: approved