Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення частини страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 31.10.2013 між ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] та супутніх ризиків № 35-05/00017247/1.3.1.01. 22.07.2014 в м. Києві, на пл. Вокзальна мала місце ДТП, в якій було пошкоджено належний позивачу застрахований ТЗ, що підтверджується довідкою про пошкодження автомобіля від 22.07.2014, виданою на місці ДТП інспектором ВДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві. Про факт настання ДТП відповідач був повідомлений належним чином, заявою від 28.10.2014 (повідомлення) про подію. Також на виконання, зокрема п.п. 33.1-33.2.2.3. договору, відповідачу було надано всі необхідні для отримання страхового відшкодування документи. 30.09.2014 відповідачем було затверджено страховий акт № 000020436, відповідно до якого відповідачем було прийнято рішення про виплату по зазначеному страховому випадку страхового відшкодування в розмірі 8244,65 грн. Однак, відповідно до п. 2.1 страхового акту № 000020436 вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ становить 10963,63 грн. Відповідно до п.п. 34.1.3 договору страховик відшкодовує збитки, яких зазнав страхувальник при настанні страхового випадку, а саме, пряму шкоду, заподіяну страхувальникові у зв'язку з пошкодженням застрахованого ТЗ внаслідок настання одного або декількох страхових ризиків, передбачених договором. Згідно п. 35.2. договору рішення про виплату страхового відшкодування приймає страховик протягом 7 (семи) робочих днів після отримання всіх необхідних документів, передбачених договором. Відповідачем, в порушення взятих на себе договором зобов'язань, не було здійснено виплату страхового відшкодування. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позовні вимоги з наведених у позові підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої не заперечував проти позову, просив розглянути справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.10.2013 між ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] та супутніх ризиків № 35-05/00017247/1.3.1.01. 22.07.2014 в м. Києві, на пл. Вокзальна мала місце ДТП, в якій було пошкоджено належний позивачу застрахований ТЗ, що підтверджується довідкою про пошкодження автомобіля від 22.07.2014, виданою на місці ДТП інспектором ВДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві. Про факт настання ДТП відповідач був повідомлений належним чином, заявою від 28.10.2014 (повідомлення) про подію. Також на виконання, зокрема п.п. 33.1-33.2.2.3. договору, відповідачу було надано всі необхідні для отримання страхового відшкодування документи. 30.09.2014 відповідачем було затверджено страховий акт № 000020436, відповідно до якого відповідачем було прийнято рішення про виплату по зазначеному страховому випадку страхового відшкодування в розмірі 8244,65 грн. Однак, відповідно до п. 2.1 страхового акту № 000020436 вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ становить 10963,63 грн. Відповідно до п.п. 34.1.3 Договору Страховик відшкодовує збитки, яких зазнав Страхувальник при настанні страхового випадку, а саме, пряму шкоду, заподіяну Страхувальникові у зв'язку з пошкодженням застрахованого ТЗ внаслідок настання одного або декількох страхових ризиків, передбачених Договором. Згідно п. 35.2. Договору рішення про виплату страхового відшкодування приймає Страховик протягом 7 (семи) робочих днів після отримання всіх необхідних документів, передбачених Договором. Відповідачем, в порушення взятих на себе договором зобов'язань, не було здійснено виплату страхового відшкодування. Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено порядок виплати страхового відшкодування, тому позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування, пеню, інфляційні втрати, 3% річних у розмірі 11748,06 грн. підлягає задоволенню. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., оскільки позов підлягає задоволенню, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved