Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» про захист прав споживачів, відшкодування вартості втраченого товару та моральної шкоди у зв'язку із знищенням та пошкодженням майна. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 29.07.2014 року [PERSON] відправив з м. Одеса в належній тарі без будь - яких зауважень з боку перевізника відповідно до Декларації №14.210.92.198.1 на ім'я [PERSON] багаж в м. Ужгород. Перевізником відповідно до вказаної Декларації є ТОВ «Гюнсел», працівниками якого безпосередньо при прийнятті для перевезення багаж було оглянуто. Однак, при отриманні вантажу було виявлено пошкодження пакування у вигляді розірваного скотчу та повторне пакування. При відправленні вага вантажу становила 24 кг., а при отриманні зменшилася на 2 кг. І становила 22 кг., в підтвердження чого було складено відповідний акт. 05.08.2014 року позивачем було направлено претензію на адресу відповідача з прохання відшкодувати вартість втраченого товару та моральної шкоди. Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку здійснити відшкодування шкоди, просить суд задовольнити позовні вимоги, та, винести рішення, яким стягнути з ТОВ «Гюнсел» на користь [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 2000грн. та моральну шкоди в розмірі 3000грн., в також на користь держави судовий збір. Позивач [PERSON] в останнє судове засідання не з'явився. Однак, в попередніх судових засіданнях уточнив позовні вимоги, а саме просив суд винести рішення, яким стягнути з ТОВ «Гюнсел» на користь [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 5030грн. та моральну шкоди в розмірі 6000грн., в також на користь держави судовий збір. Надав суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, та, просить суд розглянути таку за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ч.3 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довіреній їй стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві). Укладення Договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). По справі встановлено, що 29.07.2014 року [PERSON] відправив з м. Одеса в належній тарі без будь - яких зауважень з боку перевізника відповідно до Декларації №14.210.92.198.1 на ім'я [PERSON] багаж в м. Ужгород, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією такої Декларації. Згідно п.3.1 Умов перевезення вантажів, затверджених ТОВ «Гюнсел» перевізник зобов'язаний: зберігати вантаж замовника під час надання послуги, з моменту отримання до часу видачі, в разі виконання замовником всіх необхідних умов, забезпечити цілісність доставки багажу (вантажу) до пункту призначення. Однак, судом встановлено, що при отриманні вантажу було виявлено пошкодження пакування у вигляді розірваного скотчу та повторне пакування. При відправленні вага вантажу становила 24 кг., а при отриманні зменшилася на 2 кг. І становила 22 кг. У відповідності до п.15.1 Умов перевезення вантажів, затверджених ТОВ «Гюнсел» у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником та Вантажовідправником обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом. Так, 01.08.2014 року було складено Акт втрати/пошкодження вантажу (багажу), з якого вбачається, що при відправленні вага вантажу становила 24 кг., а при отриманні - 22 кг., що призвело до втрати товарів на суму 2000грн. Даний акт було погоджено та підписано [PERSON] та ст. адміністратором перевізника [PERSON] Згідно ч.1 ст.925 до пред'явлення перевізникові позову, що випливає із договору перевезення вантажу, пошти можливим є пред'явлення йому претензій у порядку, встановленому законом, транспортними кодексами (статутами). З наявної в матеріалах справи копії Претензії від 05.08.2014року вбачається, що позивач [PERSON] з вимогою до ТОВ «Гюнсел» про відшкодування вартості втраченого товару на суму 2000грн. та моральну шкоду в розмірі 3000грн. Однак, судом встановлено, що відповідач не бажає в добровільному порядку відшкодовувати заподіяні з його вини збитки. Згідно ч.2 ст.924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимоги та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. З наданих позивачем в судовому засіданні уточнених позовних вимог вбачається, що відповідачем було втрачено багаж, який складається з 6 нарядних дитячих суконь, роздрібна вартість яких становить 670грн., 2 курточок для хлопчиків, роздрібною вартістю 960грн., та 4 курточок для дівчаток, роздрібною вартістю в розмірі 1160грн. А тому, просить стягнути заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 5030грн. Однак, судом встановлено, що обставини, на які позивач посилається в обгрунтування свої уточнених позовних вимог не підтвердженні жодним належним доказом (квитанцією, актом тощо), а також спростовуються Актом втрати/пошкодження вантажу (багажу) від 01.08.2014 року, в якому позивач зазначає, що сума втраченого товару становить 2000грн. А тому, суд приходить до переконання, що вимога про стягнення вартості втраченого товару в розмірі 5030грн. підлягає частковому задоволенню, а саме, в розмірі 2000грн. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.1-2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї. Однак, судом встановлено, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 6000грн. є необґрунтованою, та, встановлює її в розмірі 1000грн. Враховує вище наведення, всі обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконання, що з ТОВ «Гюнсел» підлягає стягненню на користь [PERSON] відшкодування вартості втраченого товару в розмірі 2000грн., моральної шкоди в розмірі 1000грн., а також на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial