Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд в листопаді 2013 року з позовом до [PERSON] про стягнення 10000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди і 50000 грн. моральної шкоди. Позивач зазначила , що 14 червня 2013 року [PERSON] керувала автомобілем ДЄО Ланос державний номер [NUMBER] , порушила Правила дорожнього руху України , внаслідок чого здійснила на неї наїзд та спричинила середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді пошкодження передньої бокової зв»язки лівого колінного суглоба , пошкодження верхнього меніску лівого колінного суглобу . За даним фактом було відкрите кримінальне провадження на ст.. 286 ч. 1 КК України. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2013 року кримінальне провадження закрите, [PERSON] звільнена від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу. В результаті даного злочину і пошкодження здоров»я їй спричинено матеріальну шкоду через понесені витрати на лікування, обстеження , поїздки в лікувальні закладі м. Добропілля та Донецька, оплату транспортних послуг. Також вона зазнала моральної шкоди через перенесений фізичний біль , душевні страждання , зміну способу життя та необхідність докладати додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги , посилаючись на вказані в позовній заяві підстави , просить їх повністю задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала , вказуючи на те, що позивач не довела обставин, на які вона посилається, щодо понесених витрат , не представила квитанцій, чеків, а також відсутні докази спричинення моральної шкоди. Вислухавши сторони та їх представників [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи , надані позивачем медичні документи, суд дійшов такого висновку. Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2013 року [PERSON] .звільнено від кримінальної відповідальності за ст.. 286 ч. 1 КК України з передачею на поруки трудовому колективу . Згідно даній постанові [PERSON] 14 червня 2013 року , керуючи транспортним засобом автомобілем ДЄО Ланос державний номер [NUMBER] , порушила Правила дорожнього руху України , скоїла наїзд на [PERSON] і спричинила їй середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді пошкодження передньої бокової зв»язки лівого колінного суглоба , пошкодження верхнього меніску лівого колінного суглобу . Згідно позовним вимогам [PERSON] вона просить відшкодувати понесені нею витрати на лікування спричиненого внаслідок злочину пошкодження здоров»я. У відповідності до ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка ї завдала. Факт завдання [PERSON] шкоди здоров»ю [PERSON] підтверджується постановою суду ,який розглянув кримінальне провадження відносно [PERSON] за 286 ч. 1 КК України, що вступила в закону силу. Закриття кримінального провадження з указаної в постанові підстави не є реабілітуючою обставиною. З представлених позивачем та досліджених судом матеріалів справи та медичних документів встановлено, що [PERSON] в результаті травми зверталась за наданням їй медичної допомоги , в тому числі, в медичному закладі м. Донецьк, проходила обстеження. Однак позивачем надано лише квитанцію до прибуткового касового ордеру № 861 від 9 липня 2013 року на суму 800 грн. на підтвердження понесених витрат з обстеження МРТ. Інші докази щодо понесених витрат та їх розміру суду не представлені. Як передбачено ст..11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Приймаючи до уваги представлені позивачем [PERSON] докази з понесених витрат на лікування, суд частково задовольняє вимоги з відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 800 грн. Щодо вимог позивача з відшкодування моральної шкоди суд враховує наступне. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою , яка її завдала , за наявності її вини . Як зазначено в ст.. 23 ч. 2 ЦК України , моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Суд визнає, що внаслідок фізичної травми через пошкодження зв»язки колінного суглобу та верхнього меніску колінного суглобу , яка завдана позивачу з вини відповідача [PERSON] , [PERSON] зазнала фізичного болю та страждань, їй проводилось лікування накладанням гіпсової пов»язки. Згідно лікарської довідки № 138 від 18 вересня 2013 року [PERSON] за наслідками отриманої травми потребує оперативного лікування та тривалої реабілітації, у неї порушена функція пересування. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення , внаслідок якого [PERSON] отримала пошкодження здоров»я , яке є необережним , глибину її фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої, що підтверджено лікарським висновком, а також вимоги розумності і справедливості. Суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 7000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача суд стягує в дохід держави судовий збір за ставками для позовних заяв майнового і немайнового характеру згідно ст. 6 Закону України « Про судовий збір» , що становить 243,60 грн. з кожної вимоги. На підставі ст. ст. 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial