overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 21 серпня 1991року між ним і [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу мають четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] Одруження між ними виявилось невдалим. Спільного господарства з відповідачем не ведуть. Спору між ними про поділ спільного майна немає. Шлюбних відносин також на протязі шести місяців не підтримують. Відповідачка звинуватила його, що він довів до суїциду молодшу дочку [PERSON], хоча цього і не сталося. Часто виникають скандали зі сторони відповідачки, дітей. Відповідач залишає дітей йому на догляд, мотивуючи тим, що їй потрібно їхати на роботу в Польщу. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснив, що вони з відповідачкою шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе. Судові витрати просить покласти на обидві сторони. Відповідачка [PERSON] позов визнала, пояснила, що збереження шлюбу неможливе, не заперечує проти розподілу судових витрат навпіл. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що 21 серпня 1991 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3). В шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] Спору про поділ майна немає. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Суд враховує, що сторони шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе, суперечить інтересам сторін, а тому позов задовільняє. Враховуючи думку сторін, суд стягує з відповідачки на користь позивача половину понесених ним витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що з відповідачкою з 07.06.2019 р. перебуває у шлюбі. Протягом останніх трьох місяців стосунки у них розладилися, зникли взаєморозуміння та взаємоповага . Вони проживають окремо, спільним побутом не пов`язані. Фактично сім`я припинила своє існування. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву, відповідно до якої позов підтримує, просить його задоволити з викладених підстав. Відповідачка [PERSON] також не з`явилася до суду, подала заяву, відповідно до якої позов визнала, просить справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що 07 червня 2019 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.4). Дітей у них немає. Шлюб фактично розпався. Сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що [PERSON] в порушення договору позики, за яким він позичив відповідачу 300 доларів США, ухиляється від обов'язку повернути вказані кошти. Просить стягнути з [PERSON] на його користь 300 доларів США боргу в національній валюті за курсом на час розгляду справи в суді та судові витрати. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності, наполягав на підтриманні позовних вимог. У силу ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач, судова повістка про виклик якого надіслана на адресу зареєстрованого його місця проживання, вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Суд в силу ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, які випливають із укладеного між ними договору позики. ВІдповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно із ст.1047 цього ж Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно з умовами договору [PERSON], як позикодавець, передав [PERSON], як позичальнику, 300 доларів США із зобов'язанням повернути. Підтвердженням укладення договору позики між сторонами є розписка [PERSON], оригінал якої знаходиться у справі. ВІдповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У силу ст.1049 ЦК України [PERSON] зобов'язаний повернути [PERSON] грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Всупереч наведених правових норм відповідач отримані за договором позики кошти не повернув. За таких обставин до стягнення із [PERSON] підлягає 300 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 07 травня 2014 року становить 3495 грн. Повністю задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 01 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №142. Позивач в підготовче судове засідання подав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання також подала письмову заяву, відповідно до якої остання заявлені позивачем вимоги визнала повністю. Сторонами було заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутність, яке судом задоволено. З огляду на позицію сторін, повне визнання позову відповідачем, враховуючи вимоги ч.3 ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у цій справі за результатами підготовчого провадження. В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що між подружжям відсутнє звзаєморозуміння, оскільки дружина вдається до обману, залишила сім`ю та переїхала до Києва. [PERSON] вважає, що за таких умов сім`я існує формально, а тому шлюб слід розірвати. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 01 серпня 2014 року, згідно із яким цього числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, про що зроблено актовий запис № 142. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Крім цього, позивач зазначає про припинення сторонами шлюбних стосунків, через що примирення між сторонами є неможливим. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] що встановлено із наданої суду копії свідоцтва про народження дитини. Однак, під час судового провадження сторони бажання до примирення не виявили. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (з липня 2020 року), зазначені позивачем у позовній заяві обставини, а також з урахуванням відсутності бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача - суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 11 вересня 2015 року Виконавчим комітетом Тутовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 29. В обґрунтування заявлених вимог у позовній заяві зазначено, що сторони мають різні погляди на життя, через що між ними виникали непорозуміння, які стали підставою для припинення сімейних стосунків. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що дійсно сторони припинили сімейне життя та протягом тривалого часу не спілкуються, а тому остаточно вирішили шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явилась вдруге, була повідомлена про час слухання справи належним чином, не повідомила суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подала. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Відповідачем було подано письмове клопотання про надання сторонам строку на примирення, яке судом було задоволено та надано строк на примирення - 1 місяць. Інших клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами виникли з приводу розірвання шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 11 вересня 2015 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Тутовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 29. Відповідно до ст.112 СК України - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджено дослідженою судом копією свідоцтва про народження. Відповідач виявила бажання примиритись. В зв'язку із наведеним судом сторонам було надано строк на примирення. Однак, вжиті судом заходи до примирення сторін позитивних результатів не дали, оскільки позивач зазначив, що за вказаний період стосунки між сторонами суттєво погіршились, примирення не відбулось. Таким чином, враховуючи вказані обставини, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, яка у судове засідання не з'явилась, що свідчить про її байдужість до долі сім'ї, з огляду на тривалість часу протягом якого сторони припинили стосунки та проживають окремо (орієнтовно з липня 2017 року) - суд вважає недоцільним надання більш тривалого строку на примирення, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 12 лютого 2002 року Селищенською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 3. В обґрунтування заявлених вимог у позовній заяві зазначено, що сторони мають різні погляди на життя, через що між ними виникали непорозуміння, які стали підставою для припинення сімейних стосунків. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що дійсно сторони припинили сімейне життя через подружню зраду відповідача та протягом тривалого часу не спілкуються, а тому остаточно вирішили шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явилась вдруге, була повідомлена про час слухання справи належним чином, не повідомила суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подала. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Інших клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами виникли з приводу розірвання шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про одруження від 12 лютого 2002 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Селищенською сільською радою Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 3. Відповідно до ст.112 СК України - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має трьох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Однак, позивач в суді категорично заперечив щодо можливості примирення із відповідачем. Таким чином, враховуючи вказані обставини, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, яка у судове засідання не з'явилась, що свідчить про її байдужість до долі сім'ї, з огляду на тривалість часу протягом якого сторони припинили стосунки та проживають окремо (орієнтовно з серпня 2017 року) - суд вважає недоцільним надання строку на примирення, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 14 червня 2000 року Великовербчанською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис №23. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 червня 2000 року Великовербчанською сільською радою Сарненського району Рівненської області. Від шлюбу подружжя має двоє дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту позовної заяви - між подружжям виникали непорозуміння, внаслідок чого виникали суперечки, які стали підставою для припинення подружніх стосунків. На даний час подружжя тривалий час разом не проживає, стосунків не підтримує. Позивач в судове засідання подав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання також подала письмову заяву, якою визнала повністю заявлені вимоги. Сторонами заявлені клопотання про розгляд справи у їх відсутності, які судом задоволені. Інших заяв та клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу розірвання шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження від 14 червня 2000 року (серії [NUMBER] ), згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Великовербчанською сільською радою Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 23. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має двох х дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що встановлено із наданих суду копій свідоцтв про народження (серії [NUMBER] від 07 листопада 2000 року та серії [NUMBER] від 10 травня 2002 року), які на даний час є повнолітніми. Отже, враховуючи ті обставини, що жодна із сторін не виявила наміру до примирення, тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (з 2018 року), відсутність у подружжя неповнолітніх дітей, суд вважає, що надання строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований ним [PERSON] 28 жовтня 2011 року у Карпилівській сільській раді Сарненського району Рівненської області, актовий запис №12. Позивач в підготовче судове засідання подав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання також подала письмову заяву, відповідно до якої остання заявлені позивачем вимоги визнала повністю. Сторонами було заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутність, яке судом задоволено. З огляду на позицію сторін, повне визнання позову відповідачем, враховуючи вимоги ч.3 ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у цій справі за результатами підготовчого провадження. В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що між подружжям систематично виникали непорозуміння та суперечки, внаслідок чого сімейні стосунки між подружжям припинено. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 28 жовтня 2011 року, згідно із яким цього числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Карпилівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 12. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Крім цього, позивач зазначає про фактичне створення відповідачкою інших шлюбних стосунків, через що примирення між сторонами є неможливим. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має двох неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] що встановлено із наданих суду копій свідоцтв про їх народження. Однак, під час судового провадження сторони бажання до примирення не виявили. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (з березня 2020 року), зазначені позивачем у позовній заяві обставини, а також з урахуванням відсутності бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача - суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved