Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська консалтингова палата», третя особа: Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» - про стягнення коштів в порядку регресу. Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що 01.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська консалтингова палата» було укладено Рамкову угоду № FW 105.757 та Договір про надання траншу № 105.43935/FW105.757. Відповідно до п. 2.1. Рамкової угоди, кредитор на підставі Угоди зобов'язується здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов'язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені Угодою та кредитними договорами. З метою забезпечення виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська консалтингова палата», як позичальником за Рамковою угодою № FW 105.757, між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 300677-ДП1 від 01.11.2013 року. Відповідно до вищезгаданого договору поруки, [PERSON], як поручитель зобов'язується відповідати перед ПАТ «ПроКредит Банк» за виконання ТОВ «Українська консалтингова палата» його зобов'язань, що виникли із Рамкової угоди № FW 105.757 від 01.11.2013 року та договору про надання траншу № 105.43935/ FW 105.75 від 01.11.2013 року, в повному обсязі, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. Згідно умов п. п. 2.1., 3.1. та 3.5. Договору поруки, банк 06.10.2014 року, здійснив договірне списання коштів у розмірі 1000 доларів США на свою користь з рахунку позивача, який був відкритий в ПАТ «ПроКредит Банк» а також здійснював списання в період з 02.12.2013 року по 06.01.2015 року в розмір 27 671 доларів США. Крім того, 26.02.2015 року ПАТ «ПроКредит Банк», також надав лист-підтвердження про те, що останній не заперечує того, що позивач виконував зобов'язання на підставі договору поруки та набув право кредитора на виконане зобов'язання в частині 27 671 доларів США. Так як позивач на підставі договору поруки набув права кредитора на виконане зобов'язання в частині 27 671 доларів США та з метою позасудового врегулювання спору. Позивач звернувся до відповідача з вимогою про часткове повернення коштів в порядку регресу в розмірі 1000 доларів США. Відповідач таку вимогу позивача залишив без задоволення та відмовився повертати кошти в іноземній валюті, у зв'язку з тим, що кошти за Рамковою угодою № FW 105.757 та договору про надання траншу № 105.43935/ FW105.757 які були отриманні відповідачем як позичальником від ПАТ «ПроКредит Банк», останнім фактично надавались в гривневому еквіваленті та перераховані на рахунок відповідача в національній грошовій одиниці України - гривня, а тому відповідач буде виконувати своє зобов'язання перед позивачем лише в національній грошовій одиниці України. З такою відмовою відповідача, позивач не погоджується та вважає, що позивач як боржник, виконавши солідарний обов'язок має повне право на пред'явлення відповідачу зворотної вимоги, а відповідач зобов'язаний таку вимогу позивача задовольнити. В зв'язку із зазначеним позивач просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська консалтингова палата» на користь [PERSON] кошти в порядку регресу у розмірі 1000 доларів США. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначив, що вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі та просить суд про задоволення позову. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач не отримував за кредитом від ПАТ «Прокредит Банку» доларів США, а тому на думку відповідача зобов'язань у доларах США у нього не виникало. Представник відповідача вважає, що вимоги позивача про стягнення 1000 доларів США в порядку регресу є безпідставними, оскільки на думку представника відповідача, сплата позивачем на користь банку 1000 дол. США не обумовлює у відповідача зобов'язання повернути на користь позивача саме 1000 дол. США. В зв'язку із зазначеним представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову повністю. Третя особа: ПАТ «ПроКредит Банк» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки представника третьої особи суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська консалтингова палата» було укладено Рамкову угоду № FW 105.757 та Договір про надання траншу № 105.43935/FW105.757. Відповідно до п. 2.1. Рамкової угоди, кредитор на підставі Угоди зобов'язується здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов'язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені Угодою та кредитними договорами. Вбачається, що з метою забезпечення виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська консалтингова палата», як позичальником за Рамковою угодою № FW 105.757, між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 300677-ДП1 від 01.11.2013 року. Відповідно до вищезгаданого договору поруки, [PERSON], як поручитель зобов'язується відповідати перед ПАТ «ПроКредит Банк» за виконання ТОВ «Українська консалтингова палата» його зобов'язань, що виникли із Рамкової угоди № FW 105.757 від 01.11.2013 року та договору про надання траншу № 105.43935/ FW 105.75 від 01.11.2013 року, в повному обсязі, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, на підставі Договору поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. Відповідно до п. 3.5. Договору поруки, для виконання зобов'язань поручителя за договором поручитель безвідклично уповноважує та доручає кредитору здійснювати договірне списання на користь кредитора коштів у розмірі, еквівалентному розміру зобов'язань поручителя з рахунків поручителя у кредитора (у т. ч. карткових і депозитних), реквізити яких вказані чи будуть вказані у договорах, на підставі яких поручителю відкрито чи буде відкрито у майбутньому рахунки у кредитора. Право договірного списання у кредитора виникає з моменту виникнення зобов'язань поручителя та діє до моменту їх повного виконання. Якщо поручитель є фізичною особою, то договірне списання на встановлених договором правилах може здійснюватися з рахунків поручителя у кредитора, відкритих йому як фізичній особі так і як фізичній особі-підприємцю. Відповідно до п. 3.1. договору поруки, поручитель вправі у день настання строку виконання зобов'язання позичальника здійснити його належне виконання за позичальника повністю або частково. Згідно умов п. п. 2.1., 3.1. та 3.5. договору поруки, банк 06.10.2014 року, здійснив договірне списання коштів у розмірі 1000 доларів СІЛА на свою користь з рахунку позивача, який був відкритий в ПАТ «ПроКредит Банк» а також здійснював списання в період з 02.12.2013 року по 06.01.2015 року в розмір 27 671 доларів США, що також підтверджується випискою з рахунку позивача від 20.02.2015 року. Крім того вбачається, що 26.02.2015 року ПАТ «ПроКредит Банк», також надав лист-підтвердження про те, що останній не заперечує того, що позивач виконував зобов'язання на підставі договору поруки та набув право кредитора на виконане зобов'язання в частині 27 671 доларів США. Вбачається, що позивач звертався до відповідача з вимогою про часткове повернення коштів в порядку регресу в розмірі 1000 доларів США, однак відповідач таку вимогу позивача залишив без задоволення та відмовився повертати кошти в іноземній валюті, у зв'язку з тим, що кошти за Рамковою угодою № FW 105.757 та договору про надання траншу № 105.43935/ FW105.757 які були отриманні відповідачем як позичальником від ПАТ «ПроКредит Банк», останнім фактично надавались в гривневому еквіваленті та перераховані на рахунок відповідача в національній грошовій одиниці України - гривня, а тому відповідач буде виконувати своє зобов'язання перед позивачем лише в національній грошовій одиниці України. З такою відмовою відповідача, позивач не погоджується та вважає, що позивач як боржник, виконавши солідарний обов'язок має повне право на пред'явлення відповідачу зворотної вимоги, а відповідач зобов'язаний таку вимогу позивача задовольнити, крім того така вимога повинна бути задоволена в іноземній валюті та виконана в доларах США, це пов'язано з тим, що позивач як поручитель відповідача виконував зобов'язання перед ПАТ «ПроКредит Банк» саме в іноземній валюті, в зв'язку з чим позивач вважаючи свої права порушеними, просив суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне. Виходячи з дій відповідача чітко вбачається те, що відповідач відмовляється виконувати свої договірні зобов'язання, перед позивачем, що порушує права позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України, порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язанню, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. З огляду на вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов ґрунтується на нормах чинного законодавства, підтверджений доказами, дослідженими в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved