Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] «Княжа Вієнна [PERSON]» страхового відшкодування в розмірі 7926,74 грн., мотивуючи тим, що 20 лютого 2014 року між ним та [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) № 06/02-49К-036629 строком з 24 лютого 2014 року по 23 лютого 2015 року (далі по тексту Договір), предметом якого є його інтереси, повязані з володінням та/або користуванням, розпорядженням транспортним засобом RENAULT DUSTER СПГ, 2011 року випуску, д/н ВМ 6880АТ. Згідно з умовами вказаного договору страховими випадками, які розповсюджуються на застрахований автомобіль є, у т.ч. зовнішній вплив. Франшиза встановлена в розмірі 1% збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. 04 січня 2015 року він на автомобілі RENAULT DUSTER СПГ, 2011 року випуску, д/н ВМ 6880АТ, рухався із с. Великі Бубни Роменського району в напрямку м. Ромни. На ділянці дороги поблизу с. Погреби із кузова вантажного автомобіля, що рухався попереду в попутному напрямку, злетіла гілка, помітивши яку він не встиг загальмувати та здійснити обїзд перешкоди, тому наїхав на гілку, пошкодивши декоративну та захисну решітку радіатора, пластикові підкрилки передні, підкрилок задній правий автомобіля. Він повідомив [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» про настання події, що має ознаки страхового випадку і отримав від них інструкції щодо подальших дій, відповідно яких зателефонував до міліції. На його виклик до місця пригоди виїхав ст. інспектор ВДАІ капітан міліції [PERSON], який оглянув автомобіль, сфотографував пошкодження, в тому числі і залишки гілки в решітці радіатора, місце зупинки автомобіля, записав його пояснення щодо обставин страхової події. На його прохання про виклик експерта для встановлення обставин події інспектор ВДАІ [PERSON] відповів, що ніхто виїздити шукати та ідентифікувати залишки гілки, що попала під колеса автомобіля не буде, і оскільки це не дорожньо-транспортна пригода, то розслідування обставин справи пошкодження автомобіля не відноситься до його компетенції. Листом № 498 від 30.01.2015 року йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» з посиланням на те, що обставини пошкодження автомобіля не підтверджуються компетентними органами, які проводили огляд місця події та пошкодженого транспортного засобу, а тому ним були повідомлені завідомо неправдиві відомості про обставини настання страхового випадку, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. З відмовою у виплаті страхового відшкодування він не погоджується, тому звернувся до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити та пояснив обставини, викладені в ньому. Крім цього зазначив, що номер вантажного автомобіля, що їхав попереду записати не встиг. Крім нього в автомобілі знаходилась також його дружина та товариш [PERSON], які також бачили, що дорога поблизу с. Погреби сильно заросла деревами, тому фура, що їхала попереду зачепила і відламала гілку, яка скотилася з тенту прямо їм під коліса, тому уникнути перешкоди він не встиг. Інспектор Третьяк, який виїхав на місце телефонував представнику відповідача і пояснював, що ця подія не є ДТП, а є зовнішнім впливом. Місце події сфотографував, узяв пояснення у нього і дружини. Коли звернувся до відповідача з приводу виплати, там зажадали висновок щодо події, який 08.01.2016 року їм надав, але страхова компанія сказала, що цей документ не відповідає зразку, тому страхова виплата не підлягає відшкодуванню. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» у судове засідання не зявився, надали суду письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги не визнають, просять відмовити в їх задоволенні. В обгрунтування посилаються на те, що 20 лютого 2014 року між позивачем та [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) № 06/02-49К-036629. З правилами та умовами, зазначеними в договорі страхування позивач був ознайомлений. 04.01.2015 року з вказаним автомобілем сталася подія, яка має ознаки страхового випадку (ризик ДТП). Згідно умов договору виплата страхового відшкодування здійснюється Страховиком за підставі заяви Страхувальника про подію та виплату страхового відшкодування та наявності всіх необхідних документів. Для встановлення обставин страхового випадку та визначення розміру збитків Страхувальник зобовязаний надати по ризику ДТП: довідку ДАІ про факт ДТП, що мала місце із зазначенням часу, дати, місця та пошкодження транспортного засобу, а також довідку про реєстрацію і обставини ДТП. Відповідно до висновку УМВС від 08.01.2015 року, який не оскаржував ся позивачем, слідів ДТП виявлено не було, місце та час встановити неможливо, марку і державний реєстраційний номер автомобіля з якого випала гілка позивач не запамятав. Таким чином позивач не довів довідками компетентних органів факт настання дорожньо-транспортної пригоди. Страхова сума автомобіля RENAULT DUSTER СПГ, 2011 року випуску, д/н [NUMBER] становить 122932,34 грн., франшизи 1% від страхової суми - 1229,32 грн. Франшиза завжди і в усіх страхових компаніях встановлюється від страхової суми, а не від збитку. Позивач погодився на розрахунок збитку по калькуляції, відповідно якої розмір збитку становить 4601,08 грн. За мінусом франшизи страхове відшкодування могло б становити (за умови надання підтверджуючих документів від органів УМВС) не більше 3371,76 грн. Таким чином, оскільки позивач не довів факту настання страхового випадку, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник третьої особи ПАТ «Креді [PERSON]» у судове засідання не зявився, надали клопотання про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду у звязку з тим, що кредит наданий ПАТ «Креді [PERSON]» [PERSON] погашений в повному обсязі, на даний час позивач не є клієнтом Банку (а.с.81). Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що 20 лютого 2014 року між [PERSON] та [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) № 06/02-49К-036629 строком з 24 лютого 2014 року по 23 лютого 2015 року (а.с.7-9). Предметом вищевказаного договору є майнові інтереси страхувальника [PERSON], повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом RENAULT DUSTER СПГ, 2011 року випуску, д/н ВМ 6880АТ (п. 4 Договору). Вигодонабувачем за Договором є ПАТ «Креді [PERSON]» (п. 3 Договору), але станом на час розгляду справи позивач не є клієнтом банку у зв'язку з повним погашенням кредиту, тому ніяких правовідносин з [PERSON] ПАТ «Креді [PERSON]» не має, отже право отримання страхової виплати має позивач. Таким чином між сторонами склалися правовідносини з приводу страхових виплат, які регулюються Главою 67 ЦК України, Законами України «Про страхування», «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Договором страхування. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору, що відповідає ст. 979 ЦК України. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.\~\~ Згідно п. 18 Договору страхування, страховими ризиками за цим договором визнаються певні події, на випадок яких здійснюється страхування і які мають ознаки ймовірності та випадковості настання. До страхових ризиків за цим Договором відносяться: (у тому числі) 18.1.1 «Дорожньо-транспортна пригода» (ДТП) пошкодження чи знищення ТЗ та/або зазначеного в Договорі страхування ДО внаслідок дорожньо-транспортної пригоди під час зіткнення, наїзду на рухомі, нерухомі предмети, перевертання ат падіння ТЗ; 18.1.2 «Протиправні дії третіх осіб» (ПДТО) пошкодження чи знищення ТЗ та/або ДО внаслідок протиправних дій третіх осіб, а також викрадення складових частин ТЗ, деталей, приладів та/або ДС; 18.1.5«Зовнішній вплив» (ЗВ) пошкодження чи знищення ТЗ та/або ДО внаслідок зовнішнього впливу сторонніх предметів (в т.ч. викид каменів або інших твердих фракцій з-під коліс транспорту, мимовільне падіння дерев, гілок або інших предметів, нападу тварин, птахів), за винятком випадків, передбачених п.п.18.1.1.-18.1.4 цього Договору; З пояснень позивача, які підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] установлено, що внаслідок дії стороннього предмету (кузова вантажного автомобіля, який зачепив гілку) настав страховий випадок, передбачений п. 18.1.5 Договору. При цьому Висновок по результатах розгляду заяви (скарги, повідомлення) від 08.01.2015 року про відсутність події ДТП ( а.с. 13) не спростовує висновків суду про наявність зовнішнього впливу. При цьому свідок [PERSON], який є дільничним інспектором, пояснив, що особисто на місце події не виїжджав, а склав висновок про відсутність ДТП зі слів старшого ІДПС ВДАІ [PERSON], який по телефону повідомив йому, що на місці події було установлено, що автомобіль отримав ушкодження від гілки, яка впала з дерева, хоча місце та час отримання пошкодження вищевказаного автомобіля працівникам ВДАІ встановити не довелося можливим. Надання довідок про відсутність ДТП його посадовими обов'язками не передбачено, як і встановлення обставин страхових випадків, якщо вони не належать до ДТП, по факту відсутності ДТП складається тільки висновок, що і було зроблено та направлено [PERSON] Клопотання про виклик у якості свідка [PERSON] сторонами не заявлялось. Пунктом 19.6.11 Договору добровільного страхування передбачено, що страхувальник зобовязаний після настання події, що має ознаки страхового випадку вжити у межах розумної доцільності всіх можливих заходів щодо рятування майна, повідомити компетентні органи та діяти у відповідності з Правилами дорожнього руху та вимогами чинного законодавства, а також негайно, не залишаючи місця страхової події, повідомити Страховика за номером безкоштовної гарячої лінії та не пізніше двох діб (48 год.) за винятком вихідних, святкових та неробочих днів, письмово повідомити Страховика про таку подію. В разі пошкодження застрахованого транспортного засобу невстановленим іншим ТЗ або третіми особами, Страхувальник зобовязаний залишатись на місці події та діяти суворо відповідно до інструкцій, отриманих від оператора гарячої лінії Страховика. В разі невиконання даної умови Страховик має право по даному випадку відмовити у виплаті страхового відшкодування або застосувати франшизу в розмірі 5 % від страхової суми. Умови п.19.6.11 Договору [PERSON] виконав, що підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], та не заперечував відповідач. Вказане також підтверджується матеріалами Висновку № 54/15, де вказано 04.01.2015 року до Роменського МВ УМВС України в Сумській області по тел. «102» о 12 год. 50 хв. надійшло повідомлення [PERSON] про пошкодження автомобіля «Рено Дастер», д/н [NUMBER] (а.в. 1). Пункт 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» визначає, що страховик зобовязаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобовязаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. З пояснень позивача, не спростованих відповідачем, установлено, що представник відповідача на місце події не виїжджав. З акту пошкодження транспортного засобу автомобіля RENAULT DUSTER СПГ, 2011 року випуску, д/н ВМ 6880АТ від 24.02.2014 року, що є додатком до № 2 до комплексного Договору № К036629 від 20 лютого 2014 року добровільного страхування транспортного засобу «КАСКО», водія та пасажирів від нещасних випадків (НВ) вбачається, що на автомобілі наявні пошкодження скол лакофарбового покриття лівого переднього порогу (а.с.4). [PERSON] «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» № 498 від 30 січня 2015 року позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування, так як обставини пошкодження його автомобіля не підтверджуються компетентними органами, які проводили огляд місця події та пошкодженого транспортного засобу, посилаючись на п. 21.1.3 Договору (а.с.16). Однак, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України відповідачем не надано доказів повідомлення [PERSON] свідомо неправдивих відомостей про факт та обставини настання страхового випадку, отже страхова сума підлягає відшкодування у наступному розмірі. Відповідно до розрахунку відновлюваних робіт ТОВ Соллі Плюс Полтава, у якому автомобіль позивача знаходився на обслуговуванні, вартість відновлюваного ремонту складає 8006,81 грн. (а.с. 14), у той час як у заяві про проведення розрахунку [PERSON] просить провести розрахунок вартості згідно Калькуляції (а.с. 39), яка складає 4601 грн.08 коп. (а.с. 40-42). Суд уважає, що така заява не може бути достатнім доказом того, що [PERSON] погодившись на виплату такої суми уважав її достатньою, оскільки у разі її отриманні міг звернутися до суду з позовом про стягнення остаточної суми фактично зроблених на ремонт витрат, крім того, отримавши відмову у виплаті, був позбавлений можливості погодити розмір фактично зроблених на ремонт виплат з представником відповідача, що передбачено п. 22.8.2 Договору. Отже суд уважає, що слід стягнути на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 8006,81 грн. за винятком безумовної франшизи, передбаченої п. 13.5 (п. 18.1.5) у розмірі 1% , визначеного п. 9.1 договору. При цьому суд погоджується з доводами позивача про те, що повинен відраховуватись 1% від суми збитку у розмірі 80,07 грн., оскільки відповідно до ч. 5 ст.9 Закону України Про страхування страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому. Оскільки у п. 13 договору зазначено про обов'язкову франшизу у розмірі 1% від страхової суми без уточнення, що від страхової суми транспортного засобу, а в умовах договору взагалі не оговорено по яким саме обставинам визначається страхова сума, хоча розмір франшизи чітко визначений по кожному страховому випадку окремо, суд має підстави уважати, що у п. 13 Договору під страховою сумою мається саме сума встановлена по окремому страховому випадку і складає 80,07 грн. ( 8006,81х 1%). Виходячи з викладеного з відповідача на користь позивача слід стягнути (8006,81 грн. - 80,07 грн.) 7926, 74 грн. страхового відшкодування. Також з відповідача на користь позивача, на підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору та 500 грн. витрат на правову допомогу, оскільки правозахисник особисто участі у судовому засіданні не приймав, а з урахуванням обсягу позовної заяви суд уважає таку суму достатньою. Таким чином з приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» на користь [PERSON] слід стягнути 8670,34 грн.

Outcome: partial