Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що сторони з 19.02.2012р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2014р. розірвано. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2014р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 /4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Відповідач зі своїм сином не спілкується, не ціквиться його життям, не допомагає фінансово. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів виданого старшим державним виконавцем Дейдиш С.І. за період з 31.07.2014р. по 05.01.2018р. заборгованість складає 51 723,55грн., з 01.06.2018р. по 31.03.2021р. - 131028,05грн. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.05.2016 року по справі №127/6843/16-п в якій зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення 20.01.2016 року о 04:00 годині ранку перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] розбив дві шибки сніжкою, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП за ознаками дрібного хуліганства. Вироком Вінницького міського суду від 02.08.2018 року по справі №127/13189/18, яким [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2020 року по справі №127/10413/20 яка підтверджує, що відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст.173 КУпАП. Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 17.09.2019 року по справі №678/1154/19, якою постановлено визнати [PERSON] винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 170,00 гривень. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 26.05.2021 року відкрито провадження по справі. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, просили задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав наданий висновок. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 19.02.2012р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2014р. розірвано. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2014р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 /4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів виданого старшим державним виконавцем Дейдиш С.І. за період з 31.07.2014р. по 05.01.2018р. заборгованість складає 51 723,55грн., з 01.06.2018р. по 31.03.2021р. - 131028,05грн. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.05.2016 року по справі №127/6843/16-п в якій зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення 20.01.2016 року о 04:00 годині ранку перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] розбив дві шибки сніжкою, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП за ознаками дрібного хуліганства. Вироком Вінницького міського суду від 02.08.2018 року по справі №127/13189/18, яким [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2020 року по справі №127/10413/20 яка підтверджує, що відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст.173 КУпАП. Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 17.09.2019 року по справі №678/1154/19, якою постановлено визнати [PERSON] винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 170,00 гривень. Відповідно до психологічної характеристики учня 2-Г класу [PERSON] , виданої практичним психологом комунального закладу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №15 Вінницької міської ради» від 27.04.2021 року, практичним психологом навчального закладу дитини Позивача та Відповідача зазначено: «Батько участі у вихованні сина не бере. Під час бесіди з [PERSON] він сказав, що часто бачив як батько в його присутності ображав маму. Хлопчик говорив про те, що боїться батька тому, що той не раз штовхав, бив, кричав на маму. Кожна така подія глибоко ранить хлопчика і може формувати в нього неправильну модель сім`ї. Вадим сказав, що хотів би мати іншого батька. Спілкування з батьком приносить психологічний дискомфорт». Згідно з характеристикою [PERSON] від 23.04.2021 року виданою класним керівником комунального закладу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №15 Вінницької міської ради» - «Вадим проживає з мамою - [PERSON] . Вона завжди цікавиться шкільним життям та успіхами сина, постійно спілкується з класним керівником. З батьком - [PERSON] - класний керівник не знайома». Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину (ч. 2 - 4 ст. 150 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд приймає до уваги те, що відповідач не займається вихованням та матеріальним забезпеченням свого сина з народження дитини не цікавився ним, його розвитком, здоров`ям, умовами життя. Крім того, згідно висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 02.08.2021року №01-00-011-51878 визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] . Всі досліджені в сукупності докази по справі дають підстави суду вважати, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 5408,00грн., з яких: 908,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору, 4500,00грн. у відшкодування витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved