Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], громадянина України, [INFO], уродженця [INFO], який загинув 29 вересня 2016 року у м. Луганську Луганської області. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що він доводиться рідним дядьком [PERSON], який загинув 29 вересня 2016 року від гострої крововтрати, множинних колото-різаних поранень голови, шиї, тулуба і кінцівок з пошкодженням внутрішніх органів і магістральних судин. При звернені до Довжанського міського відділу державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] було відмовлено у його видачі, оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», тому він був вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті дружини. Заявник у судове засідання не зявився, просив розглянути справу в його відсутність. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи, Довжанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, про можливе задоволення вимог з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про народження серії ГД №282702 виданого на імя [PERSON] /а.с.4/ та копії свідоцтва про народження серії ЯЖ №690824 виданого на імя [PERSON] /а.с.6/ їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017300452 [PERSON] 19 липня 1975 року уклала шлюб з [PERSON], після чого прийняла прізвище чоловіка «Базалей» /а.с.7/. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017300584 [PERSON] 07 листопада 1981 року уклала шлюб з [PERSON] , після чого прийняла прізвище чоловіка «Суховєєва» /а.с.8/. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-ЕД №361716 виданого [PERSON] сільрадою Міловського району Ворошиловградської області на імя [PERSON] його матірю є [PERSON] /а.с.9/. Зкопії паспорту заявника, [PERSON] вбачається, що він є громадянином України /а.с.3/. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №1291 від 10 жовтня 2016 року, відділом судово-медичної експертизи трупів ДЗ «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи» так званої Луганської народної республіки, [PERSON], [INFO] помер 29 вересня 2016 року; причина смерті: гостра крововтрата, множинні колото-різані поранення шиї, тулуба та кінцівок з пошкодженням внутрішніх органів та магістральних судин /а.с. 10/. Згідно ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» Суд оцінює це лікарське свідоцтв як доказ на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документ не відповідає належної форми. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Довжанським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 01 листопада 2016 року, [PERSON], було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 /а.с.12/. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту… смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стануфакту смерті». За ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.» Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою .Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання» Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану.» Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.» Таким чином, представником заявника було доведено, що він [PERSON] є рідним дядьком [PERSON], який помер на непідконтрольній території України, де був похований за місцем свого фактичного мешкання, вимоги заявника законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved