Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Сможенської сільської ради Сколівського району Львівської області та [PERSON] про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на спадкове майно. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що після смерті батька він та [PERSON], яка відмовляється від належної їй частки у спадковому майні на його користь, є спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 32 у с. Нагірне Сколівського району Львівської області, який належав спадкодавцеві на підставі договору дарування, який батько позивача не зареєстрував у визначеному законом порядку, що на момент оформлення позивачем своїх спадкових прав створює перешкоди. За огляду на ці обставини він змушений звернутися до суду з даним позовом. Представники позивача подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Представник відповідача - Сможенської сільскої ради Сколівського району Львівської області подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 381017, виданого Тухольківською сільською радою Сколівського району Львівської області 05.03.2015 року вбачається, що 04.03.2015 року помер [PERSON], котрий був батьком позивача, про що свідчить копія свідоцтва про його народження. В судовому засіданні встановлено, що після смерті батька позивача відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 32 у с. Нагірне Сколівського району Львівської області, який належав спадкодавцеві на підставі договору дарування, складеного і посвідченого 14.08.1984 року секретарем Сможенської сільскої ради Сколівського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1, що підтверджується копією такого. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, а також той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON], який у визначеному законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується копією такої заяви, та дружина спадкодавця [PERSON], котра відмовилась від належної їй частки у спадковому майні на користь позивача, про що свідчить копія заяви про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, на момент звернення до суду з даним позовом позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, однак, нотаріально оформити свої спадкові права він не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить копія відмови нотаріуса. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Шевченка, 32 у с. Нагірне Сколівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті батька і в цій частині позовних вимог позов підлягає до задоволення. З приводу позовної вимоги щодо визнання договору дарування складеного і посвідченого 14.08.1984 року секретарем Сможенської сільскої ради Сколівського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1 судом встановлено наступне. Відповідно до ст.ст. 243, 244 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення договору дарування) за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. До договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 цього Кодексу, якою передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Оскільки договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Шевченка, 32 у с. Нагірне Сколівського району Львівської області складений і посвідчений 14.08.1984 року секретарем Сможенської сільскої ради Сколівського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 1, суд прийшов до висновку, що при укладенні такого були дотримані вимоги чинного на момент укладення договору дарування законодавства, що не потребує його визнання дійсним у судовому порядку, оскільки відсутні підстави його недійсності.

Outcome: partial