Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Шипуватської сільської ради в особі Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання в порядку спадкування за законом після його матері - [PERSON], яка померла 19 січня 2017 року, права власності на земельну ділянку площею 5,7050 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шипуватської сільської ради. [PERSON] позов підтримав і пояснив, що після смерті матері своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак земельну ділянку не зміг оформити, так як оригінал державного акта про право власності на землю втрачений, внаслідок чого нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Шипуватський сільський голова надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника сільської ради, а також зазначено про визнання позову (а.с. 24). На підставі доказів, поданих учасниками справи, судом встановлені фактичні обставини і визначено відповідно до них зміст спірних правовідносини. Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 582388 [PERSON] померла 19.01.2017 (а.с. 10).\~\~ Свідоцтвом про народження серії ЯЭ № 982585 підтверджено те, що матірю [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). Внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документа щодо належності земельної ділянки спадкодавцю державний нотаріус Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області постановою від 23.12.2017 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] При цьому також зазначено, що спадкова справа заведена на підставі заяви про прийняття спадщини, що надійшла від [PERSON], інших заяв про прийняття (відмову) від спадщини не надходило (а.с.16). Згідно з наданою до суду копією державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] за життя була власником земельної ділянки площею 5,7050 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шипуватської сільської радиВеликобурлуцького району Харківської області, що засвідчено державним актом серії РЗ №799518, виданим 5 травня 2003 року Шипуватською сільською радою народних депутатів (а.с. 12). Про втрату державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії РЗ №799518 в районній газеті «Вісник Великобурлуччини» було опубліковано оголошення у номері 48 від 09.12.2017 (а.с. 13). Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За нормами ч.1\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України\~визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У пункті 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначено, що відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право [PERSON] на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право спадщину за законом після смерті його матері, що дало йому право в порядку ст.4 Цивільного процесуального кодексу України звернутися до суду за захистом своїх прав. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем, який у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Іншого шляху належним чином оформити своє право на спадкове майно земельну ділянку, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки внаслідок відсутності оригінала правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка входить до складу спадкового майна, порушується право позивача, стосовно якого існують необхідні умови для спадкування, належним чином реалізувати своє право на оформлення спадкового майна.

Outcome: approved