Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову позивач в судовому засіданні 25.03.2015 року вказував, що з 24.08.1975 року перебуває із відповідачкою в шлюбі. У 1980 році вони придбали частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], який пізніше перебудували і у 1992 році ним отримано свідоцтво про право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. З вересня 2011 року він з власної волі, взявши лише необхідні йому речі, залишив будинок та переїхав у м. Золотоноша, де проживають його сестра та мати. Відповідач залишилася проживати у спільному будинку. Добровільно вирішити питання про поділ житлового будинку з надвірними будівлями відповідач відмовляється. У 2014 році за рішенням суду шлюб було розірвано. Позивач просив поділити спільне з відповідачем майно, виділивши йому реально ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS], а саме : приміщення в житловому будинку 1-1; 1-2; 1-6; 1-7; 1-8, надвірні будівлі хлів Б, хлів Г та із призначенням йому компенсації за зменшення його частки від ідеальної в сумі 3 997 гривень, а [PERSON] - виділити приміщення в житловому будинку 1-3; 1-4; 1-5, надвірні будівлі гараж В, погріб в, споруду вбиральні. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна, що належить на праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що сторони перебували в шлюбі із 24.08.1975 року. У 1980 році вони придбали частину житлового будинку, який було перебудовано та на який було отримано свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Спільне життя між сторонами не склалося, вони припинили спільно проживати у вересні 2011 році, відповідач переїхав в м. Золотоноша, де по сьогодні проживає у своєї матері. В будинку проживає позивачка та двоє дорослих повнолітніх синів подружжя. У 2012-2013 р.р. вона частково зробила ремонт в будинку, встановила новий газовий котел, облаштувала навколо будинку та двору паркан з металопрофілю, на що витратила власні кошти в розмірі 45 000 грн. Вона вказує, що згідна на поділ будинку, проте відповідач не погоджується на запропонований нею варіант поділу. [PERSON] просила поділити спільне із відповідачем майно, виділивши їй в житловому будинку [ADDRESS] жилу кімнату 1-3 площею 10,7 кв.м., жилу кімнату 1-6 площею 15 кв.м., кухню 1-2 площею 9,5 кв.м., коридор 1-1 площею 6,4 кв.м. та ванну кімнату 1-7 площею 3 кв.м. та 1-8 котельню площею 2,6 кв.м., з надвірних будівель виділити літню кухню, половину хліва, а відповідачу виділити в житловому будинку [ADDRESS] дві жилі кімнати 1-4 площею 11 кв.м. та 1-5 площею 20 кв.м., з надвірних будівель виділити гараж та половину хліва. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов із викладених підстав, просив суд виділити [PERSON] приміщення в житловому будинку [ADDRESS] 1-1; 1-2; 1-6; 1-7; 1-8, надвірні будівлі хлів Б, хлів Г та із призначенням йому компенсації за зменшення його частки від ідеальної в сумі 3 997 гривень, зважаючи на те, що він має намір проживати в м. Славута надалі та при цьому є інвалідом ІІ групи. Позов [PERSON] визнає частково, погоджуючись із поділом будинку, але лише на запропонованих ним умовах. В судових дебатах просив вирішити питання про розподіл судових витрат, в тому числі і витрат зі сплати послуг експерта. В судовому засіданні [PERSON] та адвокат Андрієвський О.А. підтримали заявлений позивачкою позов, просили його задоволити, із позовними вимогами [PERSON] не погодились. Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 24 серпня 1975 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що стверджується даними свідоцтва про шлюб виданого повторно 03.06.2014 року серії [NUMBER]. У період шлюбу [PERSON] за договором купівлі-продажу від 07.02.1980 року придбано ? частку дерев'яного будинку з відповідними будівлями до цієї частки будинку в [ADDRESS]. [PERSON] було отримано відповідні дозволи на перебудову частини будинку на окремий будинок, здано його в експлуатацію та за рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради від 16.04.1992 року №86 отримано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок від 20.04.1992 року по [ADDRESS]. Станом на 08.07.2014 року за спірним домоволодінням зареєстровані [PERSON], 1955 р.н., [PERSON], 1955 р.н., син [PERSON], 1976 р.н. та син [PERSON], 1980 р.н., що засвідчується даними довідки виданої КП «Славутське ЖКО» № 2726. [PERSON] із вересня 2011 року не проживає в спірному домоволодінні, фактично проживає у [ADDRESS], у своєї сестри [PERSON], що вона й підтвердила як свідок в судовому засіданні 25.03.2015 року. Згідно ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором ( ч. 1 ст. 70 СК України). Суд вважає, що нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя , а тому їх частки в цьому майні є рівними. Згідно з висновком судової інженерно-технічної експертизи № 02-01/15 від 20.02.2015 року поділ між співвласниками житлового будинку [ADDRESS] можливий з відступом від ідеальних часток. При цьому експертом як варіант запропоновано поділ житлового будинку та надвірних будівель і споруд в частках найбільш близьких до ідеальних. Згідно вимог ст. 152 ЖК України (в редакції Закону № 191-VIII від 12.02.2015 року) виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. При цьому суд вважає, що згідно з висновком судової інженерно-технічної експертизи № 02-01/15 від 20.02.2015 року [PERSON] слід виділити в житловому будинку [ADDRESS] приміщення 1-1; 1-2; 1-6; 1-7; 1-8, надвірні будівлі хлів Б та хлів Г; [PERSON] - приміщення 1-3; 1-4; 1-5; надвірні будівлі гараж В, погріб в, вбиральню Д. За вказаним варіантом поділу житлового будинку [PERSON] має сплатити [PERSON] 3 997 грн. грошової компенсації вартості її частки. Обираючи такий варіант розподілу будинковолодіння між сторонами, суд виходить із розуміння того, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, пенсіонеркою, в спірному будинку проживає постійно, облаштувавши систему опалення із встановленням вартісного індивідуального котла опалення ( товарний чек від 18.09.2013 року, ) в приміщенні 1-8, та санвузла в приміщенні 1-7, очевидно розраховувала на створення санітарно придатних умов проживання. [PERSON] також є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, з власної волі залишив спірне будинковолодіння та з вересня 2011 року у ньому не проживає, участі в утриманні майна не приймав. З вересня 2011 року проживає у м. Золотоноша Черкаської області. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] є інвалідом ІІ групи, згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору. Із [PERSON] підлягає стягненню судовий збір додатково у розмірі 336,15 грн. відповідно до вартості задоволених судом позовних вимог майнового характеру. Вимога представника [PERSON] про вирішення питання стягнення із відповідачки витрат на проведення судової експертизи задоволенню не підлягає, зважаючи на те, що суду доказів на підтвердження того, що [PERSON] поніс такі витрати не надавалося.

Outcome: approved