Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна. Зазначав, що при переоформленні прав на майно, йому стало відомо про те, що відповідно до постанови відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві від 2010 року на все його майно накладено арешт. В реєстрі боржників України, на час звернення до нотаріуса, та на час складення позову він відсутній. Згідно повідомлення державного виконавця, яке він отримав у грудні 2018, протягом 2010-2014 років у відділі ДВС Подільського району на виконані перебувало декілька виконавчих проваджень, в яких він був боржником. Він жодного разу не отримував від ДВС жодного документа. У відділі було відкрито виконавче провадження (винесена постанова про відкриття виконавчого провадження) про стягнення боргу з нього на користь ПАТ «Універсал банк» на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 19.10.2010 та в той же день - 02.12.10 винесено постанову про накладення арешту на його майно. Посилаючись на те, що будь-яких документів щодо накладення арешту на майно він не отримував, арешт накладено незаконно, просив зняти арешт з його майна, накладений згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №23030410 від 02.12.10. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином (а.с. 22). Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд увалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.12.18 на майно боржника накладено арешт (а.с. 7-8). Відповідно до листа державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Бондаренко О.С. від 12.12.18 за результатами пошуку в Автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) виявлено наступні виконавчі провадження, боржником за якими є [PERSON] , що перебували на виконанні у відділі, в рамках яких було накладено арешт на майно боржника, та були завершені без фактичного виконання рішення: ВП №23030410 з виконання виконавчого листа №2-3607 від 19.10.2010 року Подільського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 42888,12 гри на користь ПАТ «Універсал банк». 02.12.2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника. 25.12.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено виконавчий документ за місцем знаходження нерухомого майна боржника - Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області. Постанова про зняття арешту з майна боржника не виносилася. Відомості про фактичне виконання рішення відсутні. ВП №35026276 з виконання виконавчого листа № 2-5414/11 від 19.03.2012 року Подільського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ГУ ДКУ у м. Києві 214,60 грн. 07.11.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 26.05.2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» ВП №14118484 з виконання постанови №787790 від 02.03.2009 року ДАІ Подільського району при УДАІ ГУМВС України у м. Києві про стягнення з [PERSON] на користь держави боргу у розмірі 255,00 грн. 17.06.2009 року відкрито виконавче провадження з накладенням арешту на майно боржника. 25.12.2009 року винесено постанову про повернення виконавчого документу у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення, у межах відповідної суми стягнення. ВП №43915422 з виконання виконавчого листа №758/15847/13-ц від 04.06.2014 року Подільського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 22449,41 грн на користь ПАТ «КБ «Приватбанк». 09.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 22.12.2014 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено виконавчий документ за місцем знаходження нерухомого майна боржника - Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області. Постанова про зняття арешту з майна боржника не виносилася. Відомості про фактичне виконання рішення відсутні (а.с. 11-12). Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 1, 2 п. 2 постанови від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі - постанова) позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 5 постанови, зокрема, у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. Отже, з позовом до суду про визнання права власності та зняття арешту з майна може звернутися власник / володілець майна, якщо він вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, а відповідачем у вказаному спорі має бути боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Судом установлено, що [PERSON] є стороною виконавчого провадження, а саме - боржником, в межах якого було накладено арешт на належне йому майно, а тому згідно норм чинного законодавства має право оскаржити дії державного виконавця у порядку, визначеному ЦПК України. Ураховуючи те, що в силу норм ст. 59 Закону до суду з позовом про визнання права власності та зняття арешту з майна може звернутися власник / володілець майна, якщо він вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, як установлено судом [PERSON] є стороною виконавчого провадження, а саме - боржником, а тому правових підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed