Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа КП «БТІ» Одеської міської ради, в якому просив розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 23 квітня 2012 року між [PERSON] і [PERSON], посвідчений 23 квітня 2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], а також зобов'язати КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» зняти з реєстрації на ім'я відповідача [PERSON] квартиру № 65, яка знаходиться за адресою: 65122, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. №81, корп. 6. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що 23 квітня 2012 року між ним та відповідачем був укладений вказаний договір довічного утримання, за умовами якого позивач (відчужувач) передав у власність [PERSON] (набувача) ізольовану квартиру №65 за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. №81, корп. 6, а набувач [PERSON], прийняв її у власність і зобов'язався здійснювати утримання та догляд [PERSON] [PERSON] також вказує, що договором від 23 квітня 2012 року (п. 2.1.) передбачено матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись йому набувачем [PERSON], та яке оцінено сторонами у сумі 1000 грн. Утримання (догляд) визначено сторонами у вигляді: надання побутових послуг (прання постільної білизни - один раз на 10 днів, послуги перукарні - один раз на місяць, ремонт побутової, а також, аудіо-, відеотехніки тощо. Оцінено сторонами у сумі 45 грн. на місяць; забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів на суму 100 грн. на місяць, але не може перевищувати 1200 грн. на рік; оплати проживання відчужувача, а саме, комунальних та інших послуг на суму 300 грн. на місяць. [PERSON] стверджує, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, передбачені пунктами 2.1., 2.2., 2.3. договору довічного утримання (догляду), майже півтора року [PERSON] не надає [PERSON] матеріальне забезпечення в розмірі 1000 грн., не виконуються відповідачем обов'язки стосовно оплати комунальних послуг, забезпечення лікувальними засобами, прання постільної білизни - один раз на 10 днів, надання послуг перукарні - один раз на місяць, ремонту побутової, а також аудіо-, відеотехніки тощо. Позивач посилається на те, що його стан здоров'я потребує лікування у вигляді хірургічного втручання, що означає про збільшення витрат на ліки, однак відповідач його прохання з цього приводу про збільшення витрат на лікувальні заходи не задовольнив. Крім того, відповідач [PERSON] має заборгованість з оплати послуг теплопостачання, водопостачання та інших комунальних послуг по кв. № 65, власником якої він є. Викладені обставини зумовили звернення [PERSON] до суду із даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання зявилися, позов не визнали, письмових заперечень не надали, при цьому стверджували, що [PERSON] належним чином виконував свої обовязки за договором, [PERSON] кожного місяця одержував від нього по 1 тис. грн., однак відмовлявся надавати розписки на підтвердження цього. Представник КП «БТІ» Одеської міської ради, яке є правонаступником КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» у судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позову в частині вимог, що стосуються третьої особи (а.с. 62-63). Вислухавши пояснення позивача [PERSON], його представника, відповідача [PERSON], його представника, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні позивач [PERSON] мешкає у однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], яка належала йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. 23.04.2012 року [PERSON] (відчужувач) та [PERSON] (набувач) уклали та нотаріально посвідчили договір довічного утримання (догляду) (а.с. 9-10), відповідно до умов якого [PERSON], на умовах, передбачених цим договором, передав у власність, а [PERSON] прийняв у власність ізольовану квартиру № 65 (шістдесят п'ять), яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, будинок № 81/6, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача як утриманням так і доглядом довічно на умовах цього договору. У розділі 2 договору сторони визначили, що матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись набувачем відчужувачу, оцінюється сторонами у суму 1000,00. Утримання (догляд) визначається у вигляді: а) надання побутових послуг (прання постільної білизни один раз на 10 днів, послуги перукарні один раз на місяць, ремонт побутової, а також, аудіо-, відеотехніки тощо). Оцінюється сторонами у суму 45 (сорок п'ять) гривень на місяць; б) забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів на суму 100 (сто) гривень на місяць, але не може перевищувати 1200 (одну тисячу двісті) гривень на рік; в) оплати проживання відчужувача, а саме, комунальних та інших послуг на суму 300 (триста) гривень на місяць. Якщо в поточному місяці суми витрат на ліки будуть більшими чи меншими зазначеної у пп. «в» п. 2.2. цього договору середньомісячної суми, вважається належним виконанням відповідне перерахування суми на лікувальні засоби у наступних місяцях, але не більш ніж за один рік. У пункті 3.1 договору визначено, що відчужувач має право вимагати своєчасного та повного здійснення утримання від набувача згідно з п. 2 цього договору та вимагати розірвання договору та повернення квартири у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків за цим договором. Згідно ч. 1 ст. 745 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Аналіз нормативно-правового визначення договору довічного утримання свідчить про те, що набувач не позбавлений можливості забезпечувати відчужувача або утриманням або доглядом, або одночасно і утриманням, і доглядом довічно. Таким чином, законодавець залишив на розсуд сторін договору погодження конкретних заходів з утримання або догляду, чи утримання одночасно із доглядом відчужувача. При цьому відповідно до п. 1 ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання може бути визначений виключний перелік видів матеріального забезпечення та догляду, якими набувач має забез\-печувати відчужувача. Саме такий перелік, був погоджений сторонами (п. 1.1. договору) та деталізований у п.п. 2.1-2.3 договору довічного утримання (догляду), що передбачають як матеріальне утримання, так і догляд у вигляді надання побутових послуг. Судовим розглядом встановлено, що відповідачем [PERSON] обовязки за договором довічного утримання (догляду) виконувалися частково та неналежним чином. Так, матеріали справи містять докази лише часткової та не завжди своєчасної оплати [PERSON] комунальних послуг за проживання відчужувача у спірній квартирі (а.с. 48-55, 86-87). Комунальні послуги не оплачувалися відповідачем у травні, липні, серпні, грудні 2012 року, січні, лютому, серпні, жовтні, листопаді 2013 року. Жодного разу не оплачувалися у 2014 році. Згідно претензії ОСББ «Гармонія» від 28.12.2014 року (а.с. 31) по вказаній квартирі протягом 12 місяців не здійснюється оплата експлуатаційних витрат, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 2600 грн. Судом встановлено, що [PERSON] не виконувались обов'язки і стосовно догляду за відчужувачем у вигляді прання постільної білизни один раз на 10 днів, надання послуг перукарні один раз на місяць, ремонту побутової, а також аудіо-, відеотехніки. Про невиконання зі сторони [PERSON] обов'язку по ремонту сантехнічного обладнання, побутової, а також аудіо-, відеотехніки свідчить акт представників об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гармонія» від 17 січня 2015 pоку, який затверджено головою правління цього об'єднання (а.с. 11). В порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним вищевказаних зобовязань за договором. Крім того, матеріали справи не місять жодного доказу на підтвердження виконання [PERSON] умов договору протягом 2014 року. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] (знайомі відповідача) пояснили суду, що вони декілька разів протягом 2014 року були присутні під час передання грошей у сумі 1000 грн. [PERSON] [PERSON], при цьому [PERSON] відмовлявся складати розписки про отримання грошей, однак ці показання не можуть свідчити про належне виконання обовязків [PERSON] щодо матеріального утримання протягом усього 2014 року та тим більше не підтверджують виконання зобовязань щодо догляду за відчужувачем. Задовольняючи позов в частині розірвання договору довічного утримання, суд приймає до уваги і те, що відповідачем [PERSON] було відкрито на імя [PERSON] поточний рахунок у банківській установі та зараховано на нього 1150 грн. (а.с. 64-65) лише 20 квітня 2015 року, тобто вже після відкриття судом провадження у справі та одержання ним ухвали суду з копіями позовних матеріалів. Згідно п.1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Враховуючи викладене та встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає вимоги [PERSON] в частині розірвання договору довічного утримання обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Оскільки [PERSON] не заявлені вимоги про визнання за ним права власності на спірну квартиру у звязку із розірванням договору, тому такі вимоги судом не розглядаються. Разом із тим, суд відмовляє у задоволенні позову в частині зобов'язання КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» зняти з реєстрації на ім'я відповідача [PERSON] квартиру № 65, яка знаходиться за адресою: 65122, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. №81, корп. 6, оскільки чинне процесуальне законодавство не передбачає можливості суду у рішенні зобовязувати вчиняти певні дії третю особу. Положення ч.1 ст. 33 ЦПК України дозволяють суду тільки за клопотанням позивача здійснити заміну первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Під час розгляду справи позивач [PERSON] та його представник до суду із відповідною заявою про залучення до участі у справі КП «БТІ» Одеської міської ради в якості співвідповідача в порядку ст. 33 ЦПК не зверталися. Крім того суд зазначає, що з 01 січня 2013 року органи технічної інвентаризації не виконують функції державних реєстраторів прав на нерухоме майно. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: partial