Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом в Дергачівський районний суд Харківської області до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Дергачівський РВ ГУ ДМС України в Харківській області, Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про усунення перешкод користування житловим будинком, визнання такими що втратили право користування житловим приміщення та виселення. З зустрічним позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про вселення в житловий будинок. В підтвердження позову [PERSON] посилається на те, що йому на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 11 жовтня 1990 року № 1-2654 реєстровим № 3267 належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та її син [PERSON], який є позашлюбним сином [PERSON], які з 2009 року за місцем реєстрації не проживають, особистих речей в будинку не мають, почтова кореспонденція на їх ім'я не надходить. [PERSON] місце мешкання із своїм неповнолітнім сином [PERSON] змінила за власним волевиявленням. Відповідач [PERSON] являється двоюрідним братом позивача, який зареєстрований та проживає в належному позивачу житловому будинку, систематично руйнує і псує житло, робить неможливим користуватися позивачу як власнику будинком і належною земельною ділянкою, [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, страхові і інші платежі не платить, внаслідок чого від будинку було відключено газ і електропостачання. Будинок від вогкості рушиться, це відбувається також з надвірними спорудами, земельна ділянка не обробляється, на позивача неодноразові вимоги змінити відношення до житла відповідач [PERSON] не реагує. В підтвердження зустрічного позову [PERSON] посилається на те, що вона з 19.11.1996 року перебуває на паспортному обліку за адресою: [ADDRESS]. Проживаючи в зазначеному будинку в неї 10.11.1997 р оку народився син [PERSON], який також перебуває на обліку за вказаною адресою. На той період часу згоду на постійну «прописку» давав [PERSON], тимчасової «прописки» у них не було. [PERSON] являється двоюрідним братом її чоловіка - [PERSON] , який також перебуває на обліку у вказаному будинку з 1996 року, що відмічено у його особистому паспорті. В 2011 році [PERSON] почав зловживати спиртними напоями і фактично зпився та створив таку ситуацію, що вона змушена була з неповнолітнім сином попроситися тимчасово пожити в подруги. Втікаючи із спірного дому вона не взяла ніяких особистих речей, а також в будинку залишилися сумісно куплена обстановка. Наприклад: бойлер, ванна, насосна станція, мийка, крани, кухонний гарнітур, комп'ютерний стіл, диван, шафа, стінка з трьох секцій, постільне, телевізор «Соні» пральна машинка, та багато іншого. [PERSON] декілька разів поверталася в цей будинок, але ввійти в нього не змогла, так як в дверях вставлені нові замки і вона була позбавлена змоги разом з неповнолітньою дитиною вселитися за вказаною адресою. В судовому засіданні представник [PERSON] та [PERSON] свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити їх позов. З зустрічним позовом не згодні. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, в позові [PERSON] просили відмовити. Представник третьої особи : Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву, відповідно якої просили суд слухати справу у їх відсутність, просили ухвалити рішення на розсуд суду. Представник третьої особи: Дергачівський РВ ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, причину неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони по справі, вважає позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити.. Судом було встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 11 жовтня 1990 року № 1-2654 реєстровим № 3267 належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В будинку зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [PERSON] та [PERSON] з 2009 року за місцем реєстрації не проживають. Вказані обставини сторони не заперечують. В судовому засіданні встановлено, що особисті речі [PERSON] та [PERSON] знаходяться в будинку в непридатному стані для використання, що підтвердили сторони в судовому засіданні. [PERSON] місце мешкання із своїм неповнолітнім сином [PERSON] змінила за власним волевиявленням без будь-якого тиску зі сторони позивача [PERSON] Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні сторони. [PERSON] являється двоюрідним братом [PERSON], який зареєстрований та проживає в належному позивачу житловому будинку, систематично руйнує і псує житло, робить неможливим користуватися позивачу як власнику будинком і належною стану земельною ділянкою. [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, страхові і інші платежі не платить, внаслідок чого від будинку було відключено газ і електропостачання. Будинок рушиться, це відбувається також з надвірними спорудами, земельна ділянка не обробляється. Факт не проживання відповідачів у будинку за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 29 серпня 2013 року. На час розгляду справи [PERSON], відповідно повідомлення за № 5/12/1-387/рж від 11.02.2014 року, засуджений і відбуває покарання в Харківській виправній колонії №43. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання та проживання інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Згідно ст. 156 ч.1 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ст.321 ч.1 ЦК України право власності є непорушне. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд вважає, що [PERSON] надав достатньо доказів того, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірному домоволодінні, будинок не придатний для проживання, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині виселення та зобов'язання зняти з реєстрації відповідачів є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Згідно ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю сторін між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Враховуючи вказане, суд відмовляє [PERSON] в задоволення позовних вимог в частині визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, у зв'язку з тим, що у вищевказаному житловому будинку знаходяться особисті речі відповідачів в непридатному стані, про що сторони не заперечують. Також сторони не заперечують проти того, що [PERSON] періодично з'являється за місцем реєстрації у вказаному будинку. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України … якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок знаходиться в непридатному стані, що підтверджується сторонами по справі, актом обстеження умов проживання від 21 лютого 2014 року та фотознімками житлового будинку.

Outcome: partial