Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту на все майно, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер: 11232625, зареєстровано 31.05.2011 року реєстратором «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 25989504, 27.05.2011 року Відділом державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Також просить Зобовязати Томаківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області скасувати арешт на все майно [PERSON], накладеного Відділом державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер: 11232625 31.05.2011 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він являється співвласником житлового будинку по вул. Богдана Хмельницького, 51/1, с-ще Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, що підтверджуюється свідоцтвом про власність на житло від 06.10.1995 року, зареєстрованого Марганецьким БТІ, реєстр №12-14. За домовленістю з іншими співвласниками він вирішив відчужити свою частку будинку у звязку із чим звернувся до приватного нотаріуса [PERSON], однак під час перевірки на наявність заборон або арешту майна за даними з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна виявлено арешт нерухомого майна підстава обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, 25989504 від 27.05.2011 року, Відділ державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції. Він звернувся до Томаківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з метою зняття накладеного арешту, після чого отримав лист від 05.05.2017 року №2232, з якого дізнався, що зняти арешт майна неможливо, так як згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження у Томаювському РВ ДВС ГТУ у Дніпропетровській області на виконанні відсутні виконавчі документи по яких боржником являється [PERSON] та відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту можливе на підставі рішення суду. У своїй письмовій заяві позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить суд розглянути справу в судовому засіданні за своєї відсутності. Представник Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що не має заперечень щодо позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, які відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України подали клопотання про розгляд справи за своєї відсутності у судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обовязку усунути перешкоди у користуванні майном. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у п. 4 розяснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. З інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що 31.05.2011 року за №11232625, реєстратором Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проведено обтяження нерухомого майна домоволодіння по вул. Богдана Хмельницького, 51, с-ще Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, власником якого є [PERSON], на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 25989504 від 27.05.2011 року виданої Відділом державної виконавчої служби Томаківського РУЮ. Листом від 05.05.2018 року №2232 адресованого [PERSON] Томаківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомило, що зняти арешт з майна боржника та оголошення заборони на його відчуження [PERSON], накладений постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 25989504, 27.05.2011 року Відділом державної виконавчої служби Томаківського РУЮ на підставі виконавчого листа №2-242 від 04.03.2011 року виданого Томаківським районним судом Дніпропетровської області від 10.11.2006 року неможливо, так як згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні відсутні виконавчі документи по яким боржником є [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Виходячи з того, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-242 від 04.03.2011 року закінчено, однак накладений арешт на майно [PERSON] не знято, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. Сплачений по справі судовий збір в сумі 704,80 гривень, вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved