Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] « Українська охоронно-страхова компанія», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 05.12.2015 за участю його автомобіля та автомобіля [PERSON] відбулась ДТП, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія». 07.12.2015 ним було подано заяву(повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» було проведено оцінку вартості матеріального збитку, однак йому було відмовлено у наданні копії висновку проведеної експертизи та не повідомлено розмір заподіяної шкоди. Через це він був змушений самостійно звернутись до експерта для визначення вартості матеріального збитку. 23.12.2015 Автозаводським районним судом м.Кременчука [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 10.02.2016 відповідачу, [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія», були надані усі необхідні документи для визнання випадку страховим та визначення розміру страхового відшкодування. Станом на 30.11.2016 ані письмового повідомлення, ані страхового відшкодування він не отримав. Вважає, що з [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» підлягає стягненню страхове відшкодування та пеня через його несвоєчасну сплату, а з [PERSON] - передбачена договором страхування франшиза в розмірі 1000 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» на його користь страхове відшкодування в розмірі 13290,26 грн, 2538,67 грн пені та 450грн витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження; стягнути з [PERSON] на його користь франшизу в сумі 1000 грн. В судове засідання позивач не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідачі, [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON], в судове засідання повторно не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомляли. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.12.2015 року о 16 год. 50 хв. відбулась ДТП за участю транспортного засобу «ВАЗ 211040» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Богдан» 211120-82-4 д.н.з. 04ВМ1783 під керуванням [PERSON]. Постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23.12.2015 у справі 524/9967/15-п [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В п.4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. В ст. 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Стаття 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 211040» д.н.з. ВІ2669АЕ була застрахована в [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія», що підтверджується копією Полісу АІ/4778890. Згідно ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст.28, 29 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. В статті 33 Закону визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: 33.1.1. дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; 33.1.2. вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; 33.1.3. поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. 33.3. Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,-=МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). 07.12.2015 [PERSON] повідомив [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно ст.34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). У зв'язку з тим, що після отримання повідомлення про ДТП [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» не надало [PERSON] відповіді, щодо результатів праведної оцінки, позивач звернувся до судового експерта [PERSON] із заявою про визначення вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Богдан» 211120 д.н.з. 04ВМ1783. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №176-16 від 26.12.2015 вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Богдан» 211120 д.н.з. 04ВМ1783 складає 14290,26 грн. Вартість проведення експертного дослідження, згідно квитанції №176 становить 450 грн і відповідно до ст.34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає відшкодування потерпілому. 10.02.2016 [PERSON] до [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» направлено заяву про виплату страхового відшкодування. Вказаний лист отриманий [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» 19.12.2016, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.30.08.2016 позивачем на адресу [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» була направлена заява, у якій останній просив повідомити про розмір страхового відшкодування, дату перерахунку грошей та про причини затримки виплати. Вказана заява отримана відповідачем 01.09.2016. Відповідачем [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» не було надано суду доказів виконання своїх зобов'язань перед позивачем з приводу виплати страхового відшкодування та витрат на проведення експертного дослідження, а тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» суми страхового відшкодування та витрат на проведення експертного дослідження обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.35.6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Судом перевірено розрахунок пені, наданий позивачем та встановлено, що сума пені становить 2538,62 грн. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] пеню в сумі 2538,62 грн. Стаття 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. В ст.36 Закону визначено, що Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/4778890 розмір франшизи становить 0 грн, а тому суд не вбачає підстав для стягнення суми франшизи з відповідача, [PERSON]. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача, [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія», на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 519,29 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial