Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та пені за прострочення сплати аліментів. Позивач зазначав, що рішенням Броварського міського суду Київської області від 22.08.2001 р., яке набрало законної сили 23.09.2001 р., стягнуто з відповідача на користь його матері, [PERSON] , аліменти на його утримання в розмірі ј всіх видів заробітку, але не менше Ѕ частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 08 серпня 2001 року і до досягнення позивачем повноліття. З метою примусового виконання зазначеного рішення, 22 серпня 2001 року судом матері позивача було видано виконавчий лист №2-1221, який вона подала до Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби за місцем проживання відповідача. 16 листопада 2018 року позивачу виповнилося 18 років. Постановою начальника Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 26.11.2018 р. про закінчення виконавчого провадження (ВП № 55062199) закінчено ініційоване матір`ю позивача виконавче провадження про стягнення з відповідача на її користь аліментів на його утримання, у зв`язку із закінченням строку для даного виду рішення. При цьому, згідно з розрахунком заборгованості за аліментами за виконавчим листом Броварського міського суду № 2-1221 від 22.08.2001 р., станом на 16 листопада 2018 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 61167,78 грн. Відповідач мав сплати на утримання позивача 337,25 грн. аліментів за грудень 2009 року, але не сплатив їх протягом 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 повних років, то, наприклад, тільки за ці 7 (сім) років він заборгував вказану суму аліментів за 84 місяці. Тобто, не менш як за 2520 днів, якщо взяти в розрахунок 30 днів у кожному з цих місяців (84 міс. х 30 днів). Відтак, лише у зв`язку із заборгованістю відповідача по сплаті аліментів за грудень 2009 року, пеня за прострочення ним сплати аліментів за період із 01.01.2010 р. по 31.12.2016 р. становить 8492,40 грн. (3,37 грн., що складає 1 % від 337,25 грн. х 2520 днів). Відповідно, якщо так само порахувати за кожен місяць несплачені відповідачем аліменти протягом 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 років із більших сум, як вбачається з вищевказаного розрахунку по аліментах за виконавчим листом Броварського міського суду № 2-1221 від 22.08.2001 р., сума пені значно перевищуватиме загальну суму їх заборгованості в розмірі 61167,78 грн. Тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 196 СК України, підлягає стягненню з відповідача сума пені в розмірі 100 % заборгованості по сплаті аліментів, тобто 61167,78 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 61167,78 грн. заборгованості по сплаті аліментів та 61167,78 грн. пені за прострочення сплати аліментів, а всього 122335,56 грн. В судове засідання позивач [PERSON] \~не з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що рішенням Броварського міського суду Київської області від 22.08.2001 р., яке набрало законної сили 23.09.2001 р., стягнуто з відповідача [PERSON] на користь матері позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј всіх видів заробітку, але не менше Ѕ частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 08 серпня 2001 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-10). Постановою начальника відділу Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Желєзної Т.С. від 26 листопада 2018 року закінчено виконавче провадження №55062199 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1221, виданого 22 серпня 2001 року Броварським міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ј частини доходів, у зв`язку із закінченням строку для даного виду рішення (а.с.13). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим листом №2-1221 від 22.08.2001 р., заборгованість відповідача [PERSON] станом на 16.11.2018 р. становить 61167,78 грн. (а.с.14-15). Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2018 року, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначено йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 100 годин (а.с.16-17). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ч. 1 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Ч. 2 - заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. Ч. 2 - за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом; ч. 2 - за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці. Згідно ч. 3 ст. 71 вказаного Закону, визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів, зокрема, п. 5) у разі закінчення виконавчого провадження. Згідно ч. 8 ст. 71 Закону, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції закону в редакції №668-У від 20.02.2007 р., що діяв станом на час сплати аліментів та обрахування заборгованості, розмір заборгованості за аліментами визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Згідно ч. 3, розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Згідно ч.4, державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок, зокрема, у разі закінчення виконавчого провадження; згідно ч. 9, спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи що відповідачем внаслідок неналежного виконання ним своїх обов`язків допущено заборгованість по сплаті аліментів, що утворилася по виконавчому листу №2-1221, виданому Броварським міським судом Київської області 22.08.2001 р., суд вважає, що в цій частині позовних вимог позов підлягає до задоволення. Разом з\~тим, згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Беручи до уваги тривалий час ухилення відповідача [PERSON] від виконання рішення суду щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина позивача [PERSON] , а також позовні вимоги останнього, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, стягнути з відповідача суму пені в розмірі 100 % заборгованості за аліментами, а саме: в розмірі 61167,78 грн. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved