Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кулиничівської територіальної громади в особі Кулиничівської селищної ради про визнання в порядку спадкування після [PERSON], який помер [INFO], права власності на земельну ділянку площею 5,7014 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Вільхуватської сільської ради, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], оригінал якого втрачено, у зв'язку з чим неможливо оформити спадщину в нотаріальному порядку. Суд відповідно до ст. 33 ЦПК України замінив первісного відповідача належним відповідачем, замість Кулиничівської територіальної громади в особі Кулиничівської селищної ради залучено до участі у справі у якості відповідача Вільхуватську територіальну громаду в особі Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області Представник позивача [PERSON] позов підтримав і пояснив, що [PERSON] після смерті батька своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, отримав свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок, однак земельну ділянку не зміг оформити, так як за життя спадкодавець загубив оригінал державного акта про право власності на землю, внаслідок чого нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник відповідача за викликом до суду повторно не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час, день і місце розгляду справи. За згодою позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа судом розглянута заочно, на підставі наявних у ній доказів. На підставі досліджених доказів судом встановлені обставини справи і визначено відповідно до них правовідносини. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 11). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 10). У довідці Кулиничівської селищної ради зазначено, що [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Разом з ним проживав та був зареєстрований син - [PERSON], [INFO] (а.с. 14). Після смерті батька [PERSON] своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини, оформив своє право на житловий будинок, на підтвердження чого надано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 12). Внаслідок відсутності правовстановлюючого документа щодо належності земельної ділянки спадкодавцю державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області відмовила [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.40). Про втрату державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] в обласній газеті «Слобідський край» було опубліковано оголошення у номері 15 від 04.02.2016 року (а.с. 16). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За нормами ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право [PERSON] на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право спадщину за законом після смерті його батька, що дало йому право, в порядку ст.3 Цивільного процесуального кодексу України звернутися до суду за захистом своїх прав. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем земельної ділянки площею 5,7014 га, яка знаходиться на території Вільхуватської сільської ради Харківської області, після померлого [PERSON] Іншого шляху належним чином оформити своє право на спадкове майно - земельну ділянку, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки внаслідок відсутності оригінала правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка входить до складу спадкового майна, порушується право позивача, стосовно якого існують необхідні умови для спадкування, належним чином реалізувати своє право на оформлення спадкового майна.

Outcome: approved