Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування позову [PERSON] вказав, що він є онуком [PERSON], яка померла [INFO] в м. Кропивницький. 31.03.1993 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] своєму онуку [PERSON]. Відповідач по справі [PERSON] є дочкою спадкодавця і має право на обов'язкову частку в спадщині, проте із заявою до нотаріальної контори вона не зверталась. Після смерті [PERSON] позивач виїхав за межі Кіровоградської області з метою працевлаштування і повернувся до Кіровограда на початку лютого 2018 року. По приїзду довідався про заповіт бабусі і звернувся до Першої державної нотаріальної контори м. Кропивницького із заявою про прийняття спадщини згідно заповіту, однак, нотаріусом йому було роз'яснено, що строк для прийняття спадщини ним пропущено, тому запропоновано звернутися до суду. За таких обставин просив визначити йому додатковий строк у два місяці достатній для подання заяви для прийняття спадщини за заповітом складеним його бабусею [PERSON], яка померла [INFO]. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.04.2018 року було відкрито позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.05.2018 року підготовче провадження було закрито, призначений розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити. Зокрема позивач зазначив, що на час подання заяви про прийняття спадщини він був на роботі за межами міста, про заповіт дізнався від матері по телефону, коли строк на подання заяви вже минув. Останні десять років проживав за адресою [ADDRESS], а бабуся проживала поруч у квартирі № 4. Представник позивача пояснила, що позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки у встановлений законом строк після смерті спадкодавця позивач перебував за межами Кіровоградської області у західній частині України. Про заповіт [PERSON] дізнався коли строк на подання заяви вже минув. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнала позов повністю, та пояснила, що вона відмовилась від спадщини на користь [PERSON], її сина. Про заповіт на ім'я сина дізналась коли почала оформляти спадщину після смерті матері. Певний час не могла знайти правовстановлюючий документ (свідоцтво) на спадкове майно, а як тільки його знайшла, повідомила сину по телефону на початку лютого 2018 року про існуючий заповіт. Він одразу приїхав, але строк для подання зави про прийняття спадщини вже минув. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від [INFO], виданим Кропивницький міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1977 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно за адресою: [ADDRESS] Відповідно до заповіту від 31.03.1993 року [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй на праві особистої власності квартиру за [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається з листа державного нотаріуса Кропивницької державної нотаріальної контори №1 Сибирцевої О.В. від 08.05.2018 року за № 949/01-16 [PERSON] на його заяву про порядок прийняття спадщини і оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] було роз'яснено, що для отримання спадщини після смерті його бабусі [PERSON] йому необхідно надати рішення суду про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 25). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що на час смерті [PERSON] позивачу не було відомо про наявність заповіту на його ім'я, у строк встановлений для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач був відсутній на території Кіровоградської області, оскільки з метою працевлаштування поїхав до західної частини України і перебував за межами Кіровоградської області до лютого 2018 року. Про наявність заповіту дізнався від відповідача на початку лютого 2018 року. Встановлені обставини не заперечуються стороною відповідача. Крім того, відповідач визнала позов в повному обсязі та зазаначила, що від спадщини за законом після смерті своєї матері відмовляється на користь позивача [PERSON] Отже, у межах шестимісячного строку позивач не вчиняв дій, спрямованих на прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність заповіту. Всупереч вимог закону, у межах строку, встановленого для прийняття спадщини, нотаріус не вчиняв дій щодо розшуку та повідомлення [PERSON] як спадкоємця за заповітом. Про існування заповіту позивачу стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві та в судовому засіданні позивач зазначив, що пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність заповіту на його ім'я, що і є поважною причиною пропуску строку. Докази можуть бути надані для підтвердження наявності чи відсутності певної обставини. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами. В той же час факт необізнаності особи про наявність заповіту може бути спростовано шляхом надання суду інших доказів, що свідчать про протилежні обставини, однак матеріали справи таких доказів не містять. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, а тому позивачу необхідно визначити додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved