Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особистою власністю будинку № 4 по вул. Суворова в с.Чулаківка Голопристанського р-ну, мотивуючи тим, що будинок хоча й зареєстрований під час шлюбу, але придбаний та добудований його батьком. У 2009 році батько відмовився від даного нерухомого майна на його користь шляхом подання заяви до сільради, що й призвело до державної реєстрації спірного майна на період шлюбу, однак відповідачка не приймала будь якої участі в будівництві спірного будинку. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Вимоги мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та просить поділити майна придбане за час їх шлюбу, а саме будинок № 4 по вул. Суворова в с.Чулаківка Голопристанського р-ну, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судовому засіданні [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, зустрічний позов не визнали та зазначили, що [PERSON] безпідставно вважає спірний будинок сумісною власністю подружжя, оскільки він капітально побудований ще до шлюбу, а під час їх сумісного проживання були виконані тільки косметичні роботи. [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] вимоги зустрічного позову підтримали, просили їх задовольнити, вимоги первісного позову не визнали, [PERSON] пояснила, що спірний будинок вони дійсно отримали від батька чоловіка, однак він був недобудований та у придатний для проживання стан довели вже в період шлюбу за спільні кошти. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2003 року по 04.10.2013 року. Житловий будинок № 4 по вул. Суворова в с.Чулаківка Голопристанського р-ну Херсонської області зареєстрований на імя [PERSON] у Херсонському ДБТІ 04.03.2009 року на підставі рішення виконкому Чулаківської сільради від 05.02.2009 року. Суд вважає, що вказаний будинок не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя не зважаючи на те, що він зареєстрований в період шлюбу, а є особистою приватною власністю [PERSON], виходячи з наступного. 26.12.1977 року [PERSON], батько позивача [PERSON], придбав житловий будинок в селі Чулаківка Голопристанського району Херсонської області на присадибній ділянці 0, 25 га, відповідно до договору купівлі продажу. Відповідно до наданих довідок Чулаківської сільради до 2009 року власником будівлі №4 по вул. Суворова с.Чулаківка по погосподарській книги числиться [PERSON]. В 2009 році [PERSON] та [PERSON] відмовились від права власності на зазначену нерухомість і право власності із видачею відповідного свідоцтва та державною реєстрацією було оформлено на [PERSON]. Дані обставини в судовому засіданні не заперечувала і сама відповідач та її представник. Згідно ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що дійсно придбав та побудував спірний будинок для себе, однак переїхав в інше село та будинок залишив сину, який вже проводив благоустрій на свій смак. Після чого йому порадили переоформити будинок на сина шляхом подання заяви про відмову від даного нерухомого майна до сільради, що вони з дружиною й зробили у 2009 році. Суд не може взяти до уваги показання [PERSON] та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зазначали, що у 2004 році будинок був недобудований, оскільки це суперечить іншим матеріалам справи. Так, при дослідженні оцінювального акту будинку №4 по вул. Суворова, Чулаківка, Голопристанський р-н Херсонська обл., встановлено, що будинок (А) площею 82,9 кв.м. введений в експлуатацію у 1975 році, прибудова (а) - у 1974 році, господарська побутова будівля (Б) - у 1977 році, прибудова (б) - у 1977 році, прибудова (б1) - у 1977 році, господарська побутова будівля (В) - у 1977 році, господарсько побутова будівля (Є) у 1977 році, погріб у 1977 році, колодязь питний у 1975 році, огорожа №3 у 1975 році, ворота №4 у 1975 році, й тільки господарсько побутова будівля (Д), а саме убиральня цегляна з цегляною вигрібною ямою та ворота №4 введені в експлуатацію у 2009 році. Оцінювальний акт складено на дату 02.03.2009 року, що спростовує заперечення [PERSON] та її представника про недостовірність внесених відомостей [PERSON] до зазначеного акту, оскільки на той час ще не виникало спірних питань щодо поділу майна подружжя. Не може бути підставою збільшення вартості спірного будинку за рахунок значних затрат сторін на ремонт та переобладнання й висновок експертизи №57 від 14.08.2015 року про вартість будинку станом на серпень 2015 року 338097 грн., оскільки це відбулось на фоні загального подорожчання нерухомого майна. [PERSON] не надала належних доказів на підтвердження того, що вартість будинку істотно збільшилася саме із-за покращення якісних характеристик після проведення ремонту, благоустрою та переобладнання. Таким чином, сам по собі факт довгого спільного використання в інтересах сім'ї майна і спільний господарський догляд за збереженням цього майна (ремонт, благоустрій) є підставою тільки для відшкодування витрат одному із подружжя. Аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходе до висновку про задоволення вимог [PERSON], та про залишення без задоволення вимог зустрічного позову.

Outcome: approved