Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування будинком № 185 по вулиці Центральній в с. Войнівка Олександрійського району Кіровоградської області. Позовні вимоги мотивує тим, що зазначений будинок належить йому на праві приватної власності відповідно до договору купівлі продажу. В даному помешканні зареєстровані позивач, його дружина [PERSON] та [PERSON]. Відповідач добровільно виїхав з зареєстрованого місця проживання у 2010 році, забрав всі свої особисті речі та до теперішнього часу не зявляється. У звязку з високою ціною оплати комунальних послуг через те, що відповідач зареєстрований, але фактично не проживає, звернувся до суду з метою визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним будинком Позивач в судове засідання не зявився, про час, місце і дату судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, місце і дату судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, до суду повернулися конверти з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обовязок, щодо пересилання поштового відправлення, не проживає», тому враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Враховуючи викладене, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 15\~вересня 2000\~року за\~договором купівлі-продажу [PERSON]О придбав будинок за адресою Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Войнівка, вул. Леніна (Центральна), 185 (а.с 7). Згідно довідки Виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 13 вересня 2018 року за значеною адресою зареєстроване місце проживання позивача [PERSON], його дружини [PERSON] та відповідача [PERSON]. Відповідно акту обстеження місця проживання позивача за вказаною адресою від 24 вересня 2018 року, складеного комісією Виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON], [PERSON] не проживає з 2010 року (а.с. 12). Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~Протоколу до\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4\~ст. 9 ЖК України). Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.150,\~155 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно з ч. 1ст. 71 Житлового кодексу, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України, у абз. 1 п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно з ст.72\~Житлового кодексу\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не є власником зазначеного будинку, з 2010 року без поважних причин не проживає за зареєстрованим місцем проживання, можливість збереження жилого приміщення за відповідачем судом не встановлено, тому суд вважає, що реєстрація відповідача в квартирі за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав як власника жилого приміщення і підлягає відновленню шляхом визнання відповідача такими, що втратив право на користування жилим приміщенням. \~На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved