Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, в обґрунтування якої зазначив, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно. За життя бабуся склала заповіт, яким заповідала все своє майно йому. Постановою від 29.07.2021 р. у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено через пропуск строку для прийняття спадщини та не встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Він є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі, спадщину прийняв, як такий, що проживав зі спадкодавцем на момент смерті. Просив встановити юридичний факт - факт проживання однією сім`єю його та [PERSON] , [INFO] , уродженки села Шевченко Мар`їнського району Донецької області, громадянки України, за адресою: [ADDRESS] , з серпня 2000 по день її смерті [INFO] . Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Зацікавлена особа - Селидівська міська рада - надала заяву, в якій просила розглянути справу у відсутності представника, рішення прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з доказів в матеріалах справи, 15.03.2014 р. [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Постановою від 29.07.2021 р. у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, оскільки [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався і разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини постійно не проживав, до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не звертався. Як вбачається з Акті від 21.08.2021 р., у квартирі за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] мешкав з 2000 р. разом із бабусею - [PERSON] до дня її смерті [INFO] без реєстрації, вели спільне господарство. На даний час [PERSON] мешкає в зазначеній квартирі. За приписами частини 2 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Під час судового розгляду встановлено, що з 2000 р. по день смерті [INFO] [PERSON] мешкав разом із бабусею - [PERSON] - за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, що також підтвердити допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, факт проживання однією сім`єю доведено у повному обсязі, надані суду докази є належними, достовірними та допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета заявлених вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. З огляду на викладене, суд вважає, що для реалізації позивачем свого права на визнання його спадкоємцем після померлої [PERSON] існують об`єктивні перешкоди. Відповідно до ст..1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому з метою захисту прав і свобод [PERSON] , суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення юридичного факту, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику реалізувати своє право на оформлення спадщини. Таким чином, заява обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved