Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини та помер [INFO] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього є позивач та відповідачі по справі, як діти і дружина спадкодавця, які спадщину не прийняли і не претендують на неї. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 66), 1 квітня 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі (а.с. 45). Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 63, 64, 65, 67), подали до суду, кожен зокрема, письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності (а.с. 47, 49, 52, 56, 68). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № [NUMBER] /1) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги № 5 за 2016-2020 роки Перевалівської сільської ради Турійського району Волинської області (а.с. 13). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано. До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовами «а», «а1», загальною площею 83,5 кв. м, житловою площею 53,2 кв. м, хлів «Б-1», навіс «В-1», хлів «Г-1», хлів «г», хлів «г1», вбиральня «Д», гараж «Е-1», хлів «Є-1», літня кухня «Ж-1», колодязь «1» (а.с. 19-21). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України). Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивач у справі є сином спадкодавця (а.с. 9), відповідач [PERSON] - дружиною спадкодавця, а відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - дітьми спадкодавця. За життя [PERSON] склав заповіт, яким усе належне йому мано заповів [PERSON] (а.с. 11), який відмовився від прийняття спадщини, подавши нотаріусу відповідну заяву 5 вересня 2011 року (а.с. 76), та помер [INFO] (а.с. 16). Інших заповітів [PERSON] не складав, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. Позивач та відповідач [PERSON] постійно проживали зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті, 5 вересня 2011 року позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька, а [PERSON] - заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь позивача (а.с. 75) Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися. З огляду на вказане, позивач як син спадкодавця є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який в контексті положень статей 1268, 1270 Цивільного кодексу України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 26 листопада 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 12). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 279/2011 до майна померлого [PERSON] (а.с. 74-82), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, свідоцтва про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю земельні ділянки видані позивачу у цій справі. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 420 грн 40 коп.; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - по 84 грн 8 коп. з кожного. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved