Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з названим позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з останньої на його користь 4 241 грн. 55 коп. у відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON], 25.11.2013 року, близько 02 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі [ADDRESS], шляхом вільного доступу, з кишені його куртки таємно викрала 3000 грн. та 5000 російських рублів, заподіявши йому майнову шкоду в розмірі 4214 грн. 55 коп., тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України. Вказує на те, що вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2014 р. № 743/57/14-к було затверджено угоду від 14.01.2014 року про примирення між ним, як потерпілим та обвинуваченою [PERSON] у кримінальному провадженні № 12013260220000425, останню було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді 200 годин громадських робіт. Зазначає, що згідно даної угоди [PERSON] зобов'язувалась відшкодувати йому вказані кошти до 01.01.2015 р., але жодних коштів не відшкодувала. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з вказаних в ньому підстав та дав згоду на заочний розгляд справи. Додатково зазначив, що йому роз'яснено було, що до 01.01.2015 р. [PERSON] зобов'язана відшкодувати кошти. Однак після затвердження угоди судом, відповідачка в ході усної розмови в брутальній формі відмовила у поверненні грошей. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, судова повістка була надіслана за місцем її реєстрації, звідкіля повернулась у зв'язку з тим, що відповідачка за зазначеною адресою не проживає, що не перешкоджає розгляду справи за відсутності відповідачки, в силу абз. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зважаючи на ч. 1 ст. 224 ЦПК України та враховуючи те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд знаходить, що є всі умови проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідачки. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2014 р. № 743/57/14-к, який набрав чинності 17 березня 2014 р. встановлено, що [PERSON], 25.11.2013 року, близько 02 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі [ADDRESS], шляхом вільного доступу, з кишені куртки [PERSON] таємно викрала 3000 грн. та 5000 російських рублів, заподіявши потерпілому майнову шкоду в розмірі 4214 грн. 55 коп., і дані обставини, в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, мають преюдиціальне значення. По справі встановлено, що 14.01.2014 р. між потерпілим [PERSON] та підозрюваною, на той час, [PERSON] у кримінальному провадженні № 12013260220000425 було укладено угоду про примирення. Відповідно до угоди про примирення між потерпілим та підозрюваною, на той час, остання була зобов'язана відшкодувати позивачу 4214 грн. 55 коп. в повному обсязі. Також, в межах цієї Угоди визначено строк для відшкодування шкоди за домовленістю між потерпілим [PERSON] та підозрюваною, на той час, [PERSON] до 01.01.2015 р.. Зі змісту угоди вбачається, що сторони були ознайомлені з наслідками укладення, затвердження та невиконання угоди про примирення між потерпілим та підозрюваною, на той час, від 14.01.2014 року визначеними ст.ст. 473, 476 КПК України. Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2014 р. № 743/57/14-к: - затверджено угоду від 14.01.2014 р. про примирення між потерпілим [PERSON] та обвинуваченою [PERSON] у кримінальному провадженні № 12013260220000425; - [PERSON] було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді 200 годин громадських робіт. По справі встановлено, що [PERSON], як потерпілому майнова шкода в розмірі 4214 грн. 55 коп. [PERSON] не відшкодована станом на 2 вересня 2014 р.. Питання про відшкодування шкоди завданої потерпілому внаслідок протиправних дій винної особи регулюються як нормами кримінально-процесуального законодавства так і нормами цивільно-процесуального законодавства. Зокрема, п.10 ч.1 ст.56 КПК України визначено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожній особі надається право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, які підлягають захисту судом при здійсненні правосуддя. Згідно ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов'язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов'язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. У відповідності до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування. Виходячи з правового аналізу п.10 ч.1 ст.56, ст. 127, ч. 7 ст. 128, ст.ст. 471, 476 КПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 3, 4 ЦПК України, враховуючи те, що угодою від 14.01.2014 р. про примирення між потерпілим [PERSON] та підозрюваною, на той час, [PERSON] вирішено питання про розмір матеріальних збитків, завданих відповідачкою, визначено порядок та строк їх відшкодування, визначено наслідки невиконання угоди, суд вважає, що позивач, укладаючи угоду про примирення, розпорядився своїм правом на відшкодування завданої шкоди злочином у добровільному порядку шляхом відображення певних обов'язків підозрюваної, на той час, по її відшкодуванню у змісті угоди, тобто питання про відшкодування шкоди позивачу вирішено затвердженою угодою про примирення. Слід зауважити, що [PERSON], у разі невиконання угоди про примирення між потерпілим та підозрюваною, вправі після 01.01.2015 р. звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що звернення [PERSON] з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства при наявності затвердженої угоди вироком суду, який не скасований у передбаченому законом порядку суперечить нормам ст.ст. 471, 476 КПК України та є передчасним, тому в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слід відмовити.

Outcome: dismissed