Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, у якому просить визнати за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], право власності на 216/2000 частки квартири [ADDRESS]. Представник позивача надав до суду заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріли справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 24.06.1996 року, яке видано на підставі розпорядження органу приватизації від 24.06.1996 року №79169 [PERSON] та [PERSON] в спільній власності в рівних частинах належало 216/1000 квартири, що складає 45,72 кв.м. загальної площі квартири [ADDRESS]. 26.03.2010 року [PERSON] у віці 68 років помер, про що в Книзі реєстрації смертей 27.03.2010 року зроблено відповідний актовий запис за №100, та видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД №225337 Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. 31.03.2010 року, [PERSON], яка є рідною тіткою позивача, подарувала [PERSON] 216/2000 часток квартири [ADDRESS], про що будо складено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 527. Цей договір у встановленому порядку зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 07.04.2010 року. Цього ж дня, 31.03.2010 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON]. 09.09.2010 року [PERSON], як мати спадкодавця [PERSON] і єдина спадкоємиця першої черги звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, та у встановленому законом порядку 07.10.2010 року отримала свідоцтво про право на спадщину, яке зареєстроване у спадковому реєстрі за №50070336. Але зазначене свідоцтво не пройшло державної реєстрації, що на цей час здійснити неможливо, так як реєстрація прав власності на померлу людину не здійснюється. 16.07.2012 року [PERSON] у віці 94 роки померла, про що в Книзі реєстрації смертей 16.07.2012 року зроблено відповідний актовий запис №6817 та видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД №305331 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції. З 18.08.2010 року позивач був зареєстрований у спірній квартирі, та мешкав в ній, доглядав нині померлу [PERSON], за власний рахунок поховав її. У відповідності зі ч. 3 ст.1268 ЦК України, позивач прийняв спадщину, так як на момент відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем і від спадщини не відказувався. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності зі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України 17.11.2015 року звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, повідомивши, що видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві і права на яке зареєстровані у встановленому законом порядку. Саме не вчинення спадкодавцем [PERSON] відповідних дій по державній реєстрації свого права власності і унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право власності у порядку спадкування за заповітом. Згідно зі ч.І ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.І. ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 ЦК України). Таким чином, на підставі наведеного суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved