Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Посилався на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджує копією свідоцтва про шлюб. Так, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-МИ №290171 від 09.07.1976 року актовий запис про шлюб складено [PERSON] міським відділом ЗАГСу 09.07.1976 року за №1128 російською мовою, де його прізвище вказано як «Дмитришен», а прізвище його дружини як «Дмитришена». Зазначив, що паспорт громадянина України йому було видано на прізвище «Дмитрішен», а тому у нього виникли труднощі в підтвердженні факту перебування у шлюбі через відмінності у написанні його прізвища українською та російськими мовами, а також у звязку з тим, що свідоцтво про шлюб не містить відомостей про написання його прізвища українською мовою. З огляду на викладені обставини він не може реалізувати свої особисті немайнові та майнові права подружжя. Просив встановити факт належності [PERSON], [INFO] правовстановлюючого документа: свідоцтва про шлюб серії І-МИ №290171, виданого [PERSON] міським відділом ЗАГСу 09.07.1976 року на прізвище «Дмитришен», яким засвідчено складання актового запису про шлюб з [PERSON] «Дмитришен» [PERSON], [INFO]. Заявник у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримав, просив задовольнити. Заінтересована особа також у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у відповідності до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.6 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як було встановлено судом, 09.07.1976 року між «Дмитришен» [PERSON] та Кульковою [PERSON] міським відділом ЗАГСу було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №1128 (а.с.3). В свідоцтві про укладення шлюбу прізвище заявника зазначено виключно на російській мові. Зазначені обставини підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-МИ №290171. З дослідженої у судовому засіданні копії паспорта громадянина України заявника видно, що його прізвище на українській мові зазначено як «Дмитрішен» [PERSON] (а.с.4). За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт перебування у шлюбі, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними письмовими доказами, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved