overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2019 року. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. 29 серпня 2019 року на підставі ухвали суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 24 жовтня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, з невідомих суду причин хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2019 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2000 року. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. 15 травня 2019 року на підставі ухвали суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, у відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2000 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, визнавши заявлені проти неї позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2016 року. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. 27 вересня 2019 року на підставі ухвали суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка в підготовче судове засідання не з'явилась, у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, у відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, визнавши заявлені проти неї позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2014 року. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають з липня 2017 року; спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. 20 березня 2020 року на підставі ухвали суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву, у встановлені строки, до суду не подала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2014 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2005 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. 02 серпня 2021 року на підставі ухвали суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву, у встановлені строки, до суду не подала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2005 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2017 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. 13 вересня 2021 року на підставі ухвали суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву, у встановлені строки, до суду не подала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2017 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 1996 року. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають з червня 2021 року, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. 01 вересня 2021 року на підставі ухвали суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, у адресованій суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] » обране нею під час реєстрації шлюбу. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 1996 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, визнавши заявлені проти неї позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що 01 липня 1989 року був прийнятий на роботу різноробочим зерноблоку в колгосп ім. Калініна Самбірського району Львівської області. 31 серпня 1989 року його було звільнено у зв`язку із зарахуванням студентом 1-го курсу факультету ветеринарної медицини у Львівську академію ветеринарної медицини. 29.06.1994 року, закінчив вказане навчання і 05 серпня 1994 року прийнятий на роботу ветеринарного лікаря з виконанням обов`язків головного зоотехніка Шептицьке СВСГ. 15 вересня1996 року, звільнений з роботи у зв`язку з переводом. 16 вересня 1996 року призначений на посаду завідуючого Чайковицької дільничної ветлікарні. 01 січня 2000 року перейменовано по управлінню державної ветеринарної медицини, де працював до 10 лютого 2003 року. З 05 грудня 1994 року по 03 вересня 1999 року був зареєстрований в с.Луки Самбірського району Львівської області, на момент розпаювання працював у ветеринарній медицині Самбірського району, являвся працівником соціальної сфери в сільській місцевості, який проживав у сільській місцевості, тому має право на земельну частку (пай) за місцем свого проживання. З приводу отримання земельної частки (пай) та включення його у списки звернувся до відповідача, однак його клопотання залишене без задоволення. Просив визнати йому право на земельну частку (пай) площею 2,30 га із земель резервного фонду Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, просив слухати справу у його Представник відповідача Рудківської міської\~ради Самбірського\~району Львівської\~області в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення, просив слухати справу у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в порядку\~ст. 206 ч.4 ЦПК України\~приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі\~\~визнання відповідачем\~\~позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, з якого убачається, що 05 липня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №297. Від шлюбу мають малолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка мешкає Відповідачкою та перебуває у неї на утриманні. Спільне життя у сторін не склалося. У зв'язку із погіршенням взаємовідносин, непорозумінням один до одного та тим, що вони мають різні характери, починаючи з березня 2015 року сторони припинили подружнє життя і з того часу разом як чоловік та жінка не мешкають. Зараз спільне господарство сторонами разом не ведеться. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Поновлювати шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства Позивач не має наміру. Спору про поділ майна не має, а в разі його виникнення будемо вирішувати відповідно до вимог законодавства України. З питання щодо утримання та виховання дитини спору не має, донька буде проживати з Позивачкою та знаходитиметься у неї на утриманні з урахування аліментних платежів, позовна заява нею буде подаватись окремо. У зв'язку із вище викладеним позивач просить суд даний шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлена, про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають у шлюбі з 05 липня 2008 року, який зареєстровано Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №297 (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO](а.с.7), яка проживає разом з позивачкою. Шлюбно-сімейні відносини припинили з вересня 2015 року. Спільне життя у сторін не склалося. У зв'язку із погіршенням взаємовідносин, непорозумінням один до одного та тим, що вони мають різні характери, починаючи з березня 2015 року сторони припинили подружнє життя і з того часу разом як чоловік та жінка не мешкають. Зараз спільне господарство сторонами разом не ведеться. Спору про поділ майна не має, а в разі його виникнення будемо вирішувати відповідно до вимог законодавства України. З питання щодо утримання та виховання дитини спору не має, донька буде проживати з Позивачкою та знаходитиметься у неї на утриманні з урахування аліментних платежів, позовна заява нею буде подаватись окремо. Ніхто спроб до примирення не робив, у зв`язку з такими обставинами, суд вважає за необхідне даний шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved