Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., [PERSON], [PERSON] про визнання незаконними дій нотаріуса, визнанням недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки. Позивач в позовній заяві зазначав, що 17 грудня 2013 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим Олександром Євгеновичем та зареєстрований в реєстрі за № 1866, згідно якого позивачу [PERSON] було надано в позику 479 580 грн., що на час укладення договору позики було еквівалентно 60 000 доларів США (1 дол. США = 7,993 грн.) Згідно договору позики від 17 грудня 2013 року, позивач зобов'язаний був повернути позичені кошти до 16 грудня 2016 року, відповідно до графіку: кожних півроку до 30 червня та 30 грудня, відповідно повинні бути повернуті 80 000 гривень, з урахуванням можливих відсотків, як це передбачено у п.2 договору позики, решта суми в останній день позики. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між [PERSON] та [PERSON] 17 грудня 2013 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим Олександром Євгеновичем та зареєстрований в реєстрі за №1868. Відповідно до даного договору іпотеки, позивач [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер [NUMBER]. 27 червня 2014 року та 25 грудня 2014 року позивач [PERSON] сплатив [PERSON] відповідно 120 000 та 40 000 грн. відповідно, що підтверджується нотаріально завіреними заявами, в останній з яких зазначено, що за взаємним погодженням, решту частини суми чергового платежу у розмірі 40 000 гривень позивач зобов'язався сплатити до 31 березня 2015 року, що мало б вважатись належним виконанням умов вищевказаного договору позики. В зазначений строк та згідно умов договору позики гроші вчасно повернуті не були. [PERSON] та [PERSON] перебували у дружніх відносинах, тому невиплата у відповідний строк чергової суми позики не була проблемою для сторін, у зв'язку з цим вони досягли усної домовленості про повернення усієї суми, згідно договору позики, без виплати чергових платежів до завершення строку основного зобов'язання. Після цієї розмови сторони більше не розмовляли і ніякої інформації про можливе звернення стягнення на нерухоме майно, тобто земельну ділянку, позивач [PERSON] не отримував. Після спливу вищезазначеного строку ніякої письмової вимоги про порушення основного зобов'язання позивач не отримував і тому, враховуючи вищевказану усну домовленість, вирішив поступово зібрати і сплатити всю суму коштів, що залишилась одним платежем ближче до завершення строку виконання основного зобов'язання згідно договору позики, тобто до 16 грудня 2016 року. Але 18 квітня 2016 року з Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 57539558 від 18.04.2016 р., позивачу стало відомо, що новим власником його земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 244696232212) є [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), право власності якого виникло на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 3594, посвідченого 10 листопада 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26015161). Вважає вищезазначені дії відповідача нотаріуса Швець Р.О. по реєстрації права власності [PERSON] на нерухоме майно - земельну ділянку, що знаходяться в Київській області, Броварському районі, с. Рожни (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 244696232212) незаконними та необґрунтованими, а рішення та запис про вказану вище реєстрацію права власності такими, що мають бути скасовані. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. щодо реєстрації права власності на нерухоме майно - земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер [NUMBER] за [PERSON], визнати недійсним з моменту укладення нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки, серія та номер: 3594, посвідчений 10 листопада 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили про задоволення позову в повному обсязі. В судове засідання відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.111). В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] - [PERSON], [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Судом встановлено, що 17 грудня 2013 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі за №1866, відповідно до умов якого позикодавець передав у власність, а позичальник прийняв 479 580,00 грн. з зобов'язанням повернути таку ж саму суму до 16 грудня 2016 року включно (а.с.13,114). Пунктом 2 зазначеного договору сторони погодили, що основне зобов'язання дорівнює еквіваленту 60 000,00 доларів США за курсом НБУ, що є чинним на дату укладення цього договору (1 долар США = 7,993 грн.). Сторони домовились, що якщо на дату виплати чергової суми позики офіційно встановлений курс НБУ, порівняно з тим, що був встановлений на дату укладення цього договору, буде збільшений більш ніж на 5%, - сума курсової різниці буде вважатись платою (відсотками) за користування позикою і сплачуватиметься одночасно з поверненням чергової суми. Відповідно до пункту 7 договору позики грошей, сторони домовились, що сума позики має бути повернута таким чином: кожні півроку, до 30 червня та 30 грудня, відповідно, - мають бути повернуті - 80 000,00 грн., з урахуванням можливих відсотків, як це передбачено у пункту 2 цього договору і решта суми позики в останній день позики. У пункті 8 зазначеного договору сторони домовились, що якщо позичальник порушить умови сплати чергових сум позики згідно з пунктом 7 цього договору, позикодавець має право, починаючи з третього дня прострочення вимагати дострокове повернення усієї суми позики, а у разі невиконання цієї умови у встановлений позикодавцем строк, стягнути несплачену суму разом із штрафними санкціями, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Згідно пункту 10 договору, у випадках невиконання або неналежного виконання цього договору позикодавець має право звернути стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,8014 га, у межах, які визначені в натурі (на місцевості), закріплені межовими знаками і зазначені у Державному акті, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка є забезпеченням виконання цього договору, а також на будь-яке майно позичальника на яке, згідно з законодавством України, може бути звернене стягнення. З метою забезпечення вимог щодо своєчасного повернення суми позики за договором позики грошей, 17 грудня 2013 року між [PERSON] (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі за №1868, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належну йому на праві власності земельну ділянку загальною площею 0,8014 га, у межах, які визначені в натурі (на місцевості), закріплені межовими знаками і зазначені у Державному акті, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (предмет іпотеки) (а.с.14-15). На виконання умов договору позики грошей, 27 червня 2014 року позивачем [PERSON] повернуто відповідачу [PERSON] суму чергового платежу в розмірі 120 000,00 грн., що за погодженням сторін дорівнює еквіваленту 10 000,00 доларів США, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 27 червня 2014 року (а.с.16). 25 грудня 2014 року позивачем [PERSON] повернуто відповідачу [PERSON] суму чергового платежу в розмірі 40 000,00 грн., що за погодженням сторін дорівнює еквіваленту 5 000,00 доларів США, а решту частини суми у розмірі 40 000.00 грн. позивач зобов'язався сплатити до 31 березня 2015 року, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 25 грудня 2014 року (а.с.17). Однак, ні 31 березня 2015 року, ні 30 червня 2015 року позивач [PERSON] своїх зобов'язань перед відповідачем [PERSON] не виконав, кошти не повернув, що підтверджує сам позивач у своїй позовній заяві. Згідно пункту 12 Іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернути стишення на предмет іпотеки, в разі, якщо: - іпотекодавець не поверне суму позики після закінчення строку позики, що визначений у основному зобов'язанні; - позичальник не виконає вимогу позикодавця щодо дострокового повернення всієї суми позики (основного зобов'язання) у разі порушення позичальником умов основного та цього договорів у строки, що будуть призначені позикодавцем; - іпотекодавець допустить порушення умов цього договору в частині збереження предмету іпотеки, порядку його використання. На виконання вимог договорів від 17 грудня 2013 року та статті 38 Закону України «Про іпотеку», 07 липня 2015 року приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Соколову О.Є. відповідачем [PERSON] було подано заяву про передачу позивачу [PERSON] «Вимоги про усунення порушення щодо виконання основного зобов'язання», якою відповідач повідомив позивача про порушення взятих ним на себе зобов'язань по поверненню суми позики за договором безпроцентної позики грошей, що був укладений між ними і посвідчений ПНКМНО Соколовим О.Є. за №1866, виконання зобов'язань за яким забезпечується Іпотечним договором, укладеним між ними та посвідченим ПНКМНО Соколовим О.Є. за №1868 та вимагав дострокового повернення усієї суми позики, сплати відсотків в розмірі курсової різниці та виплати штрафних санкцій. Підсумкова сума боргу становила 960 541,00 грн. [PERSON] повідомив [PERSON] про те, що у разі неповернення вказаної суми в тридцятиденний строк, вона буде стягнута в примусовому порядку разом із штрафними санкціями за прострочення, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, в позасудовому порядку за його вибором (а.с.55-56). У свідоцтві, посвідченому ПНКМНО Соколовим О.Є. за №1238 від 29 вересня 2015 року, нотаріус зазначив, що ним 07 липня 2015 року за реєстровим №839 заяву [PERSON] передано [PERSON], який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], того ж числа за реєстровим №840 (а.с.54). Заява містила: - відомості вимоги про усунення порушення виконання основного зобов'язання по поверненню суми чергових платежів за договором безпроцентної позики грошей, що був укладений між [PERSON] та [PERSON] і посвідчений ПНКМНО Соколовим О.Є. 17 грудня 2013 року за реєстровим №1866, - 40000,00 та 80000,00 гривень. Всього 120 000,00 гривень; - вимогу про дострокове повернення усієї суми позики, сплати відсотків та штрафних санкцій, всього на загальну суму 960 541,00 гривень; - попередження про стягнення суми боргу: основної суми позики, процентів та штрафних санкцій п примусовому порядку та звернення стягнення на предмет іпотеки, який забезпечував виконання вищенаведеного договору позики будь-яким позасудовим способом звернення, який [PERSON] обере за власним розсудом в тому числі прийняття предмету іпотеки у власність, чи продаж предмету іпотеки третім особам чи вчинення виконавчого напису на предмет іпотеки; позасудове врегулювання передбачено договором про задоволення вимог іпотеко держателя, який міститься у іпотечному договорі у вигляді застереження. Заява була передана 08 липня 2015 року [PERSON] шляхом відправлення на його адресу реєстрації та проживання через поштове відправлення Укрпошти цінним листом з описом вкладення та зворотнім повідомленням (а.с.57-58). 21 серпня 2015 року зазначений лист повернуто на адресу нотаріальної контори (вхідний №180/02-24 від 21.08.2015 р.) з довідкою Укрпошти ф. 20 про причини повернення (досилання) з поміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» та проставленим штампом від 12.08.2015 року (а.с.57). 10 листопада 2015 року відповідач [PERSON] продав земельну ділянку, що була предметом іпотеки, відповідачу [PERSON], договір купівлі-продажу земельної ділянки посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, зареєстровано в реєстрі за №3594 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26015161) (а.с.18-19). Згідно статті 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ст.35 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до частини десятої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. З матеріалів справи, а саме з копії паспорта позивача [PERSON] вбачається, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 04 вересня 2003 року, а відповідно до норм наведеної вище статті, саме за цією адресою з ним ведеться офіційне листування. Неотримання позивачем [PERSON] листа не є підставою вважати, що відповідачем не виконано умови договору щодо направлення вимоги про усунення порушення щодо виконання зобов'язання. Проте, статтею 38 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. З аналізу вищезазначеної норми закону, суд приходить до висновку про порушення прав та інтересів позивача [PERSON], оскільки в статті зазначено, що про намір укласти договір купівлі-продажу предмету іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний письмово повідомити іпотекодавця за 30 днів до його укладення, так як з моменту отримання цього повідомлення у останнього є можливість письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. Крім того, порушено право позивача [PERSON] як іпотекодавця щодо встановлення ціни продажу предмета іпотеки. Доказів того, що позивач [PERSON] отримав письмове повідомлення про продаж предмету іпотеки, а саме: земельної ділянки загальною площею 0,8014 га, у межах, які визначені в натурі (на місцевості), закріплені межовими знаками і зазначені у Державному акті, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, відповідачами не надано, а судом не здобуто. Відповідно до п. 2.7 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження. Для посвідчення такого договору, відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержаталь зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають, зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти такий договір із зазначенням ціни та інших умов, на яких продається предмет іпотеки. У такому разі нотаріус,

Outcome: approved