Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON]. В обгрунтування заяви зазначає, що [PERSON] є далекою родичкою його дружини. Починаючи з квітня 2007 року [PERSON] переїхала проживати до його будинку в [ADDRESS] разом вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, проживали однією сім'єю. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно. Оскільки проживав з [PERSON] однією сім'єю більше 5 років за відсутності спадкоємців попередніх черг вважає себе спадкоємцем четвертої черги. Просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини в [ADDRESS] В суді представник заявника заяву підтримав, просить задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Жванецької сільської ради не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника зявника, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 01.09.2017 року. Після її смерті відкрилась спадщина наналежне їй на праві власності майно в тому числі будинок який розташований в [ADDRESS] Згідно із ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання осіб однією сім'єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов'язком суду при їх оцінці. Обставини спільного проживання заявника та [PERSON]в [ADDRESS] ведення ними спільного господарства, бюджету з квітня 2007 року до [INFO] р. підтверджуються наступними доказами: довідкою Сокільської сільської ради №248 від 03.08.2018 р. в якій сільська рада підтверджує факт проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] по [ADDRESS], Кам'янець-Подільського району з квітня 2007 року по [INFO] року та ведення ними спільного господарства; довідкою Сокільської сільської ради №382 від 08.09.2017 року про те що [PERSON] проводив поховання [PERSON], яка померла [INFO] р; довідкою Устянської сільської ради № 1907 від 11.09.2017 р. згідно якою [PERSON] належав житловий будинок по [ADDRESS] однак більше 11 років вона проживала в [ADDRESS] довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №66814 від 12.09.2018 р. про те, що [PERSON] та [PERSON] перебували на час смерті [PERSON] перебували на обілку в УПФУ Кам'янець-Подільського району. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з квітня 2007 року в [ADDRESS] як одна сім'я, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, обробляли разом город, спільно підтримували будинок. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї») визначено таку обов'язкову ознаку члена сім'ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім'ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов'язкової ознаки сім'ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім'я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, що й є ознаками сім'ї. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім'єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Таким чином зібраними у справі доказами підтверджується, що [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO] р., проживали однією сім'єю з квітня 2007 року, тобто не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, заявником пред'явлено даний позов з метою захисту його права на спадкування майна померлої [PERSON], оскільки нотаріусом відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії через відсутність документального підтвердження підстав для закликання заявника до спадкування майна померлої [PERSON] З урахуванням наведеного, суд вважає заяву доведеною і такою, що підлягає задоволенню згідно ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved