Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що в позасудовому порядку неможливо відновити його права, порушені внаслідок ДТП, що відбулася з вини [PERSON] У судовому засіданні представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не зявився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 03 червня 2017 року о 12 год. 30 хв., водій [PERSON], керуючи автомобілем Honda Civic, реєстраційний номер [NUMBER], по вулиці Торговій в місті Одесі, не виконавши вимоги пункту 10.1 Правил Дорожнього Руху, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкода або небезпеки іншим учасникам руху, виїжджаючи з місця паркування не надав перевагу в русі автомобілю Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER], що вже здійснював рух по дорозі під керуванням [PERSON], у звязку з чим, скоїв з ним зіткнення. Внаслідок вищезазначеної Дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Розмір суми завданих збитків позивачу [PERSON] внаслідок ДТП складає 10\~810,00 гривень. На підтвердження суми, позивачем було надано до суду Акт виконаних послуг з технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів від 05 листопада 2017 року. Позивачем були понесенні й інші збитки в загальній сумі у розмірі 8\~483, 78 грн., що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме збитки на оплату правової допомоги по адміністративній справі № 522/10847/17, в якій позивачу прийшлось доводити свою невинуватість; топографічне знімання за адресою: м. Одеса, р-н вулиці Торгової на суму 3\~000,00 грн.; роздрукування фотографій, на яких була зображена дорожньо-транспортна пригода по вулиці Торговій в місті Одесі о 12 год. 30 хв. за участю автомобіля Honda Civic, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача та автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача, на загальну суму 483, 78 гривень. Згідно з ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Законодавець у ч. 1\~ст. 16 ЦК\~установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною 2\~ст. 16 ЦК\~встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; Згідно з ч.1 та п.1 ч.2\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1,2\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцевих порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, згідно п.1 ч.1\~ст. 1188 ЦК України, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.11 постанови пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути предявлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом\~статті 1191 ЦК\~особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей\~11,\~22,\~599,\~1166-1168 ЦК України\~факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане із виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Разом із тим у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року, міститься висновок про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не має права відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою він уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вказані зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання\~первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування\~виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, судам слід звернути увагу на положення\~ст. 1192 ЦК України, згідно з яким з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі. За змістом\~п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Як вбачається з матеріалів справи, розмір майнової шкоди, заподіяний власнику транспортного засобу унаслідок ДТП, був визначений у відповідності з чинним законодавством та складає 10\~810, 00 грн. Клопотань щодо призначення експертизи для визначення вартості завданої майнової шкоди та вартості відновлювального ремонту транспортного засобу станом на момент розгляду справи сторонами суду не заявлялось. З огляду на вищевикладене, суд з урахуванням принципу, що доказування не може ґрунтуватись на припущенням, з урахуванням належних та допустимих доказів, приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь [PERSON] майнової шкоди саме у розмірі 10\~810, 00 грн., а також вважає за доцільне стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на доведення своєї невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення у розмірі 8\~483, 78 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п. п. 1, ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт того, що відповідачем не було прийнято жодних заходів до добровільного відшкодування завданого позивачу збитку, свідчить про наявність протиправних дій відповідача, що призвели до необхідності позивачу доводити свою невинуватість в інших судових засіданнях, витрачати кошти на відновлювання автомобіля та нормального способу життя. Дані обставини стали підставою для висновку про наявність моральної шкоди спричиненої позивачеві внаслідок даних незаконних дій відповідача. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, оцінює моральну шкоду, завдану позивачу в 20\~000,00 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved