Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживачів, та, уточнивши позов, просить визнати неправомірними дії ПАТ «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування позивачу витрат на оплату за опалення місць загального користування теплової енергії по квартирі [ADDRESS] за опалювальний період з 01 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року включно загалом в сумі 6459,86 грн.; визнати неправомірними дії ПАТ «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування позивачу заборгованості за опалення місць загального користування згідно будинкового лічильника станом на 01.05.2017 в сумі 1589,50 грн., зобовязати відповідача зарахувати надмірно сплачені кошти в сумі 1600 грн. в рахунок майбутніх платежів шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку № 40559, стягнути з відповідача 2000 грн. судових витрат на правову допомогу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05.01.2006 позивач є власником № 95 в буд. № 3 по вул.. Героїв Чорнобиля в м. Чернігові і згідно договору про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання від 02.03.2006 (код споживача 40559) і є споживачем послуг, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго», а саме послуги з централізованого опалення та водонагрівання. Обєктом надання послуг є вищевказана квартира опалювальною площею 72,0 кв. метри (п.2 [PERSON]). Пояснює, що вказаний будинок обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, а квартира № 95 обладнана окремим засобами обліку теплової енергії. Відповідно до змісту з п.п. 1, 7, 9 п. 22 [PERSON] виконавець зобовязаний забезпечувати вчасне, відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами договору: поводити перерахунок розміру плати за послуги в разі їх не надання або надання не в повному обсязі; звільняти від плати за послуги у разі їх не надання. Пунктом 23 [PERSON] визначено, що точками розподілу в яких здійснюється передача передбачених цим договором послуг від Виконавця споживачеві у багатоквартирному будинку є: з централізованого опалення - стояки в межах квартири; з водонагрівання - перша запірна арматура на вводі в квартиру. Зазначає, що зі змісту квитанцій за надані послуги за період з лютого 2014 року по лютий 2017 року включно вбачається, що відповідач крім показників квартирного лічильника теплової енергії додатково нараховує оплату за опалення місць загального користування по загальнобудинковому лічильнику. Стверджує, що донарахування додаткової оплати за опалення по загальнобудинковому лічильнику суперечить умовам укладеного між ним та відповідачем [PERSON] та законодавству, що регулює порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення, а саме Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив їх задовольнити, посилався на обставини зазначені в позові. Представник відповідача позовні вимоги не визнала посилалась на письмові заперечення проти позову. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою квартири [ADDRESS]. Квартира [PERSON] обладнана окремим засобами обліку теплової енергії тепло обчислювач SharkyHeart 775 № 44829690, термоперетворювач РТ-50 № 190248 (а.с. 12,13). Також, будинок №3 по вул. Героїв Чорнобиля в м. Чернігові обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії. Зазначені обставини учасниками розгляду не оспорюються. Згідно розрахунку оплат за опалення МЗК ПАТ «Облтеплокомуненерго», наданого позивачем та копій квитанцій за надані послуги вбачається, за період з лютого 2014 року по квітень 2017 року (включно) по квартирі [ADDRESS] нараховано за опалення МЗК 6459,86 грн., (а.с. 25-34). Відповідно до розрахунку боргу наданого ПАТ «Облтеплокомуненерго» станом на 30.04.2017 року борг позивача за опалення МЗК згідно перерахунку становив 1589 грн. 50 коп. На погашення вказаного боргу позивачем сплачено 800 грн. 21.06.2017 та 800 грн. 11.07.2017. З відповідей ПАТ «Облтеплокомуненерго» № 2867-Т від 24.11.2016, № 95-Т від 12.01.2017 та № 790-т від 24.03.2017 вбачається, що розрахунок загальних витрат теплової енергії на центральне опалення в будинку № 3 по вул. Героїв Чорнобиля в м. Чернігові здійснюється з урахуванням положень п. 2.1.4, таблиці № 2 Методики та п. 2.4. Рекомендацій щодо застосування Методики, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 28 лютого 2008 року № 47 (а.с. 20, 21, 22). Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнало квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Пункти 12 і 28 зазначених Правил в даному випадку застосовані бути не можуть, оскільки містять певні умови, наявність яких судом не досліджувалась, формул розрахунків в них відсутні. Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі Методика) п.1.2. Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року позивачу визначалась у відповідності до п.1.4., 2.2.1, 2.2.2, розділом 3 Методики, п.12 Правил та умовами договору від 28.11.2011 року, на що вказував представник відповідача і зазначено в представлених ними запереченнях. З таким розрахунком не може погодитись суд, виходячи з наступного. Відповідно до п.1.4. Методики кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні субєкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. В даному ж випадку, як зясовано судом, певна кількість квартир в будинку 3 по вулиці Героїв Чорнобиля в місті Чернігові, в тому числі і квартира позивача, обладнані приладом обліку витрат теплової енергії на опалення, а отже зазначений пункт Методики в даному випадку застосуванню не підлягає. Таким чином, порядок розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування, має визначатися розділом 2 Методики. Пункт 2.1.4. Методики вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. В той же час п.2.1.4. Методики наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК. Пункти 2.2.1. і 2.2.2. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку. Зазначені пункти Методики (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 3 по вулиці Героїв Чорнобиля в місті Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою. Таким чином, проводячи заміну методики розрахунку, визначену нормативним актом, який є чинним, іншою методикою, яка здійснена не на підставі відповідного нормативно-правового акту, не можна вважати, що відповідач діяв у передбачений законом спосіб. Таким чином, дії відповідача щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) є неправомірними, а отже його порушене право підлягає захисту заявленим способом. Дослідивши і проаналізувавши всі надані сторонами докази в їх сукупності з нормативно-правовими актами, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсягу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Із матеріалів справи вбачається що 11.09.2017 між [PERSON] та адвокатом [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги № б/н, предметом якої є надання адвокатом правової, інформаційно-консультативної допомоги у звязку з провадженням справи у суді першої інстанції (без написання апеляційної скарги) в справі за позовом замовника до ПАТ «Облтеплокомуненерго» про визнання дій неправомірними, зобовязати вчинити дії, стягнення коштів (а.с. 47). Відповідно до додатку до договору про надання правової допомоги № б/н від 11.09.2017 до наданих адвокатом послуг входить: підготовка та подача позовної заяви в інтересах замовника - 8 год., участь у судових засіданнях не більше 2 год. (а.с. 47). Згідно з квитанцій від 16.02.2017 року та від 31.03.2017 року адвокат [PERSON] прийняв від [PERSON] 2000 грн. в якості оплати за надану правову допомогу (а.с. 48). З урахуванням ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 2000 грн. є співмірним із складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи щодо надання правової допомоги у справі та витраченим часом на її виконання, ціною позову. Таким чином, із ПАТ «Облтеплокомуненерго» необхідно стягнути витрати, повязані з правничою допомогою адвоката в сумі 2000 грн. 00 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved