Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на житлові будинки з господарськими спорудами, що знаходяться за адресами: с.Запілля, вул.Мічуріна, 75, Любомльського району Волинської області, та с.Гуща, вул.Підозерна, 21, Любомльського району Волинської області, в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON], який помер 11.07.2008 року.\~\~\~\~\~\~ В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказане нерухоме майно. За життя останній уклав заповіт, яким усе приналежне йому майно заповів своїм дочкам: позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON] Спадкоємцем, що має обовязкову частку у спадковому майні, є дружина спадкодавця [PERSON] Спадщину позивач прийняла в порядку ст.1270 ЦК України шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Інші спадкоємці: [PERSON] у передбачені ст.1270 ЦК України строки спадщину не прийняла, а [PERSON] від спадщини відмовилась. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем, яка бажає оформити спадщину, реалізувати свої спадкові права не має можливості через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, про що нотаріусом їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому захист її спадкових прав можливий лише в судовому порядку. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились. Позивач [PERSON] в канцелярію суду подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Від відповідачів: Запільської сільської ради Любомльського району Волинської області та Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області надійшли повідомлення від 26.09.2017 року за вих. №221/2-24 та від 13.10.2017 року за вих.№319/02-16, відповідно, про розгляд справи у відсутності представників зазначених сільських рад. Окрім цього, Запільська сільська рада вказала на підставність позову [PERSON] та просила його задовольнити, а Гущанська сільська рада на визнання позову. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] та [PERSON], кожна зокрема, в канцелярію суду подали заяви, у яких просили задовольнити позов [PERSON] та розглядати справу у їх відсутності. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №059586, виданого Запільською сільською радою Любомльського району Волинської області 14.07.2008 року, встановлено, що [PERSON] помер 11.07.2008 року в м.Любомль Волинської області (а.с.15). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Витягом з погосподарської книги №1 за 2008 рік Запільської сільської ради Любомльського району Волинської області стверджено, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, 1987 року побудови, за адресою: с.Запілля, вул.Мічуріна, 75, Любомльського району Волинської області, по особовому рахунку №0080-1 належав [PERSON] (а.с.7). З копії довідки Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 12.12.2013 року за №744 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі №2 за 2006-2010 роки, житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: с.Гуща, вул.Підозерна, 21, Любомльського району, належав [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки Запільської сільської ради Любомльського району Волинської області від 19.07.2017 року №496, до дня смерті [PERSON] постійно проживав, але не був зареєстрований, за адресою: с.Запілля, вул.Мічуріна, 75, Любомльського району Волинської області (а.с.10). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч.1 ст.1233 ЦК України). З копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Запільської сільської ради Любомльського району Волинської області 14.03.2005 року та зареєстрованого в реєстрі за №2, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким усе приналежне йому майно заповів [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). По справі встановлено, що спадкоємці за заповітом доводяться спадкодавцю дочками. Зокрема, ступінь родинних звязків між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] доводиться копією свідоцтва про народження останньої серії ІІ-ЕГ №375051, виданого Ростанською сільською радою Любомльського району Волинської області 10.09.1986 року, та копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №001441, виданого Запільською сільською радою Любомльського району Волинської області 10.03.2005 року, згідно якого, [PERSON] після одруження взяла прізвище чоловіка «Клекоцюк» (а.с.16, 17). [PERSON] прийняла спадщину у відповідності до положень ч.3 ст.1272 ЦК України, на підставі рішення Любомльського районного суду Волинської області від 02.06.2014 року про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, шляхом подання 05.08.2014 року відповідної заяви в Любомльську державну нотаріальну контору Волинської області про прийняття спадщини (а.с.110 на звороті, 111). Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] у заявах від 29.01.2013 року та від 04.11.2017 року, посвідчених секретарем Запільської сільської ради Любомльського району Волинської області та приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області, відповідно, заявила, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] вона пропустила та за продовженням цього строку до суду звертатись не буде (а.с.14, 131). Дружина спадкодавця [PERSON] у посвідченій секретарем Запільської сільської ради Любомльського району 19.07.2017 року заяві також заявила, що від належної їй частки у спадковому майні після смерті чоловіка [PERSON] вона відмовляється на користь [PERSON] (а.с.13). З дослідженої копії матеріалів спадкової справи № 137/2014 до майна померлого 11.07.2008 року [PERSON] встановлено, що інших спадкоємців, в тому числі, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадковому майні після смерті останнього, немає (а.с.110-117). Таким чином, спадкоємцем після смерті [PERSON], що спадкує усе приналежне останньому майно, є позивач [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою в.о. державного нотаріуса Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 13.07.2017 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: с.Гуща, вул.Підозерна, 21, Любомльського району Волинської області, та на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: с.Запілля, вул.Мічуріна, 75, Любомльського району Волинської області, після смерті [PERSON] з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності зазначеного майна останньому, як спадкодавцю (а.с.6). Така відмова нотаріуса узгоджується з вимогами ст.ст.68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, а тому спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 18.09.2017 року за №97557305 та за №97557101 підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Гуща, вул.Підозерна, 21, та за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Запілля, вул.Мічуріна, 75, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.97, 98). На підставі технічних паспортів, виданих ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» 08.06.2017 року та від 07.07.2017 року, встановлено, що вищевказане нерухоме майно побудоване за життя спадкодавця [PERSON] та ознак самочинного будівництва не має (а.с.18-31).\~ Згідно ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України установлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням позову суд вважає доведеними. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, зясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачами предявленого позову та позиція інших спадкоємців не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому за позивачем слід визнати право власності на житлові будинки з господарськими спорудами та будівлями, що знаходяться по вул.Підозерна, 21, в с.Гуща Любомльського району Волинської області, та по вул.Мічуріна, 75, в с.Запілля Любомльського району Волинської області, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] З огляду на підставу позову, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved