Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому вказав, що [INFO] року помер його батько [PERSON], спадщину після смерті якого прийняв він одноосібно, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане на частину майна покійного батька, зокрема, на житловий будинок. Згідно рішення 1 сесії 23 скликання від Кантелинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 17 квітня 1998 року, його нині покійному батькові було надано в користування земельну ділянку площею 0,52 га, розташовану по [ADDRESS] на садибі покійної [PERSON], яка померла [INFO] року. Так як на той час батько вже мав у власності земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] він дозволив йому користуватися земельною ділянкою по [ADDRESS] З 1998 року позивач фактично користувався даною земельною ділянкою без будь-яких юридичних підстав. Дані відомості підтверджуються довідкою Дашівської селищної ради за № 400 від 1 7 жовтня 2017 року. [PERSON] звертався до сільської ради з наміром отримати у власність дану земельну ділянку, однак йому було відмовлено у цьому, оскільки на той час він вже мав у власності приватизовану земельну ділянку з таким самим цільовим призначенням, а згідно закону, правом приватизації земельної ділянки з одним і тим самим цільовим призначенням можна скористатися лише один раз. Таким чином, позивач продовжував відкрито та безперешкодно користуватися вказаною земельною ділянкою аж до смерті батька та продовжує користуватися нею дотепер. Спору стосовно вказаної земельної ділянки немає. Спадкові права третіх осіб на вказану земельну ділянку не порушуються, оскільки земельна ділянка в користування нині покійному батькові була надана вже після смерті [PERSON] за відсутності у неї спадкоємців, а після смерті його батька він став єдиним спадкоємцем, Тому, зважаючи на те, що [PERSON] користується даною земельною ділянкою більше 15 років добросовісно, відкрито та безперервно, не порушую спадкових прав інших осіб, однак не може оформити свого права власності на них, він просить суд визнати за ним право власності на вищевказані земельні ділянки за набувальною давністю. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задоволити. Представник відповідача Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, щодо їх задоволення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились при цьому до суду подали заяви, згідно яких позовні вимоги визнали повністю та просили справу розглядати у їх відсутність. Заслухавши позивача [PERSON] та його представника, представника відповідача Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області - [PERSON]., дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Так, згідно рішення 1 сесії 23 скликання Кантелинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 17.04.1998 у п. 2 вказано: «Надати земельну ділянку [PERSON], площею 0,52 га на садибі покійної [PERSON].». Згідно свідоцтвом про смерть від 24.04.2014 за актовим записом № 5, [PERSON] помер [INFO], Реалізовуючи своє право на спадкування син померлого - [PERSON] звернувся до Іллінецького районного суду з позовом про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, в тому числі на земельні ділянки, розташованих по [ADDRESS] площею 0,2500 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER]; а також площею 0,3070 га з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер [NUMBER]. Які були передані [PERSON] на підставі рішення 1 сесії 23 скликання Кантелинської сільської ради від 17.04.1998. Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 06.10.2017 в частині заявлених вимог щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом земельних ділянок по [ADDRESS] площею 0,2500 га та 0,3070 відмовлено. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 04.12.2017 рішення Іллінецького районного суду Вінницької області в частині відмови у визнанні права власності в порядку спадкування за законом земельних ділянок по [ADDRESS] площею 0,2500 га та 0,3070 залишено без змін. Так, згідно довідок Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області від 17.10.2017 за № 400 та від 27.02.2018 за № 147 [PERSON] на території с. Кантелина користувався змельною ділянкою площею 0,52 га згідно рішення 1 сесії 23 скликання Кантелинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 17.04.1998 з 1998 року земельною ділянкою користувався його син [PERSON]. При цьому, дані які містяться у вказаних довідках носять суперечливий характер щодо суб'єкта користування та підстав користування [PERSON] земельною ділянкою. Відповідно ЗК України 1991 року, який діяв на час зазначених правовідносин користування землею могло бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надавалася Радами народних депутатів із земель, що перебували у державній власності. Стаття 19 ЗК України 1991 року регламентує порядок надання місцевими Радами народних депутатів земельних ділянок у користування, а його ст. 22 вказує, що право постійного користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ст. 23 ЗК України 1991 року, право постійного користування землею посвідчувалося державними актами, які видавалися і реєструвалися місцевими Радами народних депутатів. Таким чином, аналізуючи вище наведені норми правом користуватись земельною ділянкою площею 0,52 га по [ADDRESS] мав лише [PERSON]. При цьому, доказів про реалізацію [PERSON] свого права на користування даною земельною ділянкою до суду не надано. Згідно ст. 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Згідно позовної заяви позивач вказав що він звертався до сільської ради з наміром отримати у власність дану земельну ділянку, однак йому було відмовлено у цьому, оскільки на той час він вже мав у власності приватизовану земельну ділянку з таким самим цільовим призначенням, а згідно закону, правом приватизації земельної ділянки з одним і тим самим цільовим призначенням можна скористатися лише один раз. Однак, жодного доказу що підтверджували б даний факт позивачем до суду не надано. З огляду на вищенаведене, суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на земельні ділянки по [ADDRESS] площею 0,2500 га та 0,3070 за набувальню давністю. Суд не приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки згідно ст.174 ЦК України, визнання відповідачем позову може бути прийняте судом, якщо воно не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed