Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «КРЕДОБАНК» про визнання кредитного договору частково недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.08.2016 року між відповідачем ПАТ «Кредобанк» та позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір № СL1-10791. Як передбачено п. 4.1 кредитного договору, за надання послуг позивач сплачує відповідачу комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.12 кредитного договору. Відповідно п. 2.12. кредитного договору позивач сплачує відповідачу щомісячно комісії за управління кредитом відповідно до графіку платежів, що є додатком №1 до кредитного договору. Згідно графіку сума комісії складає 392,80 грн. щомісяця, а за період дії кредитного договору підлягає сплаті 23 568,00 грн. Враховуючи вищезазначене позивач фактично був змушений сплачувати за послуги, що супроводжували кредит, а така умова договору не відповідає вимогам справедливості та суперечить частині першій ч. 1 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідач повинен був вказати яка його діяльність з надання певних встановлених договором матеріальних чи нематеріальних благ здійснюється ним за індивідуальним замовленням позичальника для задоволення його особистих потреб. Тобто відповідач має надати конкретний перелік послуг, за які встановлена комісія та довести, що такі послуги не являються діями сторін на користь банка або не здійснюються з метою обслуговування кредита. У звязку з викладеним, просить визнати недійсним п. 4.1 кредитного договору № СL1-10791 від 03.08.2016 року, та зробити перерахунок кредитної заборгованості з урахуванням сплаченої комісії за управління кредитом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 21 травня 2018 року на 09-30 год. в загальному провадженні. 04 жовтня 2018 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 грудня 2018 року на 09-00 год. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки до суду не повідомив. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання свого представника не направив, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не скористався правом надання відзиву, у зв'язку з чим суд вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.08.2016 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL1-10791. Відповідно до укладеного договору позивач отримав кошти в сумі 9 820 грн. строком до 02 серпня 2021 року на поточні потреби. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору позичальник за надання послуг сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.12 кредитного договору. Відповідно до п. 2.12 кредитного договору позичальник сплачує комісію за управління кредитом щомісяця відповідно до графіку платежів. Згідно графіку платежів за кредитним договором № СL1-10791 від 03 серпня 2016 року та розрахунку сукупності вартості кредиту позивач повинен щомісячно сплачувати фіксовану суму в розмірі 392,80 грн. Згідно зі ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки, відповідно до умов кредитного договору від 03.08.2016 року, що укладений між сторонами, банк надав позивачу кредит на поточні потреби (споживчі потреби), він є споживачем, у звязку з чим правовідносини між сторонами договору регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Відповідно до\~ч.\~1\~ ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Ч. 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Відповідно до\~частини восьмої\~статті 18\~ЗаконуУкраїни «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Згідно ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до п. 3.6 Постанови НБУ про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту № 168 від 10.05.2007 року банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Установивши в кредитному договору сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. Отже, позивач фактично був змушений сплачувати за послуги, що супроводжували кредит, а така умова договору не відповідає вимогам та суперечить ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» Правова позиція з даного питання міститься в постанові Верховного суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16. Таким чином, аналіз змісту спірного кредитного договору СL1-10791 від 03 серпня 2016 року, укладеного між сторонами, дає підстави дійти висновку, що він містить несправедливі умови, визначені ст. 18 ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів»,\~\~які суперечать\~вимогам чинного\~законодавства,\~що призводить\~до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін. Оскільки, [PERSON], сплачував на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» комісію за управління кредитом, суд вважає, що вимога про зобовязання здійснити перерахунок кредитної заборгованості [PERSON] за кредитним договором № СL1-10791 від 03 серпня 2016 року, відповідно до вже сплачених комісій за управління кредитом, підлягає до задоволення. Позивач [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнений (п. 3 ст.. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів»), відтак, відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача ПАТ «КРЕДОБАНК» до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved