Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 23 грудня 1997 року він купив у [PERSON] квартиру № 23 в смт. Сутиски, вул. Гагаріна, 25. Договір купівлі - продажу оформлений у вигляді біржового контракту, укладений Вінницькою філією Української біржі нерухомості. Продавцю [PERSON] квартира належала на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого заводом «АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА» смт. Сутиски; 05.07.1994 р., згідно розпорядження № 381 від 30.06.1994р. та зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 25.07.1994р. в реєстрову книгу за № 6. Своє право власності на дану нерухомість він зареєстрував 29.12.1997 року в КП « ВООБТІ». Після укладення договору купівлі - продажу він поселився та зареєструвався за адресою розташування даної квартири і проживає в ній на даний час. [PERSON] помер. Наразі у нього виникла необхідність провести відчуження належної йому квартири. Однак, він не може цього зробити, оскільки внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності на квартиру [ADDRESS] він позбавлений можливості, оскільки державний реєстратор відмовляє йому в реєстрації біржового контракту. Він змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки біржовий контакт не визнається належним юридичним, документом, що посвідчує його право власності на квартиру. Згідно ст. 227 ЦК УРСР, який діяв на момент укладення договору купівлі -продажу ним будинку договір житла повинен бути укладений в письмовій формі і нотаріально посвідчений. Біржовий контракт №788 від 23.12.1997 року є письмовою формою договору, але нотаріально не посвідчений. Однак його право власності на дане житло зареєстроване в КП « ВООБТІ», тобто він є власником даної нерухомості. Визнання за ним права власності на житловий будинок не порушує прав продавця, так як він провів відчуження даної нерухомості добровільно і в зв'язку з тим його право власності припинено, що стверджується реєстрацією його права власності на те саме майно. Просить визнати за ним право власності на квартиру загальною площею 36,7 кв.м., розташовану в [ADDRESS] до складу якої входить житлова кімната площею 20,0 кв.м., кухня площею 9,8 кв. м., коридор площею 2,7 кв.м., санвузол площею 3,3 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м., частина пілвалу «п/А» площею 1.8 кв.м. загальною вартістю 66 998 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та пояснила, що позивач вже давно живе в придбаній квартирі, продавець [PERSON] помер. Купівлю-продаж проведено через біржу і тепер нотаріальне посвідчення здійснити не можливо. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, просить справу розглянути у відсутності його представника, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. Згідно ст. 228 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ст.329 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, або в разі втрати ним документа, яким посвідчується його право власності. 23 грудня 1997 року позивач купив у [PERSON] квартиру № 23 в смт. Сутиски, вул. Гагаріна, 25. Договір купівлі - продажу оформлений у вигляді біржового контракту № 788 (а.с. 4-5), укладений Вінницькою філією Української біржі нерухомості. Продавцю [PERSON] квартира належала на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого заводом «АВТОЕЛЕКТРОАПАРАТУРА» смт. Сутиски; 05.07.1994 р., згідно розпорядження № 381 від 30.06.1994р. та зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 25.07.1994р. в реєстрову книгу за № 6. З 02.08.2005 року він зареєстрований в даній квартирі, що стверджується домовою книгою (а.с. 10-12) та паспортом позивача (а.с. 13) в якому місцем реєстрації вказане [ADDRESS]. [PERSON] помер 13.02.1999 року що стверджується актовим записом про смерть № 2 від 13.02.1999 року. Згідно ст. 227 ЦК УРСР, який діяв на момент укладення договору купівлі -продажу будинку договір житла повинен бути укладений в письмовій формі і нотаріально посвідчений. Біржовий контракт №788 від 23.12.1997 року є письмовою формою договору, але нотаріально не посвідчений. Право власності позивача на житло зареєстроване в КП «ВООБТІ», що стверджується технічним паспортом (а.с. 6-8), тобто він [PERSON] є власником даної нерухомості.

Outcome: approved