Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, мотивуючи це тим, що після смерті його батька [PERSON] у 1998 році та матері [PERSON] у 2010 році відкрилась спадщина, що складається, зокрема, з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на які позивач має право як спадкоємець першої черги за законом, однак через втрату оригіналів Державних актів на право приватної власності на землю він позбавлений можливості оформити свої спадкові права, хоча спадщину прийняв у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] помер 22 травня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. [PERSON] померла 27 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. Згідно вимог ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. ст. 1258, 1261 Цивільного Кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] являється рідним сином [PERSON] та [PERSON], а, відповідно, спадкоємцем померлої [PERSON] першої черги за законом та прийняв спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвами про народження позивача, про укладення шлюбу, копії яких додані до матеріалів справи, довідками завідувача Ізяславської держнотконтори № 1155/01-16 від 28 травня 2016 року, завідувача Нововодолазької держнотконтори № 304/01-16 від 27 травня 2016 року, копією рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/285/15-ц про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, доданими до матеріалів справи. Як пояснив представник позивача, після смерті [PERSON] фактично в управління спадковим майном вступила [PERSON], однак не оформила своїх спадкових прав у встановленому законом порядку. Крім того, [PERSON] за життя склала заповіт, посвідчений 25 квітня 2008 року секретарем виконавчого комітету Одринської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, яким визначила своїм спадкоємцем [PERSON], що підтверджується копією заповіту, доданою до матеріалів справи. Згідно ст. 1225 Цивільного Кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 131 Земельного Кодексу України громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. За життя [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2, 6879 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії Р1 № 819097, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 232, виданого [PERSON] сільською радою 30 листопада 2002 року, що підтверджується копією відповідного Державного акту, доданою до матеріалів справи, листом відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області № 0-28-99.4-1050/0/15-16 від 11 травня 2016 року, доданим до матеріалів справи. За життя [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку площею 2, 7439 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії Р1 № 819095, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 230, виданого [PERSON] сільською радою 30 листопада 2002 року, що підтверджується копією відповідного Державного акту, доданою до матеріалів справи, листом відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області № 0-28-99.4-1050/0/15-16 від 11 травня 2016 року, доданим до матеріалів справи. Державні акти на право приватної власності на землю [PERSON] серії Р1 № 819097 та [PERSON] серії Р1 № 819095 були втрачені, що підтверджується поясненнями представника позивача, відповідним оголошенням в газеті «Зоря Надгориння» № 15 (11089) за 14 квітня 2016 року, що підтверджується наявністю тексту оголошення у примірнику газети, копія якої додана до матеріалів справи. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на спірні земельні ділянки як спадкоємець першої черги за законом.

Outcome: approved