overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини, який обґрунтовував тим, що 25.08.2007 р. померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина і позивач є єдиним спадкоємцем після померлої за заповітом. Спадкова справа після померлої не заводилась. Позивач строк звернення із заявою про прийняття спадщини пропустив у зв'язку з хворобою. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном 2 місяці. Представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути без його та позивача участі. Відповідач надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та справу просив розглянути без участі його представника. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що 25.08.2007 р. померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, на яку [PERSON], син померлої, якій є спадкоємцем за заповітом, має право, але строк звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини пропустив у зв'язку з хворобою. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач вчасно не подав заяву на прийняття спадщини з поважних причин у зв'язку з хворобою, а тому є підстави для надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який обґрунтовував тим, що [INFO] помер його дядько [PERSON] . Після смерті дядька відкрилась спадщина і позивач є єдиним спадкоємцем після померлого. Позивач строк звернення із заявою про прийняття спадщини пропустив у зв`язку з хворобою. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном 2 місяці. Представник позивача [PERSON] надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути без участі позивача та його представника. Відповідач надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та справу просив розглянути без участі його представника. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з`ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, на яку [PERSON] , племінник померлого, який є єдиним спадкоємцем за законом, має право, але строк звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини пропустив у зв`язку з хворобою. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач вчасно не подав заяву на прийняття спадщини з поважних причин у зв`язку з хворобою, а тому є підстави для надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який обґрунтовував тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після смерті баби відкрилась спадщина, позивач є єдиним спадкоємцем після померлої за заповітом. Спадкова справа після померлої не заводилась. Державний нотаріус Чутівської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Просить позов задовольнити, т.я. строк звернення із заявою про прийняття спадщини пропустив у зв`язку з тим, що не знав про існування заповіту доки не отримав лист від Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області про те, що на території селищної ради знаходиться земельна частка (пай), яка належала його бабі [PERSON] , яка склала заповіт на його ім`я, що був посвідчений секретарем Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном 1 місяць та судові витрати покласти на нього. Представник позивача [PERSON] надала заяву, в якій позов підтримала і просила його задовольнити, а справу розглянути без участі позивача та його представника. Відповідач надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та справу просив розглянути без участі його представника. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з`ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - баба позивача. Після її смерті відкрилась спадщина, на яку [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом, має право, але строк звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини пропустив з поважної причини, у зв`язку з тим, що не знав про існування заповіту, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, за бажанням позивача, суд покладає на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області та [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який обґрунтовував тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після смерті баби відкрилась спадщина і він є спадкоємцем за законом. Позивач строк звернення із заявою про прийняття спадщини пропустив у зв`язку з тим, що вважав що заяву про прийняття спадщини подала його мати [PERSON] , яка є донькою померлої, а також не знав про наявність будь-якого спадкового майна після смерті [PERSON] . Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном 2 місяці. Позивач в судове засідання не з`явився, надав телефонограму в якій повідомив, що у зв`язку з карантином та відсутністю транспортного сполучення не може з`явитися в судове засідання, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, а справу розглядати у його відсутність. Відповідач Скороходівська селищна рада Чутівського району Полтавської області надала заяву, в якій просили справу розглянути у відсутності їх представника та проти задоволення позову не заперечують. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому порядку, в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, заяв та клопотань про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у її відсутність. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та позиція відповідача Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, на яку онук померлої [PERSON] , як спадкоємець за законом, має право, але строк звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини пропустив, т.я. вважав, що заяву про прийняття спадщини подала його мати [PERSON] , яка є донькою померлої [PERSON] , а також не знав про наявність будь-якого спадкового майна після смерті [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач вчасно не подав заяву на прийняття спадщини з поважних причин, а тому є підстави для надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Смолявської сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати в порядку спадкування за законом першої черги право власності на земельну ділянку площею 1.33 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті позивач є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Смолявської сільської ради Горохівського району в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнав повністю, щодо визнання його права власності на вказане вище спадкове майно не заперечує. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.3). Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 25.01.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] після смерті його матері [PERSON] на вищевказане майно було відмовлено у зв'язку з тим, що спадкодавець не подав документи на оформлення спадщини в повному обсязі (а.с.16). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його матір'ю є [PERSON] (а.с.4). Довідкою Смолявської сільської ради від 16.02.2011 року №59 стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді не посвідчувався. Єдиним спадкоємцем після її смерті за законом є її єдиний син [PERSON] (а.с.5). З Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] видно, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, є її спадкоємцем за законом першої черги. Інші спадкоємці відсутні. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] прийняв спадщину, є спадкоємцем її майна за законом першої черги. А тому суд вважає, що слід визнати право власності в порядку спадкування за законом першої черги [PERSON] на земельну ділянку площею 1.33 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER]. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача Смолявської сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Старокостянтинівської районної СЕС про ягнення оплати за вимушений прогул, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду мельницької області від 17 вересня 2012 року його було поновлено на посаді лікаря з гігієни рчування Старокостянтинівської районної СЕС і рішення в цій частині звернено до гайного виконання. Незважаючи на це відповідач рішення не виконує. В звязку з цим ізивач просить суд стягнути на його користь 4727,42 грн. середнього заробітку за 46 днів тримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача '40,96 грн. середнього заробітку за 87 днів затримки виконання рішення суду про іновлення на роботі та просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що рішення іеляційного суду Хмельницької області від 17 вересня 2012 року про поновлення позивача на »боті не може бути виконане, оскільки на виконання наказу МОЗ України № 176-0 від .09.2012 року, наказу Хмельницької облсанепідстанції № 26-адм від 02.10.2012 року, »станови Кабінету міністрів України «Про затвердження граничної чисельності працівників риторіальних органів виконавчої влади» за № 1184 від 14.11.2011 року винесено наказ ! 129-адм від 03.10.2012 року про ліквідацію Старокостянтинівської районної санітарно- іідеміологічної станції. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та юлідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних цстав. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 17 ресня 2012 року [PERSON] було поновлено на посаді лікаря з гігієни харчування :арокостянтинівської районної СЕС і рішення в цій частині звернене до негайного конання. Отже, відповідач безпідставно не виконує у добровільному порядку рішення суду о поновлення на роботі позивача. Таким чином затримка виконання рішення суду про новлення його на роботі становить 97 календарних днів. Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним ганом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі законно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього робітку або різницю в заробітку за час затримки. Оскільки відповідач затримав виконання рішення суду на 97 календарних днів, том) відповідно до ст. 236 КЗпП України з нього на користь позивача необхідно стягнути оплату!?\ вимушений прогул. Розмір середнього заробітку [PERSON] встановлений рішенням суЛ від 17 вересня 2012 року - 102,77 грн. за день. Отже, оплата за вимушений прогул за ч» затримки виконання рішення с>ду про поновлення на роботі [PERSON]постанови: 102,77 грн. х 87 днів - 8940,99 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Степанської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення Степанської селищної ради № 1563 від 21.05.2010 року в частині, що стосується передачі в приватну власність уточненої земельної ділянки, закладеної в п. 119 рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі даного рішення на імя [PERSON] 12.12.2012 року серія ЯМ № 100728. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Степанською селищною радою прийнято рішення № 1563 від 21.05.2010 року, яким в п. 119 уточнено площу земельної ділянки 0,1309 га, про що дізнався з державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі даного рішення на імя [PERSON] 12.12.2012 року серії ЯМ № 100728, зі вказаним рішенням вчасно не був ознайомлений. Уточнена земельна ділянка не збігається з фактичними розмірами ділянки, якими користується. Відповідно до заяв сторін позивач позов підтримав, а відповідач позов визнав. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. З наданих суду копій рішення Степанської селищної ради № 1563 від 21.05.2010 року в частині, що стосується передачі в приватну власність уточненої земельної ділянки, закладеної в п. 119 рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі даного рішення на імя [PERSON] 12.12.2012 року серія ЯМ № 100728 вбачається, що уточнена земельна ділянка не збігається з фактичними розмірами ділянки, якими користується позивач, у звязку з чим позов на підставі ст. 393 ЦК України, п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 393 ЦК України, п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Степанської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення Степанської селищної ради № 1563 від 21.05.2010 року в частині, що стосується передачі в приватну власність уточненої земельної ділянки, закладеної в п. 119 рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі даного рішення на імя [PERSON] 12.12.2012 року серія ЯМ № 100728. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Степанською селищною радою прийнято рішення № 1563 від 21.05.2010 року, яким в п. 119 уточнено площу земельної ділянки 0,1309 га, про що дізнався з державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі даного рішення на імя [PERSON] 12.12.2012 року серії ЯМ № 100728, зі вказаним рішенням вчасно не був ознайомлений. Уточнена земельна ділянка не збігається з фактичними розмірами ділянки, якими користується. Відповідно до заяв сторін позивач позов підтримав, а відповідач позов визнав. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. З наданих суду копій рішення Степанської селищної ради № 1563 від 21.05.2010 року в частині, що стосується передачі в приватну власність уточненої земельної ділянки, закладеної в п. 119 рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі даного рішення на імя [PERSON] 12.12.2012 року серія ЯМ № 100728 вбачається, що уточнена земельна ділянка не збігається з фактичними розмірами ділянки, якими користується позивач, у звязку з чим позов на підставі ст. 393 ЦК України, п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 393 ЦК України, п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду в березні 2019 р., за яким просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що відповідачі, хоч і зареєстровані за адресою квартири, проте з 2002 року в ній не проживають, що в свою чергу створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди у користуванні. Позивач вважає, що відповідачі втратили право на користування спірним жилим приміщенням, оскільки понад рік не проживають в квартирі без поважних причин на підставі ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319 ЦК України, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 18.03.2019 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачі направили до суду заяву, якою не заперечують проти задоволення позову, посилаючись на те, що з 2002 року проживають в Сполучених Штатах Америки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено таке. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 27.08.2008 року, посвічений державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В. Крім власника квартири [PERSON] зареєстрована дружина позивача [PERSON] та його донька [PERSON] , які з 2002 року проживають в Сполучених Штатах Америки. Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, та перешкод у розпорядженні цим майном, тощо. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування спірною квартирою. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved