Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання померлим його родича - [PERSON], [INFO], місце народження: с. Ленінське Кролевецького району Сумської області, з [INFO]. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що [PERSON] був його родичем та проживав і мав реєстрацію місця проживання у належній заявнику на праві власності квартирі за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] хворів на тяжке захворювання в навесні 2015 року поїхав у гості до своєї дочки [PERSON] у с. Каменку Каменського району, що у Придністров'ї (невизнана ПМР - частина Республіки Молдова). Внаслідок прогресування хвороби там же [INFO] він помер. За фактом смерті родича [PERSON] у заявника виникла необхідність у скасуванні реєстрації місця проживання покійного, проте у зв'язку з тим, що офіційні документи, видані органами ЗАГС Придністровської Молдавської Республіки в Україні не визнаються, заявнику було відмовлено у скасуванні реєстрації місця проживання покійного [PERSON] за відсутності документів, що підтверджували б факт його смерті. Під час розгляду справи заявник подав до суду заяву про зміну предмета позову (заяви) про оголошення померлою на заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце народження: с. Ленінське Кролевецького району Сумської області, з [INFO], зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції внести відповідний запис для скасування реєстрації місця проживання померлого. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно чинного законодавства. Щодо необхідності задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що померлий [PERSON] був рідним братом тещі свідка. [INFO] [PERSON], перебуваючи у гостях в своєї дочки, помер. Свідок разом з дружиною були присутні на похороні [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення частково, виходячи із таких міркувань. Згідно реєстраційного посвідчення, виданого 01 червня 2005 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] Як вбачається із записів у будинковій книзі для прописки громадян у квартирі [ADDRESS], у вказаній квартирі 26 липня 2011 року зареєстрований [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події. За вказаних вище обставин, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зважаючи на те, що у заявника виникла необхідність у скасуванні реєстрації місця проживання покійного [PERSON], проте у зв'язку з тим, що офіційні документи, видані органами ЗАГС Придністровської Молдавської Республіки в Україні не визнаються, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити частково та встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце народження: с. Ленінське Кролевецького району Сумської області, [INFO]. У задоволенні заяви [PERSON] в частині зобов'язання відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції внести відповідний запис для скасування реєстрації місця проживання померлого суд відмовляє, оскільки, в силу ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», рішення суду про встановлення факту смерті особи є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Outcome: partial