Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрзалізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, одноразової допомоги у звязку з виходом на пенсію та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, компенсації невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.09.1976 року був прийнятий на роботу в ДП «Донецька залізниця» ( на даний час реорганізовано в ПАТ «Донецька залізниця»), де працював до 07.03.2017 року. Після виходу на пенсію по досягненню пенсійного віку на пільгових умовах, підприємство не провело з ним повного розрахунку. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити заборговані кошти, тому він змушений звернутися до суду. Тому просив стягнути з відповідача на його користь одноразову допомогу у звязку з виходом на пенсію в розмірі 29\~263,10 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 118\~957,76 грн.; грошову компенсації невиплаченої заробітної плати в розмірі 5578,33грн. Оскільки відповідачем порушенні його трудові права, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, що вимагають додаткових зусиль для організації його життя та життя його сімї, просив стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав відзив, в якому зазначив прохання розгляд справи проводити за його відсутності. У відзиві проти задоволення позову заперечив , вказуючи, що непроведення з позивачем розрахунку при звільненні відбулось у звязку з тим, що регіональна філія «Донецька залізниця» знаходиться на непідконтрольній українській владі території, що ускладнило передачу первинних докумен6тів, необхідних для нарахування заробітної плати позивачу. Крім того, вважає, що [PERSON] неправильно здійснено розрахунок належних сум за затримку розрахунку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку наданим у справі доказам в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Частиною 1\~статті 47 КЗпП України\~встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. В силу ч. 1\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 20\~постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи\~по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені йому в день звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обовязок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. При невиконанні цього обовязку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена\~ст. 117 КЗпП України\~відповідальність. \~ \~ \~ \~Докази у\~справі достовірно\~вказують на\~те,\~що позивач\~працював у\~регіональній філії\~«Донецька залізниця»\~ПАТ «Українська\~залізниця».\~07.03.2017\~року звільнений\~за власним\~бажанням у\~звязку з\~виходом на\~пенсію за\~віком на\~пільгових умовах.\~В день\~звільнення із\~ [PERSON]\~та на\~час ухвалення\~рішення відповідач\~не провів\~розрахунку з\~останнім.\~ \~Доказів того,\~що позивач\~в день\~звільнення був\~відсутній на\~роботі,\~а також\~доказів в\~підтвердження виплати\~останньому належних\~сум при\~звільненні відповідачем\~не надано.\~ Надані у справі докази з достатністю свідчать про те, що у день звільнення позивачу нараховано 29569,1 грн. (після утримання податків) заробітної плати, компенсації за щорічну відпустку та одноразову допомогу у звязку з виходом на пенсію за віком. Проте, виплачено було лише 306 грн. А тому кошти в сумі 29263,1 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Судом встановлено, що з вини відповідача мала місце затримка розрахунку при звільненні [PERSON], тому наявні підстави для застосування відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України- з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно довідки-розрахунку оплати середньої заробітної плати № 364/1 від 10.12.2018 р., наданої відповідачем, середньоденний заробіток позивача за останні два місяці складає 223,84 грн. Суд вважає, що такий розмір визначено у відповідності з вимогами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100\~(з подальшими змінами), а тому приймає його до уваги. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 99161,12 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (223,84 грн. середньоденного заробітку *443 робочих дні затримки розрахунку з дня, наступного за днем звільнення, по день постановлення рішення). \~ \~ \~ \~При визначенні розміру грошової компенсації за порушення строків виплати заробітної плати суд враховує вимоги абз. 2 ст..2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», згідно яких під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру. З огляду на зазначені вимоги закону, розрахунок компенсації за порушення строків виплати заробітної плати, наданий позивачем, котрий здійснений із врахуванням компенсації за щорічну відпустку та одноразової допомоги у звязку з виходом на пенсію, суд не може взяти до уваги. \~ \~ \~ \~З копії довідки розрахунку заробітної плати за березень 2017 року, виданої ВП Луганське БМЕУ, видно, що [PERSON] нараховано заробітну плату в розмірі 359,40 грн. (без вирахування обовязкових платежів). Інші нарахування мають одноразовий характер. \~ \~ \~ \~В порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що вказаний розмір заробітної плати був виплачений позивачу. \~ \~ \~ \~Таким чином, сума компенсації втрати [PERSON] частини доходів за період з квітня 2017 року по вересень 2018 року складає 415,1 грн. (без утриманих обовязкових платежів): сума нарахованого, але не виплаченого доходу* індекс інфляції: 100, а саме: 359,4 грн* (100,9 *101,3* 101,6* 100,2* 99,9* 102* 101,2* 100,9* 101* 101,9* 100* 99,3 *100* 100* 100,8* 101,1* 100,9* 101,5): 100= 415,1 грн. У відповідності до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що з вини відповідача з позивачем не було проведено розрахунок у день звільнення, він змушений був докладати зусиль для відновлення порушених трудових прав, суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості , вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial