Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

[PERSON]\~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ГУНП у\~Львівській області,\~третя особа:\~Залізничний відділ\~поліції ГУНП\~у Львівській\~області,\~в якому\~просить усунути\~перешкоди у\~здійсненні його\~права власності\~шляхом зняття\~заборони на\~проведення реєстраційних операцій /реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку/ щодо належного [PERSON] на праві приватної власності автомобіля вантажного «Вольцваген Транспортер», VIN код WV1SSS70S1H062552, р.н. знаки якого ВС 7900 ВЕ, належний позивачу на праві особистої власності, накладеної постановою старшого слідчого ГУ МВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 16.03.2012 року у кримінальній справі №181-0062. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що являється власником вищевказаного автомобіля, який був придбаний на законних підставах. На даний час має намір відчужити належний йому на праві приватної власності автомобіль, у звязку з чим, звернувся з запитом про зняття його з реєстрації. Натомість зясувалося, що постановою старшого слідчого про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій з транспортними засобами накладено заборону на проведення реєстраційних операцій із транспортними засобами, які зареєстровані без оплати або із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів у рамках розслідування кримінальної справи. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали повністю, просили такий задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, повно та всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником автомобіля «Вольцваген Транспортер», вантажнопасажирського В, р.н.з. ВС 7900 ВЕ, 2001 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу серії САК 332776, виданого в м.Жовква ВРЕР ДАІ при ГУМВС України у Львівській області, VIN код WV1SSS70S1H062552. /а.с. 11/. У звязку з тим, що у [PERSON]\~виник намір відчужити вказаний автомобіль і зняти з реєстрації, останній звернувся до слідчого відділу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області із заявою щодо зняття заборони та зясував, що постановою старшого слідчого ГУ МВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 16.03.2012 року у кримінальній справі №181-0062 накладена заборона на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) на належний йому автомобіль марки «Volkswagen Transporter», VIN код WV1SSS70S1H062552. Як вбачається із змісту постанови, слідчим управлінням ГУ МВС України у Львівській області розслідується кримінальна справа №181-0062, порушена за ознаками злочину, передбаченого ст.ст.190, ч.4 ст.358, ч.1,3 КК України за фактом шахрайства, вчиненого особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів. В ході досудового слідства у справі встановлено, що у період 2008-2010 років невстановлені слідством особи здійснювали первинну реєстрацію транспортних засобів у Львівському відділі реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУМВС України, на інших фізичних осіб, використовуючи їхні паспортні дані та довіреності. В подальшому, під час проведення даної реєстрації невстановлені слідством особи, діючи умисно, підробляли квитанції про сплату фізичними особами, на яких проводилась первинна реєстрація, податку з власників транспортних засобів, хоча фактично даний податок не був сплачений або сплачений частково та подавали їх у Львівське ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області для незаконної реєстрації службовими особами ВРЕР цих транспортних засобів. Судом також встановлено, що [PERSON] зареєстрував транспортний засіб на своє імя 14.01.2012 року, набувши право власності на автомобіль ще до накладення слідчим заборони на проведення реєстраційних операцій. Процесуальний статус позивача не визначено, він не є підозрюваним, обвинуваченим чи цивільним позивачем у кримінальній справі № 181-0062, належний йому на праві власності автомобіль не був визнаний речовим доказом у наведеній справі. Позивач сплатив всі передбачені законом платежі за перереєстрацію автомобіля на своє імя. Вважає, що державою, в особі її правоохоронних органів, безпідставно обмежене його право власності на придбаний ним транспортний засіб. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист людини і основоположних свобод, до якої Україна\~ приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»,\~ закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності на наведений автомобіль набуто [PERSON] у спосіб, визначений законом. Правовий режим власності, відповідно до ст.92 Конституції України визначається виключно законами України. Відповідно до положень ст.328\~ЦК України право власності\~ набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, судом встановлено, що\~ [PERSON] є добросовісним набувачем автомобіля марки «Volkswagen Transporter», номер кузова [NUMBER], вантажопасажирський В, рік випуску 2001, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], а накладена слідчим заборона на проведення реєстраційних операцій щодо належного йому майна є грубим порушенням права власності. Статтею 386\~ЦК України закріплено, що\~ держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.1\~ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Відповідно до ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону. Положеннями ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України\~\~регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника. В даному випадку в діях [PERSON] не встановлено неправомірної поведінки при купівлі автомобіля; майно придбане у законний спосіб; належним чином оформлено правовстановлюючі документи, сплачено відповідний податок за проведення перереєстрації вищевказаного транспортного засобу та проведено всі інші, передбачені законом платежі, тобто, автомобіль марки «Volkswagen Transporter», вантажопасажирський В, рік випуску 2001, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], позивачем\~\~у власність набуто правомірно.\~\~\~\~ Згідно установленої судової практики Верховного Суду України, висловленої в постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з-під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України надав правовий висновок, відповідно до якого, «право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власті поширюється на ці відносини». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, а відтак скасувати заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) з автомобілем марки «Volkswagen Transporter», вантажопасажирський В, рік випуску 2001, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], накладену постановою старшого слідчого ГУ МВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 16.03.2012 року у кримінальній справі №181-0062, оскільки в іншому випадку будуть порушені права власника. Окрім того, суд вважає за необхідне сплачений судовий збір залишити за позивачем відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки питання щодо розподілу судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved