Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказуючи на те, що він є громадянином України та з 2005 року по 2016 рік відбував увязнення на території Російської Федерації, яка не сповістила його родичів про це, зазначаючи, що внаслідок цього сталась юридична помилка, просив встановити помилковість актового запису про його смерть. Отримавши дану заяву та встановивши, що згідно рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області від 26 травня 2010 року у цивільній справі № 2о-34 [PERSON] було оголошено померлим, суд відповідно до статті 250 Цивільного процесуального кодексу України та розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6/0/38-16 від 25.01.16 р., яким підсудність з розгляду справ Станично-Луганського районного суду Луганської області визначена Біловодському районному суду Луганської області, призначив на підставі цієї заяви справу на предмет скасування судового рішення про оголошення заявника померлим до розгляду. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свою заяву, при цьому вказував, що на момент оголошення його померлим він відбував покарання за вчинення злочину на території Російської Федерації, де з 2001 року перебував на заробітках. У 2003 році його увязнили за вчинення крадіжки, а потім у 2005 році його заарештували за статтею 105 КК РФ. Коли його взяли під варту, йому обіцяли повідомити про це родичів, однак, як виявилось, цього не зробили. Він родичам листів не надсилав, оскільки йому було соромно. Наприкінці 2015 року йому видалась можливість звязатись з дочкою [PERSON], яка спочатку не повірила, що він живий. Після звільнення його помістили до центру, де перебували особи для депортації з РФ. Зясувавши, що на території України про нього немає відомостей, росіяни його перемістили через неконтрольовану ділянку державного кордону України в районі населеного пункту Ізварине і залишили. До місця колишнього проживання він добрався за допомогою дочки. Заінтересована особа дочка заявника [PERSON] підтримала заяву [PERSON], підтвердила, що останній дійсно є її рідним батьком. Також [PERSON] повідомила суду, що її батько дійсно зник у 2001 році. Вони із матірю постійно звертались до правоохоронних органів, однак розшук її батька позитивних результатів не дав. Потім, якось, у міліції їй повідомили, що на території РФ загинув за описами схожий на її батька чоловік. Після цього вона звернулась до суду, де було постановлено рішення про оголошення її батька померлим. До цього суд визнавав її батька безвісно відсутнім. Від заінтересованої особи - Станично-Луганського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшла заява, в якій ця особа просила розглядати справу за відсутності їхнього представника, тому суд вважав можливим розглянути справу без участі представника ДРАЦС за наявними у ній матеріалами. Заслухавши заявника, заінтересовану особу [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частини першої статті 48 Цивільного кодексу України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, зявилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області від 26 травня 2010 року у цивільній справі № 2о-34/10, винесеного за заявою [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою, вбачається, що [PERSON] було оголошено померлим у звязку з тим, що він більш ніж три роки був відсутній за місцем свого проживання та відносно нього були відсутні відомості про його місце перебування. На підставі цього судового рішення Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області було зроблено актовий запис про смерть [PERSON] за номером 05 від 22 вересня 2010 року, про що йдеться у довідці Валуйської сільради № 99 від 10.02.17 р., з якої вбачається, що [PERSON] за даними погосподарської книги № 15 був зареєстрований за адресою: [INFO] до моменту смерті. Довідкою про звільнення осіб з місць позбавлення волі № 020365, виданою 05 серпня 2016 року ФКУ ВК -5 УФСВП Росії по Краснодарському краю, підтверджується факт, що [PERSON] відбував покарання у місцях позбавлення волі на території Російської Федерації з 07 серпня 2005 року по 05 серпня 2016 року за вироком Октябрьського районного суду міста Новоросійська Краснодарського краю від 15 листопада 2005 року. Таким чином, з огляду на те, що заінтересована особа [PERSON] підтвердила суду факт, що заявник є її рідним батьком та особою, яку за її заявою було оголошено померлою, також [PERSON] суду надав особисті документи, що підтверджують його особистість, а саме свідоцтво про його народження та ідентифікаційний номер платника податків, які були наявні у справі про оголошення його померлим, крім цього, в суді знайшов підтвердження факт, що [PERSON] під час винесення рішення про оголошення померлим відбував покарання на території Російської Федерації, про що за місцем його проживання були відсутні відомості, суд, застосовуючи наведену вище норму закону, вважає необхідним скасувати судове рішення про оголошення заявника померлим, винесене 26 травня 2010 року, у звязку з його появою за останнім місцем проживання. Копію рішення про скасування судового рішення про оголошення фізичної особи померлою на підставі положень частини другої статті 250 Цивільного процесуального кодексу України, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Станично-Луганського відділу ДРАЦС для анулювання актового запису про смерть. На підставі викладеного,

Outcome: approved