Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду , мотивуючи свої вимоги наступним. Між ним та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 21.03.1987 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського району м. Києва, актовий запис № 203. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Згодом стало зрозуміло, що позивач та відповідач мають різні погляди на сімейні стосунки, ведення спільного господарства, відмінні інтереси та захоплення. Плани на життя виявились кардинально протилежними, а знаходити компроміс ставало дедалі все складніше. У зв»язку з цим, за спільною згодою сторін шлюбні стосунки було припинено і з 1990 року сторони почали жити окремо один від одного. Протягом багатьох років шлюб з відповідачкою носить формальний характер, намагання вирішити спільні проблеми не дали жодних результатів. Строк для примирення сторонам не потрібний, бажання розірвати шлюб для позивача остаточне. За таких обставин [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Провадження по справі відкрито 29.11.2017 р. У зв»язку із набранням чинності змін до ЦПК України та з урахуванням положень ст.ст. 19,274 зазначеного процесуального закону, в судовому засіданні 14.02.2018 р. вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. З урахуванням думки [PERSON], його представника підготовче засідання, після вчинення дій, передбачених ст. 197 ЦПК України було закрито та розгляд справи по суті призначено на 22.06.2018 р. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутності позивача, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, причин неявки не повідомила. Відзив на позов від неї в адресу суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням положень 223,280,281ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований 21.03.1987 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського району м. Києва, актовий запис № 203, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копія якого наявна в матеріалах справи. Після реєстрації шлюбу відповідач отримала прізвище чоловіка - [PERSON]. Як зазначає позивач, від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Також як свідчить позовна заява сторони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства з 1990 року. Шлюб існує формально. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач зазначає, що його рішення про розірвання шлюбу є остаточним, строк для примирення не потрібен. Сторони мають різні погляди на життя, відмінні інтереси та захоплення. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача, відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Відповідач не направляв відзив на позовну заяву. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, зважаючи на те, що під час розгляду справи не було встановлено обставин, які свідчать про можливість примирення сторін та збереження шлюбу, зважаючи на впевненість позивача, що шлюб існує формально і подальше його збереження не відповідає інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги,що відповідач в судове засідання не з»явився, питання про відновлення дошлюбного або залишення прізвища отриманого в шлюбі не вирішувалось. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України (в редакції від 30.10.2017 р.). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved