Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 16 жовтня 2013 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено договір, згідно якого відповідач зобов'язувалася виготовити та поставити пластикові вікна, згідно характеристик, встановлених договором. Згідно договору, вартість замовлення складала 5617 (п'ять тисяч шістсот сімнадцять) грн. На виконання укладеної домовленості [PERSON] 16 жовтня 2013 року сплатив ФОП [PERSON] частину обумовленої ними суму коштів вартості товару в розмірі 4930 (чотири тисячі дев'ятсот тридцять) грн., решту зобов'язався сплатити згодом. ФОП [PERSON] в свою чергу, згідно п.3.2. укладеного договору, зобов'язувалася поставити вікна протягом 14-35 днів з дня оплати вартості товару. [PERSON] сплатив відповідачу решту, а саме: 687 (шістсот вісімдесят сім) грн. вартості вікон ще до їх поставки. Відповідач же, в порушення взятих на себе зобов'язань, доставив вікна приблизно через 2 місяці після укладення договору, причому все це відбулося близько 23 год. вечора, у зв'язку з чим [PERSON] не мав можливості детально роздивитися привезений йому товар. Наступного дня при денному світлі, оглянувши своє замовлення, він зрозумів, що привезені пластикові вікна за своїми параметрами абсолютно не відповідають тим вікнам, які він замовляв ні по висоті, ні по ширині. Так, згідно їх домовленості, він замовив вікна висотою 1 м 40 см і шириною 1 м, тоді як йому було доставлено вікна висотою 91 см і шириною 1 м 31 см. Виявивши невідповідність поставленого товару, [PERSON] того ж дня, відповідно до ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів», звернувся до [PERSON] з вимогою замінити доставлений йому товар на належний. При цьому йому повідомили, що вікон, які він замовляв в наявності немає і йому потрібно зачекати. Коли [PERSON] попросив повернути сплачені ним кошти за неналежний товар та забрати доставлені йому вікна, то його запевнити, що невдовзі вікна обов'язково замінять. Протягом кількох тижнів [PERSON] періодично телефонував відповідачу з проханням хоча б повернути йому гроші, однак його щоразу запевняти, що замінять вікна. Усвідомлюючи безперспективність усних розмов з відповідачем, [PERSON] 15 вересня 2014 року надіслав [PERSON] листа з проханням замінити поставлені йому вікна на вікна, які б відповідали тим, що обумовлені договором, укладеним між ними 16 жовтня 2013 року, та його замовленню, а в разі неможливості заміни, повернути йому гроші, на що відповідач письмової відповіді не надала, а лише в телефонному режимі попросила ще трохи зачекати. На сьогоднішній день відповідач вікон [PERSON] так і не замінила та не повернула грошей. Тому позивач просить суд розірвати договір на виготовлення і поставку пластикових вікон, укладений між ним та відповідачем, стягнути з відповідача на свою користь 5617 грн. сплачених за неналежний товар та 1000 грн. моральної шкоди, заподіяної порушенням прав споживача, та 500 грн. витрат на правову допомогу, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав із викладених у позовній заяві мотивів, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність належним чином повідомленого відповідача на підставі наявних в справі письмових доказів, а саме: копії паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.3), копії договору від 16 жовтня 2013 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] про виготовлення та доставку вікон (а.с.4), копією графіка погашення кредиту (№ Договору ABHORG102470359 від 16 жовтня 2013 року) (а.с.5), копією заяви позичальника №ABHORG102470359 (а.с.6), копією договору про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту (а.с.7), копіями квитанцій (а.с.8-10), копією претензії-вимоги [PERSON] адресованої [PERSON] (а.с.13), копією договору про надання юридичних послуг (а.с.14), копією квитанції про сплату коштів за надання юридичної допомоги (а.с.15) і ухвалити в справі заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволити частково із наступних мотивів. Згідно ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до ст.9 ЗУ «Про захист прав споживачів» ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право, зокрема, протягом чотирнадцяти днів, якщо триваліший строк не оголошений продавцем, обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням; якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару. Згідно ст. 707 ЦК України, покупець має право протягом чотирнадцяти днів з моменту передання йому непродовольчого товару неналежної якості, якщо триваліший строк не оголошений продавцем, обміняти його, зокрема, у місці купівлі на аналогічний товар; якщо у продавця немає необхідного для обміну товару, покупець має право повернути придбаний товар продавцеві та одержати сплачену за нього грошову суму. Ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вимоги позивача щодо розірвання договору на виготовлення та поставку вікон, укладеного 16 жовтня 2013 року, між ним та відповідачем та стягнення з відповідача на його користь 5617 грн. сплаченої за товар суми коштів а також 1000 грн. завданої моральної шкоди повністю доведені наявними у справі письмовими доказами позивача і не спростовані в жодній мірі належними допустимими доказами відповідача у справі, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати у справі належить стягнути із відповідача на користь держави. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] слід відмовити за їх безпідставністю. Так, витрати позивача на оплату юридичних послуг за договором від 20 січня 2015 року не можуть бути стягнуті судом на його користь із відповідача, оскільки за приписом ст.84 ЦПК України стягненню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, або іншого фахівця в галузі права. Доказів того, що ФОП [PERSON] є адвокатом чи фахівцем у галузі права позивач не надала. На підставі викладеного,

Outcome: partial