Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21.02.1981 року, є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] В даному будинку зареєстрований його син [PERSON], який фактично з січня 2004 року в ньому не проживає. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації, чим здійснює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном позивача. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, представник позивача адвокат [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи із наступних підстав. Із матеріалів справи встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] є власністю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21.02.1981 року (а.с.7). Відповідач [PERSON] зареєстрований, але не проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом, складеним 19.09.2018 року депутатом міськради Мусітовичем В.П. (а.с.9). Із позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON], який є сином позивача [PERSON], в січні місця 2004 року виїхав до Росії і з того часу не проживає в будинку [PERSON] Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки, відповідач [PERSON] не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] Київської області більше одного року без поважних причин, домовленості між ним та власником будинку не встановлено, добровільно не знявся з реєстрації з даного будинку, чим перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому, відповідача [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку за адресою: [ADDRESS] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved