Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, яку мотивує тим, що 17.04.2008 року між [PERSON] та Ужгородською філією №1 КС «Тур`я» було укладено договір №154/1 про строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Найкращий внесок», строком з 17.04.2008 р. по 17.10.2010 р., з виплатою 24 процентів річних. [INFO] [PERSON] помер. 24.05.2019 року позивачем, як спадкоємцем померлого [PERSON] , було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким він є спадкоємцем коштів з відсотками, що зберігаються в Ужгородській філії №1 КС «Тур`я» на депозитному рахунку, згідно договору депозиту №154/1 від 17.04.2008 року, із залишком коштів на суму 70 559, 98 грн. Оскільки відповідач не виконав умови договору та не повернув внесок (вклад) в повному обсязі, то позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості, яка складається із несплаченої суми внеску (вкладу) на депозитний рахунок в розмірі - 70\~559, 98 грн., а також нараховані інфляційні втрати за період з 18.10.2010 р. по 31.12.2019 р. в розмірі - 136\~374,12 грн. та 3% річних з 18.10.2010 р. по 31.12.2019 р. в розмірі - 32\~844, 50 грн., тобто вцілому - 239\~778, 60 грн. Позивач та його представник адвокат Бойко Б.Б. в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про розгляд справи своєчасно та належним чином, однак адвокат надав суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Представник Перечинської районної\~кредитної спілки\~«Тур`я»у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно і належним чином, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені позивачем вимоги на суму депозитного вкладу в розмірі 70\~559, 98 грн. визнає та не заперечує проти їх стягнення. Решту заявлених позивачем вимог вважає безпідставними. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та Ужгородською філією №1 КС «Тур`я» було укладено договір №154/1 про строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Найкращий внесок», на період з 17.04.2008 р. по 17.10.2010 р., з виплатою 24 процентів річних. (а.с.8). Встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.11.2018 року. (а.с. 6). 24.05.2019 року позивачем, як спадкоємцем померлого [PERSON] , було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким він є спадкоємцем коштів з відсотками, що зберігаються в Ужгородській філії №1 КС «Тур`я» на депозитному рахунку, згідно договору депозиту №154/1 від 17.04.2008 року, із залишком коштів на суму 70\~559, 98 грн. (а.с. 3). З довідки Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» за №113 від 12.02.2019 року та особової картки по гривневому рахунку [PERSON] слідує, що станом на 12.02.2019 року, сума залишку коштів, згідно договору депозиту №154/1 від 17.04.2008 року, становить 70 559,98 грн. (тіло і відсотки) (а.с. 4,9,43). Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1228 ЦК України, право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов`язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому грошові кошти, зазначені в ч. 1 ст. 23 цього закону, у порядку і строки які визначені, відповідно до ч.7 ст. 10 цього закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. За нормою ч. 7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав (частина 5 статті 1061 Цивільного кодексу України). З огляду на викладене та беручи до уваги фактичні, встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення з відповідача грошової суми в розмірі 70559,98 грн. ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права, є підставними, а тому підлягають до задоволення. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, то такі не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов`язання слід з`ясувати: чи існує зобов`язання між сторонами, чи це зобов`язання є грошовим, чи доведено\~наявність прострочення\~у виконанні\~зобов`язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Як слідує зі змісту позовних вимог, позивачем нараховано інфляційні витрати та три відсотка річних, за період з 18.10.2010 р. по 31.12.2019 р. (а.с. 65), хоча свідоцтво про право на спадщину [PERSON] отримано 24.05.2019 р., тоді як із письмовою заявою до відповідача про повернення депозитних коштів, саме позивач взагалі не звертався. (матеріали справи відповідних доказів не містять). Тобто, на думку суду, наданий позивачем розрахунок є безпідставним. Крім цього, як слідує зі змісту депозитного договору №154/1 від 17.04.2008 року, в такому сторони погодили відсоткову ставку за користування депозитними коштами, а сама довідка відповідача та особова карта заборгованості, містить посилання на залишок депозитної заборгованості, що включає в себе заборгованість по тілу кредиту і по відсотках, тому за вказаних обставин нарахування відсотків на нараховані відсотки вже передбачені договором, на думку суду, є неправомірним. За таких обставин, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити. Що стосується поданої представником відповідача заяви про застосування строків позовної давності, то така не підлягає до аналізу, оскільки суд відмовляє у задоволенні заявлених позивачем вимог в цій частині.(а.с. 75-78). Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved