Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проходження ним військової служби в період навчання на кафедрі військової підготовки Дніпропетровського державного технічного університету залізничного транспорту з 29.07.1998 року по 29.04.2002 року, зазначивши, що встановлення даного факту йому необхідно для отримання соціальних пільг пов`язаних з проходженням військової служби. В судовому засіданні представник заявника за довіреністю, [PERSON] , в обґрунтування заяви пояснила, що [PERSON] у липні 1998 року, будучи призовником Білгород-Дністровського об`єднаного міського військового комісаріату, направлявся Білгород-Дністровським ОМВК для здачі вступних іспитів та для навчання на кафедру військової підготовки Дніпропетровського державного технічного університету залізничного транспорту. Наказом ректору університету №433 від 28.07.1998 року він був зарахований курсантом 1-го курсу факультету управління процесами перевезень і управління на залізничному транспорті та наказом начальника кафедри військової підготовки університету №130 від 29.07.1998 року зарахований студентом на кафедру військової підготовки для навчання по програмі офіцерів кадра, факультет управління процесами перевезень і управління на залізничному транспорті за спеціальністю: організація перевезень і управління на залізничному транспорті. На той час кафедра військової підготовки Дніпропетровського державного технічного університету залізничного транспорту відносилася до системи військової освіти, а саме до військового навчального підрозділу Міноборони, тобто мало статус військово-навчального закладу. Після зарахування на кафедру військової підготовки університету [PERSON] було видано літню та зимову військову форму одягу, згідно існуючих на той час норм, та поставлене на котлове забезпечення (організація харчування в їдальні кафедри за рахунок держави). Також він залучався до несення служби у добовому наряді по курсу (роті) , по їдальні, а також ніс службу помічником чергового частини, Згідно вимог Статуту внутрішньої служби. Однак, згідно особової справи [PERSON] , всупереч діючого на той час законодавства, строк перебування його на військової служби розпочався тільки з 29.04.2002 року відповідно до наказу начальника кафедри військової підготовки Дніпропетровського державного технічного університету залізничного транспорту про зарахування його на кафедру військової підготовки як курсанта, що є порушенням прав та інтересів заявника на отримання соціальних пільг пов`язаних з проходженням військової служби. За викладених обставин просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління військових сполучень на Одеській залізниці, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутність. Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частина 2 ст.256 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення його прав на отримання певної категорії соціальних пільг. Судом установлено, що [PERSON] згідно наказу ректору Дніпропетровського державного технічного університету залізничного транспорту №433 від 28.07.1998 року був зарахований курсантом 1-го курсу факультету управління процесами перевезень і управління на залізничному транспорті. Наказом начальника кафедри військової підготовки Дніпропетровського державного технічного університету залізничного транспорту №130 від 29.07.1998 року [PERSON] зараховано студентом на кафедру військової підготовки для навчання по програмі офіцерів кадра, факультету управління процесами перевезень і управління на залізничному транспорті за спеціальністю організація перевезень і управління на залізничному транспорті /а.с.7-8, 9, 13, 14/. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.12.1997 року №1410, якою затверджено Перелік навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, кафедра військової підго- - 2 - товки Дніпропетровського державного технічного університету залізничного транспорту відносилась до системи військової освіти, а саме до військового навчального підрозділу Міноборони, тобто мала статус військово-навчального закладу /а.с.15/. Відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України» до Збройних Сил України належать військові навчальні заклади. Законом України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» встановлені види військової служби, серед яких вказана і військова служба (навчання) курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки (далі вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів). Відповідно до ст.24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992р. та п.4 Розділу І Тимчасового положення про проходження військової служби громадянами України, затвердженого Указом Президента України №174/93 від 13.05.1993 року, чинних на час виниклих правовідносин, початком перебування на військовій службі вважався день прибуття на навчання до військово-навчального закладу, вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних. Згідно ч.1 ст.25 Закону\~ №2232-ХІІ від 25.03.1992р., громадяни, які навчаються у військово-навчальних закладах, перебувають на військовій службі і не мають звань прапорщиків чи мічманів та офіцерського складу, є курсантами, а ті, що мають такі звання слухачами. Навчання у військово-навчальних закладах зараховується курсантам як строкова військова служба. Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 надано офіційне тлумачення ст.58 Конституції, де, зокрема, зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проходження заявником [PERSON] військової служби в період навчання на кафедрі військової підготовки Дніпропетровського державного технічного університету залізничного транспорту з 29.07.1998 року.\~ Як убачається з Витягу з послужного списку підполковника [PERSON] строк проходження ним військової служби у Збройних Силах України розпочався тільки з 29.04.2002 року згідно наказу начальника кафедри військової підготовки Дніпропетровського державного технічного університету залізничного транспорту від 29.04.2002 року №77, яким він був зарахований на кафедру військової підготовки як курсант /а.с.17-18/, що суперечить законодавству, діючому на час вступу заявника на кафедру військової підготовки Дніпропетровського державного технічного університету залізничного транспорту. На підставі ст.58 Конституції України, Рішення КСУ №1-рп/99 від 09.02.1999р., Указу Президента України №174/93 від 13.05.1993р., Закону України «Про Збройні Сили України», Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції 1992 року, постанови КМУ №1410 від 15.12.1997р., ЦПК України і

Outcome: approved