Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новогригорівського ясла-садка №6 «Дзвіночок», треті особи Новогригорівська сільська рада Генічеського району, [PERSON], про поновлення на роботі, виплату грошової компенсації за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовує ти, що 16.03.2016 року наказом завідувача ясла-садок №6«Дзвіночок» №11 його було звільнено, відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України, з посади сторожа в зв'язку з допущенням ним, начебто, порушень п.п.2.1 та п.2.5 посадової інструкції сторожа. Вважає, що зазначене є порушенням норм чинного законодавства України про працю. Просить поновити його на роботі на посаду сторожа ясла-садку №6«Дзвіночок» з моменту його звільнення, стягнути на його користь середній заробіток під час вимушеного прогулу та витрати на правову допомогу у розмірі 1900 грн. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали, надав суду письмовий розрахунок боргу, згідно якого просить стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу (станом на 15.08.2016р.) в сумі 4711,48 грн. Представник Новогригорівського ясла-садку №6 «Дзвіночок» [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що звільнення позивача відбулося на підставах передбачених КЗпП України, через порушення з його боку обовязків, передбачених посадовою інструкцією. Представник Новогригорівської сільської ради Генічеського району, яка залучена до участі у справі ухвалою суду, в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, свідків, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно статуту Новогригорівського ясла-садку №6 «дзвіночок», затвердженого рішенням сесії Новогригорівської сільської ради №177 від 08.11.2005 року, ясла-садок №6 «Дзвіночок» є комунальною власністю Новогригорівської сільської ради Генічеського району на підставі рішення за №36п від 10.03.1997р. про прийняття на баланс ясла-садку «Дзвіночок» в с. Новогригорівка. Засновником дошкільного закладу є Новогригорівська сільська рада, яка здійснює фінансування, матеріально-технічне забезпечення, господарське обслуговування, харчування дітей в дошкільному закладі. Згідно трудової книжки серії АХ №975427 від 19.06.2000 року, [PERSON] працював в ясла-садку №6 «Дзвіночок» на посаді охоронника в період з 02.09.2003р. до 16.03.2016р. до моменту звільнення, відповідно до ст.. 40 п.3 КЗпП України. Згідно наказу №11 від 16.03.2016 року «Про звільнення сторожа [PERSON]В.» позивача звільнено з займаної посади сторожа в зв'язку з тим, що він під час чергування з 08.03.2016р. на 09.03.2016р. порушив п.п.2.1,2.5 посадової інструкції сторожа та має догану за №36 від 15.06.2015р. Зазначений наказ прийнято на підставі акта обстеження приміщення кухні від 09.03.2016р., пояснювальної записки [PERSON] від 10.03.2016р., подання до профкому я/с №6 «Дзвіночок» від 15.03.2016р.. За умовами посадової інструкції сторожа, затвердженої наказом завідувача я/с №6 «Дзвіночок» №5 від 19.01.2015р., З ЯКОЮ [PERSON] ознайомлений під особистий підпис 19.01.2015р., сторож підпорядковується завідувачу ДНЗ (п.1.2), на позивача покладено обов'язки: перед початком зміни приймати будівлю у чергового адміністратора, перевіряти стан будівлі замків, інших запірних пристроїв, пломб і т.п. У разі виявлення порушень, пошкоджень доповідає про це представнику адміністрації та черговому відділу міліції (п.2.1), забезпечує збереження майна, приміщень, дитячих ігрових ділянок (п.2.5). Згідно пояснень [PERSON] від 10.03.2016 року, він перебуваючи на чергуванні виявив, що на дверях кухні зламаний замок про що він зробив запис в зошиті для чергувань. Оскільки відповідальність без вини трудовим законодавством України не допускається в принципі, що також вбачається зі змісту п.5 посадової інструкції, суд вважає, що предметом перевірки для суду, доказування чи спростування сторін повинен бути факт наявності чи відсутності вини позивача в виникненні зазначених в наказі про звільнення обставин. Відповідно до пояснень у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] позивач до виконання своїх посадових обов'язків відносився добросовісно, про виявлене пошкодження замку доповів, що не є винною позивача. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що за таких обставин не можливо визнати позивача працівником, який порушив умови посадової інструкції та беззастережно винен у порушенні покладених на нього обовязків. Тому вимоги позивача про поновлення його на роботі на посаді сторожа ясла-садку №6 «Дзвіночок» підлягають задоволенню. Згідно п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням…., затримкою видачі трудової книжки або розрахунку - він визначається, за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два повні календарні місяці роботи. Згідно статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Тому, відповідно, підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та повинна бути обчислена виходячи з наступного. Згідно довідки Новогригорівської сільської ради заробітна плата [PERSON] за останні два місяця роботи складає 1884,74 грн. За таких обставин суд вважає, що при вирішенні вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід штатним розписом Новогригорівського я/с №6 «Дзвіночок» станом на 01.01.2016р., згідно якого посадовий оклад позивача складає 1383/2074,50 грн. Оскільки позивача звільнено 16.03.2016 року, сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу станом на 13.09.2016р. становить 5967,88 грн.(робочі дні за березень-вересень 2016х62,82грн.), без вираховування податків та обов'язкових платежів. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то суд вважає, що вони підлягають задоволенню виходячи з наступного. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що витрати на правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. За частинами 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (надалі - Закон) розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З викладеної норми вбачається, що компенсація витрат здійснюється не за всі види правової допомоги, а лише за ті, які передбачені Законом, та лише у граничному розмірі, що встановлений даним Законом. Як вбачається з матеріалів справи, 25.03.2016р. [PERSON] уклав з адвокатом [PERSON] договір про надання правової допомоги по цивільній справі за позовом [PERSON] до Новогригорівського ясла-садка №6 «Дзвіночок», треті особи Новогригорівська сільська рада Генічеського району, [PERSON], про поновлення на роботі, виплату грошової компенсації за час вимушеного прогулу. [PERSON] має право на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю за №242 від 25 березня 1999р. Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру за №49 від 25.03.2016р. та №47 від 25.03.2016р. [PERSON] сплатив за надання правової допомоги 1500грн. та 400 грн. відповідно. Перевіривши матеріали справи та враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи та необхідний і фактично наданий фахівцем обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, розмір компенсації, який може бути стягнутий за вказані дії особи, яка надає правову допомогу, суд погоджується із розміром суми сплаченої позивачем, а тому вважає що вимога про стягнення з відповідача витрат повязаних зі сплатою послуг адвоката є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved