Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП у якій вказує, що 26.11.2014 року сталася ДПТ з вини водія [PERSON], вина останнього встановлена постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2015 року. В результаті ДТП керований позивачем автомобіль [NUMBER] зазнав технічних ушкоджень. Відповідно до Звіту №380 експертного авто товарознавчого дослідження від 18.05.2015 року розмір заподіяної позивачу шкоди визначено у сумі 118311,90 грн. Крім того, позивачем понесено додаткові витрати на оплату автотоварознавчого дослідження - 450 грн., перевезення пошкодженого автомобіля на евакуаторі - 450 грн., на оплату вартості медичного огляду -16,94 грн., на оплату послуг поштового звязку для виклику відповідача та третьої особи для участі у автотехнічному дослідженні автомобіля на загальну суму 259,16 грн.. В результаті ДТП пошкодженого відео реєстратор вартістю 1470 грн., а всього шкоди заподіяно на загальну суму 120\~958 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «Дніпроінмед» згідно полісу № АІ/0201527 увід 22.04.2014 року, то останнім було відшкодовано 50000 грн., з урахуванням комісії банку позивач отримав 49750 грн. Між тим, суми страхового відшкодування не достатньо для повного відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, а отже., не відшкодованими залишилися 71208 грн., які позивач просить стягнути на його користь, а також витрати на оплату с удового збору на загальну суму 955,68 грн. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнав і проси відмовити у їх задоволенні, з тих підстав, що на його думку, сума відшкодування матеріальної шкоди, визначена спеціалістом автотоварознавцем, не відповідає дійсному розміру заподіяної шкоди і є суттєво завищеною. Представник третьої особи ПрАТ « Страхова компанія «ДНІПРОІНМЕД» просить суд розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до такого висновку. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну юридичної чи фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Судом установлено, що 26.11.2014 року близько 20 год.10 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], проїхав перехрестя просп. Металургів - вул.. Богдана Хмельницького у м. Запоріжжі на заборонений сигнал світлофора ( червоний) та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] , під керуванням [PERSON], який рухався через перехрестя на дозволений (зелений) сигнал світлофора. В результаті ДТП автомобілі пошкоджено, постраждалих не має. Вина водія [PERSON] встановлена постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2015 року, яка після перегляду апеляційним судом запорізької області 26.03.2015 року залишена без змін і набрала законної сили. Згідно постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.02.2015 року встановлено, що [PERSON] припустився порушень п. 8.7.3ПДР України і його притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340 грн. Відповідно до ч.3 і 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративні справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 26.11.2014 року є встановленою. Згідно ст.. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої, настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Таким чином, 26.11.2014 року настала страхова подія, в результаті якої у [PERSON] виникло право на відшкодування заподіяної шкоди, а у особи, яка її завдала [PERSON] виник обовязок цю шкоду відшкодувати. Відповідно до ст.. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду життю, здоровю та майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля [NUMBER] застрахована в ПрАТ СК «Дніпроінмед» згідно полісу № АІ/0201527 увід 22.04.2014 року обовязкового цивільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка і має здійснитиа страхове відшкодування. у сумі 50000 грн., а з урахуванням комісії банку позивач отримав 49750 грн. Згідно Звіту про оцінку належного позивачу автомобіля № 380 ТОВ ВЕП « Стандаррт-Сервіс» від 18.05.2015 року вартість матеріальної шкоди нанесеної володільцю транспортного засобу становить 118311,90 грн. Крім того, позивачем понесено додаткові витрати на оплату автотоварознавчого дослідження - 450 грн., перевезення пошкодженого автомобіля на евакуаторі - 450 грн., на оплату вартості медичного огляду -16,94 грн., на оплату послуг поштового звязку для виклику відповідача та третьої особи для участі у автотехнічному дослідженні автомобіля на загальну суму 259,16 грн.; результаті ДТП пошкодженого відеореєстратор вартістю 1470 грн., а всього позивач заподіяну шкоду оцінює на загальну суму 120\~958 грн. Заподіяна шкода частково, у сумі 50000 грн. відшкодована ПрАТ СК «Дніпроінмед», а з урахуванням комісії банку позивач отримав 49750 грн., що підтверджується виписки руху коштів по банківському рахунку позивача. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страховго відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням). Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), на думку позивача, становить 71208 грн. (120958 грн. - 49750 грн.) Між тим, з даної суми суд вважає за необхідне виключити вартість відеореєстратора 1470 грн., т.я. його вартість включена експертом при розрахунку суми заподіяної матеріальної шкоди, а тому різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 69738 грн. Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доводи відповідача щодо невідповідності визначеного спеціалістом розміру заподіяної матеріальної шкоди дійсній вартості автомобіля судом до уваги не приймаються і є неспроможними, т.я. відповідач не надав належних і допустимих доказів, які б спростовували б заявлені позовні вимоги. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі, доведені належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню, але частково, в частині вартості відеореєстратора, і на користь позивача необхідно стягнути 69738 грн. на відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так, суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути 69738 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, що становить 97,94% від заявленої суми позовних вимог, при цьому позивачем сплачено судовий збір за подачу позову 712,08 грн., а отже, сума судового збору , яка підлягає стягненню і пропорційна сумі задоволених вимог становить 697,41 грн. , а також на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подачу заяви по забезпечення позову у сумі 243,60 грн. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню 70679,01грн. ( 69738 грн.+697,41 грн. +243,60 грн.)

Outcome: partial