Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з наведеним позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Фінансова ініціатива» в особі Івано-Франківського відділення № 2 про стягнення коштів за договором банківського вкладу № 325950 (ВКЛАД «СТАБІЛЬНЕ ЗРОСТАННЯ»). Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказаний договір був укладений між нею та відповідачем 27 червня 2014 року. За умовами договору вона передала, а банк прийняв на зберігання грошові кошти в розмірі 150 000 грн. з виплатою процентів за користування вкладом. Однак в порушення договірних зобов'язань відповідач не повернув вкладені кошти та не виплатив проценти. До початку розгляду справи по суті позивачка збільшила позовні вимоги та просила про стягнення з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Фінансова ініціатива» 163 462 грн. 93 коп. заборгованості за договором банківського вкладу № 325950 (ВКЛАД «СТАБІЛЬНЕ ЗРОСТАННЯ») від 27 червня 2014 року, з яких: 150 000 грн. - сума банківського вкладу, 10 775 грн. 27 коп. - відсотки, 1 800 грн. інфляційні втрати, 887 грн. 66 коп. - 3 % річних. А також просила про відшкодування судових витрат. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суду надіслав заперечення на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договорами банківського строкового вкладу (депозиту). 27 червня 2014 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством комерційний банк «Фінансова ініціатива» було укладено договір банківського вкладу № 325950 (ВКЛАД «СТАБІЛЬНЕ ЗРОСТАННЯ») на строк до 19 вересня 2014 року. На виконання умов договору позивач вніс на депозитний рахунок в банку кошти в розмірі 150 000 грн. Відповідно до п. 2 договору процентна ставка по внеску: - з 27 червня 2014 року складає 21 % річних; - з 11 липня 2014 року складає 22 % річних; - з 25 липня 2014 року складає 23 % річних; - з 08 серпня 2014 року складає 27 % річних; - з 22 серпня 2014 року складає 28 % річних; - з 05 вересня 2014 року складає 29 % річних; Вклад, згідно п. 2 договору банківського вкладу, повертається вкладнику на протязі шести періодів, а саме: 11 липня 2014 року, 25 липня 2014 року, 08 серпня 2014 року, 22 серпня 2014 року, 05 вересня 2014 року та 19 вересня 2014 року. Згідно п. 3.1.4. договору від 27 червня 2014 року банк зобов'язується повернути повністю вклад та нараховані проценти у «Дату повернення», зазначену у п.2 цього договору, шляхом перерахування на власний поточний (з використанням СПЗ) рахунок вкладника, відкритий у банку на підставі письмової заяви вкладника, підтвердивши повернення вкладу та нарахованих процентів видачею належним чином оформленої квитанції банку та/або виписки депозитного рахунку. 25 липня 2014 року та 29 липня 2014 року позивачкою були пред'явлені вимоги до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Фінансова ініціатива» про повернення суми вкладу та процентів за депозитним договором, однак такі вимоги залишились без задоволення. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивачки заборгованість за договором банківського вкладу № 325950 (ВКЛАД «СТАБІЛЬНЕ ЗРОСТАННЯ») від 27 червня 2014 року становить 163 462 грн. 93 коп., та складається із 150 000 грн. - суми банківського вкладу, 10 775 грн. 27 коп. - відсотки, 1 800 грн. інфляційні втрати, 887 грн. 66 коп. - 3 % річних. Згідно частини 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. А тому твердження представника відповідача про те що перерахування грошових коштів на рахунок вкладника [PERSON] є належним виконанням зобов'язання суперечать вимогам закону, так як з моменту закінчення дії договору фактично кошти позивачці повернуті не були. Відповідно до змісту ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 грудня 2013 р. у справі № 6-140цс13). Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до переконання, що ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» порушила умови договору, тим самим позбавила позивачку права вільно володіти та користуватися належними їй грошовими коштами, а тому для поновлення вказаного права позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати.

Outcome: approved