Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, у якій зазначає, що позивач та відповідач уклали між собою договір позики в простій письмовій формі, відповідно до якого він упродовж 2010 року надав відповідачу грошові кошти в загальній сумі 90 000 доларів США, про що свідчить розписка від 15.12.2011 р. Грошові кошти надавались у три етапи, відповідно по 30 000 доларів США: 19.04.2010 р., 27.05.2010 р. та 08.07.2010 р. за умови сплати 3 % за кожен місяць їх користування. До теперішнього часу відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем, у зв'язку з чим позивач просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Заяв про відкладення слухання справи не надійшло. За клопотанням позивача та у відповідності зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу положення ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Письмовою розпискою від 15.12.2011 року підтверджено досягнення між позивачем та відповідачем згоди про укладання договору позики та фактичну передачу грошових коштів. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч.1 ст. 1047 ЦК України). Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України). Крім того, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, що визначено ч.1 ст. 625 ЦК України. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України). У свою чергу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч.1 ст. 1050 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] свої зобов'язання за договором позики не виконав, чим порушив вищевказані вимоги законодавства З урахуванням терміну користування грошовими коштами, наданими у позику відповідачу, та відповідно до умов, на яких вони надавались, суд вважає, що стягненню підлягає 167 400 доларів США, яка складається із суми позики та нарахованих відсотків за користування грошовими коштами. . Крім того, стягненню підлягає 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання, що становить 7533 доларів США. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню на користь позивача становить 174 933 долари США, що за офіційним курсом НБУ по відношенню до національної валюти 11,83 грн./1 USD становить 2 069 457,39 грн.(два мільйони шістдесят дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят сім грн. 39 коп.). Судовий збір, сплачений за подачу позовної заяви в розмірі 3 654 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON].

Outcome: approved