Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3479 від 16.01.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. щодо стягнення заборгованості в розмірі 11 954, 50 грн., стягнути з ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] вже здійснені відрахування за постановою з доходів боржника у розмірі 20 % від заробітної плати, які станом на 11.06.2021 року складають 6 026 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що про накладений виконавчий напис нотаріуса дізнався на роботі, коли надіслали Постанову приватного виконавця Шмалька О. О. Також зазначає, що йому також не відомо, за який період та за яким договором факторингу ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» нарахувала заборгованість. Про існування договору факторингу з ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» дізнався з Постанови про звернення стягнення на заробітну плату. Договір позики (онлайн позики) у [PERSON] був укладений з фінансовою компанією ТОВ «Мілоан», згідно якого, останнім було взято 01.09.2019 року позику на 3 000 грн. зі строком на один місяць. На 01.10.2019 року сума вже складала, на думку позичальника - 5\~437 грн. 50 коп. 20.02.2020 року компанія ТОВ «Мілоан» відступила права вимоги по договору позики фінансовій компанії ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал». Компанія ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» вимагає вже іншу суму 11\~954 грн. 50 коп., як була нарахована ця заборгованість останньому не відомо. Інформація була взята на сайті Українського бюро кредитних історій та з Постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Про перехід права вимоги за договором факторингу від ТОВ «Мілоан» до ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» позивачу повідомлено не було, дані про заборгованість не надсилались, тому вважає нараховану суму за один місяць дії кредитного договору неправомірною та такою, що не відповідає безспірній заборгованості. Вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій, а тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За наведених обставин просить позов задовільнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2021 року позов залишено без руху для усунення недоліків, які позивач 12.07.2021 року усунув. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича від 16.01.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3479 у виконавчому провадженні № 64822879. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2021 року визначено головуючого суддю Залізничного районного суду м. Львова Постигач О. Б. Згідно Розпорядження в.о. керівника апарату Залізничного районного суду м. Львова № 76/21/В від 05.08.2021 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ, відповідно до п. 19 ч. 1 Розділу VIII «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» призначено повторний автоматизований розподіл справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2021 року визначено головуючого суддю Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.08.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог\~ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. Треті особи не скористалася своїм правом на подання пояснень на позовну заяву та відзив на позовну заяву. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178\~ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно положень ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту\~ст.\~ст.\~76-80\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~передбачених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено,\~що у\~01.09.2019\~року між\~ТзОВ «Мілоан»\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №\~6708283,\~згідно умов\~якого позивач\~отримав кредит\~у розмірі\~3\~000\~грн.,\~строком на\~15\~днів,\~до 16.09.2019\~року (а.с. 41-45). Із матеріалі справи, також встановлено, що між ТзОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 47/МЛ від 20.02.2020 року, відповідно до якого ТзОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-капітал» право вимоги за кредитними договорами. 16.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 3479, за яким звернено стягнення з [PERSON] - боржника за Кредитним договором № 6708283 від 01.09.2019 року, укладеним з ТзОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № 47-МЛ від 20.02.2020 року є ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 6708283 від 01.09.2019 року. Боржником допущено прострочення платежів. Прострочена заборгованість за комісією становить 1\~325 грн. 60 коп.; Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 6\~838 грн. 90 коп.; Строкова заборгованість за сумою кредиту становить 00 грн. 00 коп. Строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 00 грн. 00 коп.; Строкова заборгованість за штрафами і пенями (нараховано з 17.09.2019 року до 20.02.2020 року становить 00 год. 00 коп.; За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача, у розмірі 930 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить 11\~954 грн. 50 коп. (а.с. 40). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О. О. від 08.04.2021 року (ВП № 64822879) винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника відповідно до якої постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1\~ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 цього Закону, визначає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, законодавець зобов?язує вчинити певні дій та надати підтвердження їх здійснення нотаріусу, з чого він може пересвідчитись, що є безспірність заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відтак, вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 року, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом\~16.01.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.\~ Договір № 6708283 від 01.09.2019 року, укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] не був нотаріально посвідчений, а тому поданий стягувачем для вчинення виконавчого напису договір не відповідав вимогам Переліку. Зазначена позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.04.2020 року у справі № 158/2157/17 та постанові Верховного Суду від 21.10.2020 року у справі № 172/1652/18. Слід зазначити, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно із Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15,16,18 ЦК України, ст. 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Проте відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт отримання [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги. Разом з тим, відповідно до п. 1.4 умов кредитного договору № 6708283 від 01.09.2019 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 16.09.2019 року. Таким чином, матеріалами справи підтверджуються доводи позивача, що виконавчий напис було вчинено щодо стягнення заборгованості, яку не можна вважати безспірною. На підставі викладеного та враховуючи те, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій частині підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відтак, що стосується вимоги про стягнення з ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] вже здійснених відрахувань за постановою з доходів боржника у розмірі 20 % від заробітної плати, які станом на 11.06.2021 року складають 6 026 грн., суд зазначає, що у супереч вимог ст.\~12, 81 ЦПК України позивач не довів належними, допустимими та достовірними доказами обставини, які б підтверджували, що саме така сума була стягнута з останнього, у матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження тверджень позивача, а тому позов у цій частині є безпідставним і у задоволенні такого слід відмовити. Задовольняючи позовні вимоги частково, відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1\~816 грн. розділяється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн. (50 % від 1\~816 грн.) судового збору. У відповідності до положень ч. 7\~ст. 158 ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: partial