Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по договору позики на загальну суму 79375,41 грн., з урахуванням судового збору. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15.11.2012 року позивачем за згодою відповідача, було надано йому кошти в позику , що підтверджується власноруч написаною розпискою відповідача про отримання коштів у сумі 98780,00 грн. Згідно п. 2.3 договору та наданої розписки відповідач зобов'язується повернути першу частину позики до 31.12.2013 р., по даний час не повернена, у зв'язку з чим позивач несе матеріальні збитки. Також у подальшому позивачем було надано відповідачу кошти під розписку у сумі 10300,00 грн. Позивач в судовому засіданні просив вимоги задоволити повністю у відповідності до викладених у фабулі позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи; згідно ст.ст.169 , 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, заслухавши покази позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України. Відповідно до ст 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишається, та сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. Встановлено, що 15.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики на суму 98780,00 грн., що підтверджується розписки від 15.11.2012 року. Згідно п.24. Договору відповідач зобов'язується сплачувати позивачу плату за користування позикою у розмірі 0.1 % від суми позики за кожний день користування. На момент подання позову розмір плати за користування відповідачем позикою в сумі 32926,67 грн. становить 17088,94 грн. Згідно п.4.1 договору позики при порушенні позичальником строків повернення позики він повинен сплатити позикодавцю пеню в розмірі 0.5% від розміру неповерненої суми за кожен день прострочення. У зв'язку з цим, відповідачу нараховано пеню за порушення термінів повернення позики, яка станом на момент подання позову становить 17780,40 грн. Також відповідачу нараховано 3% річних на суму 291,60 грн. та інфляційні нарахування на суму 987,80 грн. Крім цього, позивачем 26.03.2013 р. було надано відповідачу в позику грошові кошти в розмірі 10300,00 грн., які відповідач зобов'язувався повернути до 26.04.2013р., що підтверджується наданою відповідачем розпискою від 26.03.2013 р. Однак, вказані кошти відповідачем позивачу не були повернуті. Позивачем в порядку мирного врегулювання спору було направлено відповідачеві письмову претензію-вимогу від 27.02.2014 р. про сплату позики, яка залишилась без відповіді. Суд вважає, що позичальні правовідносини сторін, на які позивач посилається в обгрунтуванні позову, підтверджуються наявними у справі доказами, відтак, вимоги підлягають до задоволення . На підставі наведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача суму заборгованості за договором кредиту від 15.11.2012р. у розмірі 79375,41 грн. з урахуванням судового збору.

Outcome: approved