Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача\~приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І., у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок (літ. «А»), господарська будівля (літ. «Б»), підвал (літ. «пд»), колодязь (літ. «кл»), огорожа («1»), ворота («2»), хвіртка («3») (згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, затвердженого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації від 06 листопада 2020 року), з яких 1/2 частина в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та 1/2 частина, як за членом колишнього колгоспного двору. В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , та на квітень 1991 року в ньому проживав та був зареєстрований позивач, а тому має право на 1/2 частину будинку як член колишнього колгоспного двору. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на 1/2 частину житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. заведена спадкова справа за №271/2020 від 08 грудня 2020 року за заявою [PERSON] , однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач [PERSON] не може через те, що даний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є померла [INFO] [PERSON] . Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] за рішенням суду. Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 08 лютого 2021 року, яке було відкладено на 17 лютого 2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Теребовлянської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Людмила Іванівна в судове засідання не з`явилася, про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог частини третьої\~статті 200 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 жовтня 1990 року, виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить до колгоспного двору, що складається з одного члена, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної Ради народних депутатів № 213 від 23 жовтня 1990 року (а.с.5). Відповідно до копії довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації за № 389 від 25 листопада 2020 року, житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] є колгоспним двором і складається з одного члена, головою якого є [PERSON] , на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, відповідно до рішення виконкому Теребовлянської районної Ради народних депутатів № 213 від 23 жовтня 1990 року, зареєстровано в Тернопільському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 30 жовтня 1990 року за № 214. Згідно характеристики будівель та споруд зазначено житловий будинок (літ. «А»), господарська будівля (літ. «Б»), підвал (літ. «пд»), колодязь (літ. «кл»), огорожа («1»), ворота («2»), хвіртка («3»), в примітці вказано, що під літ. «В» незавершене будівництво збудоване без дозволу на початок будівельних робіт. (а.с.11) Відповідно до довідок, виданих виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 02 жовтня 2020 року, 03 листопада 2020 року за № 09-04/08/307, №09-04/08/350, станом на 01 квітня 1991 року, на час видачі свідоцтва на право власності на житлові будівлі у с.Гумниська, [PERSON] , була головою колгоспного двору, що знаходиться за адресою [ADDRESS] і з нею проживав та був зареєстрований син [PERSON] (а.с.6, 27). Згідно довідки, виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 02 жовтня 2020 року за №09-04/08/306, [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] і з нею проживали та були зареєстровані: син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онука - [PERSON] , онука - [PERSON] (а.с.9). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] від 06 листопада 2020 року, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є Заяць Володимир Йосипович. (а.с.12-16). Відповідно до копії висновку про вартість майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] станом на 09 грудня 2020 року становить 43400 грн 00 коп., без урахування вартості незавершеного будівництва (а.с.17). Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності положення статей 17, 18 Закону Про власність щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України Про введення в дію Закону України Про власність загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були [PERSON] та [PERSON] . Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відтак, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частки житлового будинку кожному. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] в селі Гумниська, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Острівецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] в м. Теребовля, Тернопільської області (а.с.7). Заповіту померла за життя не склала. Після її смерті відкрилась спадщина. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину, так як постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини. 08 грудня 2020 року була заведена спадкова справа за №271-2020, після смерті [INFO] [PERSON] . Вказане підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08 грудня 2020 року, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. за № 514/02-31 від 08 грудня 2020 року (а.с. 10, 18). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. за № 514/02-31 від 08 грудня 2020 року слідує, що при розгляді документів не визначено частки майна, що підлягає успадкуванню після смерті [PERSON] на належний їй житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . (а.с.18) Оскільки [PERSON] померла [INFO] , тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) 2003 року. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до частини першої статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на майно. За умовами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Пунктом 1 частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через не визначеність частки майна, що підлягає успадкуванню після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх прав, його права підлягають судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок (літ. «А»), господарська будівля (літ. «Б»), підвал (літ. «пд»), колодязь (літ. «кл»), огорожа («1»), ворота («2»), хвіртка («3»), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, затвердженого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації від 06 листопада 2020 року), з яких 1/2 частина в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та 1/2 частини, як за членом колишнього колгоспного двору.

Outcome: approved