Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Територіальної Громади м. Луганська в особі Управління комунальним майном Луганської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування у вигляді 1/3 частку квартири, розташованої за адресою : [ADDRESS] 28 липня 2014 року померла його мати [PERSON], [INFO]. яка проживала та була зареєстрована за адресою : [INFO]. За цією адресою відкрилася спадщина, до складу якої належала 1/3 частка квартири №85 в будинку №7 на пл. Героїв Великої Вітчизняної війни. Зазначена квартира приватизована [PERSON] та членами її сім`ї [PERSON], та онукою (донькою [PERSON] ) [PERSON] . Свідоцтво про право власності на житло видане відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради. За життя [PERSON] складено заповіт, посвідчений 13 червня 2012 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 271. Всі свої права та обов`язки, які належатимуть їй на час її смерті, [PERSON] заповіла [PERSON]. Таким чином, спадкування після [PERSON] відбувається за заповітом, як то передбачено ч.1 ст.1223 ЦК України. На час смерті [PERSON], [PERSON] проживав разом з нею та був зареєстрований в квартирі №85 в будинку №7 на пл. Героїв Великої Вітчизняної війни в м. Луганську. Зазначена обставина вбачається з його паспортних даних, а також із довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Тому [PERSON] прийняв спащину, яка відкрилася після смерті [PERSON] і до складу якої входив об`єкт нерухомого майна частка квартири № 85 в будинку №7 на пл. Героїв Великої Вітчизняної війни в м. Луганську. На майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Тобто, нотаріальні дії щодо оформлення права на спадкування можливі лише за місцем відкриття спадщини . Наказом Міністерства Юстиції України від 17.06.2014 року «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» вирішено тимчасово на час ведення антитерористичної операції на території її проведення припинити доступ до Єдиних та Державних реєстрів України, зокрема, до Спадкового реєстру . З цього часу оформлення спадкових прав, отримання свідоцтв про право на спадщину за законом в м. Луганську стало неможливим. З 4 березня 2015 року набрав чинності Закон України від 12 лютого 2015 року 189-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування», відповідно до якого для осіб, які проживають на тимчасово окупованій території або в зоні проведення антитерористичної операції, або переселилися із зазначених територій, забезпечено доступ до нотаріальних послуг, зокрема, стосовно здійснення безперешкодного оформлення спадкових справ, без прив`язки до останнього місця проживання спадкодавця чи розташування нерухомого майна. Зазначеним законом визначено, що місцем відкриття спадщини вважається місце подання першої заяви спадкоємців, виконавців заповіту, кредиторів. На підставі отриманої першої заяви заводиться спадкова справа. Перебуваючи в м. Києві та маючи статус внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] Державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] 18 липня 2015 року заведено спадкову справу № 906/2015 щодо майна [PERSON], [INFO], яка померла 28 липня 2014 року. Підставою заведення спадкової справи слугувала заява [PERSON] О про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку квартири №85 в будинку №7 на пл. Героїв Великої Вітчизняної війни в м. Луганську. Державний нотаріус своєю постановою відмовила [PERSON] О у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку квартири №85 в будинку №7 на пл. Героїв Великої Вітчизняної війни в м. Луганську в зв`язку з тим, що право власності на зазначену 1/3 частку квартири не зареєстроване на ім`я спадкодавця [PERSON], яка померла 28 липня 2014 року. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус посилається на ст. 49 Закону України «Про нотаріат», ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також приписи ст.ст.182,331 ЦК України. Тому спірні правовідносини є предметом розгляду суду загальної юрисдикції і [PERSON] вимушений звертатися до Сватівського районного суду Луганської області. Відповідно до розпорядження Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» [PERSON] О звертається до Сватівського районного суду Луганської області з позовом про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом стосовно об`єкту нерухомого майна, що знаходиться на території Ленінського району м. Луганську за правилом виключної підсудності, як передбачено ст.114 ЦПК України. Позов заявлено до територіальної громади м. Луганську, яку уособлює управління комунальним майном Луганської міської ради, оскільки у випадку неприйняття [PERSON] О спадщини, при відсутності заповіту та інших спадкоємців за законом, які б вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, - спадщина має вважатися відумерлою . Так, у відповідності до ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. За приписом ч.2 ст.1277 ЦК України, заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, як то зазначається в ч.3 ст. 1277 ЦК України, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Таким чином, у разі неприйняття [PERSON] спадщини, відмови [PERSON] в позовних вимогах тощо право власності на спірний об`єкт нерухомого майна виникає саме у територіальної громади за місцем відкриття спадщини. З огляду на місце відкриття спадщини після [PERSON], яким, у відповідності до припису ч.1 ст.1221ЦК України, є м. Луганськ (останнє місце реєстрації та проживання спадкодавця),- належним відповідачем у справі є територіальна громада м. Луганська. В судове \~засіданні \~\~позивач \~[PERSON] не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, та просить суд \~\~позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. (а.с.20) Представник відповідача до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, та просить питання, щодо задоволення позову покласти на розсуд суду.(а.с.46) Державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] до суду не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. (а.с.50). Представник позивача [PERSON], \~в судовому засіданні позов підтримала вв повному обсязі. Суд, заслухавши \~осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні надані докази, зясувавши обставини, на які \~сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, \~підтвердженими тими доказами, які \~були досліджені в судовому засіданні, вважає \~\~позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: 28 липня 2014 року померла мати [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть № 306514 від 06.08.2014 р.(а.с.10). У зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири, в якій проживала та була зареєстрована спадкодавиця розташованої за адресою : [ADDRESS]., що підтверджується свідоцтвом про право власності №САА №572329 від 28.08.2003 р. (а.с.9). Спадкування, як зазначено вище, відбувається на підставі заповіту, складеного [PERSON] 13 червня 2012 року на користь [PERSON] (а.с. 15). Інші спадкодавці за заповітом відсутні. Таким чином, спадкування після [PERSON]В відбувається за заповітом, як то передбачено ч.1 ст.1223 ЦК України. На час смерті [PERSON], [PERSON] проживав разом з нею та був зареєстрований у вище вказаній квартирі. Викладене вбачається з паспортних даних (а.с.7-8), а також із довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с.16). Відповідно до припису ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Тому [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] і до складу якої входив об`єкт нерухомого майна частка квартири № 85 в будинку №7 на пл. Героїв Великої Вітчизняної війни в м. Луганську. Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат», права на спадкування можливі лише за місцем відкриття спадщини . У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено з посиланням на відсутність державної реєстрації прав [PERSON] на 1/3 частку вищевказаної квартири. (а.с.14) Правовстановлюючим документом на зазначену квартиру є свідоцтво про право власності на житло, видане 28 серпня 2003 року відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради за розпорядженням органу приватизації №1761 від 28 .08.2003 року. (а.с.9). Будь-які заборони або обтяження на квартиру № 85 в будинку №7 на пл. Героїв Великої Вітчизняної війни в м. Луганську відсутні , оскільки своє право власності на 1/3 частку вказаної квартири [PERSON] зареєстрував у встановленому порядку в реєстраційній службі Сєверодонецького міського управління юстиції Луганської області 29.09.2015 року. Відповідний запис внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.(а.с.13) Як зазначено у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира є об`єктом права спільної часткової власності. Позивачу наразі належить 1/3 її частка . Відомості про інших власників відсутні.(а.с.13) Однак, відповідно до цивільного законодавства, що діяло на час приватизації квартири в серпні 2003 року, а саме Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про власність», [PERSON] була власником 1/3 частки квартири, розташованої за адресою : [ADDRESS]. Відповідно до припису ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Як передбачено ст.345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Зазначена норма права є бланкетною та відсилає до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». У відповідності до ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ( надалі Закон), до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки, секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. З огляду на зазначений перелік житла, що належить до об`єктів приватизації, квартира №85 в будинку № 7 на площі [PERSON] Вітчизняної війни в м. Луганську належить до об`єктів приватизації. Як зазначено в ч.4 ст.5 Закону, право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього закону (Закон введено в дію з дня опублікування з 22 липня 1992 року згідно з Постановою Верховної Ради України від 19 червня 1992 року №2483-ХІІ). Тобто, право на житло виникло у спадкодавця у встановленому законом порядку і квартира використовується на умовах найму. Виходячи з припису ст.5 Закону, - спадкодавець та позивач мали право на приватизацію займаної нами житлової площі. Відповідно до ч.5 ст.5 Закону, кожний громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. На підставі вищезазначеного, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», у [PERSON] за життя у відповідності до Розпорядження відділу по приватизації житлового фонду Луганської міськради від 28 серпня 2003 року виникло право власності на 1/3 частку квартири за адресою : [ADDRESS]. При вирішенні даного спору слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент приватизації квартири. За замістом Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приписів Закону «По власність», положеннями Цивільного кодексу УРСР,- виникнення права власності на квартири внаслідок приватизації державного(комунального)житлового фонду не залежало від державної реєстрації цього права . Право власності [PERSON] на 1/3 частку в праві спільної часткової власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], виникло після прийняття Розпорядження відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради №1761 від 28 .08.2003 року про передачу квартири за вказаною адресою [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Спірні правовідносини регулюються: ст.\~16,\~\~ст.\~392, ст. ст.\~1216- 1218, ч.4 ст.\~1268 ЦК України,\~Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». На\~\~підставі викладеного

Outcome: approved