Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, яким належне їй майно заповіла своїй дочці [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини. Спадкоємцями першої черги за законом є сини спадкодавця [PERSON] , який також відмовився від прийняття спадщини, та [PERSON] батько позивача, який мав намір прийняти спадщину після смерті матері і якому рішенням суду від 28 серпня 2009 року було визначено додатковий строк для її прийняття, однак [PERSON] не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і на сьогоднішній день не претендує на неї. Позивач та відповідач [PERSON] належать до спадкоємців за законом п`ятої черги, як внуки спадкодавця. Вказуючи, що у шестимісячний строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті баби не подав у зв`язку з наявністю спадкоємців за заповітом та за законом першої черги, що є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, просив визначити йому додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 20 лютого 2020 року представник позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити та розглядати справу без його участі і за відсутності позивача (а.с. 44). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , представник відповідача Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області у підготовче засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені (а.с. 34-36), 20 лютого 2020 року, кожен зокрема, подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності (а.с. 42, 46, 47). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті\~1223, частина перша статті\~1220, частина перша статті\~1270 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою\~статті 1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя\~статті 1272 Цивільного кодексу України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої\~статті 1272 Цивільного кодексу України\~можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в селі Ревушки Турійського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с. 10). [PERSON] на день смерті проживала одна та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). За життя [PERSON] 21 червня 2002 року склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла дочці [PERSON] (а.с. 12). Заповіт не змінювався і є чинним, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, ніхто із спадкоємців за заповітом чи за законом із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 40, 41). Позивач [PERSON] є внуком спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про його народження та про народження його батька [PERSON] (а.с. 17, 18). Аналіз наведених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги. Приватним нотаріусом 21 грудня 2019 року було відмовлено позивачу в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 20). На час смерті спадкодавець проживала одна, а тому для прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог статей\~1269,\~1270 Цивільного кодексу України\~позивач у шестимісячний строк зобов`язаний був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24\~постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що після смерті [PERSON] є спадкоємці як за заповітом, так і за законом першої черги, які мали намір прийняти спадщину, але не прийняли, він належить до спадкоємців за законом п`ятої черги, в зв`язку з чим, враховуючи, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, він з об`єктивних причин не подавав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті баби. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272\~Цивільного кодексу\~України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] три місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 384 грн 20 коп.; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - по 128 грн 7 коп. з кожного. На підставі викладеного, статей\~1220,\~1223,\~1268,\~1269,\~1270,\~1272 Цивільного кодексу України\~та

Outcome: approved