Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову позивач вказав, що йому на праві приватної власності належить ? частина квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 10.11.1999 року. Право власності зареєстроване в КП «Чугуївське МБТІ». 23.09.2011 року державним виконавцем Романікою З.В. Відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме на ? частину квартири [ADDRESS] по виконавчій справі реєстраційний номер ВП № 13672329, виконавчий лист № 2-1627 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з 13.06.2007 року. Він добровільно погасив заборгованість та надав про це відомості виконавцю. Після цього він неодноразово звертався з заявою про зняття арешту до відповідача, але він відмовився зняти вищевказану заборону. Заборгованості по сплаті аліментів не існує, сплату він здійснює щомісячно та регулярно. На підставі вищезазначеного обтяження він та співвласники квартири не можуть в повній мірі розпоряджатись своїм майном, і такими діями порушуються права власників по володінню, користуванню та розпорядженню майном. Позивач позов підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити його позовні вимоги, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача відділу Державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що підстав, передбачених ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», для зняття арешту з ? квартири боржника у державного виконавця не має, протягом всього часу аліменти не сплачувались, що суперечить доводам боржника про регулярну сплату ним аліментів. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та ухвалити рішення за наявним в матеріалах справи доказами. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить ? частина квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 10.11.1999 року. Право власності зареєстроване в КП «Чугуївське МБТІ». 23.09.2011 року державним виконавцем Романікою З.В. Відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме на ? частину квартири [ADDRESS] по виконавчій справі реєстраційний номер ВП № 13672329, виконавчий лист № 2-1627 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з 13.06.2007 року. [PERSON] добровільно погасив заборгованість та надав про це відомості виконавцю. Після цього позивач неодноразово звертався з заявою про зняття арешту до відповідача, але йому було відмовлено у знятті заборони. Заборгованості по сплаті аліментів не існує, сплату позивач здійснює щомісячно та регулярно. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів боржника, накладений в рамках незавершеного виконавчого провадження може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених\~частиною другою статті 353\~цього Кодексу. Враховуючи, що обставини, які були підставою для накладення арешту на майно позивача відпали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved