Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначав, що в травні 2017 року йому стало відомо про те, що 07 січня 2008 року в с. Стара Синява Старосинявського району Хмельницької області помер [PERSON], на підтвердження чого 23 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції Хмельницької області видано свідоцтво про смерть серія 1-БВ №083814. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. З урахуванням того, що [PERSON] протягом останніх років проживав [INFO] Старосинявською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа 47/08. За життя [PERSON] склав на ім'я позивача заповіт, який 26 серпня 2005 року було посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №6751. Згідно вказаного заповіту, [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку розміром 1,0589 га, яка розташована на території Зазимської сільської ради Броварського району, Київської області і яка належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 587589, виданого на підставі розпорядження Броварської райдержадміністрації від 08 липня 2005 року за № 306, і зареєстрованого 25 серпня 2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010532500934. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання до Старосинявської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер 07 січня 2008 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити в повному обсязі, надав пояснення аналогічні позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, що 07 січня 2008 року в с. Стара Синява Старосинявського району Хмельницької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №083814, виданим 23 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції Хмельницької області. За життя, а саме 26 серпня 2005 року, [PERSON] склав заповітне розпорядження, згідно якого на випадок своєї смерті заповідав позивачу [PERSON] земельну ділянку розміром 1,0589 га, яка розташована на території Зазимської сільської ради Броварського району, Київської області і яка належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 587589, виданого на підставі розпорядження Броварської райдержадміністрації від 08 липня 2005 року за № 306, і зареєстрованого 25 серпня 2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010532500934. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №6751 (а.с.4-5,6). В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа №361/27/17, провадження №2/361/907/17 за позовом [PERSON] до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, про що позивачу [PERSON] стало відомо після отримання ним повістки про виклик до суду (а.с.7,8). Відповідно до п. 1.2. Глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за № 296/5, нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою заінтересованих осіб або з власної ініціативи вживає заходів щодо охорони спадкового майна. Згідно абз. 5 п. 2.2. Глави 9 Порядку, перед вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна нотаріус вчиняє низку дій, які забезпечують повну охорону цього майна, а саме: повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно листа Старосинявської державної нотаріальної контори Хмельницької області №848/01-16 від 19 вересня 2017 року, повідомлення про смерть [PERSON], померлого 07 січня 2008 року, та про відкриття спадкової справи позивачу [PERSON] не надсилалось, оскільки місце проживання або місце його роботи не відомо та дані відомості не були надані спадкоємцями. Здійснення виклику за допомогою ЗМІ є правом, а не обовязком нотаріуса (ст. 63 ЗУ «Про нотаріат») (а.с.51). Відповідно до листа приватного нотаріусу Броварського районного нотаріального округу [PERSON] №185/01-16 від 03.10.2017 р., повідомлення від [PERSON] про смерть [PERSON] не надходило. Таким чином, суд приходить до висновку, що ні Старосинявською державною нотаріальною конторою, ні приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON] не було повідомлено позивача [PERSON] про факт відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер 07 січня 2008 року. У ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи той факт, що позивач [PERSON] проживає в [INFO], а померлий 07 січня 2008 року [PERSON] проживав в [INFO], він фізично не міг мати можливість отримати інформацію про факт смерті останнього та про факт відкриття спадщини, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, згідно чинного законодавства, має право на прийняття та належним чином оформлення права на спадкове майно після смерті [PERSON], який помер 07 січня 2008 року.

Outcome: approved