Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], реєстраційна служба Запорізького МУЮ Запорізької області, третя особа : приватний нотаріус ЗМНО Сенченко В.М. про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. В позові вона вказала, що вказана квартира [ADDRESS] належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2002р., посвідченого приватним нотаріусом Бєлка В.М. [PERSON] та [PERSON] за попередньою змовою між собою, заволоділи шляхом зловживання її довірою належним їй майном, а саме зазначеною квартирою, яка вибула із її володіння поза її волі, що підтверджується вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 334/2265/14-к від 18.08.2014р., яким визнано [PERSON], [PERSON] винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України. Після цього, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.10р. продав зазначену квартиру [PERSON], а той в свою чергу, 11.06.10р. продав її [PERSON], за яким на сьогоднішній день зареєстроване право власності на зазначену квартиру. У відповідності до ст. 61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальному провадження, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Посилаючись на постанову Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2015р. вважає, що оскільки майно придбано за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то вона як власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача відповідно до вимог ст.. 388 ЦК України, звернувшись до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Просить витребувати з володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS], оскільки первісний продавець [PERSON] не мав права на її відчуження та зазначена квартира вибула з її володіння не з її волі, а шляхом шахрайства. Також просить визнати за нею право власності на зазначену квартиру та скасувати реєстрацію права власності на неї за [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представники [PERSON], [PERSON], прокурор Дєєв А.В. підтримали позов, просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що вказана квартира вибула із володіння позивача поза її волі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, своїх заперечень суду не надали. Відповідач [PERSON] заперечував проти позову, суду пояснив, що є добросовісним набувачем зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.10р., посвідченого нотаріально між ним і [PERSON] Також пояснив, що вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18.08.2014р. по справі № 334/2265/14-к була встановлено вина [PERSON], а тому, з врахуванням вимог ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок має преюдиційне значення лише щодо останнього та з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин вказаним вироком не могли бути встановлені або спростовані обставини щодо інших осіб, зокрема його, які б не підлягали доказуванню згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України при вирішенні цього спору. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 12.02.2014р. по справі № 6-165цс13 відповідно до п.п.2 та 3 ч.1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача в тому разі, якщо майно було викрадене в нього або вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом. У випадку, якщо майно вибуло з володіння власника на підставі вчиненого правочину перевірці судом при вирішенні справи підлягає чинність правочину. Зокрема, в разі вчинення правочину представником, суду слід з`ясувати, чи був наділений представник його довірителем повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він в межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив в подальшому довіритель укладений представником в його інтересах право чин. Позивачем рішення суду про визнання недійсною довіреності від 23.04.2010р. не надано, відповідного позову не подано, про нікчемність зазначеною довіреності також не надано. Позов про визнання правочину недійсним не заявлено. За таких підстав вважає, що у суда відсутні правові підстави для задоволення позову про витребування майна від добросовісного набувача. Крім того, послався на пропуск позивачем строку позовної давності. Просить в задоволені позову відмовити. Представник приватного нотаріуса Запорізького МНО Сенченко В.М. - Тарасенко Ю.Д. вирішення зазначеного позову залишив на розсуд суду, оскільки до нотаріуса ніяких позовних вимог не заявлено. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, її представників, відповідача [PERSON], представника приватного нотаріуса Сенченко В.М. - Тарасенко Ю.Д., думку прокурора, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати / добросовісний набувач/, власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : -було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; -було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; -Вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 22 Постанову Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014р., якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2002р., посвідченого приватним нотаріусом Бєлка В.М. [PERSON] та [PERSON] за попередньою змовою між собою, заволоділи шляхом зловживання її довірою належним їй майном, а саме зазначеною квартирою, яка вибула із її володіння поза її волі, що підтверджується вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 334/2265/14-к від 18.08.2014р., яким визнано [PERSON], [PERSON] винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України. Після цього, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.10р. продав зазначену квартиру [PERSON], а той в свою чергу, 11.06.10р. продав її [PERSON], за яким на сьогоднішній день зареєстроване право власності на зазначену квартиру. Цей вирок, відповідно до вимог ст.. 61 ЦПК України, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки квартира придбано за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, тобто заволоділа ним шляхом шахрайства, то позивач, як власник, має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача відповідно до вимог ст.. 388 ЦК України, звернувшись до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Таким чином, суд вважає за необхідне витребувати у набувача [PERSON] квартиру [ADDRESS], оскільки первісний продавець [PERSON] не мав права на її відчуження та зазначена квартира вибула з володіння позивача не з її волі, а шляхом шахрайства та визнати за [PERSON] право власності на зазначену квартиру . Доводи відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності , передбачений ст. 267 ЦПК України суд вважає безпідставними, оскільки вирок суду відносно [PERSON] , яким його визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3, 357 ч.1, 2 КК України постановлено 18.08.14р., а в суд з позовом позивач звернулася 22.09.14р., тобто строк позовної давності нею не пропущено. На підставі викладеного та

Outcome: approved