Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб 09 травня 1992 року. Від даного шлюбу у них народилися четверо дітей. 01 лютого 2010 року рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу дві дочки [PERSON] та [PERSON] стали проживати разом з відповідачкою. Після розлучення почалися непорозуміння з відповідачкою щодо прийняття участі у вихованні донечок, їх відвідуванні, почалися створюватись штучні перешкоди з сторони відповідачки. Мирним шляхом врегулювати даний спір призводить лише до конфліктів. А тому він змушений звернутися до суду з заявою про зобов'язання [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його дітьми. Визначити наступні способи його участі у вихованні дочок, а саме систематичні щомісячні побачення без присутності матері дітей. Зобов'язати [PERSON] за два дні до дня його зустрічі з дочками, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. 12 червня 2014 року до суду надійшло заперечення на позовну заяву від відповідачки [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] з'явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Третя особа - представник служби в справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилася, однак надіслала заяву про розгляд справи у відсутності представника. Позовні вимоги підтримує повністю, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що між позивачем та відповідачкою 01 лютого 2010 року рішенням Великоберезнянського районного суду шлюб було розірвано,визначено місце проживання неповнолітніх дітей. Так в даному рішенні зазначено , що місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] визначено з позивачем [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] залишити з відповідачкою [PERSON]. Так, розпорядженням голови Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області від 15 серпня 2013 року про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, визначено [PERSON] систематичні щомісячні побачення без присутності матері дітей. Заявою [PERSON] від 19 липня 2013 року завіреною приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального округу вбачається, що [PERSON] зобов'язується надати право своєму брату - [PERSON] користуватися належним їй на праві приватної власності житловий будинок, за адресою [ADDRESS] в будь-які години та дні, які будуть визначені органом опіки та піклування, або судом. В судовому засіданні було досліджено висновки, надані службою у справах дітей Великоберезнянської РДА від 05.08.2013 року та від 11.07.2014 року, в яких служба у справах дітей вважає доцільним залишити без змін попередньо встановлений розпорядженням голови Великоберезнянської РДА порядок побачень батька з дітьми, а саме : кожної суботи першого повного тижня місяця та неділі другого повного тижня місяця з 10 год.00 хв. до 20 год.00 хв. з можливістю спільного відпочинку, прогулянок, поїздок, відвідування дітьми місця проживання батька без присутності матері; кожного третього повного тижня місяця з 12 год.00 хв. у суботу до 18 год.00 хв. у неділю через вихідні з можливістю спільного відпочинку, прогулянок, поїздок, ночівлею дітей за місцем проживання батька без присутності матері. У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] мають рівні права щодо виховання та розвитку дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Так, якщо батько проживає окремо від дітей, але має бажання займатися їх вихованням, без поважних причин ніхто не може в цьому йому перешкоджати, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вони мають, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить їх виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дітьми буде перешкоджати їх нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дітьми повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Тобто, безпосередня участь у вихованні доньок, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Так, судом знайдено підставність до задоволення позовних вимог а саме: кожної суботи першого повного тижня місяця та неділі другого повного тижня місяця з 10 год.00 хв. до 20 год.00 хв. з можливістю спільного відпочинку, прогулянок, поїздок, відвідування дітьми місця проживання батька без присутності матері; кожного третього повного тижня місяця з 12 год.00 хв. у суботу до 18 год.00 хв. у неділю через вихідні з можливістю спільного відпочинку, прогулянок, поїздок, ночівлею дітей за місцем проживання батька без присутності матері, оскільки розпорядження голови Великоберезнянської РДА є чинним та відповідачкою у встановленому порядку не оскаржувалось. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупність, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми є законні, обґрунтовані та підлягають до задоволення. Судові витрати в розмірі 243.60 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved