Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Фінансова ініціатива» - про стягнення банківського вкладу та відсотків. Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що 25. 02. 2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» був укладений договір банківського вкладу №56-в-17/2434 на суму 3180 дол. США, з процентною ставкою по депозиту 12,75 %, і датою закінчення та повернення вкладу 02. 03. 2015 року. Позивач зазначає, що 02. 03. 2015 року він звернувся до Київського відділення банку №18, де він укладав договір, з метою отримання грошових коштів, які були розміщені на депозитному рахунку, а також відсотків за договором, однак позивач отримав відмову від відповідача в поверненні вкладу та пропозицію продовжити строк депозитного договору, на що позивач не погодився. В зв'язку із зазначеним позивач вважаючи свої права порушеними просив суд: - стягнути з відповідача на користь позивача, згідно договору банківського вкладу №56-в-17/2434 від 25. 02. 2014 року заборгованість за депозитним вкладом і відсотками за договором станом на 27. 04. 2014 року в сумі 2291,49 дол. США; - стягнути з відповідача на користь позивача відсотки за час після закінчення строку договору. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення (а.с. 17). Відповідач ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Про причини неявки до суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25. 02. 2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» був укладений договір банківського вкладу №56-в-17/2434 на суму 3180 дол. США, з процентною ставкою по депозиту 12,75 %, і датою закінчення та повернення вкладу 02. 03. 2015 року (а.с. 4-8). Вбачається, що 02. 03. 2015 року [PERSON] звернувся до Київського відділення банку №18, де позивач укладав договір, з метою отримання грошових коштів, які були розміщені на депозитному рахунку, а також відсотків за договором, однак позивач отримав відмову від відповідача в поверненні вкладу та пропозицію продовжити строк депозитного договору, на що позивач не погодився. Судом встановлено, що в подальшому [PERSON] отримав суму депозитного вкладу від відповідача частинами. Вбачається, що 04. 09. 2015 року [PERSON] було виплачено останню частину із суми банківського вкладу, що не заперечувалось самим позивачем. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно із ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). З урахуванням того, що в процесі розгляду справи, а саме 04. 09. 2015 року [PERSON] було виплачено останню частину із суми банківського вкладу, що не заперечувалось самим позивачем, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за депозитним вкладом. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача відсотків за договором банківського вкладу нарахованих протягом терміну дії договору, а також відсотків за час після закінчення строку договору до моменту виплати позивачу суми банківського вкладу, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Крім того, у відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що сума процентної заборгованості по основному тілу вкладу з відсотками обумовленими договором банківського вкладу становить 118,64 дол. США; загальна сума процентної заборгованості за використання процентних коштів складає 3,65 дол. США. Суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає його вірним, а відтак приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. З урахуванням часткового задоволення позову, у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 487, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial