Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 61 по вул. Паризької Комуни в м. Запоріжжі. В позові зазначив, що право на зазначений будинок набула його мати [PERSON], смерть якої сталася 30 травня 2007 року, на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.1987 року. Спадщину після смерті матері прийняла бабка позивача [PERSON], яка за життя своїх спадкових прав не оформила. Після смерті бабки у встановлений законом строк, а саме: 8 квітня 2011 року, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовили на підставі постанови державного нотаріуса пятої Запорізької державної нотаріальної контори від 20.11.2013 року через відсутність документів на підтвердження родинних звязків між власником житла - [PERSON] і спадкодавцем - [PERSON]. Інші спадкоємці пятої черги за законом її онуки і відповідачі в справі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не подали. На підставі викладеного позивач просить визнати за ним право власності на будинок в порядку спадкування після смерті бабки, яка прийняла, але не оформила спадщину після смерті матері позивача [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи у його відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічними заявами, які містять повне визнання позову, до суду звернулися відповідачі. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України знаходить за можливе розглядати справу у відсутність зазначених осіб. Представник третьої особи, належним чином повідомленої про час та місце проведення засідання, до суду не зявився, надавши заяву про вирішення справи без його участі її, що не суперечить змісту ст. 36 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], смерть якої сталася 30 травня 2007 року (а. с. 25). [PERSON] за життя набула право власності на будинок № 61 по вул. Паризької Комуни в м. Запоріжжі на підставі договору купівлі-продажу 16.04.1987 (а. с. 19-21). Як випливає з матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] 8 квітня 2011 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач (а. с. 74-75). Таку ж заяву він подав і після смерті [PERSON] (а. с. 60-61). 20 листопада 2013 року постановою державного нотаріуса пятої Запорізької державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено через відсутність документів на підтвердження родинних звязків між власником житла - [PERSON] і спадкодавцем - [PERSON] (а. с. 10). За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з наведених положень цивільного законодавства, мати спадкодавця, яка є спадкоємцем першої черги за законом, що постійно проживала разом із спадкодавцем, як випливає з домової книги (а. с. 23-25), прийняла спадщину після смерті [PERSON] В силу ч. 1 ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня. За змістом ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Вирішуючи вимоги про визнання права власності на спірний будинок за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] суд знаходить їх грунтовними, оскільки він як спадкоємець пятої черги за законом вчасно звернувся до нотаріального органу з заявою про прийняття спадщини. Обґрунтованість позову підтверджують надані суду копії свідоцтв про акти цивільного стану, правовстановлюючі документи на нерухоме майно, матеріали спадкових справ, технічна документація на будинок. Разом з тим інші спадкоємці [PERSON] дій щодо прийняття спадщини не вчинили, як витікає з матеріалів спадкової справи. Що стосується права власності спадкодавця на нерухоме майно, суд вважає, що вона його набула, так як постійно проживаючи разом із спадкодавцем, вважається такою, що прийняла спадщину. Суд застосовує обраний позивачем спосіб захисту права, так як у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину не сталося можливим через відмову нотаріуса у вчиненні вказаної дії.

Outcome: approved