Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до Пр.АТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, просив суд стягнути з ПрАТ «Українська Пожежно-страхова компанія» на його користь 37286,98 грн. майнової шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, а також стягнути з [PERSON] 15000 грн. моральної шкоди. В ході судового розгляду представник позивача надав суду заяву в порядку ст.31 ЦПК України про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з ПрАТ«Українська пожежно-страхова компанія» 29671,71 грн. майнової шкоди, інші вимоги зазначені в позові залишити без змін. Позивач свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 04 серпня 2012 року, приблизно о 19 год. 20 хв. на перехресті вулиць Макарова та Корольова в м. Рівне сталося зіткнення легкового а/м «ЗАЗ-110207», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], а/м «Мерседес» н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шкода», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Під час даної ДТП позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, внаслідок чого тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, а його автомобіль «Мерседес» н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Згідно з вимогами ст. 55 КПК України позивача визнано потерпілими у даному кримінальному провадженні. Вироком Рівненського міського суду від 11 квітня 2013 року по справі № 569/1933/13-к відносно відповідача [PERSON] останнього визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді обмеження волі. Згідно з даним вироком суду, причиною даної ДТП всупереч вимогам Правил дорожнього руху України стали дії відповідача [PERSON] Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1617790 від 30.11.2011 року цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», тому відповідно до даного полісу страховик, забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу. Отримавши копію вироку по справі, [PERSON] звертався до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», яке, посилаючись на п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відмовило у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи це тим, що [PERSON] не надав представнику ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» власний автомобіль для огляду, що унеможливлює об'єктивне встановлення розміру матеріального збитку. Вважає розмір матеріального збитку об'єктивно встановленим, оскільки згідно з висновком автотоварознавчої експертизи № 47 від 20.08.2012 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Мерседес» н.з. [NUMBER] у результаті його пошкодження при ДТП складає 34066,73 гривень, крім того, на придбання медикаментів та лікарських засобів після ДТП позивач витратив 3220,25 гривень. Позивач також оцінив розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на його користь з відповідачів, у 20000 гривень, на підставі п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України N 566 від 09.07.2010 року та п. 4 полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1617790 від 30.11.2011 року просить стягнути з відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 5000 гривень, а з відповідача [PERSON] 15000 гривень. Як зазначив, моральна шкода полягає у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Він змушений був менше уваги приділяти своїм рідним, що негативно відобразилося на їх становищі. Тобто, сім'я поруч із ним змушена була терпіти побутовий, психологічний та моральний дискомфорт, позичати гроші на лікування. Крім того, у зв'язку з ушкодженням здоров'я втратив роботу, яка була йому запропонована закордоном . На його утриманні перебуває п'ятеро дітей. Після ДТП у . порушився сон, що суттєво відображається на самопочутті, відносинах з оточуючими тощо. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити повністю. Представник відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в судовому засіданні подав до суду заперечення проти позову в якому вказав про відмову в задоволенні позову. Зокрема, в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 2550 гривень та в частині витрат на лікування погодився із доводами позивача. Щодо інших позовних вимог просив суд їх не задовольняти, мотивуючи це тим, що позивачем [PERSON] не був виконаний обов'язок, передбачений п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо надання Страховику для огляду транспортного засобу, тим самим було в порушення п. 5 ст. 26 Закону України «Про страхування» створено Страховику перешкоди у визначенні характеру та розміру збитку. Також представник відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» посилається на п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з яким невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості Страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причин та обставин її настання або розмір заподіяної шкоди, є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. На думку представника відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страховик має відшкодувати позивачу [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2550 гривень, оскільки на момент укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АВ/16117790 від 30.11.2011 року, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становив 51000, а не 100000 гривень на одного потерпілого, а тому, беручи до уваги зміст п.22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 51000х5/100=2550 гривень. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтвердив факт настання страхового випадку та факт власної вини у виникненні ДТП, просив суд зменшити розмір стягнення з нього моральної шкоди. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані ними письмові докази, оцінивши їх у сукупності, вважає, що позов необхідно частково задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 серпня 2012 року приблизно о 19 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «ЗАЗ- 110207» реєстраційний номер [NUMBER], виїхавши на Т-подібне перехрестя вулиць Корольова-Макарова у м. Рівне, маючи намір здійснити маневр повороту ліворуч на вулицю Макарова, яка є головною дорогою, в порушення вимог пунктів 1.5, 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, був неуважний до дорожньої обстановки, рухаючись з другорядної дороги, не дав дорогу автомобілю «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по вулиці Макарова в напрямку вулиці Млинівської, та допустив зіткнення, внаслідок чого автомобіль «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] став некерованим та виїхав на зустрічну смугу, де сталося зіткнення з автомобілем «Шкода», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці зі зміщенням, рваної рани лівої щоки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Після ДТП [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Рівненської міської лікарні. Вироком Рівненського міського суду від 11 квітня 2013 року по справі № 569/1933/13-к [PERSON].(який є відповідачем в справі), визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1617790 від 30.11.2011 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», тому відповідно до даного полісу страховик, забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Факт настання страхового випадку представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» визнав у судовому засіданні. Дослідженими у судовому засіданні квитанціями стверджується придбання позивачем [PERSON] медикаментів та лікарських засобів після ДТП на суму 3220,25 гривень. Згідно з висновком автотоварознавчої експертизи № 47 від 20.08.2012 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Мерседес» н.з. [NUMBER] у результаті його пошкодження при ДТП складає 34066,73 гривень. Також, згідно з даним висновком витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Допитаний у судовому засіданні експерт-автотоварознавець [PERSON] підтвердив вказаний висновок, а також власну кваліфікацію на проведення даного виду експертиз. Судом встановлено, що після проведення даної автотоварознавчої експертизи залишки автомобіля позивач здійснив відчудження. Згідно зі Звітом № 031П від 26.03.2014 року спеціаліста-автотоварознавця Експертного центру, після аварійного захисту «Експерт-Сервіс-Альфа» про визначення ринкової вартості працездатних складових автомобіля «Мерседес» н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП станом на 04.08.2012 року, ринкова його вартість після ДТП становить 7615,27 гривень. Відповідно до ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Беручи до уваги викладене, розмір майнової шкоди, який підлягає стягненню з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» розраховується наступним чином: 34066,73 (матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Мерседес» н.з. [NUMBER]) - 7615,27 (вартість залишків даного автомобіля) + 3220,25 (вартість лікарських засобів та медикаментів) = 29671,71 гривень. Доводи представника відповідача викладені в запереченнях проти позову та підтриманих в судових засіданнях спростовуються наступним. Як встановлено судом, позивач [PERSON] після ДТП перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Рівненської міської лікарні, а його транспортний засіб понад три місяці знаходився на майданчику тимчасового тримання. Після проведення автотоварознавчої експертизи даного автомобіля в рамках кримінального провадження позивач здійснив відчудження автомобіля. Дії [PERSON] не порушують п. 5 ст. 26 Закону України «Про страхування» та не створюють жодних перешкод страховику для визначення розміру збитку. Також позивачем не порушено п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування в сенсі цієї статті - відсутні, оскільки чітко встановлено факт ДТП, причини та обставини її настання, а також розмір заподіяної шкоди. Згідно з п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Стаття 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентує дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати): п. 34.1. Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. п. 34.2. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. п. 34.3. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Як встановлено судом страховик був вчасно повідомлений про настання страхового випадку в письмовій формі 06.08.2012 року, тобто на другий день після ДТП, однак, в порушення вказаних вище норм Закону страховик - ПрАТ «УПСК» протягом 10 днів з моменту такого повідомлення не вчинив необхідних дій для встановлення розміру завданої шкоди. Спростовуються також доводи представника відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» щодо лімітів відповідальності останнього та розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню зі страховика, беручи до уваги наступне. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно з п. 22.3 ст. 22 Закону потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з п. 9.5 ст. 9 Закону в редакції, чинній на момент укладення договору страхування, розміри лімітів відповідальності страховика мають переглядатися Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Згідно з Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 566 від 09.07.2010 року встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих 100 000 гривень. Крім того, згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1617790 від 30.11.2011 року, дослідженого в судовому засіданні, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 000 гривень, за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих 100 000 гривень. Такі ліміти відповідальності страховика були внесені в даний договір страхування саме на підставі викладених вище норм, тому розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача [PERSON] становить 5000 гривень. Разом з тим, суд вважає що позовна вимога [PERSON] щодо розміру стягнення моральної шкоди в сумі 15000 грн. з відповідача [PERSON]. є значно великою заявленою сумою. Як встановлено судом, останній визнав власну вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, активно сприяв його розслідуванню, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, у судовому засіданні просив зменшити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з нього. Беручи до уваги викладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] 2000 гривень моральної шкоди. Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача Приватне акціонерне товариство «Українська Пожежно - страхова компанія» в дохід держави підлягає стягнення 346 грн. 71 коп. та із відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial