Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» (яке змінило своє найменування на АТ КБ «Приватбанк»), треті особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Корабельний районний відділ державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 17.05.2019 року старший державний виконавець Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Станченко А.О. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59140888. Зазначене рішення було прийнято на підставі заяви представника стягувана АТ КБ «Приватбанк» - Соловйова О.А. від 24.04. 2019 року № 201902281172 та виконавчого напису № 12119 від 18.08.2017 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. Позивач вважає, що приватний нотаріус не мав жодних підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу за кредитним договором. Вказує, що документ, що встановлює заборгованість - це оригінал кредитного договору, але останній відсутній, а виконавчий напис зроблений на іншому документі, що не містить інформації про заборгованість саме позивача - [PERSON] , виконавчий напис № 12119 вчинено на окремому бланку серії НМІ № 535691 від 18.08.2017 року і цей напис приєднано до роздруківки, що не є правочином або договором, або іншим документом, що в дійсності визначає борг [PERSON] перед банком. На документі відсутні підписи стягувана та боржника. Документ містить наступну назву - «Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 07.11.2006 року укладеного між Приват Банком та клієнтом [PERSON] станом на 30.06.2017 року». Також зазначає, що приватний нотаріус не отримав від банку первинних бухгалтерських документів про видачу кредиту і здійснення його погашення, а саме - оригінал кредитного договору, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позичальника перед банком, а також суми нарахованих процентів за користування кредитом, комісії та пені за несвоєчасну сплату кредиту та процентів за його користування, зазначені у роздруківці є безспірними. Здійснений з боку банку розрахунок заборгованості є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувана, при цьому не було зазначено ні реквізитів боржника ні кредитора та підстав проведення таких розрахунків. Незважаючи на це нотаріус вважав розрахунок заборгованості, здійснений банком, документом, який підтверджує безспірність заборгованості позичальника -позивача по справі. Також позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису не було враховано строки давності. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Інформація про Кредитний договір не подано, який строк боргу не відомо, а отже права вимоги повернення заборгованості по даному договору нотаріусом не перевірені та не встановлені. Позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 18.08.2017 року № 12119, про стягнення заборгованості в сумі 9536,16 доларів США з [PERSON] , на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк», судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.12.2019 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено та вбачається із наявної в матеріалах справи анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг «Приватбанк» від 07.11.2006 року, укладеної між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , за умовами якої останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 18.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис за №12119 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 9536,16 доларів США. Із матеріалів справи вбачається і не спростовано відповідачем, що ПАТ КБ «Приватбанк» при подані нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису не надано достатніх доказів щодо отримання боржником письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором, оскільки згідно наданих матеріалів вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк»» надано фіскальний чек від 07.08.2017 року про направлення листа боржнику, відомостей щодо вручення його боржнику не надано. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно дост. 50 Закону «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений у пп. 2.3 п.2 гл.16 розд. ІІ порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст. ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Зазначене викладене в Постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року (справа №201/11696/16-ц) та від 14 серпня 2019 року (справа№569/8884/17). В порядку захисту свого цивільного права [PERSON] оспорює вчинений нотаріусом виконавчий напис з підстав неправомірності вимог стягувача в частині розміру заборгованості та з підстав спливу строків давності за вимогами в їх частині. Також, слід зазначити, що за змістом вищезазначених норм права, а саме норм Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З матеріалів справи вбачається, що письмова вимога про усунення порушень була направлена Банком на адресу [PERSON] 07.08.2017 року, натомість 18.08.2017 року, тобто менше ніж за 30 днів від указаної дати, приватний нотаріус Швець Р.О. вчинив виконавчий напис щодо стягнення з позивача грошових коштів. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання позивачем зазначеної вимоги, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості оспорити вимогу банку або ж виконати її, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Наявність одного лише факту направлення такої вимоги боржнику недостатньо для висновку про її безспірність. Отже, факт відсутності безспірної заборгованості є в повній мірі доведеним, відтак, правові підстави для визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню, наявні, порушене право [PERSON] має бути захищено задоволенням поданого ним позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, ст.15,16,18 ЦК України, ст. ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат»,\~\~

Outcome: approved