Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свій позов наступним. 19.11.2009 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: вул. Висока,37 м. Чернігів. Він є спадкоємцем за заповітом. Він прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем та звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського нотаріального округа [PERSON], яким було заведено спадкову справу. Нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. . Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову. Вказав, що право власності на новостворене майно виникає з моменту його реєстрації. До виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання, що використані в процесі цього будівництва. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час проведення судового засідання повідомлена належним чином, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з копією виписки із рішення №891 виконавчого комітету Чернігівської міської ради депутатів трудящих від 28.05.1958 року [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 600 кв. м, що розташована за адресою: м. Чернігів, вул. 109 км. № 19 , в подальшому змінено поштову адресу на вул. Висока, 37( а.с.49). Відповідно до договору між відділом комунального господарства виконкому Чернігівської міської Ради депутатів трудящих та [PERSON] від 08.09.1958 року, [PERSON] надано у безстрокове користування земельну ділянку по вул. 109 км. № 19 у м.Чернігові для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.44-47). Пунктом 9 вказаного договору передбачено, що по закінченню будівництва зведені на земельній ділянці будівлі вводяться в експлуатацію і стають особистою власністю забудовника після визнання приймальною комісією міської ради депутатів трудящих повної готовності зведених будівель, оформленої відповідним актом. Як вбачається з викопіювання з плану будівельного кварталу садівничої дільниці № 37 по вул. Висока в м. Чернігові, на підставі рішення райвиконкому від 12.02.1990 № 32, п.5.2. дозволено прибудову розміром 4.0х6,5 м для розміщення 2-х кімнат, з доведенням житлової площі до 64.0 кв. м ( а.с. 50-51). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок, який виготовлено станом на 25.02.1992, загальна площа житлового будинку становить 96,6 кв.м, житлова площа-66,7 кв.м ( а.с. 88-90), копією технічного паспорту на житловий будинок, який виготовлено станом на 03.10.1916, загальна площа житлового будинку становить 89,0 кв.м, житлова площа-60,5 кв.м ( а.с. 10-14). Проте, право власності на зазначену садибу не зареєстровано (а.с.98-99). Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 19.11.2009 ( а.с. 3). Згідно з заповітом від 11.08.2009 [PERSON] належний йому житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: вул. Висока,37 м. Чернігів заповів своєму сину [PERSON] ( а.с. 9). Спадкоємець за заповітом [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою з приводу прийняття спадщини за заповітом (а.с.66). 07.12.2016 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю державної реєстрації пава власності за спадкодавцем на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: м. Чернігів, вул. Висока, 37 (а.с.100). Згідно ч. 2 ст. 331 ЦКУ право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Виходячи з ч. 3 ст. 331 ЦКУ до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», право власності та інші речові права на нерухомі речі, до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає. У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку. Відповідно до приписів ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] не набув права власності на житловий будинок з господарськими спорудами вул. Висока,37 в м. Чернігів, оскільки не було проведено державну реєстрацію нерухомого майна, що того вимагає закон, а фактично він до припинення цивільної правоздатності був власником матеріалів, обладнання, які були використані в процесі будівництва вказаної частини будинку з господарськими спорудами, а тому відповідно до ст.19 Конституції України, та з урахуванням положень ст.ст. 331, 375 ЦК України, за позивачем слід визнати право власності на будівельні матеріали та обладнання, які використані в процесі будівництва житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Висока, 37 в м. Чернігові.

Outcome: partial