Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», в якому просить встановити нікчемність договору № 500520671, укладеного 7 жовтня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] в частині пункту 2.8 кредитного договору та застосувати наслідки недійсності п. 2.8 кредитного договору № 500520671 та стягнути з відповідача переплачені кошти в розмірі 42970, 60 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 7 жовтня 2014 року між сторонами укладений договір кредиту № 500520671, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 48974, 96 грн. Відповідно до п. 2.2 договору процентна ставка за користування кредитом складає 0,01%, тип процентної ставки фіксована. Пунктом 2.3 договору визначено, що датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій 08.10.2019. Відповідно до п.2.8 та п.2.8.1 договору сплачується комісійна винагорода банку: - за управління кредитом 3,99% за період 1-го місяця користування кредитом по 12-й місяць користування кредитом - 3.99 % від суми Кредиту, за період 13-го місяця користування Кредитом по 24-й місяць користування Кредитом - 2.99 % від суми кредиту, за період 25-го місяця користування кредитом по 60-й місяць користування кредитом - 1.99 % від суми кредиту. Отже, згідно з положеннями укладеного між сторонами договору, позивач повинен сплатити 48 974 грн. 96 коп. - основної суми кредиту, 15 грн. 39 коп. - проценти за користування кредитом та 76 107 грн. 00 коп. - комісійної винагороди банку, що разом становить 125 097 грн. 35 коп. Натомість, згідно Додатку № 1 до кредитного договору № 500520671 від 07.10.2014 року, графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, позивач здійснює сплату на користь відповідача, за інші послуги банку (валютно - обмінні операції, юридичне оформлення). За управління кредитом, як це передбачено укладеним між сторонами договором, оплата згідно з графіком платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, не здійснюється. В звязку з тим, що статтею 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, позивач вважає умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити виходячи з доводів, викладених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні. Свої заперечення обґрунтував тим, що сторони при підписанні договору погодили всі його пункти та позивач виконує умови договору, чим фактично надав та продовжує надавати свою згоду діями на вказані умови та комісії. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.525,526,530,610-612,623,625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.10,60 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як слідує з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що 7 жовтня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 500520671, відповідно до якого відповідач надав, а позивач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 48974,96 грн. Відповідно до п. 2.2 договору процентна ставка за користування кредитом складає 0,01%, тип процентної ставки фіксована. Пунктом 2.3 договору визначено, що датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій 08.10.2019. Відповідно до п.2.8 та п.2.8.1 договору комісійна винагорода банку складає: - за управління кредитом 3,99% за період 1-го місяця користування кредитом по 12-й місяць користування кредитом - 3.99 % від суми Кредиту, за період 13-го місяця користування Кредитом по 24-й місяць користування Кредитом - 2.99 % від суми кредиту, за період 25-го місяця користування кредитом по 60-й місяць користування кредитом - 1.99 % від суми кредиту. Кредит сплачується позивачем вчасно та в повному розмірі, що відповідає щомісячному платежу. Звертаючись із вимогою про визнання недійсним п. 2.8 договору про надання споживчого кредиту [PERSON] вказував на невідповідність його умов вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вказаний пункт договору містить вимогу про сплату комісії, яка не є послугою в розумінні зазначеного закону. За положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім процентної ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до пункту 3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (далі - Правила), банки зобовязані в кредитному договорі або в додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначаючи при цьому значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку України. На банки покладається також обов'язок зазначати в кредитному договорі сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді реальної процентної ставки, яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту (пункт 3.3 Правил). Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Згідно із частиною другою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту зазначається детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому вираженні) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту. Пункт 2.7 договору визначає сукупну вартість кредиту з урахуванням вартості усіх супутних послуг визначена в додатку №1 до цього договору, який є невідємною його частиною. Відповідно до п.2.8 вказаного договору банком встановлена комісійна винагорода банку за управління кредитом, яка розраховується від суми кредиту та сплачується позичальником щомісяця за кожний місяць користування кредитом відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до цього договору та його невідємною частиною. Вказані умови кредитного договору були узгоджені між сторонами. Відповідно до п. 5 розділу 1 кредитного договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що: він попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання Кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також іншої інформації, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією надання якої вимагається нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, які його роз'ясненні, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення; отримав свій примірник цього договору, що складається з першого та другого Розділу та додатків до нього в дату його укладання; він в письмовій формі ознайомлений з Загальними умовами кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які оприлюдненні на інтернет- сторінці Банку за електронною адресою та які йому роз'ясненні, зрозумілі та з якими він цілком згодний. Згідно додатку №1 до вказаного кредитного договору в п.5.4 визначено про необхідність сплати позивачем до банку платежів за інші послуги банку (валютно-обміні операції, юридичне оформлення, тощо) в розмірі - по 1954,10 грн. щомісячно до жовтня 2015 року включно, по 1464,35 грн. щомісячно до жовтня 2016 року включно, по 974,60 грн. щомісячно до жовтня 2019 року включно. Отже, виходячи з умов кредитного договору, розмір комісії за інші послуги банку прямо передбачена умовами кредитного договору і таку умову не можна вважати несправедливими. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed