Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому з уточненням позовних вимог просив стягнути із [PERSON] на його користь збитки, заподіяні пошкодженням автомобіля в сумі 47883 гривні 38 копійок, витрати на оплату банківських послуг в сумі 5 гривень, витрати на оплату експертного дослідження автомобіля в сумі 420 гривень, витрати на оплату евакуатора в сумі 270 гривень, франшизу у сумі 500 гривень, та із [PERSON] «Страхова компанія «Брокбізнес» збитки, заподіяні пошкодженням автомобіля у сумі 32000 гривень, а також судові витрати. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] вказував, що 05.04.2015 року з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої сталося зіткнення транспортних засобів під керуванням позивача та відповідача. Під час дорожньо - транспортної пригоди, керований позивачем автомобіль «Volkswagen Passat», державний номер [NUMBER], власником якого він являється, отримав механічні пошкодження і згідно звіту автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту належного йому автомобіля [NUMBER] становить 97188 грн. 38 коп. Крім того, він поніс матеріальні витрати на евакуацію автомобіля з місяця ДПТ у розмірі 270 грн. та за проведення автотоварознавчого дослідження ним сплачено 420 грн. Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди заподіяної йому внаслідок ДТП складає 97883 грн. 38 коп. [PERSON] полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідачем [PERSON] «Страхова компанія «Брокбізнес» йому виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 18000 грн. Позивач вважає, що оскільки частиною 9.2 статті 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановлено у розмірі 50 тисяч гривень на одного потерпілого, тому з відповідача страховика на його користь має бути достягнуто 32000 грн., що становить різницю між страховою сумою 50000 грн. і частково виплаченим страховим відшкодуванням - 18000 грн., а з відповідача [PERSON] позивач просив стягнути решту суми заподіяної йому матеріальної шкоди, а саме 47883,38 грн. (97883,38 грн. 50000 грн.). Понесені ним судові витрати просив компенсувати за рахунок відповідачів. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позові, та просили задовольнити. Зокрема, позивач пояснив, що при виплаті страхового відшкодування він погодився на те, що страхова компанія йому виплачує 18 тисяч гривень, та він залишає за собою пошкоджений автомобіль. Однак отриманої суми на ремонт пошкодженого транспортного засобу йому не вистачає, оскільки вартість відновлювального ремонту за висновком експерта складає 97188,38 гривень. Тому решту суми він просить стягнути із [PERSON] та із страхової компанії, так як вважає за можливе відремонтувати пошкоджений транспортний засіб. Відповідач [PERSON] у суді позов не визнав, вказуючи, що його автомобіль був застрахований в [PERSON] «Страхова компанія «Брокбізнес», а тому відшкодувати збитки на користь позивача повністю повинна страхова компанія. Представник співвідповідача, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», залученої до участі у справі ухвалою суду від 23.03.2016 року, будучи належним чином повідомленим, у суд не зявився. Представник [PERSON] «Страхова компанія «Брокбізнес» за довіреністю [PERSON] надіслала до суду письмові пояснення та заперечення на позов, у яких вказала, що 10.07.2015 року страховою компанією позивачу було виплачено страхове відшкодування за згодою сторін у розмірі 18000 гривень, про що свідчить його особистий підпис під розрахунком страхового відшкодування. Твердження [PERSON] про те, що йому внаслідок ДТП була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 97883,38 грн. представник вважає помилковим з огляду на положення ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Представник просила розгляд справи проводити за її відсутності та у задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторони, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, доводи та заперечення сторін, суд дійшов такого. [PERSON] зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу у визначений ч. 2 ст. 16 ЦК України спосіб, зокрема, шляхом відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди. Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] ч.1 ст.1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України). [PERSON] ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимого і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Так, постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2015 року у справі № 686/7794/15-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Цією постановою встановлено, що [PERSON] 05 квітня 2015 року близько 23 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом марки «Тойота», державний номерний знак 039 87 ХМ, в м. Хмельницькому по вул. Камянецькій, порушив п.10.2 Правил дорожнього руху України, не надав дорогу транспортному засобу марки «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 9 цього Закону визначено, що страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхуванні відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Законом України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування (п. 9.4 ст. 9). Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (п. 12.1 ст. 12 Закону). [PERSON] № АВ/6880779 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 18.11.2014 року між страховиком [PERSON] «Страхова компанія «Брокбізнес» та страхувальником [PERSON], забезпечено ТЗ «Тойота», державний номерний знак 039 87 ХМ, і встановлено ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 50000 грн., розмір франшизи -510 грн. Встановлено, що дорожньо транспортна подія, яка сталася 05.04.2015 року з вини [PERSON], визнана [PERSON] «Страхова компанія «Брокбізнес» страховим випадком, і за заявою учасників ДТП від 07.04.2015 року, страховиком було складено Страховий АКТ № 55117/1. Крім того, на замовлення Страхової компанії «Брокбізнес» від 07.04.2015 року, експертом ДП «Експерт-Сервіс АВТО» в м. Хмельницькому ТОВ Український Експертний центр «Експерт Сервіс АВТО», який є субєктом оціночної діяльності (сертифікат № 13512/12 виданий 08.06.2012 року Фондом Державного майна України) було виконано автотоварознавче дослідження на предмет визначення вартості матеріального збитку власнику автомобіля «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER]. [PERSON] Висновку експертного дослідження від 16.04.2015 року № 81/15 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольцваген», реєстраційний номер [NUMBER] складає 97188,38 грн., однак проведення відновлювального ремонту є економічно недоцільним, тому що вартість відновлювального ремонту від пошкоджень перевищує його ринкову вартість без урахування пошкоджень внаслідок ДТП, тому вартість матеріального збитку, заподіяного власнику досліджуваного автомобіля внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 07.04.2015 року, станом на час завершення виконання дослідження, складає 39484,33 грн. З розрахунку страхового відшкодування від 17.06.2015 року убачається, що за згодою сторін [PERSON] визначено суму страхового відшкодування 18000 грн., при цьому [PERSON] письмово посвідчив свою згоду на таку суму страхового відшкодування, і ця сума була йому перерахована страховиком через Банк згідно платіжного доручення № 15894 від 10.07.2015 року. Статтею 28 цього Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо транспортної пригоди майну потерпілого,- це шкода, повязана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо - транспортної пригоди. Порядок відшкодування шкоди, повязаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», відповідно до положень якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. В п.15 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розяснено: «Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди». [PERSON] висновку експерта ДП «Експерт Сервіс АВТО» за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 10.10.2016 року № 161/16 ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat» до дорожньо транспортної пригоди 05.04.2015 року в непошкодженому стані складала 39588,69 грн. Цим же висновком ремонт пошкодженого автомобіля з економічної точки зору визнано недоцільним і необґрунтованим, оскільки вартість відновлювального ремонту значно більша ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження. З урахуванням наведеної нормативної бази та встановлених обставин справи суд доходить висновку про те, що вимоги позивача щодо відшкодування йому шкоди у розмірі відновлювального ремонту автомобіля в сумі 97188 гривень не ґрунтуються на вимогах закону, тому є безпідставними. Водночас судом встановлено, що за домовленістю страховика та потерпілого останній погодився на виплату йому страхового відшкодування у розмірі 18000 грн. із залишенням у нього пошкодженого транспортного засобу, що вказує на незгоду потерпілого із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, тому позивач має право на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрат з евакуації транспортного засобу з місця пригоди. Відповідно до висновку експерта ДП «Експерт Сервіс АВТО» за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 10.10.2016 року № 161/16 ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat», державний номер [NUMBER] до дорожньо транспортної пригоди 05.04.2015 року в непошкодженому стані складала 39588,69 грн., а ринкова вартість цього ж автомобіля після ДТП 05.04.2015 року в пошкодженому стані могла складати 14617,01 грн. Отже, з урахуванням наведеного різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 39588,69 грн. 14617,01 грн.=24971,68 грн. Оскільки страховою компанією позивачеві виплачена страхова сума у розмірі 18000 грн., тому на його користь слід стягнути в порядку ст. 1194 ЦК України з відповідача [PERSON], як із заподіювача шкоди, для повного її відшкодування різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме: 24971,68 грн. 18000 грн.=6971,68 грн. та витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди у сумі 270 гривень, що підтверджується розрахунковою квитанцією від 06.04.2015 року № 102268. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що за положеннями ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. [PERSON] рахунку-фактури № 113 від 08.06.2016 року за проведення експертного дослідження позивач [PERSON] сплатив 1321 грн. 20 коп., тому вказану суму належить стягнути із відповідача [PERSON] У той же час суд вважає, що позивачем не доведено факт витрат на бензин для переїзду з місця його проживання у м. Хмельницький для участі у судовому засіданні в смт. Віньківці, оскільки у доданих до матеріалів справи квитанціях від 17.02.2016 року, 02.03.2016 року, 23.03.2016 року, 26.04.2016 року, 19.05.2016 року, 11.11.2016 року зазначені витрати на бензин на загальну суму 2329 гривень, але ніякого підтвердження, що ці квитанції видані саме [PERSON], а також плану маршруту, розрахунку відстані та витрат пального, для визначення кількості бензину необхідної для того, щоб дістатися до суду в смт. Віньківці позивачем не надано. Крім того, суд бере до уваги, що за матеріалами справи позивачем при подачі позову до суду було сплачено 1112 грн. 24 коп. судового збору, тоді як з огляду на ціну позову (97883 грн. 38 коп.) він повинен був сплатити 978 грн. 83 коп. Тому, на підставі ст. 88 ЦПК України із [PERSON] на користь позивача належить стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судовий збір у сумі 72 грн. 43 коп., а 133,41 грн. повернути [PERSON] як надміру сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial