Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання громадянина недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна. В обґрунтування заяви заявник вказав, що його двоюрідний брат - [PERSON], [INFO] страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, яке постійно прогресує, і на даний час фактично перешкоджає йому належним чином самостійно реалізовувати свої права і виконувати обов'язки та потребує постійного довготривалого стороннього догляду. [INFO] року в м.Києві померла його мати [PERSON]. Згідно з довідкою Територіально медичного об'єднання «Психіатрія» у м.Києві від 21.04.2015 року №916/1102 [PERSON], знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділені №16 ТМО з 09.12.2014 року по 21.04.2015 року. З метою подальшого захисту прав та інтересів [PERSON], заявник просить визнати його недієздатним, та встановити опіку над ним та призначити його опікуном останнього. Заявник в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути без його участі, на задоволенні вимог наполягає. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи, та не повідомив суд причини своєї неявки. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Згідно із ст.39 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є двоюрідним братом заявника [PERSON] [PERSON] з дитинства страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, яке постійно прогресує, і на даний час фактично перешкоджає йому належним чином за станом здоров'я самостійно реалізовувати свої права і виконувати обов'язки та потребує постійного довготривалого стороннього догляду. Відповідно до акту судово-психіатричного експерта №402 від 16.09.2015 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи, проведеної Черкаською обласною психіатричною лікарнею, [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми з безперервно-прогредієнтним перебігом, галюцинаторно-параноїдним синдромом і вираженим апато-дисоціативним дефектом, внаслідок чого він позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З урахуванням викладеного, вимоги про визнання [PERSON] недієздатним, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна. Частиною 4 ст.63 ЦК України передбачено, що опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Оскільки заявником суду доведені обставини про необхідність встановлення опіки над недієздатним [PERSON], суд вважає за необхідне заяву задовольнити, встановити опіку над недієздатним [PERSON], [INFO] та призначити [PERSON] його опікуном. Щодо встановлення опіки над майном [PERSON], то суд зазначає таке. Відповідно до ст..74 ЦПК України якщо у особи, над якою встановлено опіку чи піклування, є майно, що знаходиться в іншій місцевості, опіка над цим майном встановлюється органом опіки та піклування за місцезнаходженням майна. Враховуючи викладене, встановлення опіки судом над майном законом не передбачено, оскільки це виключне право органу опіки та піклування. На підставі ст.ст.39,41,55,60,63 ЦК України,

Outcome: partial