Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру та тимчасово виконуючої обов'язки головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру - заступника головного лікаря з медичної частини [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу від 14 серпня 2017 року №64-к про звільнення позивача та поновлення його на посаді завідувача господарством Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру, про визнання незаконними та скасування наказів від 2 жовтня 2017 року №76-к та від 19 лютого 2018 року №8-к про внесення змін до наказу від 14 серпня 2017 року №64-к, стягнення оплати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в сумі 20000 грн., посилаючись на те, що відповідач порушив умови та порядок його звільнення, безпідставно та необгрунтовано вніс зміни до наказу від 14 серпня 2017 року №64-к. Крім того, зазначає, що звільнення відбулось у період його тимчасової непрацездатності. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на законність звільнення [PERSON] з роботи, зважаючи на його неодноразові прогули. Відповідач тимчасово виконуюча обов'язки головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру - заступник головного лікаря з медичної частини [PERSON] в судове засідання не з'явилась без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності, проти позову заперечує, оскільки вважає себе неналежним відповідачем. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 40 ч. 1 п. 4 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до вимог ст. 235 ч. ч. 1 та 2 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до вимог ст. 237-1 ч. 1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що протоколом №5 засідання профспілкового комітету Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру від 10 серпня 2017 року надано згоду на звільнення [PERSON] з роботи. Н аказом тимчасово виконуючої обов'язки головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру - заступника головного лікаря з медичної частини [PERSON] від 14 серпня 2017 року №64-к позивача звільнено з посади завідувача господарством Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру з 15 серпня 2017 року на підставі ст. 40 ч. 1 п. 4 КЗпП України за прогул. Н аказом головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру [PERSON] від 2 жовтня 2017 року №76-к внесено зміни до наказу від 14 серпня 2017 року №64-к щодо дати звільнення [PERSON], а саме: з 18 серпня 2017 року в зв'язку з перебуванням останнього на лікарняному. Н аказом головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру [PERSON] від 19 лютого 2018 року №8-к внесено зміни до наказу від 14 серпня 2017 року №64-к щодо її мотивувальної частини про відсутність позивача на роботі в зв'язку з перебуванням останнього на лікарняному. Відповідно до вимог ст. 40 ч. 3 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність наказів головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру [PERSON] від 2 жовтня 2017 року №76-к та від 19 лютого 2018 року №8-к про внесення змін до наказу від 14 серпня 2017 року №64-к, зважаючи на перебування [PERSON] на лікарняному. Відповідно до вимог ст. 149 ч. 1 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Однак, як з'ясовано судом, від [PERSON] пояснення з приводу його відсутності на роботі не відбирались, акти про можливу відмову його від надання таких пояснень не складались. Відповідно до вимог ст. 43 ч. ч. 1 та 3 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Однак, як з'ясовано судом, [PERSON] про засідання профспілкового комітету Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру належним чином повідомлено не було, в зв'язку з чим він був відсутній при розгляді подання про надання згоди на його звільнення з роботи. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконуючої обов'язки головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру - заступника головного лікаря з медичної частини [PERSON] від 14 серпня 2017 року №64-к про звільнення [PERSON] з посади завідувача господарством Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру на підставі ст. 40 ч. 1 п. 4 КЗпП України за прогул, поновивши його на попередній роботі. Період вимушеного прогулу становить 235 днів (з 18 серпня 2017 року по 27 липня 2018 року). За два останні календарні місяці перед звільненням (тобто за червень та липень 2017 року) [PERSON] отримав заробітну плату в розмірі 6400 грн. В такому разі його середньоденна заробітна плата становитеме 156 грн. 10 коп. (6400 грн./41 робочий день). А середній заробіток за час вимушеного прогулу становитеме 36683 грн. 50 коп. (156 грн. 10 коп. х 235 робочих днів). Крім того, незаконне звільнення позивача з роботи призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. А тому, на думку суду, розмір моральної шкоди з цього приводу необхідно визначити в сумі 10000 грн. Відповідно до вимог ст. 51 ч. 2 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Як з'ясовано судом [PERSON] перебував в трудових відносинах із Хмельницьким обласним кардіологічним диспансером. А тому вимоги до тимчасово виконуючої обов'язки головного лікаря Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру - заступника головного лікаря з медичної частини [PERSON] є, на думку суду, безпідставними.

Outcome: partial