Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ „Страхова компанія „АРКС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Олександрівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконанні у Олександрівському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження №10772966 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2457, виданого 13.03.2008 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з позивача на користь ЗАТ СК «ВЕСКО» суми у розмірі 14 276,19 грн. 27.03.2019 року позивачу, за Договором дарування, було подаровано 1/5 частку квартири спільного заселення [ADDRESS] . На сьогоднішній день позивачу стало відомо за Інформацією з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що все його невизначене майно, все нерухоме майно, знаходиться під арештом. Підставою обтяження є постанова № 68/2 від 24.02.2009 року Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, державний виконавець - Бідна В.О. З приводу зняття арешту позивач із заявою звернувся до Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на яку отримав відповідь, згідно до якої, на виконанні Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відповідно до вивантажених даних з АСВП не перебувають відкриті виконавчі провадження, де позивач виступає боржником. При цьому, на виконанні перебувало виконавче провадження № 10772966 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2457, виданого 13.03.2008 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з позивача на користь ЗАТ СК „ВЕСКО суми 14 276,19 грн. 17.08.2008 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 19.08.2009 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. 28.08.2020 року позивачем на депозитний рахунок відділу виконавчої служби нараховані кошти у розмірі 16 004,00 грн. з призначенням платежу виконавче провадження № 10772966, але у зв`язку із знищенням усіх матеріалів виконавчого провадження за № 10772966 та відсутності у володінні та розпорядженні Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчого провадження, не є можливим зняття арешту з майна боржника. Позивач посилаючись на те, що ним сплачена сума боргу за виконавчим провадження № 10772966, виконавче провадження знищено, просить позов задовольнити, скасувати арешт з усього невизначеного майна, всього нерухоме майно, а також яке знаходиться під арештом та належить позивачу на праві власності за Договором дарування посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сіпяковим О.C., зареєстровано в реєстрі за № 223, кімната 4-4 площею 12,40 кв. м, коридор 4-1 площею 4,81 кв. м., вбиральня 4-2 площею 0,88 кв. м., кладова 4-3 площею 0,55 кв.м., в спільному користуванні залишаються підсобні приміщення: коридор № І площею 10,48 кв. м., душева № II площею 2,09 кв. м, розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 8492305, зареєстровано 24.02.2009 року на підставі обтяження - постанова 68/2, 24.02.2009, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. Ухвалою суду від 26.10.2020 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 01.02.2021 року замінено первісного відповідача Закрите акціонерне товариство страхова компанія „Веско на належного відповідача - Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „АРКС. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав свої письмові пояснення з приводу позовних вимог, в яких не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4\~ ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст.\~223 ч. 4, 280\~ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його клопотанні, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу на підставі Договору дарування від 27.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сіпяковим О.С., зареєстровано в реєстрі за № 223, було подаровано 1/5 (одну п`яту) частку квартири спільного заселення [ADDRESS] , загальною площею - 105,04 кв. м, житловою площею - 62,97 кв. м. Вищезазначена квартира складається з 6 (шести) жилих кімнат. У власність позивача перейшла кімната 4-4 площею 12,40 кв. м, коридор 4-1 площею 4,81 кв. м., вбиральня 4-2 площею 0,88 кв. м., кладова 4-3 площею 0,55 кв. м. В спільному користуванні залишаються підсобні приміщення: коридор № І площею 10,48 кв. м., душева № II площею 2,09 кв. м. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі постанови № 68/2 від 24.02.2009 року державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Бідної В.О. накладено арешт нерухомого майна, невизначеного майна ( [PERSON] ). 03.09.2020 позивач звернувся до Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про знаття арешту з майна. 10.09.2020 року Олександрівським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на заяву позивача надано відповіді №29081/18.20-43-10, № 29061/18.20-43/10 згідно до якої, пошук виконавчих документів здійснюється в Автоматизованій системі виконавчих проваджень. Критеріями пошуку є відомості про боржника (ПІБ), дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, відомості про стягувача (ПІБ), ЄДРПОУ чи номер та дата видачі виконавчого документа/номер виконавчого провадження. Відповідно до вивантажених даних з АСВП встановлено, що на виконанні не перебувають відкриті виконавчі провадження де позивач виступаєте боржником чи стягувачем. 28.08.2020 на депозитний рахунок відділу надійшла сума 16004 грн. з призначенням платежу виконавче провадження 10772966/2. Так, встановлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження 10772966/2 примусового виконання виконавчого листа №2-2457 виданого 13.03.2008 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ СК « ВЕСКО» суму 14 276,19 грн. Згідно виявленої інформації встановлено, що виконавче провадження прийнято в роботу та 17.10.2008 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В подальшому, під час проведення виконавчих дій винесено постанову про звернення стягнення на все майно: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.01.2009 року . 19.08.2009 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Повторно вищевказаний виконавчий документ на виконання не надходив. Проведеним аналізом інформації наявної в довідці виконавчого провадження №10772966 в АСВП та інформації з реєстру обтяжень неможливо ідентифікувати та зіставити дані і встановити причетність виявленого обтяження до виконання рішення суду №2-2457, оскільки постанова про арешт майна від 29.01.2009 року, а в Реєстрі запис про постанову від 24.02.2009 року та будь-які інші співпадіння відсутні. Станом на сьогоднішній день виконавче провадження № 10772966 знищено і усі матеріали виконавчого провадження у володінні та розпорядженні Олександрівського ВДВС у місті Запоріжжі ПС МУМЮ ( м. Дніпро) відсутні. Аналогічні обставини викладені в письмових поясненнях наданих суду 23.11.2020\~рокупредставником Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~та п. 2 ч.1 ст.\~3, ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та законом. Згідно зі\~ст. 92 Конституції України\~правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Відповідно до ч.1 ст.15, ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Ст. 17 Загальної Декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У п.8 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» вказано, що в одному провадженні можуть розглядатися вимоги про визнання права власності та зняття арешту з майна. При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту. Згідно із п. 7\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього\~Закону. Отже, вирішення питання про зняття арешту з майна має вирішуватися судом у відповідності до законодавства, яке є чинним станом на час розгляду цієї справи, тобто згідно із\~Законом України «Про виконавче провадження». Частиною 4\~статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року\~встановлено вичерпний перелік випадків, в яких державний виконавець може самостійно зняти арешт з майна. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 вищевказаного Закону). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно п. 9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки. В матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. На час розгляду справи виконавче провадження в межах якого було накладено арешт на майно [PERSON] знищене в зв`язку із закінченням терміну зберігання відповідно до\~наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», що вказує на незаконність перебування майна позивача під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на все майно [PERSON] , неможливість скасування арешту в поза судовому порядку, позивач в іншій спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право на користування та розпоряджання своїм майном не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

Outcome: approved