overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] стверджуючи, що їхня сім'я розпалася через різні погляди на сімейне життя, просив суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи тим, що з листопада 2012 року вони не проживають разом. Відповідачка була належним чином сповіщеною про день і час судового розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилася, заяви про відкладення розгляду справи не надала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення у справі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 листопада 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 662 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сім'я розпалася і її збереження неможливо, сторони проживають окремо з листопада 2012 року. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, шлюб і подружні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], стверджуючи, що йому на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Котовського, 115, м. Котовськ, Одеська область. Відповідач був сусідом позивача, який продав свій будинок та попросив зареєструвати його у своєму будинку для влаштування на роботу. У 2005 році відповідач виїхав з будинку, забрав усі речі та не проживає по вказаній адресі біля 10 років. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Котовського, 115, м. Котовськ, Одеська область. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Котовського, 115, м. Котовськ, Одеська область. У житловому будинку, що знаходиться за адресою: вул. Котовського, 115, м. Котовськ, Одеська область, з 08 вересня 2004 року зареєстрований відповідач [PERSON] К Згідно довідки голови квартального комітету [PERSON] №50 від 24 травня 2015 року [PERSON] зареєстрований, проте не проживає за адресою реєстрації: вул. Котовського, 115, м. Котовськ, Одеська область. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи ті обставини, що позивач є власником житлового будинку по вул. Котовського, 115 у м. Котовську, Одеської області, відповідач без поважних причин не проживає у спірному житловому будинку більше десяти років, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], стверджуючи, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, проте вже 3 роки у ній не проживає. Добровільно знятися з реєстрації відмовляється, що і змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], та зняти відповідача з реєстраційного обліку з вказаної квартири. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав у повному обсязі. Також вказував, що на даний час мешкає на території іншої держави, має можливість приїжджати тільки на вихідні. Просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки ПП «Городок-КВП» від 17 вересня 2015 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте не проживає у вказаній квартирі біля 3 років, що вбачається з заяви відповідача про визнання позову. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи ті обставини, що позивач є власником квартири [ADDRESS], відповідач без поважних причин не проживає у спірній квартирі біля 3 років, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування належною позивачу квартирою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки зазначена норма закону визначає порядок зняття з реєстрації з підстав визнання таким, що втратив право користування жилим приміщення як самостійну норму, в задоволенні вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку слід відмовити, як такі що заявлені безпідставно та передчасно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що він є власником будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Його мати [PERSON] та його сестра [PERSON] зареєстровані у вказаному будинку, але з серпня 2016 року в ньому не проживають. На його неодноразові прохання, відповідачі не бажають знятись з реєстрації добровільно, через що він не може оформити субсидію. Зважаючи на те, що відповідачі не проживають у вказаному будинку більше одного року, позивач просить визнати їх такими, що втратили право користування цим будинком. Ухвалою суду від 14.08.2018 р. суд вирішив розглянути цю справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 04.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Глухівського міського нотаріального округу Сумської області Боряком Д.Ю., [PERSON] безоплатно передала своєму сину - [PERSON] у дар житловий будинок [ADDRESS] з надвірними побудовами та спорудами на земельній ділянці площею 0,1000 га. (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З довідки, виданої головою квартального комітету № 33, завіреною виконкомом Глухівської міської ради Сумської області 08.06.2018 р. за № 1215, вбачається, що [PERSON], 1973 р.н., та [PERSON], 1999 р.н., зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але за місцем реєстрації фактично не проживають з серпня 2016 року (а.с. 10). Таким чином факт відсутності відповідачів без поважних причин в спірному жилому приміщенні за місцем їх реєстрації понад один рік повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Водночас, жодних доказів, що спростовували б пояснення позивача та піддавали б сумніву подані ним докази, відповідачами суду не надано. Враховуючи, що відповідачі на законних підставах заселилися до спірного житла, проте відсутні без поважних причин у цьому жилому приміщенні за місцем реєстрації понад один рік, є законні підстави для визнання їх такими, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням. На підставі викладеного та відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та відділу державного РАЦСу реєстраційної служби Виноградівського РУЮ про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька та за зустрічним позовом про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] з 23 липня 2011 року і до 17 грудня 2011 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Розірвання шлюбу відбулось через органи РАЦСу, зареєстровано розірвання шлюбу 17 грудня 2011 року. Після розлучення шлюбу, народився син [PERSON], [INFO] року. В день розлучення шлюбу з відповідачкою сторони вступили у статеві відносини, позивач визнає своє батьківство щодо цієї дитини. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд такі задовольнити. Представник [PERSON] який діє в інтересах відповідачки [PERSON], в судовому засіданні подав зустрічний позов про стягнення аліментів, в якому просив стягнути з [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] року в твердій грошовій сумі по 1200 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази у їх сукупності та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 23 липня 2011 року і до 17 грудня 2011 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Розірвання шлюбу відбулось через органи РАЦСу, зареєстровано розірвання шлюбу 17 грудня 2011 року. Після розлучення шлюбу, народився син [PERSON], [INFO] року. Реєстрація народження сина була проведена матір'ю дитини [PERSON] та складено актовий запис про його народження за №35 від 26 вересня 2012 року по виконкому Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області. В день розлучення шлюбу з відповідачкою сторони вступили у статеві відносини, позивач вважає, що його права порушені щодо батьківства відносно сина [PERSON], він визнає своє батьківство щодо цієї дитини. З часу розлучення і до народження сина пройшло 9 місяців, тому в свідоцтві про народження позивач [PERSON] повинен був бути записаний як батько дитини. У відповідності до ч.2 ст. 132 Сімейного Кодексу України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, відповідно до ст.60 ЦПК кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При викладених обставинах суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а зустрічний позов в частині стягнення аліментів є таким, що підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та відділу державного РАЦСу реєстраційної служби Виноградівського РУЮ про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька та за зустрічним позовом про стягнення аліментів. У відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України, суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та третя особа на стороні відповідача Закарпатське територіальне управління філія приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про стягнення матеріальної шкоди завданої в наслідок ДТП в розмірі 14 858 грн. та моральної шкоди 10 000 грн. У судовому засіданні позивач в порядку ст. 31 ЦПК України зменшив розмір позовних вимог, а саме за відшкодування матеріальних збитків 10 551,67 гривень. У відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України, суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], треті особи: орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради, [PERSON], відділ державної реєстрації актів цивільного стану в м. Покровськ Покровського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про скасування усиновлення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третьої особи Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про внесення змін до актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що він з 2002 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої записаний він - [PERSON]. Наприкінці 2013 року під час сварки з відповідачкою, остання йому заявила, що він не є батьком доньки. Сумніви щодо його батьківства в нього виникали і до цього, оскільки донька на нього не схожа. Просив виключити відомості з актового запису про народження [PERSON] його - як батька цієї дитини. Справу розглянуто відповідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача, відповідачки та третьої особи, які направили заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позову. Відповідачка не заперечує проти задоволення позову та підтверджує, що [PERSON] не є батьком [PERSON]. Третя особа направила заяву в якій не буде заперечувати проти виключення відомостей про батька [PERSON] з вищезазначеного актового запису про народження дитини [PERSON] лише при умові доведення відсутності кровного споріднення між ними, як передбачено ч. 2 ст. 136 СК України. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] її батьком є [PERSON] (а.с. 7). Згідно власноруч написаної заяви [PERSON], вона підтверджує , що [PERSON], [INFO] не являється рідною дочкою [PERSON] (а.с. 33). Згідно ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень має право оспорити батьківство шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. В судовому засіданні факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] - було доведено, та він не викликав сумнівів у суду, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. У відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України, суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , служба у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації Сумської області про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування над неповнолітньою. Просить позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] ; встановити піклування над неповнолітньою дитиною [PERSON] ; призначити [PERSON] піклувальником над неповнолітньою [PERSON] . На обґрунтування своїх вимог вказав, що родинні зв`язки між ним та неповнолітньою дитиною [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу 17.04.2015 року змінено прізвище на « [PERSON] »). З метою захисту прав та інтересів неповнолітньої [PERSON] , змушений звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та встановлення піклування над неповнолітньою дитиною [PERSON] . Мати дитини, [PERSON] має інших дітей (два сина 2010 та 2015 року народження) від батька з яким перебуває у шлюбі та проживають разом однією сім`єю. Її донька, [PERSON] 2005 року народження, проживає разом з ним. Протягом всього часу проживання внучки в його сім`ї, відповідач ніяким чином не піклувалась про дитину, не проявляє заінтересованості в її розвитку, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання ; спілкується з дитиною недостатньому обсязі для її нормального самоусвідомлення ролі в сім`ї матері; не сприймає засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються ним та його дружиною [PERSON] , самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Зазначенні факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з позбавленням батьківських прав, неповнолітня [PERSON] залишиться без батьківського піклування (запис про батька здійснено відповідно до норм ч. 1 ст. 135 СК України), тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Снятинського райуправління юстиції про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Позовні вимоги мотивував тим, що знаходився у шлюбних відносинах з відповідачкою з 15.09.2007 р. Від спільного проживання у шлюбі у них народилася донька Юлія. Оскільки відповідачка знайшла іншого чоловіка, то 22.06.2015 р. шлюб між ними розірвано, проте фактично вони припинили спільне проживання в червні 2014 р.. 30.09.2015 р. у відповідачки народився син [PERSON], після чого в актовому записі про народження дитини його записали батьком, оскільки фактичний батько перебував за межами України. Просить виключити відомості про нього, як про батька, із актового запису про народження [PERSON], вчиненого виконкомом Завальської сільської ради. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить його задоволити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечила, згідна щоб відповідача виключити із актового запису про народження дитини, як батька. Третя особа - представник відділу ДРАЦС проти позову не заперечила. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НМ № 294377, [PERSON] народився 30.09.2015 р. Відповідно до рішення Снятинського районного суду від 22.06.2015 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки Юлії в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Згідно ч.1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Здобуті у судовому засіданні докази дають суду підстави прийти до висновку, що відповідач не являється батьком дитини позивачки, тому її вимоги підлягають до задоволення, незалежно від подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Outcome: approved