Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 січня 2009 року помер його брат [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO]. До дня смерті [PERSON] не склав заповіту та дітей не мав. Після смерті брата відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована: Запорізька область, Бердянскьий район, Осипенківська сільська рад, КСП «Іскра», ДП 38, п.988 і належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП №066958. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є він, тобто, як рідний брат він є спадкоємцем другої черги за законом. Він поховав брата за власний кошт та прийняв в своє користування та володіння все те майно, яке належало брату на день смерті, про відмову від прийняття спадщини не заявляв. У визначений законодавством строк він не звернувся до державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину, що відкрилась після смерті брата, так як постійно проживав з ним на день його смерті в житловому будинку №43 по вул. 8 Марта в с. Осипенко. 11.11.2016 р. він звернувся до Бердянської державної районної нотаріальної контори, де було розяснено, що оскільки його місце реєстрації вул. 8 Марта, 43/2, а місце реєстрації брата [PERSON] вул.. 8 Марта, 43/1, то відсутнє підтвердження того, що він постійно проживав зі спадкодавцем на день його смерті. Просив встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті 11.01.2009 року за адресою: с. Осипенко, вул. 8 Марта, 43. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] (довіреність № Д-149 від 05.10.2016р.) заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що два рідні брати [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [INFO]. Заявник вважав, що прийняв спадщину після смерті померлого брата [PERSON], оскільки постійно проживав з ним на день його смерті в зазначеному будинку. Але коли почав оформлювати право на спадщину, то зясувалось, що у них різні адреси, оскільки ще за життя їх батька будинок був поділений на 2 частини, хоча в ньому один вхід, один двір. Спадкоємців у брата заявника крім нього немає, оскільки його дружина померла раніше, а дітей у померлого не було. Просив задовольнити заяву. Представник Бердянської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, заперечень проти задоволення заяви не надавали. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що знає заявника з 1973 року, вони сусіди. Проживає він також в с. Осипенко по вул. 8 Марта, 5, з 1973 року. Знає, що по вул. 8 Марта, 43, проживали два брати [PERSON] та [PERSON], у них спільний будинок, спільний двір, спільний город. З ними проживали їх жінки, вони вже померли. Коли [PERSON] помер, тільки [PERSON] там жив, жінка [PERSON] померла трохи раніше. Знає, що це батьківське подвіря, будинок спільний. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає заявника, вони сусіди приблизно з 1973-1974 року. Знає, що в с. Осипенко, вул. 8 Марта, 43, жили два брати [PERSON] та [PERSON]. Це єдиний будинок, один двір. Ярослав та Петро жили в цьому будинку з жінками. Жінки померли раніше, а потім помер [PERSON]. У [PERSON] дітей не було, брати проживали разом, у них все було спільне. Петро був інвалідом першої групи. Вони жили в одному дворі, єдиною сімє. В будинку один вхід, одні ворота. Петра доглядав, піклувався про нього та ховав брат [PERSON]. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи. Судом встановлено, що 11 січня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС №369978, виданим повторно Бердянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 10.11.2016 року, актовий запис №06. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована за адресою: Запорізька область, Бердянський район, Осипенківська сільська рада, КСП «Іскра», ДП 38, п.988, і належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП №066958. Також встановлено, що заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON], оскільки народилася у одних батьків, що підтверджується архівними витягами №636/17-13-06-87 від 06.10.2016 року, №637/17-13-06-87 від 06.10.2016р. з актового запису про народження [PERSON] та [PERSON] відповідно (а.с. 6,7). Спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом другої черги є його брат [PERSON] Згідно листа Бердянської районної державної нотаріальної контори №1875/01-16 від 10.12.2016р. після смерті [PERSON], який помер 11 січня 2009 року, до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно до листа Бердянської районної державної нотаріальної контори №1679/01-16 від 16.11.2016р. заявнику повідомлено, що після смерті 11.01.2009 року [PERSON], спадкова справа не може бути відкрита, оскільки строки прийняття спадщини після померлого пропущені, розяснено право звернутися до суду. Згідно довідки Виконавчого комітету Осипенківської сільської ради №3276 від 05.10.2016 року, [PERSON] був зареєстрований по день смерті 11.01.2009 року за адресою: [ADDRESS]. На момент смерті був зареєстрований один. Відомі спадкоємці: брат [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO]. Інформація про інших спадкоємців відсутня. Відповідно до\~статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~статті 1223 Цивільного кодексу України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно\~статті 1258 ЦКУ\~право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч.5 ст. 1268 ЦПК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факт постійного проживання брата [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті підтверджується довідкою Виконавчого комітету Осипенківської сільської ради №3276 від 05.10.2016 року, відповідно до якої встановлено, що [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за адресою: [INFO], а брат [PERSON] Запорізька область, Бердянський район, Осипенко, [ADDRESS]. За поясненнями в судовому засіданні свідків: брати [PERSON] та [PERSON] проживали разом в [INFO], хоча раніше цей будинок ще за життя їх батька формально і був поділений на дві квартири, але після смерті їх дружин, брати жили разом, [PERSON] був інвалідом першої групи, тому його доглядав та піклувався про нього брат [PERSON], вони жили в одному будинку, єдиною сімє, в цьому будинку один вхід, одні ворота, один двір, коли [PERSON] помер, то [PERSON] ховав брата за свої кошти. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, що передбачено ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved