Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про реальний поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що на вона та відповідач по справі є співвласниками житлового будинку [ADDRESS], частки кожного складають ?. З відповідачем виникають розбіжності з приводу володіння та користування житловим будинком та господарськими спорудами, а тому позивач прохає провести поділ в натурі житлового будинку по [ADDRESS], виділивши у власність позивача на першому поверсі житлові кімнату площею 16,0 кв.м. та кімнату площею 15,4 кв.м., на другому поверсі кімнату площею 13,5 кв.м., а також виділити у власність позивача гараж та літню кухню. У власність відповідача виділити на першому поверсі кімнату площею 9,1 кв.м. та кімнату площею 19,7 кв.м., на другому поверсі виділити у власність відповідача кімнату площею 12,8 кв.м., а також хлів та сарай. Кімнату на першому поверсі площею 12,9 кв.м. поділити між позивачем та відповідачем, шляхом здійснення позивачем відповідного перепланування. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю з підстав, викладених у заяві, прохає його задовольнити та провести реальний розподіл житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS] згідно першого варіанту поділу судової будівельно-технічної експертизи. Не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення в справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоч завчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті «Волинь Нова» про виклик відповідача в судове засідання. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено статтею 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійснені лише відповідно і в порядку, встановлених законом. З рішення Ковельського міськрайонного суду від 20.12.2007 року, яке набуло законної сили, слідує, що [PERSON] є власником ? частини житлового будинку по [ADDRESS]. Право власності на дане нерухоме майно зареєстровано за позивачем, про що свідчить витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідач [PERSON] є власником ? частини житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 3557. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку по [ADDRESS], частки кожного є рівними, тобто кожному із співвласників належить по ? частині житлового будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до вимог ч. 1 та ч.3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна, яка відповідає частці у праві спільної часткової власності. Висновком будівельно-технічної експертизи № 8382-8384 від 28 лютого 2014 року запропоновано два варіанти розділу житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно запропонованого експертом першого варіанту поділу житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] виділяється в натурі погріб (літ Ап), кімнату 2-4 площею 16,0 кв.м., кімнату 2-5 площею 15,4 кв.м., кімнату 1-6 площею 12,9 кв.м., в прибудові (літ. а) коридор 2-1 площею 1,3 кв.м., кладову 2-2 площею 1,6 кв.м, кухню 2-3 площею 8,7 кв.м., тамбур (літ.а), нежитлове приміщення мансарди 1-8 площею 13,5 кв.м., а частину коридору 1-1* площею 3,6 кв.м., сходи на мансардний поверх та коридор 1-7 мансарди площею 10,3 кв.м. залишити в спільному користуванні. Крім того з надвірних будівель виділити сарай (літ. в), гараж (літ. В-1), та сарай (літ. Г-1). В спільне користування пропонується надати огорожу (1-4), колодязь (К) та ворота (Ф). Загальна площа приміщень, що виділяються становить 69,4 кв.м., житлова - 44,3 в.м. [PERSON] згідно першого варіанту поділу, в житловому будинку по [ADDRESS] виділяється погріб (літ. А-л), коридор 1-3 площею 11,3 кв.м., кімнату 1-4 площею 9,1 кв.м., кімнату 1-5 площею 19,7 кв.м., в прибудові (літ. а) кухню 1-2 площею 8,9 кв.м. та частину коридору 1-1 площею 4,3 кв.м., тамбур (літ. а), нежитлове приміщення мансарди 1-9 площею 12,8 кв.м., а другу частину коридору 1-1* площею 3,6 кв.м., сходи на мансардний поверх та коридор 1-7 мансарди площею 10,3 кв.м. залишити в спільному користуванні. Крім того з надвірних будівель виділити тамбур (літ. б) та літню кухню (літ. Б-1), а в спільне користування пропонується надати огорожу (1-4), колодязь (К) та ворота (Ф). Загальна площа приміщень, що виділяються становить 66,1 кв.м., житлова - 28,8 кв.м. Згідно запропонованого першого варіанту поділу з метою здійснення запропонованих перепланувань необхідно виконати наступні роботи: влаштувати перегородку в коридорі 1-1, влаштувати дверний проріз в приміщення коридору 1-1* спільного користування для можливості доступу співвласників на мансардний поверх, замурувати дверний проріз між приміщеннями кімнат 1-3 та 1-6, влаштувати дверний проріз між приміщеннями кімнат 2-5 та 1-6. З роз'яснень, наданих у п.6, 7, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», (з подальшими змінами), роз'яснено що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мате місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані кватири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК України). Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником.. Приймаючи до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи, суд приходить до висновку, що з урахуванням побажань позивача, а також з метою захисту інтересів кожного з співвласників житлового будинку та виходячи з встановленим порядком фактичного використання сторонами кімнат в житловому будинку, найбільш прийнятним варіантом розподілу житлового будинку буде запропонований експертом перший варіант розподілу, за яким на кожного із співвласника припадає ? частина житлового будинку, що відповідає розміру їх часток в праві спільної часткової власності. Оскільки позивач погоджується на запропонований експертом перший варіант поділу житлового будинку, тому суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про проведення переобладнання, згідно з першим варіантом поділу, суд виходить з того, що переобладнання слід проводити з врахуванням виконання сторонами робіт на тій частині, що виділяється їм у власність. Статтею 88 ЦК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.. За таких обставин, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати за публікацію оголошення в газеті про виклик відповідача в судове засідання, а судовий збір та витрати за проведення експертизи пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved