Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 2700 грн. за договором позики та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те , що 31 грудня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір позики на суму 2700 грн., що підтверджується розпискою , яку підписав відповідач. У встановлений договором строк [PERSON] борг позивачеві не повернув. На неодноразові прохання позивача добровільно сплатити борг відповідач не відповів , а тому [PERSON] змушений звернутися до суду про примусове стягнення з відповідача суми боргу . В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з підстав , викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був завчасно та належним чиномповідомлений про час та місце розгляду справи , у відповідності до ч. 9 ст.74 ЦПК України ,тому суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі . Позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача та оцінивши, досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками , а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як вбачається з вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ , який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками , у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку , що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено , що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги , позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні встановлено , що 31 грудня 2011 року між сторонами було укладено договір позики на суму 2700 грн. , що підтверджується розпискою , даною відповідачем. Оскільки зобов'язання , взяті на себе , відповідач не виконує, то з нього підлягає стягненню заборгованість в розмірі 2700 грн. на користь позивача. В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому , суд вважає , можливим стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved