Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Лаврівської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки, площею 2, 89 га, яка розташована на території Лаврівської сільської ради Луцького району Волинської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є спадкоємцем майна померлої за заповітом. Однак, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини він не може оформити спадкових прав та отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з недоведеністю факту прийняття спадщини та недоведеністю родинних відносин позивача із спадкодавцем. Оскільки позивач фактично постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Гіркополонківської сільської ради, вважає, що таким способом прийняв спадщину. Тому просить в судовому порядку встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2, 89 га, що розташована на території Лаврівської сільської ради Луцького району Волинської області відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЛВ № 005331 від 30.10.2001 року. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в письмовій заяві просить розгляд справи провести без участі його представника, позов визнає повністю. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки, площею 2, 89 га, яка розташована на території Лаврівської сільської ради Луцького району Волинської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії II-ЛВ № 005331 від 30.10.2001 року (а.с. 10). Як вбачається з заповіту, посвідченого 12.04.2000 року секретарем Лаврівської сільської ради Луцького району Волинської області Божок Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 33 [PERSON] розпорядилася належним їй майном на користь племінника - [PERSON] (а.с. 9). Заповіт не змінено та не скасовано. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як стверджує позивач, він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Даний факт підтверджується, також, довідкою Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області № 135 від 08.02.2019 року. Згідно з ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в суді. З матеріалів спадкової справи № 58/2019, заведеною Луцькою районною державною нотаріальною конторою вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем спадкового майна [PERSON] за заповітом. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з недоведеністю факту прийняття спадщини та недоведеністю родинних відносин позивача із спадкодавцем. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог та встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто 18.09.2007 року; визнання за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2, 89 га, що розташована на території Лаврівської сільської ради Луцького району Волинської області відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЛВ № 005331 від 30.10.2001 року.

Outcome: approved