Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №19 по вул.Терешкової в с.Данильче Рогатинського району Івано-Франківської області. У позовній заяві зазначено, що позивач є власником будинку №19 по вул.Терешкової в с.Данильче Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.1973 року, посвідченого виконавчим комітетом Калинівської сільської ради. Відповідач по справі [PERSON] в будинку не проживає з 2000 року, проте залишається бути зареєстрованим. [PERSON] не підтримує з ними жодних стосунків, не веде спільного господарства. Добровільно знятися з реєстрації [PERSON] не бажає. Його реєстрація в житловому будинку носить формальний характер та спричиняє для позивача зайві витрати при оплаті за комунальні послуги, є перешкодою для оформлення субсидії. Просив позов задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком №19 по вул.Терешкової в с.Данильче Рогатинського району Івано-Франківської області. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що відповідач її колишній чоловік. Шлюб між ними розірвано у встановленому законом порядку. З 2000 року [PERSON] у житловому будинку її батька не проживає. Не підтримує з ними жодних стосунків. Просила позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув повторно, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлий належним чином та у встановленому законом порядку. Небажання відповідача надавати докази для обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідно до вимог, встановлених ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку в с.Данильче Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.1973 року, посвідченого виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Рогатинського району (а.с.9-10). Як вбачається з довідки №181, виданої 15.07.2015 року виконавчим комітетом Данильченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, [PERSON], [INFO] проживає в [INFO], не працює. У склад сімї [PERSON] входять дружина [PERSON]І, [INFO], дочка [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно акта обстеження житлово-побутових умов проживання сімї [PERSON], [INFO], жителя [INFO] від 15.07.2015 року зять [PERSON] [PERSON] зареєстрований у житловому будинку №19 по вул.Терешкової в с.Данильче Рогатинського району, однак з 2000 року не проживає (а.с.6). Рішенням Рогатинського районного суду від 12.11.2010 року, яке набуло законної сили 22.11.2010 року, шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище [PERSON] (а.с.7). Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Відповідно до ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. За ст.150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. Суду не представлено доказів, що підтверджують право відповідача на збереження права на житло при його відсутності за місцем проживання понад рік. Відсутності по місцю реєстрації [PERSON], [INFO] понад рік, тобто понад строк, встановлений ст.405 ЦК України, без поважних причин в судовому засіданні підтвердився, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, визнати [PERSON], [INFO], який зареєстрований в житловому будинку №19 по вул.Терешкової в с.Данильче Рогатинського району Івано-Франківської області таким, що втратив право на користування житловим будинком №19 по вул.Терешкової в с.данильче Рогатинського району Івано-Франківської області.

Outcome: approved