Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкода, завданої затопленням квартири. В обґрунтування вимог вказує, що 9 жовтня 2014 року [PERSON] робила ремонт у своїй квартирі [ADDRESS], самовільно демонтувала прилад рушникосушки від стояка системи централізованого опалення, що призвело до розгерметизації стояка. Того ж дня в систему централізованого опалення було запущено воду, що призвело до затоплення квартири його квартири [ADDRESS], що знаходиться поверхом нижче. Відповідачка своєї вини не заперечувала, та повідомила про намір відшкодувати збитки. Проте після експертної оцінки завданих збитків відповідачка відшкодовувати збитки відмовилась, посилаючись на відсутність коштів та неправильність проведеної експертизи. Внаслідок затоплення квартири було пошкоджено стелю, стіни в житлових кімнатах, кухні, ванній кімнаті, коридорі, намочено меблі (стінка, два дивани, кухонний гарнітур), телевізор, килими. Неправомірними діями відповідача йому заподіяно матеріальну шкоду в сумі 12 344 грн та заподіяно матеріальну шкоду яку оцінює в 3000 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 11 344 грн, моральну шкоду в сумі 3000 грн, витрати на оплату за надання послуг в проведенні експертної оцінки 1600 грн, 1800 грн збитків, пов»язаних з оплатою іншого житла,. поштові витрати 11 грн 60 коп. та витрати по сплаті судового збору. В суді позивач та представник позивача позов підтримали, просять задовольнити. Відповідач та представник відповідача позов визнали частково, пояснили, що на початку жовтня 2014 року у квартирі [ADDRESS] у ванній кімнаті нею було самовільно від»єднано рушникосушку від системи централізованого опалення. 9.10.2014 року в систему централізованого опалення було запущено воду, в результаті чого сталось затоплення квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS], яка знаходиться під нею. Не заперечує відшкодувати завдані підтопленням збитки, проте не згідна з сумою збитків, визначених позивачем. Щодо стягнення судових витрат заперечують. Суд заслухавши сторони та дослідивши надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.07.2012 року. 09.10.2014 року мало місце затоплення квартири [ADDRESS], по причині самовільного втручання в систему централізованого опалення, а саме самовільного демонтажу приладу рушник осушки від стояка системи централізованого опалення, що підтверджується актом про залиття від 09.10.2014 року. Внаслідок витоку води у квартирі [ADDRESS], яка належить відповідачу, була затоплена квартира позивача та пошкоджені речі, а саме замокання дерев»яної обрешітки стелі на кухні, пошкоджений кухонний гарнітур, відлущилось масляне фарбування відкосів вікна; в більшій кімнаті видимі сліди замокання стелі, замокання меблевої стінки, м»якого куточка, просочене водою коврове покриття на підлозі; в іншій кімнаті видимі сліди замокання стелі та стін, замокання м»якого куточка, просочене водою коврове покриття; в санвузлі видимі потоки замокання на стелі, замокання дерев»яної обрешітки стелі; коридор - видимі сліди замокання стелі, що підтверджується актом від 10.10.2014 року, складеним комісією в складі працівників КП «Добробут» . Даний факт підтверджується висновком по матеріалах перевірки виконаним ст. ДІМ Кам»янець-Подільського МВ майором міліції Софіянчуком Д.В. від 10. 10. 2014 року, показами свідків [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що була в квартирі позивача після затоплення. В кімнатах на стелі були видні сліди замокання, була залита підлога. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] домовлялась з позивачем про те, щоб він зробив ремонт в його квартирі,однак позивач відмовився. В квартирі позивача був, бачив що місцями відстала на стелі штукатурка через затоплення, в кухні відстала вагонка, меблі в кімнаті були, але не помітив, щоб вони були пошкодженні, вважає, що після затоплення електропроводку краще замінити. Квартира позивача потребує відновлювального ремонту, вартість якого згідно звіту від 12.03.2015 року - 12 344 грн. Відповідно до ч. 1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ч.4, ч.5 ст.319 ЦК України власність зобовязує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. В силу ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В силу положень ст.ст. 1166, 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, у тому числі в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обовязкових умов: 1) наявність шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди; 3) причинний звязок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; 4) вина в заподіянні шкоди. Таким чином деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний звязок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обовязковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала обєктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, з урахуванням принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладається обовязок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. В судовому засіданні [PERSON] підтвердила факт затоплення своєї квартири та та квартири позивача через самовільне втручання в систему централізованого опалення. Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача у затоплені квартири позивача доведена належними доказами. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що протягом грудня 2014 року неодноразово бачили як в квартири позивача горіло світло. Заперечення відповідача, що розмір збитків завищений, оскільки в заміні електропроводки немає необхідності, так як позивач має можливість користуватися еелектропостачанням суд оцінює критично, оскільки таке твердження є припущенням, жодних доказів на підтвердження цього відповідачем не надано. В судовому засіданні представник ТОВ «РЕНОМЕ» пояснив, що внаслідок затоплення квартири позивачу були заподіяні збитки в сумі 4 528 грн, в розмір яких входять вартість матеріалів для відновлення того стану квартири, який існував до затоплення, фактично це відновлення шару побілки. Як наслідок затоплення в квартирі пошкоджена система електропостачання. Враховуючи розмір замокання, в кошторис внесено заміна електропроводки довжиною 8 м від лічильника до першого електричного пристрою в квартирі. Щодо меблів та побутової техніки, то в кошторисі визначена вартість ремонту цих речей. В результаті знецінення гривні внаслідок інфляції розмір збитків збільшується, оскільки методика вирахування прямих збитків допускає їх визначення в порівнянні з ринковими цінами, яки прирівнюються до курсу долара США. За таких обставин заподіяна матеріальна шкода в розмірі 12 344 грн підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі . При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача. Враховуючи, що позивач є інвалідом 1 групи, через залиття квартири був позбавлений можливості проживати в квартирі через вологість, що негативно впливає на його стан здоров»я, через тривалість порушення його прав нервував, через що проходив стаціонарне лікування в медико-соціальному центрі ветеранів війни, а також враховуючи, що відповідач є інвалідом 3 групи, виходячи із засад розумності і справедливості суд вважає, що в відшкодування моральної шкоди слід стягнути 1500 грн. Витрати представника позивача по оплаті за проживання в гуртожитку в сумі 1800 грн не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що вони пов»язані з неправомірніми діями відповідача. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати в розмірі 1600 грн в відшкодування витрат згідно договору оцінки № Н-0283/Ф від 20.10.2014 року згідно квитанції № 1 від 12.03.2015 року та квитанції № 8 від 30.10.2014 року, 4,80 грн в відшкодування поштових витрат за направлений лист претензію відповідачу. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 243,60 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial