Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд з позовом до \~ [PERSON] , в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши батьком дитини позивача. В обґрунтування позову зазначає, що з 2008 року по червень 2019 року проживав однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] . Однак в свідоцтві про його народження відомості про батька заповнені зі слів матері в порядку ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. Після припинення шлюбних відносин, син залишився проживати з позивачем. Жодних сумнівів у своєму батьківстві позивач не має. Однак, враховуючи, що відповідач ухиляється від складення спільної заяви в порядку ст.126 СК України, він вимушений звернутись до суду. Позивач та\~його представник\~ в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві. Додатково позивач пояснив, що проживати з відповідачем почали приблизно за рік до народження сина, проживали спочатку за місцем реєстрації позивача, також з ними проживав старший син відповідача [PERSON] . Відповідач зловживала алкогольними напоями, що і стало причиною припинення стосунків. Після розриву [PERSON] поїхала жити до сестри, а син залишився з позивачем. Відповідач спілкувалась з сином у вихідні дні, а потім поїхала на кілька місяців та припинила спілкування. Дитини перебувала на повному утриманні [PERSON] , він відвідував батьківські збори, супроводжував сина в лікарні, тощо. Через деякий час [PERSON] приїхала до [PERSON] , взяла [PERSON] на прогулянку та не повернула його додому, як з`ясувалось вона вивезла його за кордон, а зараз ховає сина. Також пояснив, що на момент народження сина він був у відрядженні, оскільки працює водієм, тому відомості про батька були внесені зі слів матері, а в подальшому відповідач відкладала складення спільної заяви, фактично ухилившись від цього. Представник позивача в судовому засіданні, просив врахувати усі надані докази, факт ухилення відповідача від участі в експертизі, врахувати практику Верховного Суду, та захистити права позивача - біологічного батька дитини, який позбавлений можливості іншим чином довести своє право на спілкування з сином. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, про застосування позовної давності не заявляла. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Заходи забезпечення позову або доказів судом не вживались. Суд, заслухавши вступне слово позивача, пояснення його представника, допитавши свідків, дослідивши і оцінивши докази у справі, приходить до такого. \~ \~ \~ \~ З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , актовий запис №198 від 29 травня 2009 року. Матір`ю дитини зазначена [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] . Відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України за вказівкою матері. Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Відповідно до статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13\~ЦПК України\~закріплено принцип\~диспозитивності цивільного\~судочинства,\~відповідно до\~якого суд\~розглядає справи\~не інакше\~як за\~зверненням особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, а частиною 7 статті 81 ЦПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім\~випадків, встановлених законом. Доказами у справах про встановлення батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Так, ухвалою суду від 10 березня 2020 року у справі була призначена така експертиза для вирішення питання чи є позивач [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] . Однак матеріали повернулись з експертної установи без виконання. З відповіді медико-генетичного центру вбачається, що у призначений експертом час з`явився [PERSON] , пройшов ідентифікацію, фотофіксацію та здав біоматеріал. [PERSON] разом з [PERSON] не з`явилась, хоча її належним чином було повідомлення про необхідність явки, про що свідчить трек-лист рекомендованого поштового відправлення. Під час особистого спілкування по телефону з працівниками генетичного центру [PERSON] повідомила, що відмовляється від явки. Наслідки ухилення від участі в експертизі визначені статтею 109 ЦПК України. Так, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі № 591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справі, то\~СК України\~будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved