Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]., вказуючи, що 28 квітня 2012 року у виконавчому комітеті Вишнівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, в сім'ї часто виникали конфлікти, причиною яких було відсутність порозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги. З вересня 2013 року проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 квітня 2012 року у виконавчому комітеті Вишнівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.8/ Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сімейним кодексом України передбачено обов`язок суду з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя ( ч. 1 ст. 112 СК України ). Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ( ч. 2 ст. 112 СК України ). Сторони категорично заперечили можливість збереження шлюбу, посилаючись на те, що примирення між ними неможливе і вони не мають наміру відновлювати шлюбно-сімейні відносини, оскільки втратили почуття любові. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подружнє життя між сторонами не склалося, з вересня 2013 року проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого суд вважає подальше спільне проживання подружжя та збереження сім'ї неможливим, так як це протирічить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню . На підставі ст.ст. 24, 55, 56, 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved