Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мама [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,34 га, розташованої на території Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Семенівської сільської Ради народних депутатів від 20.03.2001 року № 96. Заявник своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, хоча спадщину фактично прийняв і вступив у володіння зазначеним спадковим майном, так як забрав спадкодавця до себе за місцем свого проживання в село Романова Балка Первомайського району, Миколаївської області і здійснював за нею догляд до дня її смерті, та здійснював догляд за спадковим майном після її смерті. Тобто отримував орендну плату за користування земельною ділянкою, що свідчить про те, що він вступив в управління і володіння спадковим майном. Заявник в усній формі звернувся до державного нотаріуса у 2014 році для отримання свідоцтва про право на спадщину, та дізнався, що видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, так як він пропустив строк для подачі заяви в нотаріальну контору. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, які були чинні на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадщину у спадкодавця немає, заявник є єдиним спадкоємцем і один фактично прийняв спадщину. Зараз [PERSON] необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, але в нотаріальну контору він звернутися не може, так як пропущено строк звернення, у зв'язку з цим, йому необхідно встановити юридичний факт прийняття спадщини. Представник заявника в судовому засіданні просив заяву про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити. Від зацікавлених осіб на адресу суду надійшли листи з проханням слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що на момент смерті спадкодавець проживала разом зі своїм сином у його будинку в с. Ром. Балка, та після її смерті заявник отримував орендну плату за користування земельною ділянкою, що належала [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення представника [PERSON], свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті його матері. Судом встановлено та підтверджено відповідними доказами, що заявник є сином [PERSON], по що свідчить свідоцтво про народження. Факт смерті спадкодавця підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.11.2003 року, з якого видно, що [PERSON] померла [INFO]. Факт своєчасного прийняття заявником спадщини підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, зібраними заявником для нотаріального оформлення спадщини. Встановлення даного факту необхідно заявнику для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, тому має для нього юридичне значення. [PERSON] здійснював за догляд за своєю матір'ю, яка проживала разом з ним, до дня її смерті і поховав її, що підтверджується показаннями свідків. Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян розглядається в судовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved