Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що після смерті матері [PERSON] він звернувся до відповідача для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено в цьому з тих підстав, що спадкодавець самостійно перебудував житловий будинок. У звязку з тим, що він є спадкоємцем, а нотаріусом не було враховане, що будинок був перебудований у 1981 році та не потребує введення в експлуатацію, просить задовольнити вимоги позову й розглядати справу без його участі. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач у судове засідання не зявився, однак своєю письмовою заявою з вимогами позову не згодний та просить розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] склала на імя позивача 10 травня 1983 року заповіт, яким заповідала останньому все майно на випадок своєї смерті (а.с.3). Із постанови відповідача убачається, що 12 грудня 2006 року було заведено спадкову справу №370/2006. Для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] позивач надав копії свого паспорту та реєстраційного номеру, копію договору купівлі-продажу 2/5 частини домоволодіння, висновок про оціночну вартість обєкту оцінки та копію технічного паспорту на жилий будинок №39 по вул.Наклонна м.Одеса. Відповідно до ст.69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини та склад спадкового майна. Згідно змісту наданого позивачем договору купівлі-продажу 2\\5 частини домоволодіння ткаченко А.П. придбала саме 2/5 частину цілого домоволодіння по вул.Наклонна,39 м.Одеса, який складається із двох одноповерхових камяних житлових будинків з надвірними спорудами. У користування покупця за вказаним договором входять одна житлова кімната, площею 8,28 кв.м, коридор та сарай. З технічного паспорту убачається, що житловий будинок під літерою А збудовано самочинно, житлова кімната, площею 8,28 кв.м, яка визначена у правовстановлюючому документі, відсутня, сарай під літерою Б в технічному паспорті не вказаний взагалі, що унеможливлює встановити відомості щодо нерухомого майна, що належало спадкодавцю (а.с.4). Частиною 2 ст.376 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Проте, відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року позивач має право лише на отримання в якості спадкового майна будівельних матеріалів, обладнання, які були використані спадкодавцем при самочинному будівництві нерухомого майна. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Однак в порушення зазначеної процесуальної норми закону позивач не надав жодного доказу, що з достовірністю підтвердив би саме ту обставину, що увесь спірний житловий будинок належить саме померлій [PERSON]П Тому, з урахуванням наведеного, слід зробити висновок, що до складу спадщини не можуть входити ті права та обовязки, що не належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, у звязку з цим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими.

Outcome: dismissed