Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що [PERSON] , [INFO] , належить свідоцтво про право власності на житло від 23.02.1999 року реєстраційний № 1-99-159991 м.Харків , видане на прізвище [PERSON] та члена його сім`ї [PERSON] . Свою заяву обґрунтовує тим, що в даному свідоцтві не вірно зазначено прізвище заявника, зокрема замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Вказану помилку помічено лише 13.02.2021 року спеціалістом відділу реєстрації Центру надання адміністративних послуг Шевченківського району м.Харкова. Ухвалою судді від 21.04.2021 року по справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив задовольнити. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про право власності від 23.02.1999 року реєстраційний номер 1-99-159991 [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про шлюб № [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30.10.1970 року. Прізвище « [PERSON] » також зазначено в свідоцтві про народження, довідці з місця реєстрації, довідки про склад сім`ї, виписці з домової книги, паспорті та воєнному квитку. Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд виходить з вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України, за якою доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд вважає можливим встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: свідотцва про право власності на житло від 23.02.1999 року реєстраційний № 1-99-159991 м.Харків, виданого на прізвище [PERSON] та члена його сім`ї [PERSON] - заявнику. Встановлення даного факту дає право заявнику на оформлення правовстановлюючих документів на квартиру. Відповідно до вимог ч. 7ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved