Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що посвідчений 19 березня 1984 року секретарем Голозубинецької сільської ради Дунаєвецького району заповіт від імені [PERSON] , що проживала в с.Голозубинці Дунаєвецького району на користь [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за №9, належить [PERSON] [INFO] . В обгрунтування заяви посилається на те, що [INFO] померла його тітка [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка, площею 1,20 га, яка розташована не території Голозубинецької сільської ради Дунаєвецького району, що посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №956562. Не випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 19.03.1984 року, відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON] . При зверненні до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А., з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , заявник отримав повідомлення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з невідповідністю даних, вказаних у заповіті та рекомендовано звернутись до суду. Вказані обставини унеможливлюють реалізацію спадкових прав [PERSON] а тому і просить встановити факт належності заповіту у судовому порядку. Ухвалою судді від 01 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 29 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. В судове засідання заявник не з`явився. Разом із цим, від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги заяви підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити. Представник заінтересованої особи - Дунаєвецької міської ради в судове засідання не з`явився, подав пояснення, відповідно до якого щодо задоволення заяви не заперечив, розгляд справи просив провести за відсутності представника. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.12.2020, [PERSON] померла [INFO] в с.Голозубинці Дунаєвецького району Хмельницької області. Після своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 19.03.1984 року, посвідчений секретарем Голозубинецької сільської ради, відповідно до якого майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] . На час відкриття спадщини померлій належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,20 га., що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №956562 від 03.08.2005 року. Відповідно до довідок №23 від 22.01.2021 року та №49 від 29.01.2021 року, виданих Дунаєвецькою міською радою, на день смерті тітка заявника [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею на день смерті ніхто не був зареєстрований. [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] це одна і та ж сама особа . Згідно даних паспорта серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в с.Голозубинці Дунаєвецького району Хмельницької області. Заявник як спадкоємець за заповітом у встановленому законом порядку та строки звернувся доприватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , проте повідомленням від 28.01.2021 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із невідповідністю відомостей вказаних у заповіті щодо імені спадкоємця. З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що заявником [PERSON] доведено факт того, що при посвідченні заповіту 19.03.1984 року за № 9, секретарем Голозубинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області у тексті зазначеного заповіту було допущено помилку у імені спадкоємця, яким являється заявник, а саме помилково вказано його ім`я як « [PERSON] ». Однак, заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно спадкодавця, у зв`язку із розбіжністю, що містяться в означеному заповіті, який не відповідає даним, вказаним у паспорті спадкоємця. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зіст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у пункті 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанова Пленуму) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно частини 1статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факту, належності заповіту, є необхідність оформлення спадкових прав заявника. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності вказаного документа, суд приходить до висновку, що заявник обґрунтовано звернувся до суду, а тому дана заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved