Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, в якому з урахуванням прийнятих судом уточнень, просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №38713, вчинений 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» грошових коштів в сумі 8 768,29 грн. В обґрунтування позову вказує, що 29.05.2012 між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 006-19503-290512 (далі - Договір) з встановленим лімітом кредитної лінії на рахунок у розмірі 5 000 грн. Згідно п. 1.5. Договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Термін дії платіжної картки банком був встановлений на 3 роки, а саме по квітень 2015, жодних заяв на перевипуск платіжної картки до Дельта Банку він не подавав. При цьому, за користування кредитною лінією внески (платежі) позивачем вносилися майже своєчасно, за виключенням періоду лютого-березня 2014 під час перебування у службовому відрядженні в м. Київ (під час подій на майдані), а з 07.04.2014 - у службових відрядженнях у зоні АТО. В серпні 2014 він черговий раз приймав безпосередню участь в АТО. Повернувшись з зони АТО 01 вересня 2014 відділення ПАТ «Дельта Банку» не працювали, термінали були заблоковані, відділення Укрпошти платежі не приймали, а за номерами телефонів, вказаними в Договорі, не відповідали. У жовтні 2014 ПАТ «Дельта Банк» було віднесено до категорії проблемних, а з березня 2015 було прийнято рішення про віднесення банку до категорій неплатоспроможних (постанова НБУ від 02.03.2015 №150). 15.03.2021 на адресу Національної академії НГУ, де позивач проходить військову службу та одночасно проживає у гуртожитку, надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.03.2021 (ВП №63728409), згідно якої з його грошового забезпечення повинні стягнути борг на користь стягувача - ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» у сумі 8 768,29 грн, витрати на проведення виконавчих дій у сумі 669,00 грн та основну винагороду приватного виконавця у сумі 876,83 грн на підставі виконавчого напису №38713, виданого 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Позивач вважає вищевказаний виконавчий напис нотаріуса незаконним, необґрунтованим та таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідачем не були подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості, а сам виконавчий напис було вчинено після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги. Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, яку ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.03.2021 задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. №38713 від 08.09.2020, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 63728409, відкритого 25.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. Ухвалою від 25 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Житомирського МНО Горай О.С., належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, яка була заведена у зв`язку з вчиненням виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі №38713 від 08.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» боргу у сумі 8 768,29 грн, в тому числі з копією виконавчого напису; у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. належним чином засвідчені копії матеріалів ВП №63728409 від 02.03.2021 щодо виконання виконавчого напису №38713 від 08.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» боргу у сумі 8 768,29 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.08.2021, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання представника відповідача, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2012 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір №006-19503-290512 про надання кредиту (а.с. 85-87). Згідно п.п. 1.3., 1.5. вказаного Договору Банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн та на день укладання цього договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 5 000 грн. Кредитування рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у цьому Договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього Договору. На підставі зазначеного кредитного договору, [PERSON] було видано кредитну картку № [NUMBER] . Термін дії картки - 04/15. Таким чином, за відсутності даних про інше, суд вважає, що строк дії, виданої відповідачу карти, відповідає строку дії самого договору (а.с. 87, 127). Отже, кінцевий строк повернення кредиту збігається зі спливом останнього дня місяця дії картки. Виконавчим написом від 08.09.2020, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., який зареєстрований в реєстрі за № 38713, було звернуто стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» за умовами Кредитного договору №006-19503-290512 від 29.05.2012 заборгованість за сумою боргу - 8 268,29 гривень, а також витрат за вчинення цього виконавчого напису в сумі 500,00 гривень (а.с. 88). 15.11.2020 за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» відкрито виконавче провадження ВП № 63728409, де стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на суму 8 768,29 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. від 02.03.2021 з виконання вищевказаного виконавчого напису, у виконавчому провадженні №63728409 звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] у розмірі 20%, з заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів, на суму боргу 8 768,29 грн та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 876,83 гривень (а.с. 91). Відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14. Згідно п. 1.1. Глави 16 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. Порядку перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 88 Закону «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15-ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною. Виконавчий напис вчинено нотаріусом за Договором, який не є нотаріально посвідченим. Жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про зворотнє, ані представником відповідача, ані приватним нотаріусом суду не надано. Крім того, як встановлено судом, виконавчий напис вчиненно після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги. Так, право вимоги виникло на наступний день після закінчення строку повернення кредиту, який збігається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто з 01.05.2015, а виконавчий напис вчинено 08 вересня 2020 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведені обставини, на які він посилається як на підставу свого позову, уся сукупність зібраних по справі доказів підтверджує викладені в позовній заяві обставини, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору підлягають вирішенню за правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved