Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Благводсервіс [PERSON] громади» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, заборгованості по заробітній платі та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати, в якому зазначив, що з 04.10.2017 року по 19.06.2018 року він перебував у трудових відносинах з КП «Благводсервіс [PERSON] громади» на підставі розпорядження сільського голови з кадрових питань №59-к від 03.10. 2017 року та контракту № 2 від 4 жовтня 2017 року та записами у трудовій книжці БТ-І № 5733346. Під час його перебування у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку підприємства була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 18123,89 грн. за травень 2018 року, 6337,20 за першу частину червня 2018 року, 10628,88 грн. компенсації за невикористану щорічну відпустку. 52483,20 грн. вихідної допомоги у розмірі 3-х місячного середнього посадового окладу, згідно заяви, суми заборгованості за авансовими звітами у розмірі 16622,95 грн., які не були виплачені при звільненні, що підтверджується довідкою, виданою боржником за №123 від 11 червня 2018 року. 20.06.2018 року позивач письмово звернувся до власника підприємства боржника [PERSON] сільської ради з вимогою щодо виплати йому заборгованості, але до сьогоднішнього дня остаточні розрахунки при звільненні не проведені. 02.07.2018 року на підставі заяви [PERSON] було видано судовий наказ в цивільній справі за № 334/4565/18. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя судовий наказ в цивільній справі за № 334/4565/18 було скасовано за заявою відповідача. 03.09.2012 року позивач звернувся із заявою до Головного управлінням Держпраці у Запорізькій області, з метою проведення перевірки з метою встановлення порушень щодо проведення остаточних розрахунків при звільненні. 06.09.2018 року КП «Благводсервіс [PERSON] громади» частково сплатило заборгованість в розмірі 31836,13 грн. згідно Відомості розподілу виплат від 06.09.2018 року, без деталізації складової частини перерахованих на картку коштів. Строк прострочення проведення остаточних розрахунків при звільненні (з 19.06.2018р. по 19.09.2018 року) на теперішній час становить 92 дні, а сума заборгованості з урахуванням проведених виплат становить 138216,65 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь за рішенням суду Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просить свої позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину відсутності суду не повідомив, повідомлень щодо поважності причин відсутності, заяви про слухання справи за відсутністю відповідача та відзиву щодо позову до суду не надходило. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, суд ухвалив на підставі ст.\~280\~ЦПК України розглянути справу заочно. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що згідно Розпорядження сільського голови з кадрових питань № 59-к від 03.10.2017 року [PERSON] був призначений на посаду директора Комунального підприємства «Водоканал [PERSON] громади» Запорізького району Запорізької області з 04.10.2017 року, про що зроблено запис у трудовій книжці (а.с.5, 6-7). 04.10.2017 року між [PERSON] сільською\~радоюЗапорізького району Запорізької області та керівником Комунального підприємства «Водоканал [PERSON] громади» [PERSON] сільради Запорізького району Запорізької області було укладено Контракт №2, за яким [PERSON] призначається на посаду директора КП «Водоканал [PERSON] громади» [PERSON] сільради Запорізького району Запорізької області на строк з 04.10.2017р. по 04.10.2022 року (а.с.8-12). 12.06.20187 року позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] сільського голови [PERSON] із заяво про звільнення його із займаної посади директора «Благводсервіс [PERSON] громади» за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпПУ та п. 5.2 Контракту з 19.06.2018 року (а.с.16). 12.06.2018р. між [PERSON] сільрадою Запорізького району Запорізької області в особі Сільського голови та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Контракту №2, згідно якої в контракті №2 від 04.10.2017року слів:\~комунального підприємства\~«Водоканал [PERSON]\~громади» -\~вважати комунальне\~підприємство «Благводсервіс\~[PERSON] громади».\~Згідно заяви\~[PERSON] про\~звільнення за\~згодою сторін\~на підставі\~п.1\~ст.36\~КЗпП України,\~сторони прийшли\~до згоди\~про дострокове\~припинення контракту\~відповідно до\~п.п.б\~п.5.2.\~контракту за\~згодою сторін.\~Пункт 6.1.\~контракту викласти\~в наступній\~редакції:«Цей контракт діє з 04 жовтня 2017 року до 19.06.2018року.» Розрахунки між Власником та Директором здійснюються в день звільнення. Якщо Директор в день звільнення не працював, то зазначені суми виплачуються в наступний день після отримання від Директора вимоги про розрахунок (а.с.18). Розпорядженням сільського голови з кадрових питань № 99-к від 12.06.2017 року [PERSON] був звільнений з посади директора Комунального підприємства «Благводсервіс [PERSON] громади» Запорізького району Запорізької області за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпПУ з 19.06.2018 року, про що здійснений запис у трудовій книжці. Головного бухгалтера комунального підприємства зобовязано провести відповідні розрахунки у повному обсязі (а.с.7,17). 20.06.2018 року [PERSON] звернувся до [PERSON] сільського голови із заявою про негайне проведення остаточних розрахунків при звільненні (а.с.24). 22.06.2018р. секретарем Широківської сільради на заяву позивача від 20.06.2018. було надано відповідь за вих. № 01-48/2053, якою йому було повідомлено, що КП «Благводсервіс [PERSON] громади» не входить в структуру апарату [PERSON] сільської ради. Виконавчий комітет є органом управління майном підприємства, посада директора підприємства також не входить до структури апарату [PERSON] сільської ради, тому його заява не може бути розглянута по суті, оскільки здійснення остаточних розрахунків при звільненні повинно бути проведено між КП «Благводсервіс [PERSON] громади» та ним безпосередньо (а.с.25). 02.07.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було постановлено судовий наказ за заявою [PERSON] про стягнення з Комунального підприємства «Благводсервіс [PERSON] громади» на його користь заборгованості, що належить виплаті працівнику від підприємства на день звільнення у сумі 87573,17 грн. (а.с.19). Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2018 року за заявою КП «Благводсервіс [PERSON] громади» судовий наказ було скасовано у звязку із тим, що в обгрунтування заборгованості надано довідку №123 від 11.06.2018 року, яка підписана заявником, як директором Комунального підприємства «Благводсервіс [PERSON] громади», відомості викладені в якій є недостовірними, оскільки табелі обліку використання робочого часу за травень, червень 2018 року мають істотні порушення та не відповідають типовим формам. Крім того, до стягненої судовим наказом суму заборгованості входить зазначена у довідці вихідна допомога у розмірі 52483,20 грн., що не підлягає стягненню на підставі того, що [PERSON]В. було звільнено з КП «Благводсервіс [PERSON] громади» 19.06.2018 року за згодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, а виплата вихідної допомоги, за таких умов, ні законом, ні контрактом №2 від 04.10.2017 року укладеним між [PERSON] та КП «Благводсервіс [PERSON] громади» не передбачена (а.с.20-21). 03.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Головного управління держпраці у Запорізькій області із заявою про проведення перевірки щодо порушень директором комунального підприємства [PERSON] трудового законодавства та зобовязати вчинити дії з проведення з ним остаточних розрахунків з урахуванням індексу інфляції та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку (а.с.22) Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно до ст.94\~КЗпП України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч.1 ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно з ч.1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р., суд на підставі ст..117\~КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення. З огляду на те, що відповідач не провів з позивачем розрахунок при звільненні, стягненню на користь останнього підлягає середній заробіток за кожен день затримки розрахунку до дня ухвалення рішення судом. Згідно Довідки за вих. №123 від 11.06.2018р., наданої КП «Благводсервіс [PERSON] громади» [PERSON], станом на 12.06.2018р. за підприємством станом на 11.06.2018 року існує наступна заборгованість: заборгованість по виплаті заробітної плати за травень 2018р. в розмірі 18123,89 грн., заборгованість з виплати заробітної плати за першу частину червня в розмірі 6337,20 грн., компенсація за невикористану відпустку в сумі 10628,88 грн., вихідна допомога в розмірі 52483,20 грн., заборгованість за авансовими звітами в розмірі 16622,95 грн., а всього загальна суми заборгованості складає 104196,12 грн. (а.с.23). Враховуючи дану довідку, оскільки відповідач не надав довідку щодо заборгованості, суд приходить до висновку, що заборгованість по заробітній платі на день звільнення складала - 51\~712,92 грн., що складається із: заборгованість по виплаті заробітної плати за травень 2018р. - 18123,89 грн., заборгованість з виплати заробітної плати за першу частину червня - 6337,20 грн., компенсація за невикористану відпустку -10628,88 грн., заборгованість за авансовими звітами - 16622,95 грн. Вихідна допомога у сумі 52483,20 грн. не може бути стягнута, оскільки [PERSON] було звільнено з КП «Благводсервіз [PERSON] громади» за згодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України. На підтвердження суми заборгованості, позивачем [PERSON] було надано суду Розрахунок суми середньодобової заробітної плати та суми остаточного розрахунку на кожний день затримки, Витяг з Офіційного сайту Пенсійного фонду України щодо нарахувань йому загальної суми заробітної плати (доходу) за період з жовтня 2017 року по червень 2018 року, Відомості розподілу витрат КП «Благводсервіс [PERSON] громади» та Журнал зарплатних відомостей (а.с.26-33). 06.09.2018\~року КП\~«Благводсервіс [PERSON]\~громади» частково\~сплатило заборгованість\~в розмірі\~31836,13\~грн.\~згідно Відомості\~розподілу виплат\~від 06.09.2018\~року,\~без деталізації\~складової частини\~перерахованих на\~картку коштів. Отже, на даний час сума заборгованості щодо заробітної плати складає 19\~876,79 грн. При визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні застосовуються вимоги п.п. 2, 3, 5, 8 Постанови КМ України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що провадиться обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже, нарахування виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку має провадитися таким шляхом: заробітна плата за квітень 2018 року 14\~425,92 грн., заробітна плата за травень 2018 року 18\~123,89 грн.; розділити на 40 робочих днів, виходячи з цього середній заробіток складає 813,75 грн. (14425,92 +18123,89) / 40 = 813,75 грн.); затримка розрахунку складає 113 робочих днів за період з 20.06.2018 до 29.11.2018 р., а отже середній заробіток за час затримки розрахунку складає 91\~953,75 гривень (113 дн.*813,75 грн.= 91\~953,75 грн.). Відповідно до приписів ст. 163.1.1 Податкового кодексу\~України компенсація за затримку розрахунку при звільнені є базою для оподаткування податком з доходу фізичних осіб. Згідно ст..18\~Податкового кодексу\~України особа, яка нараховує та виплачує доходи на користь фізичної особи називається податковим агентом, тобто відповідач є відповідальним за нарахування та сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб, який утримується з нарахованої виплати. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року № 13» передбачено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідним обовязком роботодавця та працівника, суд повинен визначати суму, що підлягає стягненню без утримання цього податку й інших обовязкових платежів. Отже, зважаючи на наведене сума компенсації за затримку розрахунку при звільненні має бути виплачена позивачу після утримання необхідних податків і зборів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] до КП «Благводсервіс [PERSON] громади» підлягає частковому задоволенню. Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню: заборгованість по заробітній платі у розмірі 19\~876,79 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 91\~953,75 грн., а всього 111830,54 грн., сума без відрахування обовязкових платежів та зборів. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 гривень.

Outcome: partial