Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КП „Паркування про стягнення боргу за договорами зворотної фінансової допомоги. У позові вказує, що між ним як займодавцем та КП „Паркування як займачем укладено Договір безвідсоткової зворотної фінансової допомоги №2 від 01.07.2013 року. Відповідно до п.1.1 Договору Наймодавець зобовязується надати Займачу безвідсоткову зворотню фінансову допомогу. З боку Наймодавця умови договору виконані. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Займач зобовязується отримати безвідсоткову зворотну фінансову допомогу, витратити її за призначенням та повернути у встановлений даним Договором строк 30.11.2014 року. В порушення строків повернення, відповідачем не виконано своїх зобовязань по теперішній час, що підтверджується довідкою КП „Паркування від 28.01.2015 року за вих. №28/15, в якій зазначено, що КП „Паркування має заборгованість перед [PERSON] у сумі 353\~944 грн.. Відповідно до п.5.2 Договору Займач несе відповідальність у вигляді пені за кожний день прострочки повернення безвідсоткової зворотної допомоги у розмірі 0.5% від загальної суми даного Договору. У звязку з простроченням виконання грошових зобовязань за договором за період з 01.12.2014 р. по 10.06.2015 р., відповідач повинен сплатити йому суму збитків від інфляції 141577,60 грн., суму трьох відсотків річних 5585,53 грн. та суму пені 339786,24 грн. Загальний розмір заборгованості складає 840893,37 грн. Посилаючись на ст. ст. 3, 16, 526, 527, 530, 599, 611, 625 ЦК України, [PERSON] просить стягнути з КП „Паркування 840893,37 грн., з яких: основний борг - 353944 грн.; збитки від інфляції 141577,60 грн.; три відсотки річних 5585,53 грн.; пеня 339786,24 грн. та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позов підтримав, наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON], позов не визнала. Вважає позовні вимоги необґрунтованими і недоведеними, Просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень посилалася на те, що відповідно до наданих первинних бухгалтерських документів кошти, внесені [PERSON] до каси підприємства були ним згодом отримані, таким чином умови договору КП «Паркування» виконало в повному обсязі. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, 01.07.2013 р. між [PERSON] як займодавцем та КП «Паркування» як займачем було укладено договір про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 2. Відповідно до пп.1.1, 1.2 договору Займодавець зобовязується надати Займачу безвідсоткову зворотну фінансову допомогу для поповнення обігових коштів, а Займач (КП «Паркування») зобовязується отримати безвідсоткову зворотну фінансову допомогу, витратити її за призначенням та повернути у встановлений Договором строк. Пп. 2.1-2.3 Договору визначено, що розмір безвідсоткової зворотної фінансової допомоги складає 400000 (чотириста тисяч) гривень без ПДВ, Займодавець вносить необхідну Займачу суму безвідсоткової зворотної фінансової допомоги в касу Займача, строк на який надається безвідсоткова зворотна фінансова допомога починається з 02 липня 2013 року і закінчується 30 листопада 2014 року. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.10 ч.2 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ч.1 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших особі, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ч.ч.1, 3, 4 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до прибуткових касових ордерів, наданих КП «Паркування», [PERSON] внесено до каси підприємства: 29.07.2013 52000 грн., 28.08.2013 42000 грн., 30.08.13 13000 грн., 27.09.2013 57000 грн., 30.09.2013 11000 грн., 18.10.2013 9000 грн., 28.10.2013 53000 грн., 30.10.2013 17000 грн., 27.11.2013 49000 грн., 29.11.2013 34000 грн., 27.12.2013 32000 грн., 30.12.2013 32000 грн. Загальна сума прибуткових касових ордерів 401000 грн. Відповідно до видаткових касових ордерів, [PERSON] з каси підприємства було отримано в гривнях: 13.09.13 - 7756, 16.09.13 - 8000, 17.09.13 - 6000, 19.09.13 - 1200, 25.09.13 - 1900, 02.10.13 - 9000, 04.10.13 - 9000, 07.10.13 - 9000, 08.10.13 - 8000, 10.10.13 - 8000, 14.10.13 - 7000, 16.10.13 - 1000, 21.10.13 - 9000, 23.10.13 - 8000, 29.10.13 - 3000, 01.11.13 - 7900, 04.11.13 - 10000, 05.11.13 - 3500, 08.11.13 - 6000, 11.11.13 - 9000, 12.11.13 - 7000, 15.11.13 - 9000, 22.11.13 - 8000, 28.11.13 - 10000, 02.12.13 - 10000, 03.12.13 - 10000, 04.12.13 - 6 000, 06.12.13 - 8000, 10.12.13 - 8000, 13.12.13 - 8000, 16.12.13 - 6000, 19.12.13 - 500, 23.12.13 - 10000, 31.12.13 - 10000, 03.01.14 - 7000, 08.01.14 - 10000, 10.01.14 - 7000, 13.01.14 - 6000, 17.01.14 - 1000, 23.01.14 - 6000, 03.02.14 - 10000, 04.02.14 - 10000, 05.02.14 - 6000, 10.02.14 - 10000, 12.02.14 - 2000, 17.02.14 - 10000, 19.02.14 - 3000, 24.02.14 - 10000, 25.02.14 - 4000, 03.03.14 - 10000, 04.03.14 - 8 000, 06.03.14 - 7000, 17.03.14 - 4000, 31.03.14 - 10000, 01.04.14 - 10000, 02.04.14 8000. Загальна сума видаткових касових ордерів 401756 грн. Оцінив докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем доведено, що між ним та [PERSON] був укладений договір фінансової допомоги №2 та за цим договором [PERSON] вніс, а згодом отримав з каси підприємства суму коштів зазначену у договорі. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed