Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Богданівської сільської ради про визнання права власності за набувальною давністюна житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 39у с.Богданівка Благовіщенського району Кіровоградської області. На обґрунтування позову вказав, що 05.03.2002 року купив у громадянки [PERSON] зазначений будинок за 3000 грн., про що та видала їй розписку та передала усі документи та ключі від будинку. Нотаріально договір купівлі-продажу не оформляли, так як [PERSON] пообіцяла оформити його до кінця 2002 року. [PERSON], договір купівлі-продажу у вказаний нею строк не посвідчила. [INFO] року [PERSON] померла. Позивач з часу смерті [PERSON] відкрито і безперервно користується вказаним домоволодінням, проживаючи у ньому. Вважаючи, що добросовісно заволодів вказаним будинком, володіє ним відкрито і безперервно протягом періоду більшим, ніж 10 років, посилаючись на ст.344 ЦК України просить визнати за ним право власності на домоволодіння за набувальною давністю. Сторони у судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце судового розгляду оповіщені у встановленому законом порядку. Позивач подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Від Богданівської сільської ради представник до суду не з'явився. Від ради надійшов лист про визнання позовних вимог та клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до змісту ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіркою питання наявності законних підстав для задоволення позову та питання того, чи не порушує визнання позову відповідачем вимог закону, прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом встановлено: Відповідно до Архівної довідки Комунального підприємства Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації № 153 від 06.06.2018 року право власності на житловий будинок по [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до Довідки Богданівської сільської ради від 27.02.2018 року [PERSON] проживає у житловому будинку по [ADDRESS] з 2003 року по теперішній час. Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до змісту ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до змісту ч.4 вказаної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Судом встановлено, що будинок зареєстрованого власника не має, ним більше 10 років відкрито, безперервно володіє позивач. Позивачка добросовісно відкрито, безперервно володіла вказаним будинком протягом періоду більшого, ніж десять років. Тому вона має право на набуття права власності на це майно за набувальною давністю.

Outcome: approved