Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання його разом з [PERSON], [INFO], понад пяти років з січня 2001 р. по день її смерті за адресою: [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що встановлення даного факту заявнику потрібно для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину. Зазначив, що з січня 2001 р. він та [PERSON] постійно проживали в [INFO]. 02.08.2017 [PERSON] померла. Померла була цивільною дружиною заявника, вони мешкали разом як подружжя, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, приймали участь у спільних витратах, спрямованих на життєдіяльність сімї. Підставою звернення заявника до суду стало те, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина. У вересні 2017 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу була відкрита спадкова справа після померлої [PERSON], та повідомлено [PERSON], що оскільки він не є спадкоємцем за законом в порядку ст. 1264 ЦК України, йому потрібно надати рішення суду про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому [PERSON] просив суд встановити факт проживання його разом з [PERSON], [INFO], понад пяти років з січня 2001 р. по день її смерті за адресою: [ADDRESS]. Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в заяві, просили суд заяву задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути дану справу за відсутності заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. 02.08.2017 померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 5110, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 03.08.2017 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, серія І-ЖС № 395086. З акту від 21.08.2017, що є наявний у справі, вбачається, що [PERSON] з січня 2001 р. по даний час фактично проживає за адресою: [INFO]. З пояснень свідка [PERSON], сусідки заявника, вбачається, що заявника [PERSON] та померлу [PERSON] вона знає, оскільки мешкають в одному будинку та мають подружні стосунки. Також пояснила, що заявник дійсно з січня 2001 р. мешкав з померлою [PERSON] по день смерті останньої однією сімю як подружжя, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, спільно витрачали кошти на забезпечення життєдіяльності. Свідок [PERSON] дала суду аналогічні пояснення, і не довіряти свідченням свідків у суду підстав не має. Пункт пятий частини другої статті 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. За приписами ч. 2 сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 встановлено, що до членів сімї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обовязковою умовою для визнання їх членами сімї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Як розяснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст. 1264 ЦК в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.\~\~ Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з січня 2001 р. спільно проживав з [PERSON] однією сімю як подружжя по день смерті останньої 02.08.2017 за адресою: [ADDRESS],\~\~тобто не менше пяти років до часу відкриття спадщини. Повно і всебічно зясувавши обставини справи, на які посилалась заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, шляхом встановлення факту проживання заявника з померлою [PERSON] однією сімю як подружжя з січня 2001 р. по день її смерті за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved