Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з [PERSON], яка померла 29.09.2016 року, посилаючись на те, що з вересня місяця 2012 року вони проживали однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом та мали взаємні права та обовязки. За життя [PERSON] залишила заповіт на імя позивачка на все належне їй майно, але нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавиця хоча і проживала спільно із заявником, однак документів про фактичне спільне проживання немає. Встановлення факту проживання однією сімєю із померлим має для неї юридичне значення, оскільки надає право на отримання спадщини. Вказуючи на те, що іншим шляхом встановити даний факт неможливо, заявник просить суд задовольнити його заяву. У судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] доводи заяви підтримали, аргументуючи їх обставинами, викладеними в заяві. Представником заінтересованої особи до суду була надана заява про розгляд справи у їх відсутності, заперечень проти позову вони не мають. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, враховуючи позицію представника заінтересованої особи та допитавши трьох свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Відомостей про звернення [PERSON] з аналогічною заявою немає. Ухвалою судді від 29.01.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання. 23.03.2018 року підготовче засідання проведено та ухвалою суду від 23.03.2018 року справа була призначена до судового розгляду. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1,2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 315 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 559456, виданого 29.09.2016 року виконавчим комітетом Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області, 29.09.2016 року померла [PERSON] (а.с.7) Згідно довідки вих. № 91 від 12.01.2018 року, виданою зазначеною вище сільрадою, вбачається, що [PERSON], [INFO], була зареєстрована на день смерті за адресою: с. Новоосинове Купянського району Харківської області, вул. Казанцева, 51. Згідно акту померла на день смерті фактично проживала в [INFO] в якості члена сімї [PERSON], який є її спадкоємцем по заповіту, посвідченого Глушківською сільською радою Купянського району Харківської області. Інших спадкоємців немає ( а.с. 8). Факт проживання однією сімєю заявника і [PERSON] не менше пяти років до часу відкриття спадщини підтверджується також поясненнями свідків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили, що добре знають заявника і спадкодавицю. Часто відвідували будинок заявника. [PERSON] та [PERSON] з вересня місяця 2012 року по день смерті останньої проживали разом однією сімєю за місцем проживання [PERSON], він здійснював за нею догляд, вони вели спільне господарство, були повязані спільним побутом. Заявник допомагав [PERSON] коли помер син. Коли померла спадкодавиця, то [PERSON] займався її похованням. Свідкам відомо, що за життя вона залишила заповіт, по якому заповіла все своє майно [PERSON] Також між заявником і [PERSON] укладався спадковий договір на передачу належного спадкодавиці майна заявнику. У суду немає підстав ставити під сумнів відомості, повідомлені свідками, дані про заінтересованість їх у вирішенні справи відсутні, їх показання повністю відповідають зібраним по справі матеріалам. У відповідності до ч.1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення факту проживання [PERSON] і [PERSON] однією сім'єю як жінки та чоловіка без шлюбу не менше пяти років до дня її смерті, має для заявника юридичне значення, оскільки цей факт породжує юридичні наслідки, а саме оформлення спадщини після померлої. Так, згідно копій постанови державного нотаріуса Купянської державної нотаріальної контори [PERSON] від 12.01.2018 року, Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та про державну реєстрацію прав, а також свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ХА № 121635 від 14.06.2001 року, Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 703963 на імя [PERSON], витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4, 6158 га, розташована на території Глушківської сільської ради Купянського району Харківської області та майновий пай члена колишнього КСП ім. Петровського Купянського району Харківської області, фактично успадковані [PERSON] після смерті 16.08.2006 року її співмешканця [PERSON] ( факт їх спільного проживання на протязі більше як 5 років до дня смерті спадкодавця встановлений рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 06.12.2012 року по справі № 2023/5450/2012). Однак, заявнику нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про прийняття спадщини по його заяві, у звязку з не підтвердженням фактичного її прийняття, не поданням заяви до нотаріальної контори у встановлений строк, і відсутність відомостей про спільне проживання зі спадкодавицею ( а.с. 10-21,37-50). [PERSON] залишила заповіт на все своє майно на користь [PERSON], посвідчений секретарем виконкому Глушківської сільської ради Купянського району Харківської області 14.09.2012 року за № 161 (а.с.9). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Для встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому уст. 1 Закону України « Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об'єднують та витрачають кошти. Таким чином, з наявних та допустимих доказів по справі, судом встановлений той факт, що [PERSON] та [PERSON] у період з вересня місяця 2012 року і до дня смерті 29.09.2016 року [PERSON] проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права, обов'язки та спільний бюджет. З огляду на вказане вище, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки, що передбачено п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved