Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом в інтересах [PERSON] мотивуючи тим, що [INFO] помер\~рідний брат\~останньої [PERSON] ,\~у зв`язку\~з чим\~відкрилася спадщина,\~до складу\~якої ввійшли,\~в тому\~числі,\~ земельні\~ділянки для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~площею 1,8067\~га,\~площею 0,5034\~га та\~площею 0,4482\~га відповідно\~до державного\~акту \~на право\~власності на\~земельну ділянку\~серії СМ\~№102032.\~ [PERSON] \~прийняла спадщину,\~оскільки проживала\~на день\~смерті\~ із\~спадкодавцем,\~будучи спадкоємцем\~другої черги\~за законом.\~Однак при\~зверненні до\~нотаріальної контори\~постало питання\~доведення факту\~проживання із\~\~спадкодавцем однією\~сім`єю,\~оскільки вона\~не була\~в установленому\~законом порядку\~зареєстрована зі\~спадкодавцем.\~Крім того, оригінал вищевказаного державного акту було втрачено. При вказаних обставинах [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв`язку з чим просив встановити факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини та визнати за [PERSON] право власності на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позові. Представник відповідача Буринської міської ради належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позовну заяву не надав. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у його відсутності за наявними доказами. Свідки [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо підтвердили, що покійний [PERSON] проживав в с.Дич Буринського району Сумської області. З 2014 року до дня смерті останнього з ним проживала його рідна сестра [PERSON] .. Вони мали спільний побут, вели спільне господарство, піклувалися одне про одного, [PERSON] здійснила поховання брата. Вислухавши пояснення представника позивачки, покази свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд\~ приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с.Червона Слобода Буринського району Сумської області, маючи дівоче прізвище « [PERSON] », її рідним братом є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, копією свідоцтва про одруження [PERSON] та копією паспорта [PERSON] (а.с.13-15,58). [INFO] помер [PERSON] , у зв`язку з чим\~ відкрилася спадщина, до якої ввійшли, в тому числі, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8067 га, площею 0,5034 га та площею 0,4482 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №102032, які розташовані на території Червонослобідської сільської ради, що підтверджується поясненнями представника позивачки, копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією державного акту (а.с.10,16). З довідки Червонослобідського старостинського округу Буринської міської ради вбачається, що зареєстроване місце проживання [PERSON] , який помер [INFO] було [ADDRESS] (а.с.11). [PERSON] у відповідності до ч.1 ст.1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги за законом, оскільки є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується поясненнями представника позивачки, копіями свідоцтв про народження, копією свідоцтва про одруження [PERSON] та копією паспорта [PERSON] (а.с.13-15,58). З метою оформлення спадщини [PERSON] звернулася до нотаріуса, але отримала відмову так, як не була зареєстрована на день смерті разом зі спадкодавцем і їй було запропоновано встановити даний факт в судовому порядку, що підтверджується листом приватного нотаріуса Головенської Л.В. (а.с.53). Згідно\~ ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту , визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як встановлено судом, [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] постійно проживала за адресою [ADDRESS] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] в с.Дич Буринського району Сумської області. Вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, піклувалися одне про одного і вказані обставини\~ підтверджуються доводами представника позивачки,\~ показами свідків та довідками Червонослобідського старостинського округу Буринської міської ради ради (а.с.11-12). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України \~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Також суд зазначає, що місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст.ст.2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, громадянам України, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.\~ Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п. 23 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини , а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що відсутність зареєстрованого місця проживання [PERSON] за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала з останнім. Крім того,\~ нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно, оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №102032 було втрачено, що вбачається з копії державного акту, витягу з газети «Рідний Край» та письмового роз`яснення приватного нотаріуса Головенської Л.В. (а.с.16,32,53). Разом з тим, як вбачається з витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, Державний акт серії\~\~СМ №102032 був виданий спадкодавцю 06.03.2007 року на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 02.06.2004 року №240 і площі земельних ділянок значаться: 1,8067 га, кадастровий номер 5920988400:04:003:0261; 0,5034 га, кадастровий номер 5920988400:01:005:0235; 0,4482 га, кадастровий номер 5920988400:02:001:0327, що також підтверджується звітом про експертну грошову оцінку земельних ділянок (а.с.17-31,33-52). В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дослідженими судом доказами беззаперечно встановлено, що зазначені земельні ділянки належали спадкодавцю [PERSON] , а дублікат державного акту не може бути виданий у зв`язку з\~ внесенням змін до Законів України\~ «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію\~ речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, однак документи, якими було посвідчено\~\~ право власності чи право постійного користування земельною ділянкою видані до набрання чинності цим Законом , є дійсними (п.10 ст.28-1 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України\~ «Про державний земельний кадастр»). Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, а ч.1 ст.131 цього Кодексу передбачено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати\~ у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2016 року) передбачено, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим законом та іншим нормативно-правовим актам. Згідно ст.27 цього Закону, державна реєстрація права власності проводиться, в тому числі,\~ на підставі свідоцтва про право на спадщину, державного акту на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року та рішення суду, що набрали законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, в силу ст. 1225 ЦК України\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на землю гарантується Конституцією (ч.2 ст. ст.373 ЦК). Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним\~ документа, який посвідчує його право власності. Таким чином, провівши системний аналіз зазначених норм права, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовної заяви [PERSON] ,\~який діє\~в інтересах\~ [PERSON] та наявність підстав для її задоволення.

Outcome: approved