Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері - [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), яка померла [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері відкрилась спадщина на 2/3 частини будинковолодіння, що розташований по [ADDRESS], що належав їй на підставі рішення Звенигородського районного суду від 16 травня 1987 року. Заповіту на будинок мати не залишала. Він є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки інших родичів у матері не залишилося. Він не подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини по тій причині, що на час відкриття спадщини діяли правила ст. 549 ЦПК України в редакції 1963 року відповідно до якої, діями, що свідчать про прийняття спадщини визнавалися фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Він фактично прийняв спадщину, оскільки на протязі шести місяців з дня смерті матері провів ремонтні роботи в частині будинку матері, заволодів належним її майном, посадив біля частини хати город та поселив квартирантів. Спадкова справа після смерті матері заведена лише 05 червня 2014, однак заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з тих підстав, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Пояснила, що вона особисто знає сім'ю [PERSON] Він здійснив поховання матері [PERSON] та одразу забрав з будинку телевізор, холодильник, килими та ніші речі. Потім робив косметичний ремонт будинку та наймав людей для обробітку городу біля нього. Представник заінтересованої особи Звенигородської міської ради Черкаської області в судове засідання не з'явилися. До суду надійшла заява з проханням розглянути справу за їх відсутності. Не заперечують проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані ним докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в м. Звенигородка Черкаської області померла мати заявника [PERSON] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] та належало померлій на підставі рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 16 травня 1987 року (а.с. 8-9, 10). Заявник [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] За його заявою заведено спадкову справу № 221/2014 від 05.06.2014 року. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Заявник пропустив строк для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 12). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили той факт, що [PERSON] поховав матір [PERSON] та одразу після похорон забрав з будинку цінні речі. Навесні після смерті матері він наймав людей обробляти город біля хати. З акту депутата Звенигородської міської ради Черкаської області, складеного зі слів свідків [PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON] на протязі 6-ти місяців з дня смерті матері [PERSON] доглядав за будинком по [ADDRESS], зробив частковий ремонт та забрав з будинку телевізор, холодильник, подушки, килими та інші хатні речі (а.с. 11). Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] фактично прийняв спадщину протягом шести місяців після смерті матері [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори заявник, який є спадкоємцем першої черги, вчасно не звернувся, оскільки вважав, що автоматично прийняв спадщину. Така необхідність у нього виникла лише при оформленні права на спадщину. Спір про право відсутній. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги заявника щодо встановлення факту прийняття ним спадщини є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі ст. 5 ЦК України, ст. ст. 524, 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) та

Outcome: approved