Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання обмежено дієздатним його двоюрідного брата [PERSON] [INFO] Свої доводи обґрунтовує тим, що його двоюрідний брат [PERSON] не має постійного місця проживання, продав батьківський будинок в с. Вили Лубенського району Полтавської області. [PERSON] продажу будинку, який на думку заявника був проданий декільком особам, його двоюрідний брат проживає в м. Лубни у сумнівних людей, які використовують його у своїх інтересах. В останній час у нього виникли значні кредитні борги перед фінансовими установами, відповідну кореспонденцію отримує сімя заявника. [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Отримує дохід від оренди земельних паїв, який витрачає безпорадно. Окрім того, [PERSON] навчався у Лубенській спеціалізованій загальноосвітній школі інтернаті Полтавської обласної ради із 1983 року по 1992 рік, де мав негативну характеристику та піддавався сторонньому негативному впливу. Заявник просить суд у заяві визнати [PERSON] обмежено дієздатною особою та призначити його піклувальником. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] вимоги підтримали з підстав викладених в заяві. Прокурор Лубенської місцевої прокуратури [PERSON] проти задоволення заяви заперечила, вважала, що заявник по даній справі не є належним та не може бути визначений піклувальником над [PERSON] Представник органу опіки і піклування Лубенської районної державної адміністрації за довіреністю [PERSON] вважав, що без документального підтвердження певних психічних розладів визнати особу обмежено дієздатною неможливо. [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] категорично заперечили проти визнання [PERSON] обмежено дієздатним та призначення йому піклувальника. [PERSON] пояснив суду, що він цілком здоровий, офіційно працює на підприємстві «Лубнимаш», дійсно проживає у своїх знайомих у [ADDRESS], і ніякого примусу дані особи до нього не застосовують , а боргові відносити він частково покриває. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання обмежено дієздатним його двоюрідного брата [PERSON] [INFO] із підстав того, що останній не має постійного місця проживання, продав батьківський будинок в с. Вили Лубенського району Полтавської області. [PERSON] продажу будинку , який на думку заявника був проданий декільком особам, його двоюрідний брат проживає в м. Лубни у сумнівних людей, які використовують його у своїх інтересах. В останній час у нього виникли значні кредитні борги перед фінансовими установами, відповідну кореспонденцію отримує сімя заявника. [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Отримує дохід від оренди земельних паїв, який витрачає безпорадно. Проте, в судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] навчався у Лубенській спеціалізованій загальноосвітній школі інтернаті Полтавської обласної ради із 1983 року по 1992 рік, де мав негативну характеристику. За період навчання в даній школі лікарями був встановлений діагноз дебільність, проте в подальшому в картці дитини, заведеній на учня [INFO], що він практично здоровий. Також в судовому засіданні встановлено, що він дійсно працює на приватному підприємстві «Лубнимаш» із 22.01.2015 року по теперішній час на посаді підсобного робітника. Згідно довідки лікаря психіатра Лубенської КЦМЛ [PERSON] 1974 р.н не перебуває на диспансерному обліку. Відповідно до ч.1 ст. 34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Згідно ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.36 Цивільного кодексу України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Згідно ч. 1 ст. 37 ЦК України, над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» №3 від 28.03.1972 року (зі змінами від 25.05.1998 року) звернено увагу судів на те, що відповідно до ст. 143 ЦПК України, при проведенні підготовки справи до судового розгляду від заявника повинні бути витребувані дані про психічну хворобу, недоумство громадянина або зловживання спиртними напоями чи наркотичними засобами. Даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров'я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. В справах про визнання громадян обмежено дієздатними такими даними можуть бути акти міліції і громадських організацій, рішення товариських суддів та інші докази, які підтверджують факти зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, а також, що громадянин ставить себе і свою сім'ю в тяжке матеріальне становище. Відповідно до ст. 239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи, призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу. Заявником належних достатніх даних суду про психічний розлад здоров'я фізичної особи не надано. В Україні діє принцип презумпції здорової особи. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, встановлює над нею відповідно піклування і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника. Згідно з ч.2 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з ч. 1 ст. 237 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сім'ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Відповідно до ст.3 СК України, сімю складають особи , які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки . Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проаналізувавши надані суду матеріали, пояснення учасників процесу, суд вважає, що заявником не надано необхідних та достатніх доказів про те, що він дійсно являється членом сім'ї особи, щодо якої ставиться питання про обмеження цивільної дієздатності [PERSON], також про те, що [PERSON] страждає на будь-який психічний розлад здоров'я, який при цьому істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, або ж особою, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим самим ставить себе та свою сім'ю, а також інших осіб, яких за законом він повинен утримувати, в скрутне матеріальне становище, як це передбачається положеннями ст.36 ЦК України, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог заявника в задоволенні яких слід відмовити.

Outcome: dismissed