Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дочки [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що в лютому 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], з яким проживала у батьків в [ADDRESS]. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON]. Однак з дня народження дочки відповідач її вихованням не займався, а в червні 2013 року взагалі покинув сім?ю та кудись поїхав. На сьогоднішній день місце його проживання невідоме. У зв?язку просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився. Відповідно до ст. 23 Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, справи про встановлення батьківства та оспорювання батьківства, так само як і права, які мають батьки та діти з однаковим громадянством, регулюються законодавством тієї Договірної Сторони, громадянами якої вони є. Коли один із подружжя має громадянство однієї Договірної Сторони, а інший - другої Договірної Сторони, то застосовується законодавство тієї Договірної Сторони на території якої вони мають спільне місце проживання. Оскільки позивач є громадянином України, а відповідач громадянином Турецької Республіки, а спільне місце проживання вони мали на території України, то застосовується законодавство України. Оскільки на даний час місце проживання відповідача невідоме, то він викликався до суду через оголошення в газетах «Урядовий кур?єр» та «Житомирщина». За згодою позивача проводився заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2012 року (а.с. 6). За час перебування у шлюбі [INFO] року у них народилась дочка [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 04 квітня 2014 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 8). Розгляд справи проводився в заочному порядку, оскільки відповідач в судове засідання не з?явився. Згідно довідки виконавчого комітету Малинської міської ради до позивач [PERSON] проживає разом із свою дочкою [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання позивачки та її дочки, які складали представники виконавчого комітету Малинської міської ради і дошкільного навчального закладу № 176 Деснянського району м. Києва, який відвідує дитина, відповідач з сім?єю не проживає та вихованням і утриманням доньки не займається (а.с. 10, 11, 30). Суд вважає, що таким чином відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому позов задовольняє. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved