Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чинадіївської сільської ради Мукачівського району про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: смт. Чинадієво, вул. Санаторна, буд. 302, Мукачівського району Закарпатської області, після смерті матері [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що зазначений будинок належав його матері [PERSON]. 05.04.2017 року його мати [PERSON] померла. Таким чином, після смерті матері відкрилася спадщина на житловий будинок в смт. Чинадієво, вул. Санаторна, буд. 302, Мукачівського району Закарпатської області. За життя його мати залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно залишила своєму сину [PERSON] Звернувшись до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, так як при житті [PERSON] не зареєструвала право власності на будинок. Спадщину він прийняв у визначений законом спосіб, однак у встановленому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння не може тому, що відсутні правовстановлюючі документи на нього. У звязку з цим просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: смт. Чинадієво, вул. Санаторна, буд. 302, Мукачівського району Закарпатської області, після смерті матері [PERSON]. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити. Представник Чинадіївської сільської ради Мукачівського району в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог ч. 4 ст.223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ФМ № 028045, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ № 489633 від 23.06.1987 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 23.06.1987 року. Внаслідок укладення шлюбу, остання змінила прізвище на [PERSON]. Згідно до свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 227133 від 06.04.2017 року, [PERSON], померла 05.04.2017 року. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Чинадіїівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 24.02.2011 року, [PERSON] на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось та взагалі те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право заповіла своєму сину [PERSON], [INFO]. В подальшому [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 29.12.2017 року приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON], розглянувши подані документи, листом відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Крім того також встановлено, що відповідно до довідки від 25.07.2017 року, виданої виконкомом Чинадівсїької сільської ради Мукачівського району, забудовником житлового будинку в смт. Чинадієво, вул. Санаторна, буд. 302, Мукачівського району Закарпатської області згідно з погосподарських книг була [PERSON] Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок в смт. Чинадієво, вул. Санаторна, буд. 302, Мукачівського району Закарпатської області від 31.07.2017 року, до складу останнього входить житловий будинок позначений під літ. «А» (рік побудови 1960) та господарські будівлі (рік побудови 1960-1980 р.р.). Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за померлою [PERSON] за заповітом, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як розяснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що позивач прийняла спадщину на належне спадкодавцеві майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок в смт. Чинадієво, вул. Санаторна, буд. 302, Мукачівського району Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved