Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 04 серпня 2014 року між ним та [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. В рахунок виконання укладеного договору, 04 серпня 2014 року [PERSON] сплатив [PERSON] 50000 грн. вартості садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими будівлями. [PERSON] в свою чергу на виконання досягнутої домовленості надав [PERSON] розписку про отримання грошей в сумі 50000 грн., передав ключі від житлового будинку та технічну документацію на нього, при цьому через відсутність коштів зобов'язався пізніше, до 01 вересня 2014 року, нотаріально посвідчити фактично укладений і виконаний сторонами в повному об'ємі договір купівлі-продажу. На даний час відповідач відмовляється оформити нотаріально договір купівлі-продажу. Тому він просить суд встановити факт укладення договору купівлі-продажу садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими будівлями та визнати за ним право власності на майно, придбане за договором купівлі-продажу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву із проханням вирішити справу в його відсутність і задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів Правовідносини, що є предметом спору між сторонами по справі, регулюються цивільним законодавством України щодо правових наслідків недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Зокрема, відповідно до ст.ст.220, 328 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що сторони 04 серпня 2014 року дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу земельної ділянки ціною 50000 грн. На виконання такої взаємної домовленості добросовісний покупець [PERSON] передав продавцю [PERSON] обумовлену ними суму грошових коштів у розмірі 50000 гривень, взамін фактично отримав придбане майно. На даний час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються також і поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.3), копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON] (а.с.4), копією розписки [PERSON] про отримання від [PERSON] грошей в сумі 50000 грн. в рахунок придбаної земельної ділянки (а.с.5), копією рішення Іллінецького районного суду від 19 травня 2014 року про визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями (а.с.6,7), копією техпаспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.8,9). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає вимоги позивача доведеними, тому слід визнати дійсним факт укладення позивачем 04 серпня 2014 року із відповідачем договору купівлі-продажу садибного (індивідуального) житлового будинку, за позивачем слід визнати право власності на майно в порядку його придбання за договором купівлі-продажу як за добросовісним набувачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved