Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову позивач вказав, що з вересня 2009 року він зустрічався з відповідачкою. 30 жовтня 2009 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, так як вона сказала, що чекає дитину. Про те, що він не є батьком дитини, відповідачка зізналася через місяць після укладання шлюбу, після чого ним 9 грудня було подано заяву про розірвання шлюбу, який було розірвано 27 січня 2010 року. Після укладення шлюбу, а саме 31 березня 2010 року у відповідачки народилася дитина: син [PERSON], батьком якої він був спочатку не записаний і вона була визнана матір'ю одиначкою та отримувала допомогу матері одиначки та при видачі свідоцтва про народження стверджувала, що він не є батьком дитини. Але потім було зясовано, що свідоцтво про народження було видане з порушенням норм чинного законодавства і його було записано батьком, оскільки дитина народилася через місяць після розірвання шлюбу, та видане нове свідоцтво про народження, в якому батьком записаний позивач, запис вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 376 від 21.04.2010 року, як того вимагає ч.2 ст. 122 Сімейного кодексу України, так як дитина народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу походить від подружжя, в даному випадку пройшло два місяці, а тому він був зареєстрований батьком дитини. Подружнє життя із відповідачкою не склалося і на теперішній час вони проживають окремо. З грудня 2009 року він з відповідачкою не проживає та спільного господарства не вів. Під час подружнього життя відповідачка заявляла, що позивач не є батьком дитини, оскільки до зустрічі з ним вона зустрічалася з іншим чоловіком, який і є батьком дитини. Про те що він не є батьком дитини сама відповідачка не заперечує, також свідчить те, що вона первинно була визнана матір'ю одиначкою та прізвище дитини було записано як Хом'яков, до укладення шлюбу відповідачка зустрічалася з іншими чоловіками, дитина зовсім на нього не схожа. Бути батьком народженої нею дитини позивач не може, оскільки на час її зачаття він з позивачкою не був знайомий. Позивач свій позов підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити його позовні вимоги, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач проти позову не заперечує, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що з вересня 2009 року позивач зустрічався з відповідачкою. 30 жовтня 2009 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, так як вона сказала, що чекає дитину. Про те, що [PERSON] не є батьком дитини, відповідачка зізналася через місяць після укладання шлюбу, після чого позивачем 9 грудня було подано заяву про розірвання шлюбу, який було розірвано 27 січня 2010 року. Після укладення шлюбу, а саме 31 березня 2010 року у відповідачки народилася дитина: син [PERSON], батьком якої позивач спочатку був не записаний і вона була визнана матір'ю одиначкою та отримувала допомогу матері одиначки та при видачі свідоцтва про народження стверджувала, що він не є батьком дитини. Але потім було зясовано, що свідоцтво про народження було видане з порушенням норм чинного законодавства і [PERSON] було записано батьком, оскільки дитина народилася через місяць після розірвання шлюбу, та видане нове свідоцтво про народження, в якому батьком записаний позивач, запис вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 376 від 21.04.2010 року, як того вимагає ч.2 ст. 122 Сімейного кодексу України, так як дитина народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу походить від подружжя, в даному випадку пройшло два місяці, а тому він був зареєстрований батьком дитини. Подружнє життя із відповідачкою не склалося і на теперішній час сторони проживають окремо. З грудня 2009 року [PERSON] з відповідачкою не проживає та спільного господарства не вів. Під час подружнього життя відповідачка заявляла, що позивач не є батьком дитини, оскільки до зустрічі з ним вона зустрічалася з іншим чоловіком, який і є батьком дитини. Про те, що [PERSON] не є батьком дитини, сама відповідачка не заперечує, також свідчить те, що вона первинно була визнана матір'ю одиначкою та прізвище дитини було записано як Хом'яков, до укладення шлюбу відповідачка зустрічалася з іншими чоловіками, дитина зовсім на нього не схожа. Бути батьком народженої нею дитини позивач не може, оскільки на час її зачаття він з позивачкою не був знайомий. Особа, яка записана батьком дитини має право у відповідності з ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, а тому я вимушений звернутися до суду з відповідною заявою. На підставі наведеного та

Outcome: approved