Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з даною заявою до суду і просить встановити факт смерті 10 жовтня 2016 року в м. Ровеньки Луганської області, Україна, батька [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], Україна. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що на день смерті його батька і дотепер м. Ровеньки Луганської області відноситься до тимчасово окупованої території, що непідконтрольна Українській владі. Внаслідок цього реєстрація актів цивільного стану у відповідності до законодавства України на цій території не здійснюється. Оскільки зараз на території м. Ровеньки Луганської області, де помер його батько, діє незаконна влада самопроголошеної «Луганської народної республіки», всі документи, які видаються органами та установами такого незаконного формування є нікчемними та не можуть створювати ніяких правових наслідків на території України. Лікарське свідоцтво про смерть № 575 від 11.10.2016 видане на імя [PERSON] «поликлиникой государственного учреждения «Ровеньковская центральная городская больница» та містить штамп та печатку з приналежністю цієї лікарні до так званої «Луганської народної республіки», а тому не приймається органами реєстрації актів цивільного стану України. Однак, факт хвороби батька та факт його смерті 10.10.2016 дійсно мав місце. Необхідність встановлення даного юридичного факту заявник пояснює тим, що від цього залежить реалізація ним його спадкових прав. \~ В судовому засіданні\~ заявник заяву підтримав, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи ? Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі доказами. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи та показання свідка [PERSON], судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про народження заявника [PERSON], серії ІІ-РБ № 827183, виданого відділом ЗАГС Хорошевського району м. Москви, вбачається, що він народився 15.04.1969 року, і його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. З свідоцтва про одруження, серії ІІІ-УР № 383487 вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 01.07.1963 року, актовий запис № 31. Реєстрація шлюбу відбулася в Михайлівській селищній раді м. Ровеньки Луганської області. Із довідки № 56, виданої 02.12.2016 р. Ровеньківським житлово-комунальним підприємством (самопроголошена ЛНР) вбачаєтьтся, що [PERSON] на момент смерті чоловіка [PERSON], який помер 10.10.2016 року, проживали разом за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть № 575 від 11.10.2016, виданого «поликлиникой государственного учреждения «Ровеньковская центральная городская больница» та містить штамп та печатку з приналежністю цієї лікарні до так званої «Луганської народної республіки» вбачається, що [PERSON], [INFO], помер 10 жовтня 2016 року за місцем свого проживання [INFO]. Із копії свідоцтва про смерть, що видане органом самопроголошеної ЛНР, вбачається, що [PERSON], [INFO], місце народження Україна Луганська область м. Ровеньки с. Каршино, громадянин України, помер 10 жовтня 2016 року, місце смерті Луганська народна республіка, м. Ровеньки. Дане свідоцтво видане 13.10.2016 відділом ЗАГС Ровеньківського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки, що не породжує юридичних наслідків на території України. Відповідно до свідоцтва про поховання [PERSON] заявник доводить факт поховання свого батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт смерті свого чоловіка [PERSON] та пояснила, що на час його смерті вона з чоловіком разом проживали за адресою: [INFO]. Після того як чоловік помер, вона залишилася сама, і в силу певних обставин переїхала проживати до свого сина [PERSON] в смт. Дівички-1 Переяслав-хмельницького району Київської області, їй надано статус внутрішньо переміщеної особи. Із досліджених судом письмових доказів вбачається, що печатки в назві медичного закладу, закладу житлово-комунального господарства та відділу ЗАГС містять російськомовний текст та належність до самопроголошеної Луганської народної республіки. Те, що такої республіки на території України за Конституцією України не існує і вона являється невизнаною та самопроголошеною, є загальновідомим фактом, а тому він не підлягає доказуванню. Разом з цим, печатки та штампи на документах з відомостями про назву самопроголошеної республіки, створюють перешкоди для реєстрації відділом державної реєстрації актів цивільного стану смерті громадянина України [PERSON]. За правилами ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не\~ передбаченому законом. Будь-який акт, рішення чи документ, виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до частини 1 пункту 3 наказу Міністерства юстиції України № 953/5 від 17.06.2014 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану\~ та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей. Частиною 2 пункту 3 вищевказаного наказу визначено, що проведення зазначених дій покладається на будь-який інший відділ державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Згідно п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та ч.ч.1, 3 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно повязані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути субєктом цивільних прав та обовязків. Державній реєстрації підлягають такі акти цивільного стану, як: народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно ч.1 ст. 9 цього Закону, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її поховання, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. За правилами п.2 ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає доведеним той факт, що громадянин України [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], Україна помер 10 жовтня 2016 року в м. Ровеньки Луганської області, Україна На підставі викладеного,

Outcome: approved