Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу договору дарування житлового будинку [ADDRESS] , посвідченого 13.02.2002 державним нотаріусом Путивльської державної нотаріальної контори Синьовид І.О. за р. № 248, укладеного між [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] , який діяв від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , та [PERSON] , яка діяла від імені своєї неповнолітньої дочки, [PERSON] , (Обдаровані) - обдарованому [PERSON] . Заяву обґрунтовував тим, що в його свідоцтві про народження його прізвище російською мовою має написання « [PERSON] » і при посвідченні зазначеного договору дарування його переклали як « [PERSON] ». В той же час, при видачі паспорту його прізвище було зазначено як « [PERSON] ». Посилаючись на неможливість внесення виправлень у вказаний правовстановлюючий документ у зв`язку з неможливістю на даний час встановити, що « [PERSON] » та « [PERSON] є однією і тією ж особою, а також враховуючи те, що в зв`язку з таким написання власного прізвища він позбавлений можливості розпорядитися належною йому на підставі вказаного договору часткою житлового будинку, просив заяву задовольнити. В судове засідання заявник не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, подану заяву підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа також не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, заперечень та пояснень щодо заяви не мала. Дослідивши письмові докази, суд встановив, що 13.02.2002 державним нотаріусом Путивльської державної нотаріальної контори за № 248 в реєстрі було посвідчено договір житлового будинку [ADDRESS] , укладений між [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] , який діяв від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , та [PERSON] , яка діяла від імені своєї неповнолітньої дочки, [PERSON] , ( [PERSON] ) (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про народження від 02.10.1990, виданого російською мовою, [INFO] в с. Руднєве Путивльського району народився « [PERSON] » (а.с. 5). Згідно копії паспорта заявника (а.с. 3), останній народився [INFO] в с. Руднєве Путивльського району, при цьому його прізвище українською мовою має написання « [PERSON] », а російською - « [PERSON] ». Копією картки фізичної особи платника податків від 26.06.2007 підтверджена та обставина, що написанням прізвища заявника в ній є « [PERSON] » (а.с. 4). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.04.2019 № 82/02-31 вбачається, що нотаріусом відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу частки житлового будинку [ADDRESS] , в зв`язку з розбіжностями в документах, а саме: в договорі дарування частки зазначеного будинку прізвище обдарованого вказаного як « [PERSON] », а у паспорті « [PERSON] » (а.с. 7). Дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку та враховуючи написання прізвища заявника російською та українською мовами, суд вважає, що розбіжності в написанні його прізвища у вказаному правовстановлюючому документі є наслідком його неоднакового перекладу з російської на українську мову. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, позаяк надає право на розпорядження належною йому часткою житлового будинку. В силу ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 (із змінами) суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved