Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Його право власності підтверджується Договором купівлі-продажу від 22 травня 2014 року. Відповідно до п.2 Договору квартира належала відповідачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 05 квітня 2013 року державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори Рева Л.Л.. Він неодноразово намагався зв'язатись з відповідачем. До теперішнього часу у його відсутня будь-яка можливість зв'язатися з відповідачем та відсутня будь-яка інформація щодо звільнення квартири. 01 серпня 2014 року на адресу відповідача рекомендованим листом був направлений лист-претензія. Станом на 25 серпня 2014 року будь-якої відповіді від відповідача не надходило. Доступ до квартири [ADDRESS], відсутній. Квартира залишається у користуванні відповідача. Він до цього часу так і не отримав жодної відповіді на надісланий відповідачу лист, що свідчить про нехтування його законних вимог. Такі дії відповідача порушують його права, як власника вказаної квартири. Окрім того, він має намір сьогодні разом зі своєю сім'єю проживати у вказаній квартирі. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановлений законом строк, причини неявки суду не повідомив, заяву про перенесення розгляду справи не подавав. Дослідивши докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення по справі. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 22 травня 2014 року [PERSON] став власником квартири [ADDRESS], на підставі Договору купівлі-продажу ВТХ №087260. Відповідно до п.2 Договору квартира належить відповідачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 05 квітня 2013 року державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори Рева Л.Л. за реєстровим №1-127, спадкова справа №118/2012, зареєстрованого 05 квітня 2013 року державним реєстратором - державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори Рева Л.Л. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 566673, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 35324556101, що підтверджується витягом за індексним номером 2058331 від 05 квітня 2014 року. 01 серпня 2014 року на адресу відповідача рекомендованим листом був направлений лист-претензія, відповідно до якого у разі невиконання заявлених в цій претензії вимог до 22 серпня 2014 року у повному обсязі позивач буде змушений звернутись до суду за примусовим задоволенням своїх вимог, що призведе до розірвання Договору, необхідності відшкодування збитків, збільшення їх на суму встановленого індексу інфляції та відшкодування судових витрат, пов'язаних з розглядом справи в суді. Станом на 25 серпня 2014 року будь-якої відповіді від відповідача не надходило. Доступ до квартири [ADDRESS], відсутній. Квартира залишається у користуванні відповідача. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до п.8 Договору купівлі-продажу продавець зобов»язується знятись з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, фактично звільнити квартиру, погасити заборгованість по комунальних та інших платежах за квартиру (є обов»язковим наданням покупцю документів, що підтверджують відсутність заборгованості, квитанції, розрахункові книжки, довідки обслуговуючої організації тощо), передати квартиру у строк до 22 серпня 2014 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право власності є непорушним. Вказане також викладене у ч. 1 ст. 319 ЦК України та ст. 150 Житлового Кодексу України. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Будучи власником вказаної квартири позивач позбавлений свого права на користування та володіння ним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вище наведене суд вважає, що відповідач втратив право користуватись житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], власником якого є позивач, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved