Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частину належного йому житлового будинку [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв він (позивач) та його мати (дружина [PERSON] ) - [PERSON] , яка померла [INFO] . Він (позивач) прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Нотаріус відмовив йому (позивачу) у видачі свідоцтв про право на спадщину. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на: - 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ; - 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач та його представник - адвокат Яцун В.М. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачі визнали позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про право власності від 27 грудня 1999 року (а.с. 9) вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрований за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 29; 31-33). Таким чином, спадкоємство після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, крім іншого, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом (дружина та син відповідно), після смерті [PERSON] фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, безпосередньо перед його смертю проживали та були зареєстровані разом із ним в [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтв про одруження (а.с. 6), про народження (а.с. 7) та копією довідки виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 245 від 19 лютого 2019 року. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] визнаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , успадкували після його смерті по 1/6 частині житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син - [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, 10 листопада 2017 року та 8 лютого 2019 року на його ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, підтверджується копією спадкової справи № 413/2012 до майна померлої [PERSON] (а.с. 35-41). У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину спадкового житлового будинку, яка належала [PERSON] та була успадкована [PERSON] та [PERSON] після його смерті, у зв`язку із тим, що свідоцтво про право власності на житловий будинок було видане на ім`я [PERSON] після його смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 332/02-31 від 11 травня 2019 року (а.с. 15). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 11-13). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved