Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] у якій, уточнивши позовні вимоги, просить суд: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму боргу за договором позики від 09 квітня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за реєстровим № 568, з врахуванням умов додаткового договору № 1 до договору позики від 09.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 568 від 28 травня 2014 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за реєстровим № 811 в розмірі 11 200 ( одинадцять тисяч двісті ) Євро, що на момент пред'явлення позову є еквівалентом 190 400 ( сто дев'яносто тисяч чотириста ) грн. 00 коп. з подальшим визначенням еквіваленту на день ухвалення рішення; стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] штраф за невиконання умов договору позики від 09 квітня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за реєстровим № 568 з врахуванням умов Додаткового договору № 1 до договору позики від 09.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 568 від 28 травня 2014 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за реєстровим № 811, у розмірі 11 200 ( одинадцять тисяч двісті ) Євро що на момент пред'явлення позову є еквівалентом 190 400 ( сто дев'яносто тисяч чотириста ) грн. 00 коп. з подальшим визначенням еквіваленту на день ухвалення рішення; стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] 3% річних від простроченої суми боргу за період з 28.06.2014 по 28.10.2014 р., що становить 1904 грн. 00 коп.; стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] судовий збір - 3654,00 грн. В обґрунтування таких позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. 09 квітня 2014 року між ним та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до пункту 1 якого відповідачами від нього була отримана сума позики у розмірі 6000,00 Євро, що в еквіваленті складає 102 000 грн.00 коп. Згідно з пунктом 2 підпункту «б» договору, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено 08 травня 2014 року, по курсу на день повернення грошей. 28 травня 2014 року між ним та відповідачами був укладений додатковий договір № 1 до договору позики від 09.04.2014 року, згідно з пунктом 1.1. якого вони з відповідачами взаємно домовились збільшити суму договору позики на 5200 ( п'ять тисяч двісті) Євро, що в еквіваленті складає 88400 грн.00коп., які були отримані відповідачами до підписання цього договору. Таким чином відповідачами була отримана загальна сума позики у загальному розмірі 11200,00 Євро, що в еквіваленті складає 190400,00 грн.00 коп. Згідно умов пункту 2 підпункту «г» в редакції додаткового договору визначено, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено 28 червня 2014 року, у Євро, або у національній грошовій одиниці по комерційному курсу на день повернення грошей. До даного часу відповідачами не було виконано своїх зобов'язань по поверненню суми позики, що складає 11200,00 Євро, відповідно до пункту 1.1. додаткового договору № 1 до договору позики від 09.04.2014 року. Враховуючи вищенаведені обставини, відповідачі зобов'язані були повернути суму позики до 28 червня 2014 року, але вони цього не зробили і 05.07.2014 р. ним на адресу відповідачів були надіслані претензії, які відповідачі залишили без відповіді. Також, він неодноразова телефонував відповідачам, однак це також не дало жодного позитивного результату. Відповідно ж до пункту 3 підпункту «а» додаткового договору, вони з відповідачами погодили, якщо стягнення боргу на користь позичальника буде відбуватися у судовому порядку, позичальники повинні сплатити штраф у розмірі 100 % від загальної суми договору позики. Отже, його звернення до відповідачів про повернення йому суми коштів виявились безрезультатними, у зв'язку з цим, він вимушений звернутись до суду за захистом порушеного права. Усього відповідачі повинні сплатити йому за невиконаними договорами наступні суми: суму позики у розмірі - 11200,00 Євро, що в еквіваленті становить 190400,00 грн.; суму 3 відсотків річних за період з 28.06.2014 по 28.10.2014 р. у розмірі - 1904,00 грн., які розраховані за такою формулою - 11 200 Євро X 17 = 190400 ,00 грн. X 3% = 5 712/12 місяців = 476,00 грн.00 коп. ( за 1 місяць)) х 4 місяця = 1904,00 ( одна тисяча дев'ятсот чотири) грн. 00 коп.; штраф у розмірі - 11200,00 Євро, що в еквіваленті становить 190 400 ( сто дев'яносто тисяч чотириста ) грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила пред'явлену позовну заяву задовольнити у повному обсязі, посилалася на обставини викладені у заяві. Відповідачі повідомлялися належним про місце та час судового розгляду справи, але в судове засідання не з'явилися. Від представника відповідача [PERSON] - [PERSON], від відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшли письмові заяви про визнання позову та можливість розгляду й вирішення справи за їхньої відсутності у зв'язку з неможливістю прибуття у судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 09 квітня 2014 року, дійсно між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], [PERSON] з другої сторони був укладений договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за реєстровим № 568. За умовами цього договору (п. 1) відповідачі отримали від позивача суму позики у розмірі 6000,00 Євро. Пунктом 2 підпункту «б» договору сторони погодили, що позика повинна бути повернута 08 травня 2014 року, по курсу встановленому на день повернення грошей. 28 травня 2014 року між сторонами був укладений додатковий договір № 1 до договору позики від 09.04.2014 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за реєстровим № 811. За додатковим договором (п. 1.1.), сторони домовились про збільшення позики на 5200 Євро, які були отримані відповідачами до підписання додаткового договору. Також, сторони домовились (п. 2, п.п. «г» додаткового договору), що остаточний розрахунок і повернення позики має бути здійснено 28 червня 2014 року, у Євро, або у національній грошовій одиниці по комерційному курсу на день повернення грошей. Відповідачі свого обов'язку за вищевказаними договорами не виконали, та в обумовлений строк позичені кошти не повернули. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, за змістом ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання, а в разі його порушення настають правові наслідки, передбачені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦКУ). Відповідно до пункту 4 підпункту «а» додаткового договору сторони домовилися, що у разі стягнення боргу буде відбуватися у судовому порядку, позичальники повинні сплатити штраф у розмірі 100 % від загальної суми договору позики. За змістом ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Станом на 28 жовтня 2014 року, в результаті невиконання умов договорів, відповідачі мають перед позивачем заборгованість, яка складається з таких сум: заборгованість за сумою позики - 11200 євро, що за курсом НБУ станом на 28 жовтня 2014 року (100 ЄВРО = 1 642.0503 ГРН.) становить 183904,00 грн.; суми штрафу за невиконання умов договору позики від 09 квітня 2014 року, та додаткового договору № 1 від 28 травня 2014 року в загальному розмірі 11200 євро, що за курсом НБУ станом на 28 жовтня 2014 року (100 ЄВРО = 1 642.0503 ГРН.) становить 183904,00 грн.; суми 3 % річних від прострочених суми боргу за період з 28.06.2014 року по 28.10.2014 року у сумі 1839 грн. 04 коп. При цьому, суд не може погодитися із розрахунком боргу здійсненим позивачем, оскільки його розрахунок виконаний із урахуванням комерційного курсу валют, що не кореспондується із вимогами ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, яка передбачає, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 28 жовтня 2014 року офіційний курс гривні до євро становить: за 100 ЄВРО = 1642.0503 ГРН. Отже, за встановлених в судовому засіданні обставин, позовні вимоги є законними, обґрунтованими але такими, що підлягають частковому задоволенню у зв'язку з необхідністю у перерахунку суми боргу відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 28.10.2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати мають бути стягнуті із відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial