Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 21.08.2016року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: с.Малі Новосілки, вул.Сонячна, 23, Мостиського району Львівської області, проте право власності на дане майно належним чином не було оформлено. Стверджує, що за життя батьком було складено заповіт, яким усе своє майно він заповів йому (позивачу [PERSON]Й.). Спадщину після смерті батька у встановленому законом порядку він прийняв та звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] за оформленням своїх спадкових прав. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок №23 по вул.Сонячній в с.Малі Новосілки Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 21.08.2016року. В судове засідання позивач не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Шегинівської сільської ради Львівської області у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що проти позову не заперечує. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала до суду копію спадкової справи №91/2016, заведеної після смерті [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.08.2016 року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (батька позивача [PERSON]Й.). До складу даної спадщини входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №23 по вул.Сонячній в с.Малі Новосілки Мостиського району Львівської області, проте право власності на дане майно належним чином спадкодавцем за життя оформлено не було, правовстановлюючі документи відсутні. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №91/2016, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], за життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт від 17.11.2015року, яким усе своє майно заповів своєму сину [PERSON]Й.(позивачу у справі), який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживав разом із ним на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємців, які б прийняли обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON], чи претендували б на таку, немає. В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON]; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 30.11.2016року; копією будинкової книги для прописки громадян у спірному будинку; довідкою, виданою виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради №157 від 08.02.2017року; копією технічного паспорта на спірний житловий будинок; копією спадкової справи №91/2016 та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved