Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування якого вказує, що він вирішив придбати земельну ділянку для особистих потреб з приводу чого отримав пропозицію від [PERSON] щодо земельної ділянки [NUMBER] , площею 0,0548 га , що знаходиться в СТ «Кооператор» Перовської сільської ради Сімферопольського району АРК. 14.07.2008 року [PERSON] була надана довіреність з питань продажу земельної ділянки, збору та підготовки всіх необхідних документів для укладення договору купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, строк дії якої визначено до 14.07.2011р. 16.07.2008 року [PERSON], переконав його, [PERSON], укласти договір завдатку, за яким він передав, в рахунок оплати за придбання зазначеної земельної ділянки, грошову суму в розмірі 17250,00 доларів США. На підтвердження цього [PERSON] власноручно написав відповідну розписку. При передачі грошових кошті , була присутня дружина останнього - [PERSON], яка дала свою, нотаріально завірену, згоду на продаж земельної ділянки. Проте, після закінчення терміну дії довіреності з питань продажу земельної ділянки та збору всіх необхідних документів, [PERSON] зобов'язання щодо подальшого укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки не виконав. Більш того, вказана земельна ділянка вже продана іншим особам. Грошові кошти, передані ним, позивачем, як завдаток, повернуті не були, не дивлячись на чисельні прохання. Позивач, вважає, що оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки між ним та відповідачем укладений не був, передана останньому сума в розмірі 17250,00 доларів США є авансом, який підлягає поверненню, тому уточнивши заявлені вимоги просить стягнути з відповідача на його користь суму еквівалентну 17250,00 доларів США , що за курсом НБУ, яка становить 147 542,70 грн. та відшкодувати за рахунок відповідача понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному об'ємі. Відповідач та його представник проти позову заперечували, заявили клопотання про застосування до спірних правовідносин строки позовної давності. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду повно та всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідити всі докази в їх сукупності. Судовим розглядом встановлено, що 14 липня 2008 року [PERSON] надав позивачу [PERSON] довіреність, якою надав йому усі права відносно укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки [NUMBER], площею 0,0548 га, розташованої в СТ «Кооператор» Перовської сільської ради Сімферопольського району АРК, виділеної для ведення садівництва. Вказана довіреність нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за № 7801 ( ас.5). Довіреність видана строком на три роки та дійсна до 14 липня 2011 року. Того ж дня дружина [PERSON] - [PERSON] надала свою згоду на продаж земельної ділянки, яка була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за № 7802 ( ас.7). 16 липня 2008 року [PERSON] передав [PERSON] завдаток в рахунок придбання вищевказаної земельної ділянки у розмірі 17250 доларів США, з належної суми еквівалентної 30000 доларів США (ас.32). Позивач стверджує, а відповідач не спростовує того, що протягом часу дії довіреності ним було підготовлені всі необхідні документи для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки [NUMBER], площею 0,0548 га, розташованої в СТ «Кооператор» Перовської сільської ради Сімферопольського району АРК, але [PERSON] відмовився від укладення оговореної угоди. Більш того, продав зазначену земельну ділянку іншій особі. Саме з цих підстав позивач наполягає на тому, що відповідач повинен повернути йому суму сплаченого ним авансу в розмірі 17250 доларів США, в гривневому еквіваленті, що за курсом НБУ станом на 14.02.2014 року складає 147542,70 грн. Згідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України, завдатком э грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів , на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Ст. 548 ч. 1 ЦК України, указує на те, що виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між сторонами по справі було досягнуто домовленість про укладення договору купівлі-продажу земельної дялнки на виконання умов якого позивачем и було передано відповідачеві певну суму грошових коштів, однак, самої угоди купівлі-продажу не було. Відповідно до ст. 657 ЦК України, - договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державної реєстрації. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання. Правила ст.571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь зі сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Оскільки договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору [PERSON] 17250 доларів США є авансом і повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися. У відповідності до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року , згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Позивачем було надано суду розрахунок суми заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 11 лютого 2014 року, який не був ос порений відповідачем, тому суд приймає цей розрахунок, як вірний. Так, у відповідності до довідки наданої Головним Управління Національного банку України в АР Крим від 12.02.2014 року вих. № 09-027/1023, за станом на 11.02.2014 року курс національної валюти стосовно долара США складає 855,3200 гривен за 100 доларів США (ас.30). Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 147542,70 грн. (17250 доларів США / 100 х 855,32 = 147542,70 грн.). Що стосується зауважень відповідача про те, що позивач пропустив строки позовної давності тому до цим правовідносин має були застосована ч. 4 ст. 267 ЦК України, то суд визнає їх неспроможними, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому ст. 257 ЦК України, встановлює, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як було встановлено в ході судового розгляду справи, про порушення свого права позивач дізнався після закінчення дії довіреності виданої йому відповідачем, яка надає йому право відносно укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки [NUMBER], площею 0,0548 га, розташованої в СТ «Кооператор» Перовської сільської ради Сімферопольського району АРК, тобто 14 липня 2011 року. Виходячи з наведено строк позовної давності з вимог позивача закінчується лише 14 липня 2014 року, а отже станом на дату звернення до суду ( 27.01.2014р.) цей строк пропущено не було. Суд вважає, що у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1472,42 грн. На підставі ст. 549, 1046, 1048-1050 ЦК України,

Outcome: approved