Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обгрунтовуючи його тим, що 04.08.2008 року на вул.Нескучній в м.Одесі між водіями [PERSON], який керував автомобілем «[PERSON] [PERSON]», державний номер [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем «ДЕУ ЛАНОС», державний номер [NUMBER], сталося ДТП. Винним у скоєнні правопорушення визнаний [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілю позивача завдані механічні ушкодження, вартість відновлюваного ремонту становить 83 182 грн. 35 коп. Оскільки на момент ДТП автомобіль «ДЕУ ЛАНОС» належав [PERSON], а [PERSON] не мав договору оренди на нього, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку нанесену матеріальну шкоду. Внаслідок ДТП позивачу нанесена також моральна шкода, яку він оцінив в 20 000 грн. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 30.06.2009 року позов [PERSON] задоволений частково, з відповідачів в солідарному порядку стягнута матеріальна шкода в розмірі 83 182,35 грн., та моральна шкода в розмірі 5 000 грн.(а.с.84). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.06.2010 року рішення Матиновського районного суду м.Одеси від 30.06.2009 року скасовано в звязку з тим, що суд 1 інстанції при покладенні солідарного обовязку на відповідачів по відшкодуванню шкоди не врахував, що [PERSON] під час ДТП керував автомобілем на підставі належно оформленої та нотаріально посвідченої довіреності. Крім того, суд не перевірив обставини сплати страхового відшкодування страховою компанією «ВУСО». Суд також розглянув справу за відсутності належного сповіщення [PERSON] про день слухання справи (а.с. 166-168). При новому розгляді справи позивач неодноразово уточнював свої вимоги, згідно останніх позивач зазначає, що отримав від страхової компанії «ВУСО» страхове відшкодування в межах ліміту в розмірі 24 990 грн., та претензій до неї немає, в звязку з чим не вважає за необхідне долучати її до участі в справі. З врахуванням викладеного, а також беручі до уваги додаткові витрати на оплату експертизи в розмірі 450 грн., остаточно просив стягнути з відповідачів 59 292 грн.З5 коп. [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що обовязок відшкодувати збитки, завдані ДТП на підставі ст.1187 ЦК України, лежить на [PERSON], який керував автомобілем «ДЕУ ЛАНОС», державний номер [NUMBER] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 22.07.2008 року. Враховуючи викладене, просив у позові до [PERSON] відмовити. В останнє судове засідання відповідач не зявився, про день слухання справи повідомлений, про причини неявки не сповістив. [PERSON] не зявився, знаходиться в Одеському слідчому ізоляторі. [PERSON] були вручені копії позовних заяв разом з додатками та повідомлено про день та час розгляду справи судом, що підтверджується відповідною розпискою від 08.12.2010 року . Згідно відібраних від [PERSON] пояснень з приводу визнання позову, останній зазначив, що ні з чим не згодний. Залучений за клопотання позивача до участі в справі в якості третьої особи [PERSON], який є власником автомобілю, яким керу вав позивач, в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений, про причини неявки не сповістив. 2 Вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав. Правовідносини між сторонами склалися з приводу відшкодування шкоди, завданої ДТП. В судовому засіданні встановлено, що 04.08.2008 року на вул.Нескучній в м.Одесі між водіями [PERSON], який керував автомобілем «[PERSON] [PERSON]», державний номер [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем «ДЕУ ЛАНОС», державний номер [NUMBER] сталося ДТП. Винним у скоєнні ДТП визнаний [PERSON], що підтверджується постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 14.09.2008 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення (а.с.6). Внаслідок ДТП автомобілю «[PERSON] [PERSON]», державний номер [NUMBER]. яким керував [PERSON], завдано значних механічних ушкоджень, що підтверджується висновком авто товарознавчого дослідження ФОН Лузанов від 12.08.2008 року (а.с.9-15). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] керував автомобілем «[PERSON] [PERSON]», державний номер [NUMBER], на підставі довіреності, посвідченої 04.08.2008 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] Власником автомобілю «[PERSON] [PERSON]», державний номер [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а також змістом зазначеної довіреності (а.с.47- 47 зв.). Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобовязує. Згідно до ч.І ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Із змісту довіреності від 04.08.2008 року вбачається, що [PERSON], який діє на підставі довіреності від імені [PERSON], уповноважує [PERSON] або [PERSON] розпоряджатися належним [PERSON] автомобілем «[PERSON] [PERSON]», державний номер [NUMBER]. Для цього довіреністю передбачена можливість експлуатувати згаданий транспортний засіб, представляти інтереси [PERSON] в органах нотаріату, відповідних органах ДАІ, в будь-яких інших установах, підприємствах та страхових організаціях з усіх питань, повязаних з відчуженням та експлуатацією транспортного засобу, його переобладнанням, ремонтом, проходженням технічного огляду, страхуванням, зняттям з обліку, постановою на облік, подавати та одержувати від імені [PERSON] необхідні довідки та документи, заяви, в т.ч. про належність [PERSON] на праві приватної власності цього автомобілю та про сімейний стан, дублікат реєстраційного документу та цієї довіреності в разі їх втрати, підписувати від імені [PERSON] правочин цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування транспортним засобом, одержувати належні [PERSON] за результатами згаданих правочинів грошові суми, у разі відчуження ТЗ від імені [PERSON] розрахувати, утримати, заповнити Звіт та оплатити податок з доходу фізичних осіб, вчиняти також всі юридичні значимі дії, повязані з цією довіреністю. Таким чином, довіреністю не надано право [PERSON] представляти інтереси [PERSON] в судах з приводу стягнення шкоди, завданої автомобілю, та отримувати належні [PERSON] грошові суми за результатами розгляду справи в суді. Особисто [PERSON], який не власником автомобілю, не має право на звернення з позовом до суду про відшкодування збитків, завданих майну, яке йому не належить. Право на стягнення збитків, завданих пошкодженням автомобіля «[PERSON] [PERSON]», державний номер [NUMBER], належить його власнику - [PERSON] Оскільки [PERSON] є неналежним позивачем по справі, суд відмоатяє йому в позові про відшкодування матеріальних збитків. Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що [PERSON] оформивши довіреність з [PERSON] на право розпорядження автомобілем, є його фактичним власником, тому звернувся з позовом до суду. Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою кабінету Міністрів України № 1388 від 07.08.1998 року з наступними змінами передбачений перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, який є вичерпним та не включає довіреність від власника з правом з користування та розпорядження ТЗ. Крім того, в порушення розділу 3 Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстраційно- екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України № 335 від 10.04.2002 року не була здійснена реєстрації ТЗ за [PERSON] та зняття з обліку попереднім власником. За таких обставин позивачем не доведені обставини набуття права власності на автомобіль «[PERSON] [PERSON]», державний номер [NUMBER]. Той факт, що [PERSON] поніс витрати на ремонт пошкодженого автомобілю, не є підставою для предявлення ним позову про відшкодування збитків до винних осіб. Оскільки довіреністю від [PERSON] на імя [PERSON] та [PERSON] передбачено право проведення ремонту ТЗ, то останні через понесення витрат на відновлення належного стану автомобілю мають право на предявлення позову про стягнення збитків з власника автомобілю. Суд звертає увагу належного позивача по справі на правомірність предявлення позову про відшкодування збитків лише до [PERSON], який є винним в скоєнні ДТП та керував автомобілем «ДЕУ ЛАНОС», державний номер [NUMBER], на відповідній правовій підставі (на підставі належним чином оформленої довіреності від власника [PERSON] з правом керування ТЗ) (а.с.54). Вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди виникли з приводу відшкодування матеріальної шкоди. Оскільки суд відмовляє у задоволенні вимог про відшкодування матеріальних збитків, завданих ДТП, вимоги щодо стягнення моральної шкоди внаслідок заподіяння шкоди є незаконними та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed