Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Злагода» про захист права споживача фінансових послуг, розірвання договору та стягнення грошових коштів за договором вкладу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.01.2015 року між КС «Злагода» та [PERSON] було укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок [NUMBER] в розмірі 44500,00 грн. з терміном повернення до 19.07.2015 року зі сплатою 18% річних. Пунктом 2.3.3 вказаного договору передбачено обов'язок КС «Злагода» щомісячно виплачувати проценти на користь вкладника. Однак в порушення даної вимоги з січня 2015 року відсотки позивачу не виплачуються. Таким чином, станом на 14.04.2015 року заборгованість по відсотках становить 1447,28 грн. На письмову вимогу позивача про дострокове повернення вкладу та виплату відсотків відповідач відповіді не надав, вклад не повернув. Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, останній надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В наданих на адресу суду письмових запереченнях позовні вимоги не визнав та додатково зазначив, що 26.01.2014 року на позачергових загальних зборах членів КС «Злагода» з метою запобігання панічних настроїв серед вкладників, підтримки фінансової стабільності та ліквідності резервів спілки через складну економіко - політичну ситуацію в державі було ухвалено рішення про впровадження стабілізаційного плану для виходу спілки із ситуації, що склалася. Даним планом серед інших заходів передбачається: призупинення до 01.05.2015 року повернення внесків (вкладів)на депозитні рахунки, як тих, строк дії яких закінчився, так і тих, по яких написано заяви про повернення достроково. За таких обставин, приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення та на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.01.2015 року між КС «Злагода» та [PERSON] було укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок [NUMBER] в розмірі 44500,00 грн. з терміном повернення до 19.07.2015 року зі сплатою 18% річних (а.с. 5-10). Також судом встановлено, що позивач виконав умови договору та надав відповідачу кошти у розмірі 44500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 20.01.2015 року (а.с. 9). Відповідно до п. 2.3.3. договору виплата процентів здійснюється щомісячно на вимогу вкладника, що пред'являється в усній або письмовій формі. Згідно з п. 3.2.5 договору, спілка зобов'язана повернути вкладнику внесок, та нараховані проценти у строки, та в розмірах, які передбачені умовами цього договору. Пунктом 3.2.6. договору визначено, що Спілка зобов'язана видати вкладнику внесок або його частину на письмову вимогу з урахуванням умов договору. Вкладник має право вимагати від Спілки виконання своїх зобов'язань згідно з предметом та умовами цього договору (п. 3.3.1. договору). Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялась вимога про повернення вкладу та процентів від 23.02.2015 року, яка отримана відповідачем 25.03.2015 року (а.с. 11, 12), а також заява про дострокове розірвання депозитного вкладу від 26.03.2015 року (а.с. 28), однак дані вимоги позивача залишені без відповіді та задоволення. 21.04.2015 року позивачу було сплачено 74,18 коп. в рахунок заборгованості по відсоткам по договору [NUMBER] від 19.01.2015 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 21.05.2015 року (а.с. 27). Таким чином судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе за договором [NUMBER] зобов'язання, що призвело до утворення в нього перед позивачем боргу. З графіку розрахунків, що є додатком до депозитного договору від 19.01.2015 року, судом встановлено, що станом на 14.04.2015 року борг по невиплаченим відсоткам відповідача перед позивачем за договором [NUMBER] складає 1447,28 грн., з яких: за січень - 189,70 грн., за лютий - 482,36 грн., за березень - 534,03 грн., за квітень - 241,18 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. Пункт 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобов'язанням щодо наступного його повернення. Водночас ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором [NUMBER] від 19.01.2015 року щодо повернення відсотків, суд вважає за можливе розірвати вказаний, а також стягнути з відповідача на користь позивача суму внесків у розмірі 44500 грн. та суму невиплачених відсотків у розмірі 1373,10 грн. (1447,28 грн. - 74,18 грн.) з урахуванням виплачених відповідачем 74,18 грн. відсотків від 21.04.2015 року. Таким чином, загальна заборгованість відповідача складає 45873,10 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а відтак з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору в розмірі 458,73 грн. Щодо витрат на надання правової допомоги, то суд визначаючись з розміром, які підлягають відшкодуванню, ознайомившись з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 28.05.2015 року, підписаний позивачем та його представником, враховуючи положення Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а також те, що представник позивача приймав участь у даній цивільній справі лише в судовому засіданні 24.04.2015 року, яке тривало менше 1 хвилини, вважає обґрунтованими та реальними витрати на правову допомогу в даній цивільній справі в сумі 1000,00 грн., які і підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial