Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 11 грудня 2014 року між ним та ПП «Фінвесткор» в особі його представник Баніт С.В. було укладено договір №100125, згідно якого підприємство зобов'язувалося надати [PERSON] безвідсоткову позику в розмірі 100000 грн. Згідно п. 2.1.1. договору та додатку до нього, учасник зобов'язується своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця, сплачувати платіж до Фонду учасників, за якого підприємство надає відповідні суми у безвідсоткову позику за програмою «City Credit». Відповідно до п.2.2.1 учасник має право передавати права та обов'язки по даному договору третій особі на умовах, передбачених у додатку до даного договору. Відповідно до п.2.3.1 підприємство з метою збереження фонду учасників та захисту їх інтересів залучати нових учасників до програми «City Credit». Згодом виявилось, що позивач разом з цим договором також підписав договір №100125 із ПП «Шансон» в особі представника Баніта С.В., згідно якого підприємство зобов'язувалося за обумовлену плату надати інформацію, консультаційні послуги та послуги з пошуку інформації. В рахунок виконання умов даного договору ним було сплачено 4000 грн. При цьому, враховуючи, що вказані вище договори, були укладені в один і той же час, під одним і тим же номером та з одним і тим же представником, [PERSON] вважав, що підписує один єдиний договір позики. 30 грудня 2014 року між [PERSON] та ТОВ «Лексворд» в особі представника Гуріна А.А. було укладено договір №004685, згідно якого товариство зобов'язувалося вчинити від його імені певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики в розмірі 100000 грн. Згідно п. 2.1.1. договору та додатку до нього, учасник зобов'язується своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця, сплачувати платіж до Фонду учасників, за якого товариство надає відповідні суми у безвідсоткову позику за програмою «Ренессанс». Відповідно до п.2.2.1 учасник має право передавати права та обов'язки по даному договору третій особі на умовах, передбачених у додатку до даного договору. Відповідно до п.2.3.1 товариство має право з метою збереження фонду учасників та захисту їх інтересів залучати нових учасників до програми «Ренессанс». Як згодом виявилося, [PERSON], підписуючи вказаний договір, також підписав договір №004685 із ПП «Медвар» в особі представника Гурина А.А., згідно якого підприємство зобов'язувалося за обумовлену плату надати інформаційні, консультаційні послуги та послуги з пошуку інформації. В рахунок виконання саме цього договору ним було сплачено 2025 грн. При цьому, враховуючи, що вказані вище договори, були укладені в один і той же час, під одним і тим же номером та з одним і тим же представником, [PERSON] вважав, що підписує один єдиний договір позики. З дня укладення вказаних вище договорів та сплати коштів за надання послуг, і до цього часу [PERSON] обіцяної позики не отримав. Більше того, йому стало відомо, що підприємства незаконно надають фінансові послуги без реєстрації у Державному реєстрі фінансових установ, без отримання ліцензій на надання фінансових послуг, а діяльність ПП «Фінвесткор» та ТОВ «Лексворд» на умовах, передбачених договором №100125, №004685 заборонена як така і відома як «надання позик (кредитів) шляхом адміністрування коштів учасників груп». Позивач стверджує, що до підписання вказаних договорів ні ПП «Фінвесткор», ні ТОВ «Лексворд» не надали йому можливості ознайомитися із текстами договорів, не роз'яснили йому умов договорів в частині отримання позики. Враховуючи те, що до теперішнього часу позивач коштів за договорами позики не отримав, просить суд визнати недійсними договори, укладені між [PERSON] та ПП «Фінвесткор», ПП «Шансон», ТОВ «Лексворд» та ПП «Медвар», стягнути з ПП «Шансон» та ПП «Фінвесткор» кошти, сплачені за недійсними договорами, стягнути солідарно з ПП «Шансон» та ПП «Фінвесткор» на його користь 3000 грн. моральної шкоди, стягнути солідарно з ТОВ «Лексворд» та ПП «Медвар» на його користь 3000 грн. моральної шкоди. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, натомість подав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав повністю, просить суд розглянути справу та задовольнити його позовні вимоги. Представник відповідача ПП «Фінвесткор» будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Представник відповідача ПП «Шансон» будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Представник відповідача ТОВ «Лексворд» будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Представник відповідача ПП «Медвар» будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність належним чином повідомлених відповідачів на підставі наявних в справі письмових доказів, а саме: копією договору №100125 від 11 грудня 2014 року між [PERSON] та ПП «Фінвесткор» та додатків до нього (а.с.7-9), копії договору №100125 від 11 грудня 2014 року між [PERSON] та ПП «Шансон» (а.с.10), копії договору №004685 від 30 грудня 2014 року між [PERSON] та ТОВ Лексворд» та додатків до нього (а.с.11-13), копії договору від 30 грудня 2014 року між [PERSON] та ПП «Медвар» (а.с.14), копії квитанцій (а.с.15,16) і ухвалити в справі заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити із наступних мотивів. Судом встановлено, що 12 грудня 2014 року між [PERSON] та ПП «Фінвесткор» в особі Баніт С.В., що діє на підставі довіреності №15 від 1 листопада 2014 року було укладено договір №100125 з Додатками до нього, предметом якого є надання підприємством від імені та за рахунок учасників системи послуг, спрямованих на отримання учасником безвідсоткової позики в сумі 100000 грн. за рахунок коштів фонду учасників через програму «City Credit» Як передбачено ст.1, ст.2 договору, підприємство зобов'язується, зокрема, організовувати та проводити розподіл фонду учасників; здійснювати надання безвідсоткової позики на користь учасника за рахунок фонду учасників; надавати інші послуги та здійснювати інші правочини, узгоджені сторонами; за зверненням учасника надавати необхідну інформацію, що стосується умов договору. Учасник, в свою чергу, зобов'язується, зокрема, не пізніше 15 числа кожного місяця сплачувати платіж до фонду учасників, за рахунок якого товариство надає відповідні суми у безвідсоткову позику за програмою «City Credit» Отже, згідно договору та додатків до нього, послуги ПП «Фінвесткор» полягають в організації та адмініструванні програми «City Credit», за якою підприємство формує спілку учасників, яким надається право отримати безвідсоткову позику за рахунок коштів фонду учасників. Учасник за цією програмою зобов'язаний вносити щомісячний платіж до фонду учасників та інші кошти, передбачені договором та додатками до нього. Тобто, учасник отримує позику через механізм накопичення фонду спілки учасників. Судом також встановлено, що для отримання позики позивач 14 грудня 2014 року підписав з ПП «Шансон» в особі тієї ж особи договір №100125 та сплатив на рахунок цього підприємства грошові кошти в розмірі 4000 грн. Згідно цього договору, виконавець ПП «Шансон» приймає на себе зобов'язання за обумовлену плату надавати замовнику інформаційні, консультаційні послуги та послуги з пошуку інформації. Таким чином, укладені [PERSON] договори із ПП Фінвесткор» та ПП «Шансон» не передбачають будь-якої відповідальності цих підприємств за невиконання умов договорів та будь-яких гарантій отримання позивачем позики навіть у разі повної сплати щомісячних платежів. Зі змісту договору з ПП «Фінвесткор» та додатків до нього випливає, що отримання позики учасником фонду можливе лише за умови виконання всіма учасниками договорів, які укладені з кожним з них, а реалізація права учасника фактично поставлена в залежність від наслідків дій учасників фонду. Суд приходить висновку, що умови вказаних вище договорів є несправедливими та непрозорими, внаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків та шкоду споживачеві. Крім того, позивач сплачує кошти не в погашення позики, а за можливість одержання права на отримання грошей в позику. ПП «Фінвесткор» та ПП «Шансон» без залучення власних коштів сформували спілку учасників, за рахунок коштів яких здійснювалася передача права на отримання позики одним з учасників фонду, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності програми «City Credit». Така діяльність ПП «Фінвесткор» та ПП «Шансон», на думку суду, вводить споживача в оману, оскільки фонд учасників отримання безвідсоткової позики формуються виключно за рахунок внесків фонду учасників між самими учасниками являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми і наявність ознак нечесної підприємницької діяльності. Також судом встановлено, що 30 грудня 2014 року між [PERSON] та ТОВ «Лексворд» в особі Гуріна А.Л., що діє на підставі довіреності №106 від 08 грудня 2014 року було укладено договір №004685 з Додатками до нього, предметом якого є надання підприємством від імені та за рахунок учасників системи послуг, спрямованих на отримання учасником безвідсоткової позики в сумі 100000 грн. за рахунок коштів фонду учасників через програму «City Credit» Як передбачено ст.1, ст.2 договору, підприємство зобов'язується, зокрема, організовувати та проводити розподіл фонду учасників; здійснювати надання безвідсоткової позики на користь учасника за рахунок фонду учасників; надавати інші послуги та здійснювати інші правочини, узгоджені сторонами; за зверненням учасника надавати необхідну інформацію, що стосується умов договору. Учасник, в свою чергу, зобов'язується, зокрема, не пізніше 15 числа кожного місяця сплачувати платіж до фонду учасників, за рахунок якого товариство надає відповідні суми у безвідсоткову позику за програмою «Ренессанс» Отже, згідно договору та додатків до нього, послуги ТОВ «Лексворд» полягають в організації та адмініструванні програми «Ренессанс», за якою товариство формує спілку учасників, яким надається право отримати безвідсоткову позику за рахунок коштів фонду учасників. Учасник за цією програмою зобов'язаний вносити щомісячний платіж до фонду учасників та інші кошти, передбачені договором та додатками до нього. Тобто,учасник отримує позику через механізм накопичення фонду спілки учасників. Судом також встановлено, що для отримання позики позивач 30 грудня 2014 року підписав з ПП «Медвар» в особі тієї ж особи договір № та сплатив на рахунок цього підприємства грошові кошти в розмірі 2025 грн. Згідно цього договору, виконавець ПП «Медвар» приймає на себе зобов'язання за обумовлену плату надавати замовнику інформаційні, консультаційні послуги та послуги з пошуку інформації. Таким чином, укладені [PERSON] договори із ТОВ «Лексворд» та ПП «Медвар» не передбачають будь-якої відповідальності цих підприємств за невиконання умов договорів та будь-яких гарантій отримання позивачем позики навіть у разі повної сплати щомісячних платежів. Зі змісту договору з ТОВ «Лексворд» та додатків до нього випливає, що отримання позики учасником фонду можливе лише за умови виконання всіма учасниками договорів, які укладені з кожним з них, а реалізація права учасника фактично поставлена в залежність від наслідків дій учасників фонду. Суд приходить висновку, що умови вказаних вище договорів є несправедливими та непрозорими, внаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків та шкоду споживачеві. Крім того, позивач сплачує кошти не в погашення позики, а за можливість одержання права на отримання грошей в позику. ТОВ «Лексворд» та ПП «Медвар» без залучення власних коштів сформували спілку учасників, за рахунок коштів яких здійснювалася передача права на отримання позики одним з учасників фонду, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності програми «Ренессанс». Така діяльність ТОВ «Лексворд» та ПП «Медвар», на думку суду, вводить споживача в оману, оскільки фонд учасників отримання безвідсоткової позики формуються виключно за рахунок внесків фонду учасників між самими учасниками являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми і наявність ознак нечесної підприємницької діяльності. Згідно п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. До нечесної підприємницької практики відноситься, зокрема, і будь-яка діяльність, що вводить споживача в оману. П.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. №9 роз'яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, то із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Ч.2 ст.215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таким чином,

Outcome: approved