Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] помер його батько [PERSON]. На день смерті якого залишилась спадщина, що складається з права на земельну частку(пай) розміром 1,93ум.кад.га , яка розташована на території Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, належної спадкодавцю на підставі сертифіката [NUMBER], виданого 22.01.1997 року. На сьогоднішній день сертифікат втрачено. Позивач являється спадкоємцем першої черги по закону після смерті [PERSON] Вчасно прийняв спадщину, оскільки фактично проживав разом з ним до дня його смерті в [ADDRESS]. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку та немає підтвердження факту спільного проживання з спадкодавцем. В зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій вимоги підтримує та просить задовольнити, розглянути справу в його відсутності. Представник відповідача Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу в їх відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки останні скористались своїм правом заявити клопотання про розгляд справи в їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини, докази та відповідні правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], місце смерті - с.Савинці, Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 07.12.2011 року.(а.с.7). Родинний зв'язок позивача з спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.07.1968 року виданим [PERSON], [INFO], в якому в графі батьки записані [PERSON] та [PERSON](а.с.8). Довідкою №461 від 05.07.2017 року виданою виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що за життя [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] з січня 2003 року по травень 2004 року, тобто по день смерті [PERSON] (а.с.9). Крім того факт спільного проживання разом з спадкодавцем підтверджено довідкою №901 від 17.11.2014 року виданою виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького району, в якій зазначено, що [PERSON] здійснював догляд за своїм батьком [PERSON] (а.с.15), письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON].(а.с.17,18). Постановою КМ України від 16 січня 2003 року №35 затверджено Тимчасовий порядок реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, який визначає механізм реєстрації та зняття з реєстраційного обліку фізичних осіб за місцем проживання. Відповідно до даного Порядку місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник будинку(квартири), за договором найму, піднайму, оренди або на інших підставах, передбачених законом. Постійне або тимчасове проживання громадян повинно бути в установленому порядку зареєстроване в оранах внутрішніх справ або у виконкомах селищних та сільських Рад. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.І ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійної, переважно або тимчасово. | Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» розглядає місце перебування і місце проживання. При цьому місцем проживання розуміється адміністративно-територіальні одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 9 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» також визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем , проживання з ним однією сім»єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК України ( в ред. 1963р)». Таким чином, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що в даному випадку заявник іншим правовим шляхом, окрім звернення до суду про встановлення факту проживання разом з спадкодавцем, не може підтвердити вказаний факт, тому заява в частині встановлення факту спільного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшла своє підтвердження, позивачем надано належні докази, тому позов підлягає задоволенню. Довідкою №461 від 05.07.2017 року виданою виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено також, що у померлого [PERSON] спадкоємців передбачених ст.1241 ЦК України немає. Єдиним спадкоємцем до його майна являється син [PERSON], який своєчасно прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном. До складу спадкового майна входить земельна ділянка(пай), розташована на території Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області(а.с.9). Відповіддю №29-2-0.36-24/0/117-17 від 21.07.2017 року Відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області підтверджено, що [PERSON] був включений до списку, який додавався до Державного акта на право колективної власності на землю колишнього КСП с.Савинці та отримав Сертифікат на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER](а.с.13). Належність спадкодавцеві [PERSON] земельної частки(паю) також підтверджено:довідкою №445 від 03.07.2017 року, виданою виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького району, в якій зазначено, що [PERSON] дійсно є в списках згідно розподілу земельних часток(паїв), його номер земельної ділянки [NUMBER] площею 1,93га.(а.с.14), архівною довідкою №168 від 04.07.2017 року, виданою Тростянецьким районним трудовим архівом (а.с.20). З оголошення, надрукованого в газеті «Тростянецькі вісті» №27(10345) від 30.06.2017 року підтверджено, що оригінал Сертифікату на земельну частку(пай) серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] втрачено(а.с.12). З наданих відповідей Тростянецької ДНК та приватного нотаріуса встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась(а.с.27,28). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді №200/02-14 від 20.07.2017 року приватного нотаріуса Тростянецького РНО Вірської А.І. випливає, що [PERSON] за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити свої спадкові права через нотаріальну контору(а.с.11). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після смерті [PERSON], за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved