Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], посилаючись на те, що між ними сімейне життя не склалося, фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинено та шлюб існує лише суто формально, оскільки вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а тому просив суд шлюб розірвати. В ході розгляду справи відповідач подала зустрічну позовну заяву, в якій просила суд стягнути на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], що проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, аліментів в твердій грошовій сумі 1.500 грн., посилаючись на ті обставини, що відповідач за зустрічним позовом допомогу на утримання дитини добровільно надавати не бажає, нести витрати по утриманню дитини переважно самостійно їй важко, а відтак вона змушена звертатись до суду з вказаним зустрічним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, зазначив, що на даний час він офіційно не працює, а тому на даний час він не спроможний сплачувати аліменти у розмірі, що пред'явлені відповідачем. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала та підтримала зустрічну позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, просила суд стягнути з позивача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1.500 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17.04.2009 р. (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, спільного господарства вони не ведуть, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Що стосується зустрічної позовної заяви, то вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є працездатним, а відтак має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Згідно пояснень позивача за зустрічним позовом, відповідач за зустрічним позовом матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, на даний момент вона працює, та розмір її заробітної плати за період з 01.02.2014 року по 31.07.2014 року становить 12.175 грн. 00 коп., середньомісячна заробітна плата складає 2.029 грн. 17 коп. (а.с.16), крім того, на її утриманні перебуває неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яку вона виховує, як мати-одиначка. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти щомісячно в розмірі 1.200 грн. на утримання дитини до досягнення повноліття. Приймаючи рішення про стягнення аліментів у зазначеному розмірі, суд в першу чергу виходить з інтересів неповнолітньої дитини, якій потрібна батьківська увага і турбота, а також тієї обставини, що відповідач на даний час офіційно не працює, однак не вжив жодних заходів для працевлаштування і надання матеріальної допомоги дитині. Крім того, [PERSON] частково визнав позовні вимоги і не заперечував проти стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно вимог ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вище викладеного і

Outcome: partial