Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до територіальної громади Зміївської міської ради Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якому просив встановити факт того, що він є сином [PERSON], встановити факт прийняття спадщини ним після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позову вказав, що він народився [INFO] в с. Лєрмонтове Новосельського району Грозненської області Чеченської республіки. В свідоцтві про народження його прізвище та прізвище батьків зазначено російською мовою, а саме батько - «[PERSON]», а мама - «[PERSON]». [INFO] його мати померла. На випадок своєї смерті вона заповіту не залишила. Має місце спадкування за законом. ЇЇ спадкоємцями першої черги за законом були: її чоловік, [PERSON], він та його брати. Ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавиці - [PERSON] не звертався. На час відкриття спадщини після смерті матері з нею фактично проживав він та його батько - [PERSON], який був зареєстрований з померлою за однією адресою. Після смерті мами він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, яке належало матері, а саме після її смерті на протязі шести місяців він забрав в своє володіння та управління належні їй документи, фотографії, користувався (і зараз користується) належною їй спільно з батьком квартирою [ADDRESS], сплачував (і зараз сплачує) житлово-комунальні послуги; продовжував користуватися належними померлій предметами домашньої обстановки та вжитку, забрав фотографії, документи, що відповідно де положень ст. 549 ЦК УРСР1963 р. підтверджує фактичне прийняття спадщини. Батько та брати проти того, що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті матері не заперечували. 27 грудня 2000 року помер батько. На випадок своєї смерті він заповіту не залишив. Його спадкоємцямі за законом є його діти: він та його брати - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Після його смерті він звернувся до Зміївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а брати звернулись до нотаріуса з заявами про відмову від спадщини на його користь. В нотаріальному порядку він не зміг оформити спадщину, яка залишилась після смерті батька, оскільки в його свідоцтві про народження було зроблено неповний запис про батька (не було зазначено по батькові). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31 січня 2006 року (справа № 2-0-2/2006) був встановлений юридичний факт родинних відносин між ним та батьком. Після отримання вказаного судового рішення, він знову звернувся до Зміївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька. Нотаріус роз'яснила, що вона може оформити свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька лише на ? частину квартири, яка була приватизована його батьками за своє життя, оскільки у нього відсутнє свідоцтво про шлюб батьків, а тому факт прийняття батьком спадщини після смерті мами, не дивлячись на те, що вони разом проживали та були прописані за однією адресою, не підтверджується. На його посилання про те, що він також фактично проживав разом з матір'ю та батьком на час смерті мами та, те що він фактично прийняв спадщину, яка залишилась після її смерті, нотаріус роз'яснила йому, що фактичне прийняття ним спадщини після смерті матері має бути підтверджено рішенням суду. Крім цього, прізвище матері, яке зазначене в свідоцтві про її смерть - «[PERSON]» не збігається з прізвищем його батька - «[PERSON]» та з моїм прізвищем «[PERSON]». На час смерті, батьки були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказує, що в нього відсутня можливість довести факт того, що його батьки дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі, щоб це дало змогу в нотаріальному порядку визначити батька спадкоємцем своєї дружини. Натомість, як, я вже зазначав, я фактично на протязі шести місяців після смерті моєї мами, вступив в управління та володіння спадковим майном, що залишилось після її смерті. Крім того, в свідоцтві про смерть матері зазначено прізвище «[PERSON]», яке відрізняється від його прізвища «[PERSON]» у позивача виникла необхідність в судовому порядку встановити факт родинних стосунків матері з ним, а саме те, що він дійсно був її сином. З свідоцтва про народження, яке було заповнено російською мовою, позивач та його батьки мали однакові прізвища, на російській мові «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]». Можливо після того, як мої батьки переїхали жити в України, при оформленні документів, в зв'язку з перекладом з російської на українську мову і виникли різні прізвища: в документах мами її прізвище було викладено як «[PERSON]», а наші з батьком та моїми братами - «[PERSON]». На думку позивача, можливо після того, як його батьки переїхали жити до України, при оформленні документів, в зв'язку з перекладом з російської на українську мову і виникли різні прізвища: в документах мами її прізвище було викладено як «[PERSON]», а їх з батьком та його братами - «[PERSON]». Представник територіальної громади Зміївської міської ради Харківської області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без їх участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. З свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке складено російською мовою вбачається, що «[PERSON]» народився [INFO] його батьками є «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с.7) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого ВРАЦС Зміївського РУЮ Харківської області [PERSON] помер [INFO]. (а.с.9) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого ВРАЦС Зміївського РУЮ Харківської області [PERSON] померла [INFO]. (а.с.10) Відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 січня 2006 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та померлим батьком [PERSON].(а.с.8) В матеріалах справи знаходиться повідомлення про відсутність запису акту цивільного стану про укладання шлюбу між батьками позивача в управлінні ЗАЦС та архівів Ліпецької області. (а.с.11) З Довідки про останнє місце проживання [PERSON], вбачається, що він був зареєстрований та проживав станом на 27.12.2000 року за адресою [ADDRESS].(а.с.12) З Довідки про останнє місце проживання [PERSON], вбачається, що вона була зареєстрована та проживала станом на [INFO] за адресою [ADDRESS].(а.с.13) Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11 березня 1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON]. (а.с.14) З листа завідувача Зміївської державної нотаріальної контори Т.В. Чернолясової вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с.25) Відповідно Витягу з реєстру із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] у спадковому реєстрі інформація відсутня про наявність заведеної спадкової справи.(а.с.26) У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони є рідними братами позивача, а їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. До смерті батьків їх брат проживав разом з батьками і на сьогоднішній час він проживає за адресою [ADDRESS]. Свідок [PERSON] пояснив, що він добре знав батьків відповідача. З [PERSON] він працював, а [PERSON] була домогосподаркою. Молодший син [PERSON] проживав разом з ними до їх смерті і зараз проживає в квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON], відповідно до ст.92 ЦПК України був допитаний у якості свідка та пояснив, що він до смерті батьків проживав разом з батьками і на сьогоднішній час проживає за адресою [ADDRESS]. Після смерті матері він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, яке належало матері, а саме після її смерті на протязі шести місяців він забрав документи, фотокартки, сплачував та зараз сплачує житлово-комунальні послуги, продовжує користуватися предметами домашньої обстановки та вжитку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] на момент дії Цивільного Кодексу УРСР /в редакції 1963 року/, в зв'язку з чим, правовідносини щодо спадкового майна виникли в період дії цього Кодексу, а тому при вирішенні справи повинні бути застосовані саме його норми. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця /стаття 17 цього Кодексу/, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти /у тому числі усиновлені/, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved