Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 24.10.1998 року виконкомом Селецькою сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 7. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. Вони різні за характерами, мають різні погляди на життя та вирішення соціально-побутових питань. Під час спільного проживання у них часто виникали сварки та непорозуміння. На її неодноразові прохання змінити свою поведінку заради збереження сім'ї відповідач не реагував. Вказує, що на даний час він проживає окремо разом з іншою жінкою. Подружні відносини між ними не підтримуються, шлюб носить формальний характер. За таких обставин подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить її задовольнити та слухати справу у її відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні розписки в матеріалах справи, причину неявки суду не повідомив, будь-яких письмових пояснень чи заперечень стосовно позову не надав, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.10.1998 року виконкомом Селецькою сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 7. Дана обставина стверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного подружнього життя у них народилась дитина, дочка [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обгрунованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні. Згідно зі ст. 88 ЦПК - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved