Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся із вище вказаним позовом до [PERSON] В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що разом із колишньою дружиною [PERSON] він є співвласником житлового будинку, розташованого за адресою: с. Нова Збурївка Голопристанського району Херсонської області, вул. Молодіжна, 3, який належить їм на праві спільної часткової власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Частка кожного з співвласників становить ?. Відповідачка перешкоджає в доступі до будинку, чим порушує його права, передбачені ч. 3 ст. 358 ЦК України. Між ними виникають спори про порядок користування і володіння будинком із господарськими спорудами. Угоди про спосіб виділення частки в натурі не досягнуто. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та уточнили їх з урахуванням висновку № 91/17 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, а саме: просили виділити в натурі по ? частці кожному співвласнику у житловому будинку з побутовими спорудами, що розташований за адресою: с. Нова Збурївка Голопристанського району Херсонської області, вул. Молодіжна, 3 та виділити у власність йому будь-яку частину домоволодіння відповідно до І варіанту поділу, запропонованого експертом. Відповідно виділити відповідачу ? частину домоволодіння відповідно до І варіанту поділу виказаного експертного висновку. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на судову практику ВССУ та Верховного Суду України щодо умов, за яких суд має право задовольнити позов про виділ у натурі частки із нерухомості, яка перебуває у спільній частковій власності. В даному випадку домоволодіння складається з одного житлового будинку, який не можливо поділити на два окремих будинки, щоб кожний з ним міг складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 р. № 1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них», з присвоєнням окремої адреси кожному та припинення часткової власності відповідно до інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 р. № 55. Частка, яка виділяється та частка, яка залишається у іншого власника, має бути окремими обєктами нерухомого майна. Земельно-технічна експертиза при вирішенні цього питання є обовязковою, оскільки у випадку виділу в натурі частки нерухомого майна співвласнику, якому вона виділяється, надається право на ту частину землі, на якій розташована відокремлена частина нерухомого майна. Це повністю кореспондується з положеннями ст. 381 ЦК України. Для позитивного вирішення справи частки співвласників повинні бути ізольовані один від одного, мати окремі виходи, окремі системи водопостачання, водовідведення, опалення, тощо. З урахуванням наведеного, вважають, що підстав для задоволення повних вимог немає. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.01.1984 року. Перебуваючи у шлюбі, у 1990 році згідно даних технічного паспорту побудували житловий будинок, розташований за адресою: с. Нова Збурївка Голопристанського району Херсонської області, вул. Молодіжна, 3. Як слідує з рішення Апеляційного суду Херсонської області від 23.03.2017 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], державного реєстратора Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області [PERSON] про скасування державної реєстрації права та визнання права власності на будинок, на підставі довідки Новозбурївської сільської ради № 251 від 19.02.2016 року та № 249 від 19.02.2016 р. та № 875 від 16.03.2016 р. державним реєстратором здійснено запис № 15238064 від 30.06.2016 р. у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, державну реєстрацію прав власності за [PERSON] на ? частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами. Також на підставі довідки сільської ради зареєстровано право власності на ? частку вказаного домоволодіння за [PERSON], про що свідчить запис у державному реєстр речових прав на нерухоме майно. Висновком № 91/17 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи визначено три варіанти поділу спірного житлового будинку з господарськими спорудами. Запропонований експертом І варіант поділу є найбільш прийнятним, оскільки реальна часта кожної частини за даним варіантом становить 50/100 частин, тобто відповідають ідеальним. Суд вважає за доцільне виділити позивачу ІІ частину у запропонованому варіанті поділу, оскільки він передбачає перепланування, з чим згоден позивач і має технічну можливість здійснити зазначене перепланування, з влаштування окремого виходу та вирішити питання щодо відокремлення водопостачання, водовідведення та опалення. Крім того, відповідач є жінкою та на даний час проживає у даному будинку, тому суд вважає за доцільне виділити їй частину житлового будинку, яка облаштована необхідними комунікаціями і не потребує перепланування, тобто І частину запропонованого І варіанту поділу. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як слідує з позовних вимог, позивач просить поділити житловий будинок в натурі між співвласниками. При цьому питання щодо поділу земельної ділянки або порядку користування земельною ділянкою позивач не ставить. Виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, тому посилання представника відповідача на вирішення питання щодо земельної ділянки є безпідставним. Також, посилання представника відповідача на правову позицію ВСУ по справі 6-12цс13 від 03.04.2013 р. стосується застосування ст. 358 ЦК України щодо здійснення співвласниками права спільної часткової власності за їхньою згодою, що не відноситься до правовідносин, що розглядаються, тому є безпідставним. Правова позиція ВСУ, висловлена у справі 6286 цс 15 від 30.09.2015 р., на яку посилається представник відповідача, стосується компенсації вартості частки в майні співвласнику, якщо виділ в натурі не допускається, а також ч. 2 ст. 376 ЦК України, а саме: здійснення самочинного будівництва не породжує прав власності на таке майно, а тому не підлягають поділу (виділу) обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Що стосується вимоги до ізольованості частки кожного співвласника один від одного, наявності окремих виходів, окремих систем водопостачання, водовідведення, опалення, тощо при виділі частки в натурі, то в даному випадку відповідно до наданого експертного висновку можливе перепланування ІІ частини будинку відповідно до запропонованого І варіанту поділу, з улаштуванням окремого виходу. Щодо відокремлення системи опалення та інших інженерних мереж необхідно розроблення відповідних проектів та погодження їх у встановленому порядку. Розроблення та погодження відповідних проектів не входить до компетенції судових будівельних експертів. З огляду на вище наведене, суд вважає за можливе поділити спірний житловий будинок з господарськими спорудами, з урахуванням експертного висновку та запропонованого І варіанту поділу з здійсненням відповідного перепланування ІІ частини будинку.

Outcome: approved