Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому прохає здійснити поділ спільного майна подружжя, за яким виділити йому квартиру [ADDRESS], а відповідачу - транспортний засіб марки «HYUNDAI SANTA FE», державний номерний знак [NUMBER]. Заявлені вимоги мотивує тим, що починаючи з 15.05.1998 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу вони з дружиною придбали квартиру вартістю 19832 грн. та автівку, вартість якої становить 20000 грн. Наразі позивачем порушене питання поділу спірного майна, що є спільною власністю подружжя, в порядку ст.ст.60,70 СК України. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з'явились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивачем [PERSON] заявлені вимоги підтримані у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнала, проти запропонованого позивачем варіанту поділу майна, не заперечувала. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства України. Суд звертає увагу, що з огляду на час виникнення правовідносин, в частині здійснення поділу нерухомого майна підлягають застосуванню норми Кодексу про шлюб та сім'ю України, а в частині поділу транспортного засобу - норми Сімейного кодексу України. Статтею 60 ч.1 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежного від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.63 ч.1 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.70 ч.1 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.71 ч.1 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічні за змістом норми містяться у ст.ст.22,28,29 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Зокрема, відповідно до ст.29 КпШС України якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що 15 травня 1998 року за актовим записом № 131 у відділі РАГС виконкому Комсомольської міської ради зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження (а.с.4). Згідно з наданою копією договору купівлі-продажу (а.с.5), 12.10.1999 року позивач [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір зареєстрований Кременчуцьким МБТІ за № 311 у реєстровій книзі № 4 від 18.10.1999 року. Як убачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.6) відповідач [PERSON] є власником автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Таким чином, зазначене вище майно придбано у період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя. За змістом ст.ст.10, 60, 61 ЦПК України, правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності сторін, тому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву або у письмовій заяві, адресованій суду. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає вартість спірного майна такою, що погоджена сторонами, а тому проводить поділ спільного майна виходячи з його вартості зазначеної позивачем. З огляду на викладене, позивачу підлягає виділенню квартира [ADDRESS] вартістю 19832 грн., а відповідачу транспортний засіб марки «HYUNDAI SANTA FE», державний номерний знак [NUMBER], вартістю 20000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved