Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з останнього в його користь аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно, починаючи від дня пред»явлення позову до його смерті, посилаючись на те, що 13 лютого 2001 року він розірвав шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народився син, [PERSON], [INFO]. Позивачу виповнилось 63 роки, за станом здоров»я він не може працювати. Розмір його пенсії складає 999 гривень. Останні два роки тяжко хворіє, його матеріальне становище є нужденним. Враховуючи, що відповідач працює в підсобному господарстві, отримує нерегулярні доходи, йому ніякої допомоги не надає, може надавати матеріальну допомогу, просить поданий позов задовольнити. В суді [PERSON] підтримав поданий позов, пояснив, що будь-якої допомоги син не надає, має техніку в господарстві, господарює на землі, а в нього пенсія 1000 гривень, дружина свою пенсію віддає своїм дітям. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав і пояснив, що батько залишив їх в 1985 році, коли йому було 8 років, а сестрі ще менше. Грошей на утримання і навчання він не надавав, живе з іншою дружиною, обоє отримують пенсію, мають хату, землю. Батько лише 4 роки як на пенсії. У них дохід на кожного більший в декілька раз, ніж в його сім»ї, так як у нього 2 неповнолітніх дітей, мама інвалід 2-ої групи, яку він доглядає, і в неї пенсія 1000 гривень, зарплата дружини - 2500 гривень. 5 осіб живуть на 3 тисячі гривень. Дохід від господарства іде на продукти харчування і лікування матері. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає. Згідно з ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як видно з пояснень свідків, [PERSON], [PERSON], позивач проживав в селі Пустомити, там працював і вів господарство. Свідки [PERSON], [PERSON] ствердили, що з першою сім»єю позивач жив до 1985 року, ніякої допомоги на дітей не надавав, мати одна їх виховувала і вчила. Зараз мати інвалід 2-ої групи, живе з сином, який доглядає і лікує її. Мати пішла з господарства батька (позивача по справі) без поділу майна, залишила все, по даний час живуть в будинку її батьків. З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що [PERSON] є його батьком (а.с.6). Пенсійним посвідченням [NUMBER] стверджується, що [PERSON] є пенсіонером з 2011 року (а.с.3). З свідоцтва про шлюб видно, що позивач одружився вдруге 24.06.2009 року (а.с.5). Довідкою Пустомитівської сільської ради від 23.10.2014 року №547 стверджується, що позивач проживає разом з дружиною [PERSON] в одному господарстві (а.с.7). З довідки управління ПФУ у Горохівському районі від 21 жовтня 2014 року вбачається, що позивач [PERSON] і дружина [PERSON] отримують пенсію в середньому по 1000 гривень (а.с.8). З листа ТзОВ «Волинь Нова» від 10.03.2015 року №97 видно, що між [PERSON] та ТзОВ «Волинь Нова» 01.08.2014 року було укладено договори оренди земельних часток (паїв). Вартість отриманого доходу за оренду земельних часток (паїв) у 2014 році становить 2245,14 гривень. Отже, суд встановив, що позивач, проживаючи з дружиною в своєму господарстві, має дохід щомісячно в грошовому виразі 2100-2200 гривень щомісячно, враховуючи дивіденди за оренду землі. Поясення позивача, що дружина витрачає свою пенсію для своїх дітей суд до уваги не приймає, так як вони не підтверджуються ніякими доказами і суттєво не впливають на суть позову. Разом з тим, суд до уваги не приймає термінову необхідність протезування позивача, а будь-яких вагомих доказів хвороби його, відповідач суду не представив. Суд враховує вік позивача, 65 років, недавній вихід його на пенсію, а також можливість господарювання (є господарство, земля). Матеріальної допомоги не потребує. Суд встановив також, що відповідач проживає в сім»ї, в якій 5 осіб, з них 3-є потребують догляду, про що стверджується довідкою про склад сім»ї №635 від 16.12.2014 року, а саме 2-ох неповнолітніх дітей, мати інваліда 2-ої групи. Про те, що [PERSON] є інвалідом 2-ої групи стверджується довідкою Горохівської ЦРЛ №489 від 02.12.2014 року та пенсійним посвідченням серії [NUMBER]. Відповідач [PERSON] перебуває на дому по догляду за [PERSON], про що вбачається з довідки управління соціального захисту населення Горохівської РДА від 26.01.2015 року №642/17.15. Згідно з довідкою №974 - відповідач не знаходиться на обліку в центрі зайнятості. Довідкою №344 К/17 від 23.12.2014 року підтверджується, що відповідач доходу не отримує. Довідкою управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі про пенсію матері [PERSON] стверджується, що вона отримує пенсію за віком встановленого розміру. А згідно з довідкою даного управління, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності. Згідно з довідкою відділу освіти Горохівської райдержадміністрації, [PERSON] працює в зош 1-3 ступеня с.Вільхівка та отримує зароробітну плату встановленого розміру. Отже, відповідач проживає з сім»єю, має вдвічі менший дохід на кожного члена сім»ї, враховуючи наявність інваліда 2-ої групи, яка потребує постійного лікування. Суд, разом з тим, враховує, що позивач не проживає з відповідчем з 1985 року, що підтверджується показами як свідків, так і довідками с/Ради, та копією позовної заяви (зі справи про поділ майна з сестрою позивача), залишив на утриманні матері відповідача, якому на той час виповнилось лише 8 років. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі слід відмовити.

Outcome: dismissed