Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Миргородської ОТГ в особі Миргородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРЛАТАГРО» про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався, на те що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] . При житті була включена у список власників земельних паїв, але при цьому сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримала. Після її смерті був виготовлений державний акт на право власності на земельну частку (пай) площею 2,43 га, розташовану на території Хомутецької сільської ради Миргородського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії ПЛ №066685 від 14.03.2003 року, під кадастровим номером 5323288200:00:001:0070, вартість якої на даний час становить 69 894,41 гривень. Оскільки державний акт на право власності на вказану земельну ділянку був виготовлений після смерті баби, то право власності на дану земельну ділянку в неї не виникло. Після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу, успадкував її будинок, але коли позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення права власності на земельну ділянку - йому було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку, виданого при житті спадкодавця на її ім`я. Крім позивача спадкоємців більше немає. Оскільки з земельного паю, який надавався [PERSON] вже після її смерті було сформовано земельну ділянку і на її ім`я зареєстровано державний акт серії ПЛ №066685 за №69 від 14.07.2003 року на право власності на земельну ділянку площею 2.43 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5323288200:00:001:0070, тому остання не набула права власності на дану земельну ділянку, оскільки відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України втратила правоздатність у зв`язку зі смертю [INFO] . Тому просить скасувати даний державний акт. На даний час на цю земельну ділянку укладений договір оренди земельної ділянки між Хомутецькою сільською радою та ТОВ «УКРЛАТАГРО» але з іншим кадастровим номером - 5323288200:00:007:0506, тобто було присвоєно даній земельній ділянці цей кадастровий номер, який відмінний від кадастрового номеру, вказаному в державному акті серії ПЛ №066685 за №69 від 14.07.2003 року що стало наслідком особливостей програмного забезпечення. Наявність цих обставин є перешкодою для визнання в судовому порядку права на земельну частку (пай) в порядку спадкування згідно виданого [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай), тому позивач просить скасувати державний акт на земельну ділянку та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки під кадастровим номером 5323288200:00:007:0506. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 липня 2021 року відкрите спрощене провадження у цій справі, справу призначено до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином , від представника позивача [PERSON] - адвоката Москаленка М.П. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( а.с.59) , представник відповідача Миргородської міської ради Р.Лисенка в судове засідання не з`явився , надав до суду заяву в якій прохав позовні вимоги задовольнити частково , а саме скасувати державний акт , в іншій частині вимог прохав відмовити . ( а.с. 72-73) Третя особа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області 27.08.2021 року надіслали до суду пояснення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. У своїх поясненнях посилається на те, що відсутні докази отримання спадкодавцем [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки відсутній її підпис про отримання в книзі записів реєстрації державних актів, а набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акту на землю (до 01.01.2013); - реєстрація права власності на земельну ділянку. Спадкодавець [PERSON] за життя не набула права власності на земельну ділянку, а позивачем не надано жодних доказів щодо отримання нею державного акту або реєстрації за нею прав на земельну ділянку. ( а.с. 31-57, 71) Третя особа ТОВ «Укрлатагро» пояснень та заперечень на позовну заяву не надіслали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 2 ЗК України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Відповідно до ст. 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України далі ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК). Судом установлено, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] (а.с. 5). При житті була включена у список власників земельних паїв (а.с. 9), але при цьому сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримала (а.с. 10). Після її смерті був виготовлений державний акт на право власності на земельну частку (пай) площею 2,43 га, розташовану на території Хомутецької сільської ради Миргородського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії ПЛ №066685 від 14.03.2003 року, під кадастровим номером 5323288200:00:001:0070, вартість якої на даний час становить 69 894,41 гривень (а.с.53-54). Оскільки державний акт на право власності на вказану земельну ділянку був виготовлений після смерті [PERSON] , то право власності на дану земельну ділянку в неї не виникло. Після смерті [PERSON] , позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу, успадкував її будинок, але коли позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення права власності на земельну ділянку - йому було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку, виданого при житті спадкодавця на її ім`я (а.с 12). На даний час на цю земельну ділянку укладений договір оренди земельної ділянки між Хомутецькою сільською радою та ТОВ «УКРЛАТАГРО» але з іншим кадастровим номером - 5323288200:00:007:0506 (а.с. 16-18), тобто було присвоєно даній земельній ділянці цей кадастровий номер, який відмінний від кадастрового номеру, вказаному в державному акті серії ПЛ №066685 за №69 від 14.07.2003 року що стало наслідком особливостей програмного забезпечення (а.с. 31-33). Наявність цих обставин є перешкодою для визнання в судовому порядку права на земельну частку (пай) в порядку спадкування згідно виданого [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай), тому позивач просить скасувати державний акт на земельну ділянку та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки під кадастровим номером 5323288200:00:007:0506 (а.с. 2-4). З інформації наданої до пояснень ГУ Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що [PERSON] включена до списку громадян - членів КСП за № 918 , згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай КСП ім. Шевченка на території Хомутецької сільської ради на ім`я [PERSON] відсутні записи щодо реєстрації сертифікату на земельну частку пай . Згідно Технічної документації про складання схеми організації територій земельних часток паїв співвласників по КСП Шевченка Миргородського району входить до уточненого списку громадян яким надано право на земельну частку пай ( 35-37 ) , на ім`я [PERSON] виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5323288200:00:001:0070 ,( а.с. 53-54) але відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян - запис про отримання даного Державного акту - відсутній .( а.с. 56) . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно які витребувані судом - відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5323288200:00:001:0070 відсутні , а на земельну ділянку з кадастровим номером 5323288200:00:007:0506 - зареєстровано інше речове право , оренди між Хомутецькою сільською радою як орендодавцем та ТОВ УКРЛАТАГРО як орендарем , відомості про право власності на земельну ділянку - відсутні ( а.с. 63, 64 ) , Відповідно до пунктів 2 та 10 Розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Із 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Згідно з ст. 7 ЗУ «Про державний земельний кадастр», до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать: ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні; Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву). Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» , державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 25 Закону України «Про державний земельний кадастр», поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до пунктів 60, 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 передбачено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. Вивчивши докази по справі які надані сторонами , а також ГУ Держгеокадастру як третьою особою по справі на стороні відповідача , врахувавши позиції сторін , суд зазначає таке - [PERSON] була включена у списки власників земельних паїв але не отримала за життя Сертифікат на право на земельну частку пай , але на її ім`я був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку всупереч правового поля , оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку видавався на підставі виданого Сертифікату ( що і наголошує третя особа ГУ Держгеокадастру в Полтавській області ) , та враховуючи той факт , що виготовлений він вже після смерті [PERSON] - то такий Державний акт підлягає скасуванню , оскільки він перешкоджає позивачу визнати за ним в порядку спадкування право на право на земельну частку пай після смерті [PERSON] , на яке він має право. З цих мотивів суд приходе до висновку що позовні вимоги [PERSON] про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку належить задовольнити. Одночасно, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо необхідності скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер якої 5323288200:00:007:0506, оскільки ця вимога не порушує прав позивача з підстав того, що в матеріалах справи відсутні відомості про те що саме ця земельна ділянка належна померлій [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією . Тому суд приходе до висновку про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору у розмірі 1816 грн покласти на позивача.

Outcome: partial