Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Просив стягувати з відповідача на утримання сина на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач є працездатною, утриманців не має, в змозі надавати матеріальну допомогу, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив стягнути на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки відповідач добровільно не надає допомогу на утримання сина. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду справи належно повідомлена за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України (а. с. 10,14,18). Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що підтримані в судовому засіданні позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом достовірно встановлено, що 25.11.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який рішенням суду від 23.06.2016 року припинений (а.с. 6). Від цього шлюбу 29 січня 2010 року народилася дитина [PERSON], батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 2). Син проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на його утриманні відповідно до довідки Виконавчого комітету Шахворостівської сільської ради Миргородського району № 1429 від 14.08.2017 року (а.с. 3). Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 14 серпня 2017 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В звязку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 640 гривень судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved