Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання їх малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 14 січня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народився син - [PERSON], який на даний час проживає з нею за адресою: [ADDRESS]. Відповідач із сім'єю не проживає, мешкаючи у селі Нетреба Володимирецького району Рівненської області, у зв'язку з чим не бере участі ані у вихованні дитини, ані в утриманні їх сина, що і стало для неї підставою звернення до суду за захистом своїх порушених майнових прав та майнових прав дитини. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених нею у позовній заяві, просить позов задовольнити. Пояснила, що після фактичного припинення шлюбних відносин між нею й відповідачем не було досягнуто домовленості з приводу способів виконання батьком свого обов'язку утримувати сина до досягнення ним повноліття, а матеріальної допомоги на утримання своєї дитини відповідач добровільно їй не надає, хоча і може таку допомогу надавати, оскільки є працездатним, при цьому інших утриманців в нього немає. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно проживає окремо від дружини й сина, проте матеріально сім'ї допомагає, зокрема передає з села продукти харчування (картоплю тощо), працюючи там біля своєї присадибної земельної ділянки. Зазначив, що на даний час офіційно ніде не працевлаштований. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.180, ч.ч.1, 3 ст.181, ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як передбачено ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом безспірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи (а.с.4 - 7), що з 14 січня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народився син - [PERSON]. Позивачка разом з малолітньою дитиною зареєстровані і фактично проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований і фактично проживає в [ADDRESS], на даний час тимчасово не працює. Між сторонами, як батьками дитини, не досягнуто домовленості з приводу способів виконання ними обов'язку утримувати сина до досягнення ним повноліття, а матеріальної допомоги на утримання своєї дитини відповідач позивачці добровільно не надає або ж надає у незначному розмірі (документальних даних про це [PERSON] суду не подав). Оскільки розмір аліментів, який просить стягнути позивачка з відповідача, є мінімальним законодавчо встановленим розміром аліментів для дитини відповідного віку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу, позов слід задовольнити повністю, адже аргументованих даних на підтвердження своїх заперечень проти позову (в тому числі й письмових заперечень - а.с.11 - 14) відповідач суду не подав. Разом з тим, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів дозволяє їх сплачувати в означеному вище розмірі, оскільки інших дітей, непрацездатної дружини, батьків чи інших утриманців відповідач не має, принаймні документальних даних про це суду він не надав. Задовольняючи позов, суд виходить також з того, що підставою звернення позивачки до суду було саме невиконання або ж неналежне виконання відповідачем його обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обґрунтованих заперечень проти позову відповідач суду не подав. Відповідно до ч.1 ст.182, ч.1 ст.191 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з наведених норм законодавства, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved