Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та уточненим позовом до ТОВ «ЛКМЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем з 07.09.2004 року по 02.06.2020 року. Відповідно до запису у трудовій книжці він працював на посаді пожежного ВЧПО ТОВ «ЛКМЗ». З посади був звільнений у зв`язку з невиконанням відповідачем умов колективного, трудового договору. В день звільнення та до теперішнього часу ТОВ «ЛКМЗ» не здійснив з ним остаточний розрахунок по заробітній платі та всіх сум, що належать йому від підприємства, незважаючи на його звернення з проханням провести такий розрахунок. Отже відповідач зобов`язаний сплати йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, за період з 03 червня 2020 року, тобто з дня, наступного за днем звільнення по день прийняття рішення судом. Крім того, зауважив, що внаслідок порушення відповідачем його законних прав, а саме невиплати йому заробітної плати було порушено звичний для нього уклад життя, що завдало йому моральних страждань, які виразились в постійних переживаннях, заробітна плата була єдиним джерелом існування, прикладав зусиль, щоб винайти для себе та своєї сім`ї, літньої матері коштів для придбання: їжі, ліків, предметів першої необхідності та гігієни, оплати комунальних платежів. Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати в сумі 15565,53 грн., невиплаченої вихідної допомоги в сумі 16134,64 грн., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 42356,16 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2200,00 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні зменшили розмір позовних вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати та, з урахуванням виплаченої частини вказаної заборгованості, просили стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати в сумі 2403,35 грн., невиплачену вихідну допомогу в сумі 16134,64 грн., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 56474,88 грн. (56 діб (змін) х 24 год.= 1344 год. х 42,02 грн.=56474,88 грн.), моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2200,00 грн. Вказані позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним в уточненому позові та відповіді на відзив на позовну заяву. Крім того, позивач зазначив, що наразі він офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку в Центрі зайнятості. Його дружина втратила роботу у зв`язку із впровадженням на підприємстві, де вона працювала, карантинних заходів, та на теперішній час офіційно не працевлаштована. Його мати є особою похилого віку, пенсіонером та мешкає від них окремо. Крім того, у відповіді на відзив на позовну заяву(а.с. 84-86) представник позивача зазначила, що за змістом відзиву та копії розрахунку при звільненні № 00000000170 від 15.06.2020 заробітна плата [PERSON] за останні два місяці, які передували звільненню, складає 13362,03 грн.; кількість годин, які були відпрацьовані протягом 2-х останніх місяців, що передували звільненню складає 318 годин. Отже даний розрахунок підтверджує доводи позивача стосовно того, що він працював пожежним ВЧПО ТОВ «ЛКМЗ» з добовим режимом роботи з 07.30 ранку до 07.30 ранку наступного дня. Таким чином, режим неповного робочого часу стосувався робітників ТОВ «ЛКМЗ», які мали 40-годинний робочий тиждень, а [PERSON] було встановлено добовий режим роботи. В судовому засіданні позивач не оспорював його режим роботи, кількість відпрацьованих днів та годин, зазначений в копіях додатків до Наказу № 73 від 11.03.2020 та Наказу № 98 від 14.04.2020( з 08.00 по 24.00 год., з 0.00 по 08.00 год.) і табелів обліку використання робочого часу. Представник відповідача надала відзив на позовну заяву(а.с. 36-43), за змістом якого вихідна допомога та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури, отже позивач повинен сплатити судовий збір за пред`явлення цих вимог. Тобто за позовні вимоги про стягнення: вихідної допомоги, середнього заробітку за весь час затримки та моральної шкоди позивач повинен сплатити судовий збір згідно ставок, визначених Законом України «Про судовий збір». Зазначила, що позивач звільнений з підприємства 02.06.2020 року. Станом на 20.08.2020 року розмір заборгованості становив- 22837,28 грн., станом на 30.09.2020 року заборгованість по зарплаті становила-17953,10 грн., станом на 19.10.2020 року 15565,53 грн. Сума невиплаченої вихідної допомоги становить 16134,64 грн. Середній заробіток за час затримки визначається у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100(далі- Порядок). Абзацом 3 пункту 1 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Згідно наказу № 271 від 30.09.2019 ТОВ «ЛКМЗ», у зв`язку із сформованою кон`юктурою ринку, виниклою необхідністю внесення змін в організацію виробництва і праці,

Outcome: partial