Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають сина[PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні і вихованні. Рішенням Тячівського районного суду від 12 березня 2012 року постановлено стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 600 гривень щомісячно на утримання сина до його повноліття, розмір яких на даний час є недостатнім, так як постійно зростають ціни на харчування, одяг, оздоровлюваний відпочинок. Крім цього син навчається в Львівському техніко-економічному коледжі Національного університету»Львівська політехніка» і за навчання сина вона платить сама. Відповідач добровільно не надає ніякої допомоги утримання дитини, аліменти сплачує із запізненням,хоча має таку можливість. Він постійного місця праці немає і заробіток його носить мінливий характер. Просить збільшити розмір аліментів і стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і додатково пояснила, що доходи відповідача їй не відомі, однак на її думку він може сплачувати аліменти у визначеній нею сумі. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив повністю і пояснив, що крім сплати визначених судом аліментів він також допомагає сину матеріально, що той, при необхідності, може ствердити особисто. Також він може взяти на себе обовязок по оплаті його навчання. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають сина[PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні і вихованні позивачки ( а.с. 4, 5). Згідно рішення Тячівського районного суду від 12 березня 2012 року ухвалено стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі по 600 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття ( а.с. 7). Неповнолітній син сторін на даний час є студентом 2 курсу денного відділення Львівському техніко-економічному коледжі Національного університету»Львівська політехніка»( а.с.6). За змістом ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України\~\~ 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, поданих відповідно до цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні сторонами не надано жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що після ухвалення рішення Тячівського районного суду від 12 березня 2012 року у сторін змінилися обставини, про які зазначено у ч. 1 ст. 192 ЦПК України. Посилаючись на те, що син навчається на денному відділенні Львівському техніко-економічному коледжі Національного університету»Львівська політехніка» і вона платить за його навчання, позивачка не наводить розрахунок таких витрат і нею не ставиться питання про участь відповідача у додаткових витратах, хоча відповідач цю обставину визнав і заявив про готовність взяти на себе обовязок по оплаті навчання сина. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує майновий стан сторін та ту обставину, що з моменту постановлення рішення Тячівського районного суду від 12 березня 2012 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 ч.1 СК України, зріс рівень споживчих цін, що є загальновизнаною обставиною, і відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дитини зросли витрати на її утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення. А тому , з урахуванням наведеного та беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину , суд вважає , що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 800 гривень щомісячно на утримання дитини.

Outcome: partial