Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS], зняття відповідачів з реєстрації та стягнення судових витрат, вказавши на таке. 23.10.2002 року [PERSON] купив домоволодіння у [ADDRESS] На цей час він з'ясував, що попередня власниця [PERSON] та її родич [PERSON] - відповідачі по справі, досі значаться зареєстрованими за вказаною адресою. При зверненні до паспортного столу, йому повідомили, що без наявних паспортів зняти з реєстрації відповідачів не можуть та порадили звернутись до суду. При цьому, на його адресу надсилаються рахунки щодо сплати житлово-комунальних послуг, в яких вказано кількість мешканців, тому він змушений сплачувати зайві кошти за осіб, які фактично в будинку не проживають, житлово-комунальними послугами не користуються та у витратах участі не приймають. Визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, позивачу необхідно для розпорядження належним йому будинком на свій розсуд та не обмеження його законних прав власника, у зв'язку із чим він був змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, а у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачам за місцем реєстрації надсилалася заказна кореспонденція, і отже суд вважає, що судове повідомлення вручене їм належним чином. Приймаючи до уваги, що [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися і від них не надійшло повідомлення про розгляд справи у їх відсутності, тому справа розглядається заочно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Так, дійсно [PERSON] на праві власності, згідно договору купівлі-продажу від 23.10.2002 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.4,9). З актів обстеження житлового будинку, який належить [PERSON], складених депутатом Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області від 17.04.2016 року, 08.12.2016 року, 12.12.2016 року та 27.06.2017 року (а.с.5-8), вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у вказаному житловому будинку - не проживають більше десяти років. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] власником значилась [PERSON] (а.с.10-14). Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Таким чином, приймаючи до уваги, що [PERSON] та [PERSON] без поважних причин, понад встановлені ст. 71 ЖК України строки, у житловому будинку позивача не проживають, тому їх необхідно визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Разом з тим, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстраційного обліку покладено на відділи у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України. Таким чином, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням і є остаточним рішенням, на підставі якого відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України зобов'язаний зняти відповідача з реєстраційного обліку. Суд не вправі підміняти функції державних органів (органів реєстрації), на які покладені обов'язки з реєстрації місця проживання громадян, а тому вимога про зняття з реєстрації задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачеві відмолено у половині позовних вимог, тому стягненню з відповідачів підлягає судовий збір у розмірі 320 гривень. Отже, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial