Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, в якому просить визнати за ним право власності на 2/9 частин будинку садибного типу [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] . Також просить визнати за ним право власності на 4/9 частин цього спадкового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по провулку [ADDRESS] , яке належало до суспільної групи - колгоспного двору, членами якого були матір позивача [PERSON] , батько позивача [PERSON] та позивач, кожному з яких належало по 1/3 частині зазначеного домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] , і позивач з матір`ю вступили в управління та володіння спадковим майном, в т.ч. належною спадкодавцю 1/3 частиною спірного домоволодіння. В зв`язку з тим, що [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача, а матір не відмовилась від обов`язкової частки, позивач успадкував 8/36 часток, а матір 4/36 часток. На день смерті матері, 17.04.2014 року, вона була зареєстрована та проживала в спірному будинку разом з позивачем. До спадщини, яка відкрилась після смерті матері, увійшло 4/9 частин домоволодіння із них 1/3 частина, яка належала матері за життя, та 1/9 частина будинку, в управління та володіння якою вступила матір після смерті батька. За заявами позивача про прийняття спадщини, поданими до державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Тихоновою Є.М. були заведені спадкові справи після смерті батька та матері позивача. Однак в оформленні спадкового права на спірний будинок позивачу відмовлено листом від 21.06.2019 року, оскільки спадкодавець [PERSON] не зареєструвала своє право власності на спірне спадкове майно. Вказані обставини є причиною звернення до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. (а.с.81). Представник відповідача - Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Сільський голова Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області В.Т. Стадник надав до суду заяву від 16.07.2019 р. № 515 про розгляд справи без участі представника відповідача, проти вимог [PERSON] Макишинська сільська рада Городнянського району Чернігівської області не заперечує. ( а.с. 38). Представник третьої особи на стороні відповідача, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлена належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації С. Ященко надала 09.08.2019 року заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень проти позовних вимог не має. ( а.с.60). Згідно положень ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. За даними паспорта громадянина України № [NUMBER] встановлено, що його видано 22.06.2018 року [PERSON] , [INFO] . (а.с.4). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , встановлено, що батьками [PERSON] , який народився [INFO] , вказані: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.7). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Макишин Городнянського району Чернігівської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. З довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 28.02.2019 року № 188 встановлено, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в будинку [ADDRESS] були постійно зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] з 1975 року по день смерті [INFO] ; [PERSON] з 1975 року по день смерті [INFO] ; [PERSON] з 05.11.1975 року по даний час. (а.с. 15). З дослідженої в судовому засіданні копії заповіту від 20 липня 2000 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно [PERSON] . Заповіт складено та посвідчено секретарем виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Трухан Г.Г., зареєстровано в реєстрі № 161. (а.с.76). Після смерті [PERSON] позивач звернувся до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини. 25.07.2014 року нотаріусом заведена спадкова справа № 137/2014 до майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 42-47). За даними спадкової справи спадщину [PERSON] прийняли позивач за заповітом; [PERSON] обов`язкову частку за законом. Таким чином, в силу ст. 529, 549 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON] , все його майно успадкували його син [PERSON] та дружина [PERSON] [PERSON] померла [INFO] в селі Макишин Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . ( а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. З довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 28.02.2019 року № 189 встановлено, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в будинку [ADDRESS] були постійно зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] з 1975 року по день смерті [INFO] ; [PERSON] з 05.11.1975 року по даний час. (а.с.16). З дослідженої в судовому засіданні копії заповіту від 20 липня 2000 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] . Заповіт складено та посвідчено секретарем виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Трухан Г.Г., зареєстровано в реєстрі № 160. (а.с.75). Після смерті [PERSON] позивач звернувся до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини. 25.07.2014 року нотаріусом заведена спадкова справа № 138/2014 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 48-53). За даними спадкової справи позивач є єдиним спадкоємцем, хто прийняв спадщину [PERSON] у встановленому законом порядку. Так, з довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 28.02.2019 року № 184 встановлено, що в будинку [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року постійно були зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] , якому належала 1/3 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] - дружина, якій належала 1/3 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] - син, якому належала 1/3 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не втратили права на частку в його майні. (а.с.14). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] на момент його смерті мав у власності 1/3 частину спірного домоволодіння; [PERSON] . станом на момент її смерті мала у власності 4/9 частин спірного будинку, із них 1/3 частина була набута [PERSON] як членом колгоспного двору та 1/9 частину [PERSON] успадкувала після смерті її чоловіка [PERSON] . З інформаційної довідки від 01 березня 2019 року № 41 встановлено, що при обмірі будинку [ADDRESS] , виявлено, що будь-які правовстановлюючі документи на будинок відсутні; будинок побудований в 1975 році, не потребує здачі в експлуатацію і не є самочинним будівництвом; процент готовності житла - 100 %; загальна площа будинку становить 86,1 кв.м., житлова площа будинку становить 29,6 кв.м. Самочинного будівництва, перепланування та переобладнання не виявлено. (а.с.13). Дослідженням звіту про оцінку майна : житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] встановлено, що вартість цього майна становить 44535 грн. 00 коп. (а.с.17-20). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач позбавлений можливості оформити спадщину на спірний будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на спірний будинок не було зареєстроване за її життя. Відмова нотаріуса оформити спадкове право підтверджена письмово. (а.с.21). Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. Дослідженням технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] встановлено, що будинок з господарськими будівлями та спорудами зазначені під літерами: А-1 - житловий будинок площею забудови 68,8 кв.м., з а-1 - прибудовою площею забудови 35,0 кв.м., загальною площею 86,1 кв.м., в т.ч. житловою площею 29,6 кв.м. та допоміжною 56,5 кв.м., Б-1 - сарай площею забудови 49,7 кв.м., б-1 - сарай площею забудови 15,3 кв.м., В-1 - пригребиця площею забудови 21,8 кв.м., з погрібом з шийкою площею забудови 9,0 кв.м., 1 - ворота з хвірткою площею забудови 8,8 кв.м., 2 - огорожа площею забудови 6,0 кв.м., 3 - огорожа сітка площею забудови 41,9 кв.м. (а.с.10-12). З огляду на те, що право власності спадкодавців на спірний будинок підтверджено матеріалами справи, а позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити на нього своє спадкове право, суд, враховуючи положення ст. 328, 392 ЦК України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved