Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що в травні 2015 року він уклав повторний шлюб з [PERSON], від якого має малолітнього сина [PERSON], [INFO]; в травні 2016 року дружина померла й син знаходиться на його утриманні; в даний час він не працює, отримує періодичний доход від праці по найму близько 1000 грн. на місяць, в зв'язку з чим, його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходу. Тому, просить стягувати з нього на користь відповідачки на утримання дочки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на місяць. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідачка в судовому засіданні заявлений позов не визнала, вважаючи, що позивач має сплачувати аліменти в існуючому розмірі, оскільки їх дочка потребує коштів на придбання одягу, взуття, харчування, навчання, лікування, дозвілля; також зазначила, що мінімальний розмір аліментів згідно внесених законом змін буде збільшений й позивач не повинен сплачувати аліменти менше даного розміру. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного становища, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом положень ст.180 СК України обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю; шлюб між сторонами розірвано за рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12 травня 2009 року. На підставі рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2009 року, яке набрало законної сили, [PERSON] зобовязаний щомісячно сплачувати на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру, починаючи з 25 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] від укладеного 05 травня 2015 року повторного шлюбу з [PERSON] має малолітнього сина [PERSON], 18.09.2012р., який зареєстрований з батьком, так як мати дитини 11 листопада 2016 року померла, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб, народження, смерть, довідкою Борзнянської міської ради №1931 від 03.05.2017р. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON], він не працює з жовтня 2009 року, до січня 2010 року отримував допомогу по безробіттю. При цьому, суд враховує ту обставину, що [PERSON] є особою працездатного віку й за такий тривалий час не був позбавлений можливості відшукати собі постійну роботу. Крім того, позивач отримує щомісячну державну допомогу на дитину в розмірі 1424 грн. Надані [PERSON] копії квитанцій та довідка Борзнянського РВ ДВС від 28.04.2017р. вказують на спроможність позивача виконувати існуючий аліментний обовязок перед відповідачкою по утриманню дочки [PERSON]. Посилання [PERSON] на наявність у відповідачки постійного доходу з місця роботи в Борзнянській ЦРЛ (нарахована заробітна плата становить близько 3600 грн. на місяць) також не заслуговують на увагу, оскільки в силу вимог ст.180 СК України обовязок по матеріальному забезпеченню неповнолітніх дітей покладається на обох батьків, а отриманий матірю дитини середньомісячний доход не набагато перевищує встановлений законом мінімальний розмір заробітної плати. Крім того, запропонований [PERSON] розмір аліментів в 300 грн. знаходиться значно нижче визначеного законодавством мінімального рівня для дитини відповідного віку (на даний час близько 533 грн., а у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» буде становити близько 888 грн.), який держава підвищує насамперед з метою найкращого забезпечення інтересів дитини; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, суд вважає, що наведені позивачем обставини та надані ним докази не свідчать про погіршення його матеріального становища, стану здоровя чи зміни сімейного статусу настільки, щоб він був позбавлений можливості виплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в існуючому розмірі, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed