Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Мотивує позов тим, що 04 квітня 2018 року надав відповідачу в позику грошові кошти в сумі 11000,00 гривень. На підтвердження надання у позику цих коштів відповідачем складено заяву, підпис на якій засвідчено нотаріально. За умовами заяви відповідач повинен був повернути позивачу грошові кошти до 04 листопада 2018 року. Однак станом на день звернення до суду з даним позовом кошти не повернуто. Наявність оригіналу заяви у кредитора свідчить про існування зобов`язання. А тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в судовому порядку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Пояснив суду, що відповідачу позичив кошти в сумі 11000,00 грн., які він обіцяв повернути до 04 листопада 2019 року. Проте позичені кошти [PERSON] не повернув, станом на дату розгляду справи заборгованість існує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Поштове відправлення з копією ухвали суду та позовною заявою і доданими до неї документами, надсилалися на адресу його реєстрації. А також відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак до суду не прибув. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з письмовою заявою від 04 квітня 2018 року, відповідач отримав у позивача в борг грошові кошти у розмірі 11000,00 грн., термін повернення 04 листопада 2018 року. Справжність підпису на заяві засвідчено приватним нотарісуом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. та зареєстрованою в реєстрі за № 3120 (а.с. 4). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (правовий висновок ВСУ від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13). Судом у судовому засіданні досліджено оригінал заяви, її текст та викладені умови повернення грошових коштів. Підстав вважати, що заява засвідчує існування інших, а ніж боргових правовідносин між сторонами, не встановлено. Заявою виражено справжню правову природу укладеного договору позики. Заява має вираження обов`язку [PERSON] повернути грошові кошти, а відтак така заява дає правові підстави для стягнення боргу судовим рішенням. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак і про наявність підстав для їх задоволення. Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved