Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [INFO] його баба - [PERSON] , [INFO] , померла у місті Євпаторія, Автономної Республіки Крим. Заявник звернувся до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо реєстрації смерті [PERSON] , але йому було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразка відповідно до законодавства України. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті його баби та відкриття спадщини. Просив суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Євпаторія Автономної Республіки Крим. Згідно з ухвалою судді від 12 березня 2021 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 листопада 2020 року, [PERSON] , [INFO] , уродженка смт. Тростянець Вінницької області, померла [INFO] в місті Євпаторія, Автономної Республіки Крим на тимчасово окупованій території України. З матеріалів доданих до заяви вбачається, що померла [PERSON] доводилась бабою заявнику, тобто він є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом. З`ясовано також, що [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть баби у зв`язку з тим, що таке свідоцтво було видане на тимчасово окупованій території України. Так, як вбачається із відмови у проведенні державної реєстрації смерті № 150/21.9-71 від 10.03.2021, виданої Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] у зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть останньої серії [NUMBER] від 25 листопада 2020 року було видане на тимчасово окупованій території України. Наведена обставина стала підставою для звернення заявника із даною заявою до суду. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть, лікарського свідоцтва про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Підсумовуючи наведене, суд вважає доведеною ту обставину, що заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку довести факт смерті [PERSON] . Встановлення даного факту породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки він є її родичем (онуком) та спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги неможливість встановлення даного юридичного факту в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного та

Outcome: approved