Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів у якому зазначив, що він перебував у фактичних шлюбних відношеннях з відповідачем. [INFO] у них народилась дочка - [PERSON]. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.09.2015 року по справі 310/6994/15-ц стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 31 липня 2015 року і до повноліття дитини, а також стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 31 липня 2015 року і до досягнення дитиною трирічного віку. У зв'язку з відсутністю роботи, утворився борг по сплаті аліментів в сумі 6000 грн. 08.12.2015 р. він працевлаштувався у фізичної особи підприємця [PERSON] на посаді менеджера і його заробітна плата складає 1700 грн. Він перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки наймає житло, за яке оплачує орендну плату та комунальні платежі. Крім того, йому потрібні грошові кошти на проживання. Посилався на ст. ст. 84, 180, 192, 181, 182 СК України просив змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], місце народження - с. Зеленівка Приморського району Запорізької області, іпн. [NUMBER], на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. і визначити аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], місце народження - с. Зеленівка Приморського району Запорізької області, іпн. [NUMBER], на користь [PERSON] на її утримання 400 грн. щомісячно і визначити аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судове засідання не з'явився, представник позивача просила розглянути справу в його відсутності. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач у письмовому запереченні та в судовому засіданні позов не визнала і пояснила суду, що на утримання дитини потрібно в середньому 1800 грн. в місяць, які в неї відсутні, оскільки вона не працює. Просила в задоволенні позову відмовити. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів на дитину, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 2 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом на одного з подружжя, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 14 вересня 2015 року стягнуто з [PERSON], [INFO], місце народження - с. Зеленівка Приморського району Запорізької області, ІПН [NUMBER], аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 31 липня 2015 року і до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON], [INFO], місце народження - с. Зеленівка Приморського району Запорізької області, ІПН [NUMBER], на користь [PERSON] на її утримання 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 31 липня 2015 року і до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.4). Підставою для збільшення або зменшення розміру аліментів за ст. ст. 80, 192 СК України є зміна матеріального і (або) сімейного стану когось із батьків. Позивач посилався на зміну його матеріального стану, оскільки він несе витрати на оплату за договором оренди житлового приміщення та витрат на комунальні послуги найманого житла. На підтвердження цього позивачем надано договір оренди квартири у приватної особи від 11 листопада 2015 року, який він уклав з [PERSON], але суд не може його прийняти до уваги з наступних підстав. Згідно ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. Спеціальним законом, а саме ст. 158 ч. 2 ЖК України передбачено, що договір найму житлового приміщення підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. За ст. 640 ч. 2 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Суду не надано докази вчинення реєстрації договору оренди від 11 листопада 2015 року, що відповідно до вимог ст. 158 ч. 2 ЖК України є обов'язковою дією, яку слід зробити для визнання договору укладеним. Враховуючи викладене договір оренди квартири у приватної особи від 11 листопада 2015 року є таким, що не вчинений. Крім того, позивач зазначав, що із-за важкого матеріального стану утворилась заборгованість по сплаті аліментів у сумі 6000 грн., але жодного доказу, який цю обставину підтверджує суду не надав. Судом встановлено, що матеріальний стан платника аліментів поліпшився, оскільки він працевлаштувався у ФОП [PERSON] і отримує щомісячну заробітну плату в розмір 1700 грн. (а.с.20). Крім того, суд враховує, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів та до звернення з позовом до суду про зменшення їх розміру пройшло тільки чотири місяці і позивачем не надано суду безспірних доказів погіршення його матеріального стану ніж той, який у нього був на час прийняття рішення про стягнення аліментів 14.09.2015 року, тому підстави для зміни розміру аліментів у зв'язку з погіршенням матеріального стану [PERSON] відсутні. Разом з тим, слід зауважити, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 80 ч. 1 СК України передбачає, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ст. 184 ч. 1 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Стаття 192 СК України та стаття 80 СК України передбачають підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язують їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 80 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. ст. 80, 182-184 СК не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 80, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи, що позивач на теперішній час працює, тому розмір аліментів слід змінити з твердої грошової суми на частку від заробітку доходу відповідно до ст. 84, ст. 183, ст. 184, ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 80 СК України. При визначенні розміру аліментів, суду враховує вимоги ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо максимального їх розміру. Позивач просив змінити розмір аліментів на утримання дитини від дня пред'явлення позову, а розмір аліментів на користь дружини з моменту звернення до суду, але суд вважає, що обидва види аліментів слід стягнути з часу набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: partial