Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON], вони перебувають у шлюбі з 26 лютого 2005 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя сторін не склалося через постійні сварки, непорозуміння. Впродовж десяти років сторони намагались зберегти сім'ю, однак кожен почав жити своїм особистим життям. Між позивачем та відповідачем втрачено почуття любові та дружби один до одного. З грудня 2017 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, шлюб існує лише формально та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. 06 квітня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду заяву в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, термін для примирення не потрібен. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Сторони перебувають у шлюбі з 26 лютого 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], видане виконавчим комітетом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], видане виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 21. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття. Мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя ( ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору.

Outcome: approved