Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом в суд до ПАТ «Дельта Банк», [PERSON] про визнання договору поруки нечинним. В обгрутування посилається на те, що 24 січня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» направив йому досудову вимогу про сплату боргу, з якої він довідався, що між ним та ТОВ «Український промисловий банк», начебто, було укладено договір поруки № 102/П-06. Згідно даного договору він поручився за виконання відповідачем - [PERSON], щодо своєчасного повернення грошових коштів по кредитному договору № 102/КВ/Ф-Об від 27.06.2006р. Станом на 20.12.2013р. прострочена заборгованість складає 16 456,60 дол. США. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 січня 2015 року рішенням Надвірнянського районного суду від 04 червня 2014 року у справі № 348/309/14-ц позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» залишено без задоволення; рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014р. вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», стягнуто з [PERSON], [PERSON] та з нього солідарно на користь позивача 228 258 грн. 18 коп. заборгованості за кредитним договором; Його інтереси в даній справі представляла [PERSON], внаслідок чого він не володів повною та об'єктивною інформацією про обставини справи. Вважає, що договір поруки 102/П/06 укладений 27 червня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк», [PERSON] та ним є недійсним правочином так як він договір поруки 102/П/06 укладений 27 червня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], ніколи не підписував, жодного разу не був у цій банківській установі, не надавав згоди на укладення договору поруки, не надавав банку копії своїх документів і не завіряв їх своїм підписом. Усі підписи в договорі поруки та на копіях моїх документів від його імені вчинені сторонньою особою, що пітвердилось висновкам почеркознавчої експертизи. Також стверджує, впродовж останніх двох років він позбавлений нормального життя, перебуваючи під постійним страхом стягнення з мене грошових коштів в розмірі більше 228 тис. грн. солідарно з [PERSON] та [PERSON] по правочину, який ним ніколи не вчинявся, в нього постійно погіршується самопочуття, стан здоров'я, втрачаються сон та апетит. Вважає що йому завдано моральну шкоду яку він оцінює в 50 000 грн., яку слід стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Позивач та представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві та просять договір поруки 102/П-06 від 27 червня 2006 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» як кредитором, [PERSON] як боржником та [PERSON] як поручителем визнати недійсним, стягнути з відповідачів в солідарному порядку завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. та понесені судові витрати. Преставник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив обставини на які посилається позивач. Підтримав надані письмові заперечення . Суду пояснив, що 27 червня 2006 року укладено кредитний договір №102/КВ/Ф-06 між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк» правонаступником якого є ПАТ Дельта Банк». За умовами кредитного договору [PERSON] отримала у ТОВ «Укрпромбанк» кредитні кошти в розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) Доларів США 00 центів. Даним кредитним договором було встановлено: кінцеву дату повернення кредиту - 10 червня 2016 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27 червня 2006 року було укладено договір поруки №102/П-06 між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON]. За умовами вищевказаного Договору поруки Поручитель поручився перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором, за яким останній зобов'язаний до 10 червня 2016 року повернути кредит у розмірі 30000,00 (Тридцять тисяч) доларів США 00 центів, сплатити щомісячні проценти в розмірі 13,5% Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року по справі №348/309/14-ц задоволено позовні вимоги AT «Дельта Банк» та стягнуто з [PERSON], [PERSON] та з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №102/КВ/Ф-06 від 27.06.2006 року. [PERSON] був обізнаний з пред'явленими до нього позовними вимогами як до поручителя та щодо існування оспорюваного договору поруки ще під час розгляду справи №348/309/14-ц про стягнення заборгованості, його інтереси представляла на підставі довіреності [PERSON]. В даній справі позивач як поручитель не заявляв того, що ним не підписувався договір поруки. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 15.01.2015 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року залишено без змін. Таким чином, зазначене рішення апеляційного суду про стягнення заборгованості по кредитному договору з [PERSON], як з поручителя, набрало законної сили 25.09.2014 року. Вважає вимоги про визнання недійсним договору поруки безпідставними так як дійсність договору доведена в справі №348/3 09/14-ц про стягнення заборгованості. А позивачем не наведено жодних правових підстав та не надав належних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог. Безпідставною є вимога Позивача щодо стягнення з AT «Дельта Банк» моральної шкоди в розмірі 50000,00 гри. Так як Відшкодування моральної шкоди внаслідок укладення договору поруки законом не передбачено, як і не передбачено умовами договору. Оскільки сторони при укладенні договору поруки не передбачили таку відповідальність за порушення зобовязань, то вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню Вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовної заяви [PERSON] до AT «Дельта Банк», [PERSON] про визнання договору поруки нечинним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоч у встановленому законом порядку була повідомлені про час і місце розгляду справи, що відповідно ч.3.ст. 223 ЦпК України ( ред. 2017р.не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до наступного висновку. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судом встановлено, що 27 червня 2006 року ло укладено договір поруки №102/П-06 між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] згідноз яким позивач зобов'язувався перед кредитором відповідати за невиконання боржником [PERSON], усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникають з кредитного договору №102/КВ/Ф-06 від 27.06.2006р.за яким остання зобов'язанадо 10 червня 2016 року повернути кредит у розмірі 30000,00 (Тридцять тисяч) доларів США 00 центів, сплатити щомісячні проценти в розмірі 13,5%..( 6-10) 30 червня 2010року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, посвідчений Соколовим О.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №2258, відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, a AT «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних та забезпечувальних договорах, в тому числі по зазначеним вище.( а.с 12-14) Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року по справі №348/309/14-ц задоволено позовні вимоги AT «Дельта Банк» та стягнуто з [PERSON], [PERSON] та з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №102/КВ/Ф-06 від 27.06.2006 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 15.01.2015 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року залишено без змін.( 15-16) Зазначеним рішенням встановлено факт дійсності укладеного договору поруки №102/П-06, згідно з яким позивач зобов'язувалась перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникають з кредитного договору №102/КВ/Ф-06 від 27.06.2006р.за яким остання зобов'язанадо 10 червня 2016 року повернути кредит у розмірі 30000,00 (Тридцять тисяч) доларів США 00 центів, сплатити щомісячні проценти в розмірі 13,5%.. Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи, проведеної 21.09. 2017р. 09 червня 2014 року науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Івано-Франківській області, вбачається, що підписи від імені поручителя [PERSON] на договорі поруки договору поруки №102/П-06 від 27.06.2006р. виконані не [PERSON], а іншою особою(а.с.84-88). Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України в ред 2004р.обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Після набрання рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року по справі №348/309/14-ц законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники, не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (ч.2 ст.223 ЦПК України в ред.2004р.). Суд звертає увагу, що в судовому рішенні про стягнення кредитної заборгованості, у тому числі із [PERSON] суд досліджував умови укладення договору поруки, його виконання та доводи представника поручителя [PERSON] про заперечення проти позову. Суд не буре до уваги позицію позивача, про те, що він особисто не брав участь у справі тому не був обізнаний із позовом, так як його інтереси представляла [PERSON] яка ввела його в оману, оскільки позивач [PERSON] був обізнаний з пред'явленими до нього позовними вимогами як до поручителя та щодо існування оспорюваного договору поруки ще під час розгляду справи №348/309/14-ц про стягнення заборгованості про що не заперечив у своїх поясненнях. На підтвердження своїх доводів щодо введення в оману позивачем не доведено вищезазначені обставини належними доказами відповідно до ст.. 81 ЦПК України. У зв'язку з цим, пред'явлення цього позову поручителем є фактично оспорення фактів та правовідносин, установлених преюдиційним рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року по справі №348/309/14-ц , яке вступило в законну силу. Отже, обставини на які посилається [PERSON] щодо визнанння недійсним договору поруки від 27 червня 2006 року могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи при ухваленні апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року по справі №348/309/14-ц тобто при виконанні вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, Враховуючи наведені обставини суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову. З урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з позивача на користь держави судові витрати, зокрема: судовий збір в сумі 1409 грн. 60 грн. (одну тисячу чотириста дев'ять гривень шістдесят копійок) судового збору . На підставі наведеного ст.ст.203, 215, 559 ЦК України,

Outcome: approved