Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся через свого представника до Залізничного районного суду м.Львова з позовною заявою, яка надійшла поштовою кореспонденцією 24.04.2020 року, в якій просить установити факт, що реєстраційне посвідчення Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації №145 від 29.01.1991 року, у якому містяться відомості про посвідчення права особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS] , належить [PERSON] , що помер [INFO] , та що померлий [PERSON] володів до дня смерті [INFO] на праві приватної власності будинком за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 198,7 кв. м., з яких житлова 74,1 кв. м, що складається з приміщень: 1-1 площею 4,60 кв. м.; 1-2 площею 5,40 кв. м.; 1-3 площею 5,10 кв. м.; 1-4 площею 8,90 кв. м.; 1-5 площею 19,50 кв. м.; 1-6 площею 11,80 кв. м.; 1-7 площею 10,10 кв. м.; 1-8 площею 10,20 кв. м.; 1-9 площею 25,40 кв. м.; № І в підвалі площею 18,5 кв. м.; № ІІ в підвалі площею 8,6 кв. м.; № ІІІ в підвалі площею 5,5 кв. м.; № ІV в підвалі площею 9,4 кв. м.; № VІ в підвалі площею 28,9 кв. м.; № VІІ в підвалі площею 22,4 кв. м.; № VІІІ в підвалі площею 4,4 кв. м. та споруди: вбиральня літ. «Б»; огорожа № 1, ворота № 2,3; хвіртка № 4, колодязь літ. «к»; замощення літ. «І»; визнати за [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4610165500:02:001:0296, площею 0.07 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , що помер [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.07.2014 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів йому все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право. [INFO] у зв`язку\~із смертю\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина відкрилася спадщина на все належне тому майно. Він, як спадкоємець за заповітом звернувся у Другу Львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте в отриманні свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, та рекомендовано звернутися до суду, оскільки неможливо визначити склад спадкового майна та встановлено розбіжності в документах. У зв`язку з чим просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 12.05.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, який просять задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечила, зазначивши, що при вирішенні спору по суті покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та інвентаризаційної справи\~на будинок\~ [ADDRESS] , суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та підтверджується матеріали справи, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] у м.Львові, смт. Рудне помер [PERSON] (Том №1 а.с.20). За життя [PERSON] 03.07.2014 року склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Шевців О.Г., зареєстрований в реєстрі за №3-283, за яким заповів своєму синові [PERSON] , 1985 року народження все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право (Том №1 а.с.22). Згідно з ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З дослідженої судом копії спадкової справи №198/2016 вбачається, що позивач [PERSON] в установлений строк звернувся до Другої Львівської\~державної нотаріальної\~конториіз заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0, 0700 га, надану для обслуговування житлового будинку, що знаходиться на [ADDRESS] , проте свідоцтва про право на спадщину по даний час не отримав (Том №1 а.с.124-189). Ухвалою народного суду Залізничного району м. Львова від 18 липня 1986 року, у справі №2-1462 за позовом [PERSON] до [PERSON] від 18.07.1986 року затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] і [PERSON] , відповідно до якої за [PERSON] визнано право власності на Ѕ частину будинковолодіння по [ADDRESS] , та за [PERSON] визнано право власності на Ѕ частину будинковолодіння по [ADDRESS] . Визначено реальний розподіл спірного будинковолодіння, за яким [PERSON] у реальне користування виділено приміщення 1-7 площею 19,66 м.кв.; приміщення 1-5 площею 9,0 м.кв.; приміщення 1-4 площею 5,16 м.кв.; приміщення №І в підвалі площею 18,5 м.кв.; приміщення №ІІІ в підвалі площею 13,8 м.кв.; частину горища, розташованого над житловими приміщеннями [PERSON] ; самовільно добудоване приміщення після його узаконення 1-1 площею 5,4 м. кв.; колодязь; ворота; мощення; теплиця (Том №1 а.с.28-31). Відповідно до\~рішення Виконавчого\~комітету Рудненської\~селищної ради\~народних депутатів\~Залізничного району\~м.Львова\~№ 94\~від 20.05.1987\~року затверджено\~акти «Про\~закінчення будівництва\~і введення\~в експлуатацію\~індивідуального будинковолодіння\~ [ADDRESS] »,\~в тому\~числі на\~будинок [ADDRESS] ,\~житловою площею\~26,0\~кв.\~м.,\~корисною площею\~31,9\~кв.м.,\~яке спорудила\~гр.\~ [PERSON] ,\~і житловою\~площею 20,4\~кв.\~м.,\~корисною площею\~45,0\~кв.м.,\~яке спорудив\~гр.\~ [PERSON] (Том №1 а.с.33). Реєстраційним посвідченням №145 від 29.01.1991 року посвідчено, що Ѕ будинку за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (Том №1 а.с.57), а Реєстраційним посвідченням №142 від 25.08.1989 року посвідчено, що Ѕ будинку за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (Том №1 а.с.58). Дослідженням вказаного реєстраційного посвідчення № [NUMBER] від 29.01.1991 року підтверджуються вказані нотаріусом розбіжності в даті винесення ухвали народного суду Залізничного району м. Львова, порівняно із ухвалою народного суду Залізничного району м. Львова від 18 липня 1986 року. Рішенням Виконавчого комітету Рудненської селищної ради народних депутатів Залізничного району міста Львова №3 від 30.01.1991 року дозволено [PERSON] , співвласнику будинку [ADDRESS] , що складається з 1 кімнати площею 23,0 кв.м. і кухні площею 9,0 кв.м. без комунальних вигод, здійснити прибудову до будинку розміром 6,5?12,0 м з доведенням житлової площі до нормативної /80 кв.м./ (Том №1 а.с.34). Актом державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 03.07.2001 року встановлено, що реконструкція частини житлового будинку [ADDRESS] з добудовою і переобладнанням частини цокольних приміщень під продовольчий магазин з відділом кави. Також встановлено, що будівельно-монтажні роботи виконані згідно з вимогами законодавства; добудова житлового будинку розміром 11,6?6 м., без раніше прийнятих: житлова 45,7 кв. м., загальна 65,6 кв. м. Магазин: загальна площа 66,0 кв. м., торгова площа 28,9 кв. м., зал відділу кави 20,3 кв. м. Загальна площа добудови частини будинку становить: 121,6 кв. м., в тому числі житлова 45,7 кв. м. (Том №1 а.с.36-38). Рішенням Виконавчого комітету Рудненської селищної ради народних депутатів Залізничного району міста Львова №80 від 12.07.2001 року, за заявою [PERSON] , затверджено акт «Про закінчення будівництва і ввід в експлуатацію» добудови до житлового будинку житловою площею 45,7 кв.м, загальною площею 65,6 кв.м. та магазин з відділом «Кави» загальною площею 66,0 кв.м.\~ торговою площею 28,0 кв.м., зал відділу кави площею 20,3 кв.м. по [ADDRESS] , яке спорудив [PERSON] (Том №1 а.с.39). Наданими в судовому засіданні поясненнями позивача встановлено, що приміщення цокольного поверху будинку ніколи не використовувалися і\~ не використовуються як торгові площі магазину, завжди були\~ і є\~ невід`ємною частиною житлового будинку (житлова прибудова літ. «А-1»). Таким чином проведена реконструкція із визначенням функціонального призначення приміщень цокольного поверху будинку під магазин, не передбачала переведення приміщень житлового будинку в нежитловий фонд, не передбачала влаштування окремого входу до приміщень цокольного поверху\~ та не передбачала поділу будинку на два окремі об`єкта чи виділення приміщень цокольного поверху в самостійний об`єкт цивільно-правових відносин. Рішенням виконавчого комітету Рудненської селищної ради №130 від 24.12.2002 року за заявою [PERSON] , присвоєно частині будинку номерний знак [NUMBER] » по [ADDRESS] ), що підтверджується також матеріалами інвентаризаційної справи будинку [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] від 31.01.2003 року та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №187901 від 19.03.2003 року встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] а.с.63, 64). Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.07.2003 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила цегляний житловий будинок [ADDRESS] 1 а.с.65-66), та 27.08.2003 року проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на це нерухоме майно (а.с.67, 68-69). У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] виготовленому Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 27.09.2018 року відображено, що після прибудови загальна площа будинку становить 198,7 кв. м., з яких житлова 74,1 кв. м, що складається з приміщень: 1-1 площею 4,60 кв. м.; 1-2 площею 5,40 кв. м.; 1-3 площею 5,10 кв. м.; 1-4 площею 8,90 кв. м.; 1-5 площею 19,50 кв. м.; 1-6 площею 11,80 кв. м.; 1-7 площею 10,10 кв. м.; 1-8 площею 10,20 кв. м.; 1-9 площею 25,40 кв. м.; № І в підвалі площею 18,5 кв. м.; № ІІ в підвалі площею 8,6 кв. м.; № ІІІ в підвалі площею 5,5 кв. м.; № ІV в підвалі площею 9,4 кв. м.; № VІ в підвалі площею 28,9 кв. м.; № VІІ в підвалі площею 22,4 кв. м.; № VІІІ в підвалі площею 4,4 кв. м. та споруди: вбиральня літ. «Б»; огорожа № 1, ворота № 2,3; хвіртка № 4, колодязь літ. «к»; замощення літ. «І». Згідно з ч. 1, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, з огляду на вищезазначене, судом достовірно встановлено, що спадкодавцеві [PERSON] належав будинок [ADDRESS] , проте, він не зареєстрував у встановленому порядку право власності на таке майно. Відповідно до положень статей 181, 182 ЦК України, статті 5 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельні ділянки, житлові будинки, будівлі, споруди є нерухомим майном, щодо яких проводиться державна реєстрація прав. При цьому державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Враховуючи зазначене, набуття права на частку особи у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди за договором, в результаті державної реєстрації прав, є фактом набуття у власність об`єкта нерухомості. Крім того, відповідно до статті 188 ЦК України якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення прав на земельну ділянку перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. Відповідно до ч. 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із статтею 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Згідно із ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як вбачається\~із ухвали\~народного суду\~Залізничного району\~м.\~Львова від\~18\~липня 1986\~року,\~у справі\~№2-1462\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] від\~18.07.1986\~року,\~якою затверджено\~мирову угоду,\~укладену між\~ [PERSON] \~і [PERSON] ,\~укладену між\~ [PERSON] \~і [PERSON] ,\~у п.13\~визначено порядок\~користування земельною\~ділянкою сторонами,\~а саме:у зв?язку з тим, що в реальне користування [PERSON] переходить сарай, то лінія розподілу земельних ділянок з протилежної від від`їзду в гараж сторони, буде проходити по зовнішній лінії будинку, перпендикулярно до огорожі. Таким чином, земельна ділянка, на якій розташована теплиця повністю переходить у користування [PERSON] . Таким чином, [PERSON] залишається у користування земельна ділянка із зовнішніми розмірами 9,2 м, 26,0 м, 24,0 м до зовнішньої основної лінії перпендикулярної до огорожі і 5,1 м границі земельного участка 7,6 м від будинку до границі земельного участку.\~За [PERSON] залишається у користування земельна ділянка із зовнішніми розмірами 14,8 м, 19,9 м, 5,1 м до границі, яка буде проходити по зовнішній основній лінії будинку; перпендикулярно до огорожі, 7,6 м від будинку до границі земельного участку. (Том №1 а.с.28-31). З державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 802110 від 19.02.1998 року вбачається, що [PERSON] , який проживає на [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому Рудненської селищної ради №4 від 28.01.1998 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 0700 га. Відповідно до Плану зовнішніх меж земельної ділянки від А до Б знаходиться будинковолодіння, [ADDRESS] (Том №1 а.с.72-73). Згідно відповіді №83 від 05.02.2020 року на адвокатський запит від 28.01.2020 року вбачається, що рішення виконкому Рудненської селищної ради №4 від 28.01.1998 року відсутнє в Рудненській селищній раді, у зв?язку із крадіжкою документів (Том №1 а.с.71). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 2046577 від 07.07.2004 року [PERSON] , на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки ВАМ № 535775 від 24.07.2003 року, є власником земельної ділянки, площею 0,0546 га, що розташована у [ADDRESS] . Відповідно до Плану зовнішніх меж земельної ділянки від Г до А знаходиться землекористування гр. [PERSON] , який проживає на [ADDRESS] (Том №1 а.с.74-75). Згідно інформаційної довідки НВ-4603882992016 від 17.08.2016 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка за кадастровим номером 4610165500:02:001:0296, площею 0.07 га за цільовим призначенням 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] має право на спадкове майно за заповітом, в тому числі на належний спадкодавцю житловий будинок та земельну ділянку з кадастровим номером 4610165500:02:001:0296, що за адресою: [ADDRESS] , беручи до уваги, що відповідач - Львівська міська рада проти задоволення позову не заперечує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved