Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 28.10.2013 р. ним було придбано квартиру [ADDRESS] . Крім нього в зазначеній квартирі з 19.01.2016 р. зареєстрований відповідач по справі - син його покійної дружини з якою розлучився 09.12.2017 р. Відповідач в його квартирі не проживає, а проживає в с.Красноставці Чемеровецького району Хмельницької області, на його вимоги щодо зняття з реєстрації в квартирі не реагує. Реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає в оформленні субсидії, вимушений за нього сплачувати комунальні послуги. Позивач просить суд на підставі ст..ст. 316, 319, 386, 391 ЦК України винести рішення яким визнати відповідача таким, що втратив користування житловим приміщенням. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, позивач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації та по місцю проживання, зазначеному в позовній заяві, будучи двічі належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив по позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив позивач в свої заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2013 р., що підтверджується копіє договору(а.с.7) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності(а.с.8). В квартирі позивача з 19.01.2016 р. зареєстрований відповідач по справі - син його покійної дружини з якою позивач розлучився 09.12.2017 р. Вказані обставини підтверджуються копією домової книги(а.с.10-11), копією свідоцтва про розірвання шлюбу(а.с.12). Відповідач в квартирі позивача не проживає з 2016 р., що підтверджується актами перевірки паспортного режиму від 15.07.2020 р. Ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Враховуючи ті обставини, що відповідач не був членом сім`ї позивача, не проживав з ним постійно та не вів з ним спільне господарство, його реєстрація перешкоджає позивачу як власнику квартири користуватися нею, оформити субсидію, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved