Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 21 квітня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області із [PERSON], актовий запис № 68. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21 квітня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них неповнолітніх дітей не має. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, на примирення не погоджується (а.с. 15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, позовну заяву із додатками та судову повістку про виклик до суду отримала про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення. Подала заяву із письмовими поясненнями про причину розірвання шлюбу, в якій просила провести розгляд справи у її відсутність, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище «Агутіна» (а.с.12,13). В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21 квітня 2015 року позивач [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Агутіна») [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 68 (а.с.14). Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року. Між сторонами по справі склалися і існують такі взаємовідносини, які суперечать їх інтересам, виключають їх подальше спільне проживання, а тому шлюб необхідно розірвати. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач [PERSON]І заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися дошлюбним прізвищем «Агутіна», суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «Агутіна». Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати тому необхідно стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 551 гривню 20 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved