Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про про визнання договору поруки припиненою, третя особа [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.02.2008 року Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» з одного боку (далі - Кредитор), та [PERSON] (далі - Позичальник) з іншої сторони, уклали договір про іпотечний кредит № DNI0G40000004743, , відповідно до умов якого Кредитор зобовязується надати Позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 180958,50 гривень. Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та поверну Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 15,00 % річних, а таю інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору, кредит надається строком погашення: пізніше 21-02-2018 року на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за договором купівлі-продажу квартири від 21.02.2008 року, розташованої за адресою:Запорізька обл.., [ADDRESS]. Для забезпечення повернення кредитних коштів Позичальника на користь [PERSON] [PERSON] 21.02.2008 року уклав з [PERSON] договір поруки Б№0040000004743. Згідно п. 4.2. договору поруки № DNI0G40000004743 від 21.02.2008 року порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за Договором про іпотечний кредит. 20.08.2008 року між Позичальником та Кредитором була укладена додаткова угода до кредитного договору № DNI0G40000004743 від 21.02.2008, відповідно до умов якого залишок кредитної заборгованості у розмірі 177073,67 грн. конвертується за офіційним курсом НБУ у 38410,77 доларів США. Відповідно до графіку платежів, Позичальник зобовязаний кожного 21 числа поточного місяця вносити обовязковий платіж у розмірі 685,46 доларів США. Порушення умов Кредитного договору Третьою особою (Позичальника) у вигляді прострочення виконання своїх зобовязань, визначених п. 2.4 иього договору розпочалося ще у 21.02.2013 року. Посилаючись на зазначені обставини, оскільки у договорі поруки строк припинення поруки не встановлений, проте Банк мав право та був зобовязаний звернутися з вимогою до поручителя протягом шести місяців з дня порушення Третьою особою вимог кредитного договору, а саме до 21.08.2013 року, а з вимогою до поручителя [PERSON] звернувся лише 08.04.2015 року щодо невиконання зобовязань за кредитним договором про стягнення простроченої заборгованості в сумі 481075,04 грн., тобто поза встановлений ч. 4 ст. 559 К України шестимісячний строк, просить суд визнати поруку [PERSON] перед ПАТ КБ «Приват Банк» договором поруки № DNI0G40000004743 від 21.02.2008 року такою, що припинилася. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник ПАТ КБ «Приватбанк» проти задоволення позову заперечувала, вважала поруку дійсною, оскільки позичальник (боржник) не виконав грошові зобовязання перед банком, згідно з договором кредитування № DNI0G40000004743 від 21.02.2008 року. Третя особа [PERSON] не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила, тому суд, вважає, за можливе розглянути справу без її участі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.02.2008 року Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» з одного боку (далі - Кредитор), та [PERSON] (далі - Позичальник) з іншої сторони, уклали договір про іпотечний кредит № DNI0G40000004743, відповідно до умов якого Кредитор зобовязується надати Позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 180958,50 гривень. Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та поверну Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 15,00 % річних, а таю інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, кредит надається строком погашення: пізніше 21-02-2018 року на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за договором купівлі-продажу квартири від 21.02.2008 року, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.1.4 договору Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Згідно п. 2.4. договору, Позичальник зобовязується щомісяця до 21 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення цього Договору, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі менше 2942,62 грн, шляхом внесення готівки до каси Кредитора або шляхом безготівкових перерахувань. Останню сплату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 21-02-2018 року. Для забезпечення повернення кредитних коштів Позичальника на користь [PERSON] [PERSON] 21.02.2008 року уклав з [PERSON] договір поруки № DNI0G40000004743. Так, згідно зі ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно п. 4.2 договору поруки № DNI0G40000004743 від 21.02.2008 року порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за Договором про іпотечний кредит. У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосуванні судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснено, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконані позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителі взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строї встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, пору припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконав основного зобовязання не предявить вимогу до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 5.2.4. Кредитного договору № DNI0G40000004743 від 21.02.2008 року Кредитор має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми Кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків за його користування та інші платежі, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежне» виконання Позичальником будь-яких зобовязань за цим Договором. 20.08.2008 року між Позичальником та Кредитором була укладена додаткова угода до кредитного договору № DNI0G40000004743 від 21.02.2008 року, відповідно до умов як залишок кредитної заборгованості у розмірі 177073,67 грн. конвертується за офіційним курсом НБУ у 38410,77 доларів США. Відповідно до графіку платежів, Позичальник зобовязаний кожного 21 числа поточного місяця вносити обовязковий платіж у розмірі 685,46 доларів США. Відповідно до правової позиції ВСУ по цивільній справі № 6-1077ис15 від 02.09.2015 року відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Уразі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобовязань боржника за кредитним договором. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умова виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту порушення позичальником строку виконання зобовязання згідно з такими умовами або у звязку із застосуванням банком права на вимогу про повернення кредиту достроково порушення встановленого банком строку дострокового повернення позичальником кредиту. Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника, не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Шестимісячний строк припинення поруки від дня настання строку виконання основного зобовязання відповідачем пропущений, позаяк він не заявив вимог до поручителя, він є пресічним, і продовженню не підлягає. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установлено цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних а оспорюваних прав, свобод та інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлен договором або законом (ч. 3 ст. 16 ЦК У країни). На підставі викладеного та

Outcome: approved