Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ\~«Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] від 10.07.2017 року № 6336 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у грудні 2018 року йому стало відомо про існування виконавчого напису нотаріуса № 6336 від 10.07.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених грошових коштів відповідно до кредитного договору № К3XRRX05100020 від 23 червня 2007 року, станом на 02.06.2017 року, у сумі 175439,90 грн. Окрім того, позивач зазначає, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 19.09.2013 року у справі № 22-ц/781/2434/13 задоволено апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк», скасовано рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області та ухвалено нове, яким з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 23 червня 2007 року № К3XRRX05100020 у розмірі 77746,16 грн. Таким чином, позивач вважає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису є незаконним, оскільки такі дії призводять до подвійного стягнення боргу. Окрім того, позивач не вважає, що заборгованість, відповідно до якої нотаріусом вчинено виконавчий напис, є безспірною, як то передбачено чинним законодавством, а вчинення виконавчого напису є передчасним, так як позивачу не було надіслано письмову вимогу про усунення порушення виконання зобовязання, що передбачено п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю, просила задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду відзив, обґрунтовуючи тим, що вчинений нотаріусом виконавчий напис здійснений у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства, та клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, в якому просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі . Представник третьої особи - Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Ухвалою суду від 04.02.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 12.03.2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Згідно копії заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.05.2013 року № 398/2175/13-ц було відмовлено в задоволеннні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, що виникла станом на 05.03.2013 року за кредитним договором № К3XRRX05100020 від 23.06.2007 року у розмірі 77\~746,16 грн. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 19.09.2013 року у справі № 22-ц/781/2434/13 задоволено апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк», скасовано рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.05.2019 року та ухвалено нове, яким з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість, що виникла станом на 05.03.2013 року за кредитним договором від 23 червня 2007 року № К3XRRX05100020 у розмірі 77746,16 грн., з яких: 5723,04 грн.- заборгованість за кредитом, 34485,37 грн.- заборгованість по процентах за користування кредитом, 1682,52 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 34676,84 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн. штраф (фіксована частина), 3678,39 грн. штраф (процентна складова). 10.07.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених грошових коштів відповідно до кредитного договору № К3XRRX05100020 від 23 червня 2007 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 02.06.2017 року, грошових коштів у сумі 175439,90 грн., із яких: 5723,04 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 99449,33 грн. заборгованість за відсотками, 1682,52 грн. заборгованість з комісії, 59754,54 грн. заборгованість з пені, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 8330,47 штраф (відсоток від суми заборгованості), стягнення заборгованості здійснюється за період з 23.06.2007 року по 02.06.2017 року, що підтверджується копією виконавчого напису № 6336, серії НМЕ 837271. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, ст.\~50\~Закону\~України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. З огляду на викладене, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства\~юстиції\~України\~№ 296/5\~від\~22\~лютого\~2012\~року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст.\~82\~ЦПК\~України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст.\~61\~Конституції\~України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 19.09.2013 року у справі № 22-ц/781/2434/13 було встановлено розмір заборгованості, що виникла станом на 05.03.2013 року , яка належить до стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі кредитного договору № К3XRRX05100020 від 23 червня 2007 року з [PERSON]. Після набрання вказаним рішенням законної сили, 10.07.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених грошових коштів відповідно до того самого кредитного договору № К3XRRX05100020 від 23 червня 2007 року за період з 23.06.2007 року по 02.06.2017 року. Таким чином, у склад заборгованості, що стягнена за виконавчим написом нотаріуса № 6336 від 10.07.2017 року входить частина заборгованості, що стягнута рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 19.09.2013 року у справі № 22-ц/781/2434/13. Отже, за таких обставин суд прийшов до висновку, що вчинення приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] виконавчого напису № 6336 здійснено з недотриманням положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної відповідальності за одне і те саме порушення, а позивачем доведено той факт, що вчинення вказаного нотаріального напису призвело до подвійного стягнення з нього заборгованості на користь позивача. За наведених обставин суд вважає, що борг, стягнутий за виконавчим написом нотаріуса є оспорюваним. Враховуючи встановлені судом обставини позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, у зв'язку задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved