Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом, на обґрунтування якого посилався на наступне. На підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сіверіною К.В., мати позивача [PERSON] подарувала йому 1/ 2 частину житлового будинку [NUMBER] з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться по [ADDRESS]. Інша частина вказаного будинковолодіння у розмірі 1/ 2 частини на праві власності належала батькові позивача - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.06.1972р. виконавчим комітетом Московської районної ради депутатів трудящих м.Харкова, та рішення народного суду Фрунзенського району м.Харкова від 15.11.1973р. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 10.08.2005р. Харківською міською радою, позивачу [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, площею 0,0674 га, кадастровий № [NUMBER], з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS]. [INFO]. [PERSON] помер. На підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 05.09.2014р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левченко В.Г., спадкоємцям [PERSON] - відповідачу [PERSON] на праві власності належить 1/6 частина житлового будинку [NUMBER] з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS], відповідачу [PERSON] - 2/6 частин. Спадщина на належну [PERSON] частину земельної ділянки площею 0,0674 га, кадастровий № [NUMBER], по [ADDRESS] відповідачами не оформлена. Між сторонами склалися конфліктні відносини, відповідачі не зацікавлені в належному оформленні спадкових прав на земельну ділянку, в свою чергу невизначеність відповідної частки у праві власності на земельну ділянку між співвласниками перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізовувати свої права на виділ в власної частки. На підставі наведеного вище, позивач [PERSON] в уточненому позові від 10.08.2015р. (а.с.33) просив суд визначити між співвласниками розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0674 га, кадастровий № [NUMBER], по [ADDRESS], а саме, що йому та [PERSON], померлому [INFO]., належить по 1/ 2 частині вказаної земельної ділянки. Представник відповідачів адвокат Горделюк О.В. проти позову заперечував. При цьому зазначав, що позивач [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0674 га, кадастровий № [NUMBER], по [ADDRESS], відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 10.08.2005р. Харківською міською радою, набув згідно з договором дарування, посвідченого 25.12.2004р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Севереною К.В. Згідно із зазначеним договором 1\\2 частину вказаної земельної ділянки позивачу [PERSON] подарувала [PERSON] За таких обставин адвокат Горделюк О.В. звертав увагу суду на необхідність при вирішенні спору керуватися положення ч.4 ст.120 Земельного Кодексу України, в редакції на час набуття позивачем права власності на земельну ділянку, відповідно до яких «при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди». За таких обставин він просив призначити по справі судову оціночно-будівну експертизу для вирішення питань: - яку ринкову вартість складає кожної з часток житлового будинку [NUMBER] з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться по [ADDRESS], які належать позивачу [PERSON] - у розмірі 1/ 2 часток, відповідачу [PERSON] - у розмірі 1/6 часток та відповідачу [PERSON] - у розмірі 2/6 часток. При цьому власну позицію та необхідність призначення експертизи обґрунтовував тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради народних депутатів № 6/17 від 06.01.1987р. за [PERSON], померлим [INFO]., було узаконено самовільно прибудовані приміщення в будинковолодінні [NUMBER] по [ADDRESS], а саме житлову кімнату літ.2-5 пл.6,8 кв.м, тамбур літ. П пл.2,6 кв.м, тамбул літ. Ж пл.9,9 кв.м, самовільні переобладнання кухню літ.2-6 пл.13,3 кв.м з коридору, житлову кімнату літ.2-3 пл.18 кв.м з кухні. За таких обставин на час переходу до позивача [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку вартість будівель та споруд у житловому будинку, що на праві власності належали його батькові [PERSON], були більше, ніж визначена за ним ? частина. За таких обставин вимоги позивача щодо визначення часток у праві власності на земельну ділянку за позивачем та [PERSON] виходячи з належних їм часток у праві власності на будинковолодіння по 1/ 2 за кожним - вважав безпідставними. Представник позивача адвокат Козьміна В.Г. проти правової позиції сторони відповідачів та заявленого з боку їхнього представника клопотання заперечувала. При цьому посилалася, що частка у праві власності на будівлю та споруду, виходячи з якої визначається право власності на земельну ділянку, відповідає відповідній частці у вартості будівель та споруд. Крім того, звертала увагу суду, що відповідно до дійсного договору дарування, посвідченого 25.12.2004р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Севереною К.В., у власність до позивача перейшла саме 1/ 2 частина земельної ділянки площею 0,0674 га, кадастровий № [NUMBER], по [ADDRESS]. Крім того, вказувала суду, що сам факт здійснення попереднім співвласником будинковолодіння [PERSON] самовільних прибудов може свідчити про набуття ним права власності на вказані прибудови, що не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Позивач позицію свого представника підтримав. Представник 3-ї особи управління Держземагенства у м.Харкові Харківської області проти позову заперечував, зазначаючи, що вимоги позивача не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, пояснення 3-ї особи, дослідивши письмові докази по справі, суд пришов до наступного. Судовим розглядом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Матеріали справи свідчать, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сіверіною К.В., мати позивача [PERSON] подарувала йому ? частину житлового будинку [NUMBER] з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться по [ADDRESS], а.с.4. Інша частина вказаного будинковолодіння у розмірі ? частини на праві власності належала батькові позивача - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.06.1972р. виконавчим комітетом Московської районної ради депутатів трудящих м.Харкова, та рішення народного суду Фрунзенського району м.Харкова від 15.11.1973р., а.с.37-38. Судовим розглядом встановлено, що первісні власники будинковолодіння [NUMBER] по [ADDRESS] є батьки позивача [PERSON] та [PERSON], які під час зареєстрованого шлюбу здійснили забудову житлового будинку ( свідоцтво про право власності, видане 01.06.1972р. виконавчим комітетом Московської районної ради депутатів трудящих м.Харкова, а.с.55), в зв'язку із розірванням шлюбу та поділом спільної сумісного майна подружжя у власність [PERSON] було виділено 1/ 2 частину будинковолодіння ( рішення народного суду Фрунзенського району м.Харкова від 15.11.1973р., а.с.57), за [PERSON] визнано право власності на 1/ 2 частку будинковолодіння ( рішення народного суду Фрунзенського району м.Харкова від 27.11.1974р., а.с.47). Крім того, судовим розглядом встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 10.08.2005р. Харківською міською радою, позивачу [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, площею 0,0674 га, кадастровий № [NUMBER], з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS], а.с. 5. Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. З врахуванням наведеного право позивача на визначення розміру земельної частки у праві спільної сумісної власності підлягає вирішенню в судовому порядку. В процесі розгляду справи з'ясовано, що первісними співвласниками земельної ділянки, площею 0,0674 га, кадастровий № [NUMBER], з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS], були також батьки позивача [PERSON] та [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 23.06.2004р. Харківською міською радою, а.с.60. Також з'ясовано, що до набуття останніми права власності на земельну ділянку, виходячи з рівності часток колишніх співвласників будинковолодіння [NUMBER] по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення народного суду Фрунзенського району м.Харкова від 22.05.1975р. в користування кожному земельна ділянка під двором та забудовами виділялася в рівних частинах, а.с.34-35. Положеннями ст.120 ЗК України, в редакції чинній на час набуття позивачем права на земельну ділянку, передбачалося, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі про відчуження будівлі і споруди. Матеріали справи свідчать, що позивач по справі [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0674 га, кадастровий № [NUMBER], по [ADDRESS], набув згідно з договором дарування, посвідченого 25.12.2004р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сіверіною К.В. Згідно із зазначеним договором, який на час вирішення вказаної справи є чинним, 1\\2 частину спірної земельної ділянки позивачу [PERSON] подарувала його мати [PERSON], а.с.41. Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 3 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часок у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. На підставі викладеного вище, суд вважає, що розмір ідеальних часток позивача [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0674 га, кадастровий № [NUMBER], по [ADDRESS] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 10.08.2005р. Харківською міською радою, реєстраційний номер № [NUMBER], є рівними, а відповідно частка позивача [PERSON] становить 1\\2 частину. Доводи представника відповідачів, що частка у праві власності на земельну ділянку співвласника [PERSON] повинна бути збільшена з врахуванням вартості здійснених ним самовільних прибудов та переобладнань ( рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради народних депутатів № 6/17 від 06.01.1987р., а.с.59) суд вважає безпідставними з врахуванням положень ч.4 ст.357 ЦК України, відповідно до якої такі добудови (перебудови) є власністю співвласника у праві спільної часткової власності, який їх зробив, і не змінюють розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. [INFO]. [PERSON] помер. На підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 05.09.2014р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левченко В.Г., спадкоємцям [PERSON] - відповідачам [PERSON] на праві власності належить 1/6 частина житлового будинку [NUMBER] з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS], відповідачу [PERSON] - 2/6 частин, а.с.37-38. Спадщина на належну [PERSON] частину земельної ділянки площею 0,0674 га, кадастровий № [NUMBER], по [ADDRESS] відповідачами не оформлена. Відповідно до положень ч.1 ст.3 ЦПК України за загальним правилом суд захищає порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за захистом своїх прав. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги що за життя [PERSON] із власним позовом відносно прав на земельну ділянку не звертався, вимоги [PERSON] щодо визначення частки у праві власності на земельну ділянку за померлим [PERSON] задоволенню не підлягають. Проте вказане не позбавляє спадкоємців [PERSON] - відповідачів [PERSON] та [PERSON] звернутися до суду із самостійним позовом щодо визначення відповідно їхніх часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Згідно із положеннями ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати при сплаті судового збору 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідачів на корить позивача у рівних частинах по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: partial