Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також судові витрати. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого в них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя у них не склалося, тому вони проживають окремо, неповнолітні сини живуть з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час вона перебуває в скрутному матеріальному становищі та не має можливості в повній мірі створити відповідні умови для їх фізичного та духовного розвитку. Відповідач не займається вихованням дітей та не надає ніяких коштів на їх утримання, хоча є здоровим, працездатним, інших утриманців не має. Оскільки вони не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання відповідачем обов`язку по утриманню їх неповнолітніх синів, то вона вимушена звернутися в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності за участі її представника адвоката Свинтіцького І.К. Представник позивачки згідно ордеру на надання правової допомоги серії ІФ № 019283 від 02.04.2020 року адвокат Свинтіцький І.К. заявлені позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладені обставини, просив позов задоволити, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття і понесені нею судові витрати. Відповідач позов визнав частково, вказавши, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , однак, не в частці від заробітку, а в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000,00 грн. щомісячного на кожного з дітей. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 даного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 ч.2 цього ж кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який 21.01.2017 року вони зареєстрували у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складений відповідний актовий запис № 15 (а.с. 8). Про те, що від даного шлюбу в них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , свідчать свідоцтва про їх народження, серії [NUMBER] від 14.03.2018 року та серії [NUMBER] від 20.09.2019 року (а.с. 6,7), видані виконкомом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківській області та виконкомом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківській області. Судом встановлено, що неповнолітні сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю, позивачкою [PERSON] , яка самостійно займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням, а відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, хоч є здоровим, працездатним, працює майстром лісу у Вигодському ЛГ, де отримує стабільну заробітну плату, та інших утриманців не має. За таких обставин суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своїх неповнолітніх синів до досягнення ними повноліття, а тому позов [PERSON] слід задоволити та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, які стягувати з часу звернення в суд з даним позовом - 22.06.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд вважає за необхідне відзначити, що долучена відповідачем до матеріалів справи мирова угода не може бути затверджена, оскільки вона не підписана позивачкою і її представник вказує, що остання щодо укладення мирової угоди категорично заперечує. Також не підлягає до задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки розмір понесених позивачкою витрат на правничу допомогу в сумі 1600,00 грн. підтверджується актом виконаних робіт від 22.06.2020 року, копією квитанції № 000254 (а.с. 10,11) та є співмірним з обсягом наданих послуг та виконаних робіт. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved