Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070567П, укладений 24 липня 2007 року, між ним та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», припиненим. Визнати зобов`язання за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070567П, укладений 24 липня 2007 року, між ним та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», припиненим з 11 березня 2009 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 липня 2007 року між ним та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070567П, відповідно до умов якого банк надав йому у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 160950,00 доларів США зі сплатою 15% річних з щомісячними погашенням рівними частинами по 1090,00 доларів США до 10 числа кожного місяця та з кінцевим строком користування 23 липня 2017 року. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем викликаним світовою фінансовою кризою не зміг здійснювати платежі передбачені вищезазначеним Кредитним договором, останній платіж по зазначеному договору здійснив 08 грудня 2008 року. Відповідно до п. 4.5 зазначеного договору у разі не виконання позичальником зобов`язань щодо погашення заборгованості більш ніж на 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, тобто враховуючи дату останнього платежу строк користування кредитом закінчився 11 березня 2009 року та саме з цієї дати банк не мав право нараховувати відсотки, проте на даний час співробітники банку та колекторські компанії продовжують йому телефонувати та вимагати сплатити борг, зазначаючи при цьому, що борг з кожним днем збільшується, тому він змушений звернутись до суду із зазначеним позовом. 27 березня 2019 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 23 квітня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому він позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що зі спливом строку позовної давності кредитор втрачає можливість у судовому порядку примусити боржника до виконання обов`язку, проте не є бути підставою для визнання такого договору припиненим, крім того вважає, що позивач [PERSON] при зверненні до суду із таким позовом пропустив строк позовної давності, оскільки про існування вказаних обставин позивачу стало відомо в березні 2009 року, але до суду він звернувся після спливу три річного строку. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позову. 06 травня 2019 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримав, посилаючись на те, що 11 березня 2009 року, тобто після закінчення строку користування кредитом та спливу строку виконання основного зобов`язання АТ «Укрсоцбанк» на мав право нараховувати проценти за кредитним договором, однак необґрунтовано продовжував їх нарахування та нараховувати пені, а також в телефонному режимі вимагати сплати боргу, який щодня збільшується, тоді як зі спливом строку позовної давності припиняється право вимоги до боржника, а отже припиняється зобов`язання в розумінні ст. 509 ЦК України. Щодо пропуску позивачем строків позовної давності на звернення до суду зазначив, що відповідач продовжує нараховувати відсотки та вимагати сплати необґрунтованої заборгованості, тому вважає, що строк позовної давності обчислюється не з моменту припинення договору (11 березня 2009 року), а з моменту порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права, що є підставою для звернення особи за захистом свого права. Так, дана обставина стала відома з виконавчого напису, який скасований Рішенням суду від 13 грудня 2017 року, отже строк позовної давності позивачем не пропущений. За таких підстав просив задовольнити позов в повному обсязі. 17 травня 2019 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача АТ «Укрсоцбанк» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив застосувати строк позовної давності й відмовити в задоволенні позову. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2007 року, між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого АТ «Укрсоцбану» та [PERSON] укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070567П з додатковими угодами, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 160 950,00 доларів США зі сплатою 15% річних. Відповідно до п. 1.1.2 зазначеного договору погашення кредиту (траншів) здійснюється щомісяця, до 10 числа місяця наступного за місяцем, в якому відбувалось завантаження кредитної лінії, та в останній день користування кредитом (траншем) з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 23 липня 2017 року на умовах визначених цим договором. Додатком № 1 до договору є графік погашення кредиту. Відповідно до п. 4.5 Договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 цього Договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно Позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). 24 липня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбану» та [PERSON] укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070568П, відповідно до умов якого з урахуванням додаткових угод до нього, банк зобов`язався надати позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 88 033,07дол.США зі сплатою 15% річних. Відповідно до п. 1.1.2 зазначеного договору погашення кредиту (траншів) здійснюється щомісяця, до 10 числа місяця наступного за місяцем в якому відбувалось завантаження кредитної лінії, та в останній день користування кредитом (траншем) з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 23 липня 2017 року на умовах визначених цим договором. Додатком № 1 до договору є графік погашення кредиту. Згідно з підпунктами 3.3.7 та 3.3.8 пункту 3.3 договору кредиту позичальник зобов`язаний сплатити проценти за використання кредиту і своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями. Відповідно до п. 4.5 Договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9цього Договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно Позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). 24 липня 2007 року в забезпечення виконання вимог за Кредитним договором №Ф070567П від 24 липня 2007 року та за Кредитним договором №Ф070568П від 24 липня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір №02-23-Ф070567П/Ф070568П-1267, посвідчений державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Татаровською Н.С. та зареєстрованого в реєстрі за №1-1667, відповідно до умов якого Іпотекодавець передав і іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання своїх зобов`язань за основним зобов`язанням-1 та зобов`язань Позичальника за Основним зобов`язанням-2, нерухоме майно, яким є: нежиле приміщення, що складається з: частини приміщень адміністративної будівлі корпусу №4 (літ.А), загальною площею 234,2кв.м., тамбуру (літ. А), ганку (літ. а1), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 08 травня 2015 року рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (справа №1567/14) стягнуто солідарно з позичальника [PERSON] , та поручителя [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 2363745, 11 грн. 09 грудня 2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 травня 2015 року по справі №1567/14 за позовом Пат «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року в частині задоволення заяви [PERSON] про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 травня 2015 року по третейській справі № 1567/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту та третейського збору - скасовано. Та відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08 травня 2015 року в частині стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором та третейського збору. В іншій частині ухвалу залишено без змін. 13 грудня 2017 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області ¬¬ виконавчий напис, вчинений 12 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, за реєстровим №6613, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на: нежиле приміщення, що складається з: частин приміщень адміністративної будівлі корпусу №4 (Літ.а) загальною площею 234,2 кв. м. тамбур (Літ.а1), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та власником якого є [PERSON] - визнати таким, що не підлягає виконанню, яким також встановлено, що останній платіж позичальником за кредитним договором №Ф070568П від 24 липня 2007 року сплачено 08 грудня 2008 року. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що п. 4.5 кредитного договору сторони врегулювали питання дострокового повернення кредиту, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення; судом встановлено, що позичальник [PERSON] здійснив останній платіж 08 грудня 2008 року, тобто припинив сплачувати чергові платежі за кредитом з 10 січня 2009 року, зазначене свідчить про неналежне виконання позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.7, 3.3.8 договору кредиту, а тому відповідно до пункту 4.5 цього ж договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 60 днів, тобто з 11 березня 2009 року, у зв`язку з чим суд визнає такий кредитний договір припиненим та визнає зобов`язання за зазначеним договором припиненим з 11 березня 2009 року, задовольнивши позовну заяву в повному обсязі. При цьому, враховуючи, що відповідач АТ «Укрсоцбанк» продовжував нараховувати відсотки за кредитним договором та в примусовому порядку вимагати сплату заборгованості, що підтверджується рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2017 року, суд вважає, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав в межах три річного строку позовної давності, тому відмовляє представнику відповідача в задоволенні клопотання щодо застосування такого строку до зазначених позовних вимог. За таких підстав позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved