Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу між ним та його дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи тим, що після смерті останньої відкрилася спадщина яку він прийняв шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не може оформити у зв`язку з помилкою в написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про одруження, де їх прізвище зазначене як « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть прізвище останньої вірно записано « [PERSON] ». [PERSON] в судове засідання не з`явився, заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, надіславши до суду письмову заяву. Представник заінтересованої особи Хустянської сільської ради в задоволенні заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що надав до суду листа. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.02.1974 року заявник уклав шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано Хустянським сільським ЗАГСом Буринського району Сумської області, про що було зроблено відповідний запис за №5, при цьому обом з подружжя було присвоєно прізвище заявника, яке у свідоцтві про одруження записано « [PERSON] », що вбачається з копії свідоцтва про одруження та довідки Хустянської сільської ради (а.с.8-9). [INFO] дружина заявника померла, у зв`язку з чим виконавчим комітетом Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , в якому прізвище останньої зазначено як « [PERSON] » (а.с.6). З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] , яку прийняв заявник відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї, входячи до кола спадкоємців за законом першої черги, він звернувся до нотаріальної контори, але отримав відмову в зв`язку з тим, що у свідоцтві про одруження їх прізвище зазначене як « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця записано « [PERSON] », що вбачається з листа приватного нотаріуса Головенської Л.В. ( а.с.11). Таким чином, даючи оцінку вищенаведеним доказам та здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] та [PERSON] дійсно перебували у зареєстровану шлюбі. Відповідно до п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність факту, який просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення його майнових прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved