Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь 7\~002 гривні 54 копійки матеріальної шкоди та 10\~000 гривень моральної шкоди. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, а саме визнав вимоги щодо відшкодування ним [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 7002 гривні 54 копійки. Відповідач не визнав позовні вимоги про стягнення з нього на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 10\~000 гривень. Під час розгляду справи по суті, позивач [PERSON] свої вимоги підтримав, суду пояснив, що 02.06.2016 року [PERSON] вироком Демидівського районного суду визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України. Потерпілим від даного злочину є позивач [PERSON], якому були спричиненні тілесні ушкодження. Від спричинених тілесних ушкоджень [PERSON], позивач лікувався у медичних закладах і потратив на лікування 7\~002 гривні 54 копійки. Також, [PERSON] вважає, що відповідач зобовязаний відшкодувати йому спричинену моральну шкоду у розмірі 10\~000 гривень. Позивач вважає, що дана моральна шкода виразилася у понесених ним фізичних та психологічних стражданнях, а саме у позивача порушений сон, його переслідують страхи, він погано чує в результаті спричинених йому тілесних ушкоджень. Зі слів позивача [PERSON], він на даний час не є пенсіонером, постійного місця роботи немає. Будь-яких доказів щодо матеріального стану та доходу відповідача [PERSON], позивач надати не може. Всі докази на підтвердження своїх позовних вимог, ним долучені до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згідний відшкодувати [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 7002 гривні 54 копійки. Відповідач не визнав позовні вимоги про стягнення з нього на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 10\~000 гривень. [PERSON] не може сказати, яку саме суму моральної шкоди він має відшкодувати позивачу, але сума в розмірі 10\~000 гривень є для нього завеликою. Відповідач [PERSON] пояснив, що на даний момент він працює у приватного підприємця по заготівлі дров, його середня заробітна плата становить 1500 гривень. Відповідач одружений, є батьком двох неповнолітніх дітей віком 9 місяців та 3 роки, дружина не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, взявши до уваги інші фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково зі слідуючих підстав. Так, у відповідності до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 02.06.2016 року, [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України, йому призначено покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі. Вироком встановлено, що 22.11.2015 року о 22 годині [PERSON], перебуваючи у будинку [PERSON], що розтащований у селі Вербень Демидівського району Рівненської області, на грунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, вирішив умисно заподіяти тілесні ушкодження [PERSON]. Реалізуючи свій протиправний намір [PERSON], з метою заподіяти тілесні ушкодження, підійшов до [PERSON], який у цей момент лежав на ліжку в одній із кімнат житлового будинку та умисно наніс йому один удар в обличчя. Продовжуючи свої злочинні дії, поєднанні єдиним протиправним умислом, [PERSON] взяв руками за кисті рук [PERSON], стягнув його з ліжка на підлогу та наніс ще неменше трьох ударів в обличчя, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден і забійних ран на обличчі, відкритого перелому кісток носа, перелому верхньої щелепи по Ле-Фор 2, струс головного мозку. Відповідно до висновку експерта (судово-медична експертиза) № 25 від 04.02.2016 року, [PERSON] з 23 по 30 листопада 2015 року лікувався стаціонарно в нейрохірургічному відділенні Рівненської міської лікарні, де у нього виявлено зазначені вище тілесні ушкодження, які є результатом дії тупих предметів, могли виникнути від ударів руками, ногами, іншим тупим предметом, та відповідають строку 22 листопада 2015 року і згідно п.2.2.1.в. «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» ( наказ № 6 Міністерства охорони здоровя від 17.01.1995) мають ознаки середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоровя, а саме перелом верхньої щелепи. Струс головного мозку та відкритий перелом кісток носа є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинило короткочасний розлад здоровя, згідно п.2.3.1.а. тих же правил. Вищевказаний вирок набув законної сили (а.с.9-14). Згідно письмового висновку Рівненського діагностичного центру від 23.11.2015 року, у [PERSON] виявлені ознаки виражених дифузних неспецифічних енцифалопатичних змін, переломи кісток лицевого скелету, гемосинус (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом дослідженні надані позивачем [PERSON] письмові чеки, які підтверджують обставини купівлі [PERSON] медичних препаратів у період з 23 листопада 2015 року по 28 листопада 2015 року. Період придбання вищевказаних ліків позивачем відповідає періоду лікування [PERSON] від спричинених [PERSON] тілесних ушкоджень в нейрохірургічному відділенні Рівненської міської лікарні з 23 листопада по 30 листопада 2015 року(а.с.15-17,9-14). Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] в рахунок відшкодування спричиненої злочином матеріальної шкоди в розмірі 7002 гривні 54 копійки. Задовольняючи вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення з відповідача [PERSON] даної суми матеріальної шкоди, суд бере до уваги визнання відповідачем позовних вимог в даній частині позову та керується нормами ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України про те, що обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Також, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в сумі 4\~000 гривень. Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка їй завдала, за наявності її вини. Винність [PERSON] у протиправному заподіянні [PERSON] моральної шкоди, встановлена вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 02.06.2016 року, який набрав законної сили (а.с.9-14). Так, відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із ушкодженням здоровя. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди у розмірі 4\~000 гривень, суд керується нормами ч. 3 ст.23 Цивільного кодексу України про те, що даний розмір визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Так, [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості, нанісши йому неменше трьох ударів в обличчя, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден і забійних ран на обличчі, відкритого перелому кісток носа, перелому верхньої щелепи по Ле-Фор 2, струс головного мозку. В результаті спричинених [PERSON] тілесних ушкоджень,той з 23 по 30 листопада 2015 року лікувався стаціонарно в нейрохірургічному відділенні Рівненської міської лікарні (а.с.9-14). Враховуючи вимоги розумності та справедливості, визначаючи розмір моральної шкоди, яку необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], суд бере до уваги встановлені в судовому засіданні обставини ( які сторонами визнані та не оспорюються) про те, що [PERSON]С працює у приватного підприємця по заготівлі дров, його середня заробітна плата становить 1500 гривень. Відповідач одружений, є батьком двох неповнолітніх дітей віком 9 місяців та 3 роки, дружина не працює. Відповідно до пункту 6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Норми ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України вказують, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до ст.88 Цивільного кодексу України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вважаючи на часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] моральної та матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial