Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась 04.06.2018 року до суду з позовом [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, яка уточнена в судовому засіданні до 1550 гривень щомісячно, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON]. З 2015 року вони з відповідачем не проживають разом. З цього часу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не підтримує зв'язок з сином, не виховує його та не опікується ним, матеріальну допомогу дитині не надає. Усе матеріальне забезпечення дитини та її виховання в період з 2015 року та по даний час здійснюється позивачкою. Позивачеві вказує на те, що по відношенню до [PERSON] була відкрита кримінальна справа, яка розглядається Приморським районним судом м. Одеси. Наразі [PERSON] ухиляється не тільки від виконання своїх батьківських прав, також з його вини дитина не може з матір'ю та бабусею виїхати за межі України, тому що батько всіляко ухиляється від надання дитині дозволу на перетин кордону. Даний факт позивач вважає таким, що свідчить про порушення батьком прав та інтересів дитини. Провадження по справі відкрито 23 червня 2018 року. Відзив на позов не подавався. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити, пояснила, що після припинення стосунків з позивачем, відповідач припинив також надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Знаючи, що неповнолітній син [PERSON] відвідує дитячий садок і потребує постійної батьківської уваги і матеріальної допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків. Де працює відповідач та який він має дохід, позивачеві невідомо, а тому вона вважає, що для забезпечення гармонійного розвитку сина, необхідно стягувати з відповідача щомісячно аліменти у сумі 1550 грн. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала, послалась на висновок органу опіки та піклування, яким встановлено доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у відношення його сина [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з?явився, викликаний, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся, будь-яких клопотань чи заяв не подавав. Суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в цивільному шлюбі з [PERSON]. [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану в м. Одесі Одеського міського управління юстиції. З 2015 року [PERSON] з відповідачем не проживає разом. З цього часу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не підтримує зв'язок з дитиною, не виховує його та не опікується ним, матеріальну допомогу дитині не надає. Усе матеріальне забезпечення дитини та її виховання здійснюється позивачкою. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 18.09.2018 року № 01-11/1557/5 вих, вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд встановив, що батько дитини ухиляється від здійснення батьківських обов'язків відносно неповнолітнього сина, не здійснює матеріальне забезпечення. Вихованням дитини займається мати. Зазначеними діями відповідач порушує приписи сімейного законодавства, а відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені факти ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків по утриманню та наданню належних умов для виховання та розвитку сина знайшли своє підтвердження, тому для настання позитивного результату у долі дитини та з метою захисту її прав та інтересів відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав. Крім того, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, оцінивши зібрані по справі докази, вважає доведеним факт ухилення відповідача від участі в утриманні дитини. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 січня 2019 року складає 1626 гривень щомісячно (відповідно 50% від прожиткового мінімуму складають - 813,00 грн. щомісячно). Враховуючи, визначені законом обставини при визначенні розміру аліментів, та заявлення позивачем твердої суми для розрахунку аліментів в розмірі 1550 грн. щомісячно, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1550 гривень щомісячно і задовольняє їх. В силу ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, в порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Outcome: approved