Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вінницька птахофабрика», директора філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Первинної профспілкової організації ТОВ «Вінницька птахофабрика» про скасування наказу про звільнення від 07.04.2014 року №583-к, поновлення його на роботі на посаді підсобного робітника філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», мотивуючи його тим, що з 03.06.2013 року по 07.04.2014 року працював у філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» на посаді підсобного робітника та був звільнений за прогул на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним, оскільки роботодавець звільнив його без попередньої згоди на те виборного органу первинної профспілкової організації ТОВ «Вінницька птахофабрика», членом якої він є з 17.03.2014 року, та попередньої згоди вищого виборного органу цієї профспілки - обласного комітету Вінницької обласної організації Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі». Просив також стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав за обставин, викладених в позові, просив їх задовольнити в повному обсязі. Додатково суду пояснив, що з 17.03.2014 року є засновником та членом первинної профспілкової організації ТОВ «Вінницька птахофабрика». 10.04.2014 року був незаконно звільненим з посади підсобного робітника філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» у зв'язку з прогулом. Прогулу 08.04.2014 року не було, оскільки за усною домовленістю з майстром цього дня мав вихідний. 09.04.2014 року мав вихідний згідно графіку. Про свою відсутність на робочому місці дав письмові пояснення. З наказом про звільнення був ознайомлений, але не згодний з ним, оскільки при звільнені адміністрація підприємства повинна була отримати згоду профспілкової організації, членом якої він є. Про створення профспілкової організації адміністрацію підприємства повідомляли, її існуванню чинили перешкоди. Оскільки звільнення є незаконним, просив суд скасувати наказ по його звільнення, поновити на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Незаконним звільненням порушено звичний порядок його життя, сім'ї. Втрата постійного джерела заробітку призвела до його фінансових труднощів, внаслідок чого не має можливості виконувати зобов'язання перед кредитними установами. Все викладене призводить до моральних страждань, у зв'язку з чим просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, що складає п'ятикратний розмір його середнього заробітку. Представник позивача, він же представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, за викладених в позовній заяві обставин, просив їх задовольнити. Подав письмові пояснення до позову (а.с.29-33,77,130-143,т.2). Просив суд скасувати наказ №583-к від 10.04.2014 року про звільнення [PERSON] з посади підсобного робітника за прогул без поважних причин як незаконний, поновити позивача на роботі, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, що становить 9 повних місяців та складає 32 010,57 грн, а також моральну шкоду, згідно заявлених вимог. В подальшому у судові засідання позивач, представник позивача та третьої особи в судові засідання не з'явились, згідно поданої заяви просили справу слуханням закінчувати у їх відсутність (а.с.129,т.2). Представник відповідача Моспан О.М. в судовому засіданні позов не визнала, підтримала письмові заперечення проти нього, просила в позові відмовити як безпідставному (а.с.171-174, т.1). Додатково пояснила, що про створення профспілкової організації на підприємстві його адміністрації стало відомо із листа голови профспілки [PERSON], датованого вихідним 17.04.2014 року, отриманий був 23.04.2014 року, тобто після звільнення [PERSON] У зв'язку з відсутністю інформації про існування профспілкової організації, її згода на звільнення позивача не запитувалась. Факт прогулу позивача підтверджується актами про відсутність на робочому місці 08 та 09 квітня 2014 року, службовою запискою. Від позивача було отримано письмові пояснення про причини відсутності на робочому місці два дні. У зв'язку з відсутністю поважних причин відсутності на роботі, видано наказ про його звільнення за прогул. З наказом позивача ознайомили у встановленому законом порядку. Вважає, що підстав для поновлення позивача на роботі не має, а тому просила в позові відмовити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с.42,т.2). Суд, за згодою представника відповідача, визнав за можливе розглянути справу у відсутності позивача та його представника, а також відповідача [PERSON] відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що останні, подавши відповідні заяви суду, скористалися своїми процесуальними правами. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] працював підсобним робітником у філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» з 03.06.2013 року (а.с.9-10,т.1). Згідно наказу №583-к від 10.04.2014 року підсобного робітника цеху заморозки [PERSON] звільнено з роботи за прогул без поважних причин, на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (а.с.11, т.1). Позивач [PERSON] вважає своє звільнення незаконним, а тому правовідносини, що виникли між сторонами є трудовими та регулюються нормами Кодексу законів про працю України. Відповідно до ст. 3 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 214, 215 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, в тому числі, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду, а якщо були, то ким. Згідно позову позовні вимоги обґрунтовані тим, що звільнення позивача відбулося без згоди профспілкового органу, членом якого той є. Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 252 КЗпП України працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень. Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок). Згідно протоколу установчих зборів первинної профспілкової організації ТОВ «Вінницька птахофабрика» від 07.03.2014 року створено зазначену первинну профспілкову організацію, визнано Статут Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі», та вирішено увійти до її складу. [PERSON] є членом первинної профспілкової організації, та одним із її засновників (а.с.12, т.1). Представник відповідача, заперечуючи проти позову вказує на те, що роботодавцю на момент звільнення позивача та видачі оскаржуваного наказу не було відомо про існування на підприємстві профспілки, про її членів. Із матеріалів справи вбачається, що первинна профспілкова організація ТОВ «Вінницька птахофабрика» у відповідності до ст. 11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії» має статус первинної, Всеукраїнська незалежна профспілка «Трудящі», до складу якої вона увійшла - обласної. Порядок легалізації професійних спілок та їх об'єднань визначений ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії», згідно якого профспілки, їх об'єднання легалізуються шляхом повідомлення на відповідність заявленому статусу. Первинні профспілкові організації письмово повідомляють про це роботодавця. Листом за вихідним №01-04 від 17.04.2014 року керівника ТОВ «Вінницька птахофабрика» [PERSON] повідомлено про створення 07.03.2014 року первинної профспілкової організації ТОВ «Вінницька птахофабрика». Вказаний лист зареєстрований на підприємстві 23.04.2014 року за вхідним №466 (а.с.57). Цього ж числа за вхідним №467 в філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» також зареєстровано листа в.о. голови ВОО ВНП «Трудящі» від 16.04.2014 року №16-04 з вимогою поновити на роботі на посаді підсобного робітника [PERSON], який з 07.03.2014 року є членом первинної профспілкової організації ТОВ «Вінницька птахофабрика» (а.с.67,т.1). Позивач та представник [PERSON], будучи також допитаними як свідки за їх клопотанням в порядку ст. 184 ЦПК України, переконували суд в тому, що первинна профспілкова організація ТОВ «Вінницька птахофабрика» набула статусу юридичної особи 07.03.2014 року шляхом визнання Статуту Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі» та легалізувалась у встановленому Законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ТОВ «Вінницька птахофабрика» (а.с.99). Цим рекомендованим відправленням адміністрації відповідача головою ППО ТОВ «Вінницька птахофабрика» [PERSON] направлено листа від 08.04.2014 року, яким повідомлено про створення на підприємстві первинної профспілкової організації, яка набула статусу юридичної особи та проходить процедуру державної реєстрації. Налічує вона 137 членів (а.с.100,т.1). Вказані доводи позивача та представника позивача, третьої особи, суд оцінює ґрунтуючись на всебічному, повному, неупередженому дослідженні всіх обставин справи та аналізі сукупності досліджених доказів. Так, пояснюючи походження листа голови ППО ТОВ «Вінницька птахофабрика» [PERSON] від 08.04.2014 року (а.с.100,т.1), представник позивача вказав на те, що лист саме з таким змістом був відправлений 08.04.2014 року на адресу адміністрації підприємства. А лист, наданий суду як доказ, є його копією, був роздрукований із персонального комп'ютера [PERSON] пізніше, однак в комп'ютері він значиться створеним саме 08.04.2014 року. Такі твердження представника позивача є непереконливими та необґрунтованими, а тому суд оцінює їх критично та відкидає. Щодо рекомендованого повідомлення на ім'я ТОВ «Вінницька птахофабрика» філія «Переробний комплекс» від 08.04.2014 року, суд звертає увагу на наступне. Зазначене поштове повідомлення вказує не те, що 17.04.2014 року уповноваженою особою підприємства отримано поштове відправлення, рекомендований лист від [PERSON] Однак, суду не було надано опису документів, предметів, що були ним направлені, або ж інших доказів того, що саме підприємству було надіслано 08.04.2014 року. Щодо доводів позивача та його представника про те, що адміністрацією підприємства, в особі її начальника охорони [PERSON], представникам профспілки чинились перешкоди в своєчасному повідомленні роботодавця про створення та функціонування на підприємстві первинної профспілкової організації, то як вказують подані на їх підтвердження докази, а саме копії протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] начальнику Ладижинського МВ УМВС України у Вінницькій області (а.с.78-83, т.1), дії представників профспілки щодо повідомлення роботодавця про створення профспілки мали місце 17.04.2014 року, тобто після винесення оскаржуваного наказу про звільнення [PERSON] Таким чином, сумнівів у тому, що первинна профспілкова організація ТОВ «Вінницька птахофабрика» легалізувалась в установленому Законом порядку не має. Однак, всупереч ст. 60 ЦПК України позивачем та його представником, він же представник третьої особи, не доведено, що така легалізація, тобто повідомлення на відповідність заявленому статусу, вчинене письмово, мала місце станом на день винесення наказу про звільнення позивача. В судовому засіданні встановлено, що таке повідомлення було зроблене після звільнення [PERSON], листом голови ППО ТОВ «Вінницька птахофабрика» [PERSON] від 17.04.2014 року, отриманим роботодавцем 23.04.2014 року, а тому вимоги позивача про скасування наказу про його звільнення з підстав відсутності згоди профспілкового комітету, є необґрунтованими. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11. 1992 року № 9 передбачено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України необхідно виходити з того, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишенням роботи до закінчення строку трудового договору тощо). Таким чином, у даному спорі суду слід встановити факт прогулу, тобто відсутності [PERSON] на робочому місці як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Як вбачається із оспорюваного наказу №583-к від 10.04.2014 року, підставою для звільнення [PERSON] з роботи були акти про відсутність працівника на робочому місці, службова записка начальника цеху. Актами від 08.04.2014 року та від 09.04.2014 року членами комісії посвідчено факт відсутності [PERSON] 08 та 09 квітня 2014 року на робочому місці з невідомих причин. Керівник передчасно не був повідомлений про можливу відсутність або причини відсутності. Про зазначене 09.04.2014 року також складено службову записку начальником цеху (а.с.65,66, 175, т.1). З приводу відсутності на робочому місці 08 та 09 квітня 2014 року [PERSON] надав 09.04.2014 письмові пояснення. Зокрема, пояснив, що був відсутній на роботі, оскільки по усній домовленості при формуванні вихідних днів, у ці дні мав бути вихідним (а.с.177,т.1). В судовому засіданні позивач дав аналогічні пояснення, зазначивши, що із майстром в усній формі погодив 08.04.2014 року собі вихідний у зв'язку із сімейними обставинами, день народження приятельки. На наступний день, тобто 09.04.2014 року - у середу по графіку у нього був вихідний. Вихідними днями є неділя та середа. Вихідний середи міг бути перенесений. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] також показали, що вихідними днями були неділя та середа. Однак, вони могли переноситись, про що працівник напередодні особисто або по телефону повідомлявся. Свідок [PERSON], який на час звільнення позивача працював начальником цеху також показав, що неділя це той вихідний, який в жодному разі не переноситься. Інший вихідний день - середа, в залежності від виробничої необхідності, робітникові міг переноситись, це так званий плаваючий вихідний. Про це ним складалися плинні графіки змінності та розміщувались у доступних для робітникові приміщеннях для ознайомлення. У випадку крайньої необхідності про необхідність вийти на роботу у вихідний-середу, повідомлялось особисто або по телефону, якщо працівник не на роботі. Представник відповідача заперечуючи проти позову також зазначила про те, що позивач працював в цеху заморозки із змінним режимом роботи, чергування в змінах визначається керівником підрозділу на підставі внутрішнього графіку змінності із зазначенням прізвищ працівників. Згідно графіку змінності 08 та 09 квітня 2014 року у [PERSON] були робочі дні. Для з'ясування обставин даної справи суд звертається до Правил внутрішнього трудового розпорядку філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» (а.с.143-147,т.1). Частиною першою статті 142 КЗпП України передбачено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку. Правилами внутрішнього трудового розпорядку є локальний документ, що забезпечує правове регулювання внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві, передбачає систему трудових правовідносин, що складаються в трудовому колективі підприємства в процесі праці та сприяє здійсненню прав та виконанню обов'язків усіма його учасниками. За відсутністю типових правил, зважаючи на те, що правила внутрішнього трудного розпорядку є локальним нормативним документом, їх зміст має не тільки визначатися загальними нормами трудового законодавства, а й враховувати специфіку діяльності підприємства, а також трудових і супровідних їм відносин. З матеріалів справи, показів свідків, пояснень сторін вбачається, що цех заморозки, де працював позивач, є підрозділом, який пов'язаний з безперервним технологічним процесом, в ньому встановлено режим роботи за графіком змінності. Відповідно до ст. ст. 57, 58 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни), робота змінами передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку. Розділ 9 Правил внутрішнього трудового розпорядку філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» визначає робочий час і його використання. Зокрема, тривалість робочого часу працівників Філії встановлюється 40 годин на тиждень відповідно до графіків роботи Філії, що затверджуються адміністрацією за погодженням із радою трудового колективу. У підрозділах Філії, які пов'язані з безперервним технологічним процесом, а таким є цех заморозки, в залежності від категорій працівників, встановлюється режим роботи за графіком змінності. Працівники мають бути ознайомлені з графіком роботи філії та /або графіком змінності за два тижні до дати початку роботи за графіком. Час початку і закінчення роботи, встановлюється у графіках, перерва для відпочинку і харчування надається через чотири години з початку роботи. Графіки роботи та правила внутрішнього трудового розпорядку знаходяться у доступних для працівників місцях. На час відсутності графіку роботи встановлюється п'ятиденний робочий тиждень з вихідними днями субота та неділя. У підрозділах, в яких встановлено змінний режим роботи, працівники чергуються в змінах в порядку, що визначається безпосередньо керівником підрозділу на підставі внутрішнього графіку змінності підрозділу із зазначенням прізвищ працівників. Графіки змінності складаються на місяць та доводяться до відома працівників шляхом розміщення у доступних місцях підрозділів (побутових приміщеннях, кімнатах для відпочинку, у приміщеннях, відведених для чергування тощо). Графік роботи позивача відповідачем наданий суду не був. Є необґрунтованими посилання представника відповідача на те, що час роботи та відпочинку позивача визначений згідно з правилами внутрішнього трудового розпорядку та графіками змінності, згідно з якими 08 та 09 квітня 2014 року є робочими днями позивача. Однак, вказані правила жодним чином не відображають час початку й закінчення роботи в змінах, вихідні дні у змінному режимі. Згідно наданого графіку роботи цеху заморозки, що діє з 17.06.2013 року та автоматично продовжується на наступні місяці до затвердження нового графіку роботи цеху, [PERSON] працював позмінно з двома вихідними днями - середа та неділя (а.с.113-115,т.1). Згідно табелів робочого часу за січень, лютий, березень, квітень 2014 року вихідними днями позивача були середа та неділя (а.с.116-141, т.1). У квітні 2014 року він мав вихідні 2 числа - середа, 6 - неділя, 9 квітня мав би бути вихідним днем. Представник відповідача переконувала суд у тому, що 9 квітня у позивача був робочий день. Однак, всупереч ст. 60 ЦПК України зазначене нею не було доведено, суду не було надано внутрішнього графіку змінності цеху заморозки по прізвищах працівників, в тому числі позивача у вказаний період, з якого б вбачалося, що йому було змінено графік роботи, середа 9-го є робочим днем, і в установленому правилами внутрішнього трудового розпорядку він був доведений до його відома під розписку. Зважаючи, що доказів встановлення позивачу робочим днем 09 квітня 2014 року відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що факт прогулу цього числа не доведено. Разом з тим графік роботи цеху заморозки, наведені вище табелі робочого часу вказують на те, що 08 квітня 2014 року у позивача був робочим днем. Дану обставину не заперечували і сам позивач та його представник в судовому засіданні. Згідно їх пояснень, відсутність [PERSON] на робочому місці цього числа пояснюється усною домовленістю із майстром про перенесення вихідного дня. Згідно письмових пояснень майстра цеху заморозки [PERSON] на ім'я директора філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» від 09.04.2014 року, в зміні, що приступає до роботи о 17.00 год. в період з 07.04.2014 року [PERSON] на 08.04.2014 року не було надано ні відпустки, ні вихідного, на робочому місці він був відсутній (а.с.178, т.1). Правилами внутрішнього трудового розпорядку відповідача (п.3.8) передбачено, що самовільне залишення роботи без подання відповідної заяви вважається порушенням трудової дисципліни і є підставою для звільнення за прогул без поважної причини. Позивачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів того, що його відсутність на робочому місці 08.04.2014 року була погоджена з уповноваженою особою підприємства, поважності причин відсутності на роботі впродовж робочого часу не надано, а тому суд приходить до висновку, що факт прогулу [PERSON] 08.04.2014 року доведено. Твердження представника позивача про те, що акти про відсутність на робочому місці [PERSON] 08.04.2014 року та 09.04.2014 року посвідчені особами, які зазначені в актах посади не займають, внаслідок чого ці акти до уваги суд не повинен приймати, спростовуються відповідними наказами по філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», а тому до уваги судом не приймаються (а.с.176, 179,180, т.1). У зв'язку з недоведеністю позивачем обставин, що мають значення для справи, позовні вимоги про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди до задоволення не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed