Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина на житловий будинок, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,34 га, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,08 га та майновий пай на загальну суму 966,70 грн. Згідно заповіту від 23.09.2010 року [PERSON] складеного на випадок її смерті, заповіла належне їй майно сину [PERSON], інших спадкоємців не має. Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини за заповітом отримав відмову через те, що пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини. Вважає, що такий строк не пропустив у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав із матір'ю на час відкриття спадщини в с. Слобідка Рихтівська Кам»янець-Подільського району. Просить встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] у будинку [ADDRESS] до часу відкриття спадщини, [INFO] року. В суді заявник заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Слобідко-Рихтівської сільської ради в суді в судове засідання не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутності, заявлені вимоги визнали, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 14.03.2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 01.02.1988 року, записано в реєстрову книгу за №2-218, технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду складений від 21.01.1988 року; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,34 га, розташованої на території Слобідсько-Рихтівської сільської ради Кам'янець - Подільського району, на підставі розпорядження Кам'янець - Подільської РДА від 17.11.2003 року №813/2003 р., згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 11.07.2005 року, додаткової угоди до договору оренди землі від 30.03.2007 року від 26.12.2014 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права; майновий пай сума становить станом на 12.12.2004 року 966,70 грн. на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] . Згідно заповіту від 23.09.2010 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Слобідсько-Рихтівської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за №30, [PERSON] заповіла все своє майно сину [PERSON]. З метою оформлення спадкового майна заявник звернувся до приватного нотаріуса Кам'янець - Подільського районного нотаріального округу [PERSON] Листом приватного нотаріуса №1013/01-16 від 08.12.2016 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що пропущено строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкодавець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. За правилами ч. 3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. Той факт, що постійно [PERSON] проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується наступними доказами. Згідно довідки № 171/04-03 від 19.05.2017 року, виданої виконкомом Слобідсько-Рихтівської сільської ради до дня смерті і на день смерті [PERSON], яка померла [INFO] року постійно проживала та була зареєстрована одна в будинку по [ADDRESS] Разом з нею у вищевказаному будинку постійно проживав без реєстрації а вів спільне господарство її син [PERSON]. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. За ч. 3 ст. 1268 ЦК України тривалість спільного проживання до смерті спадкодавця для прийняття спадщини законом не визначається. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, тобто тимчасово знаходиться. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. Ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру спадкова справа до майна [PERSON], яка померла [INFO] року не заводилась. В суді свідки [PERSON], [PERSON] показали, що [PERSON] проживав з матір'ю [PERSON] до дня її смерті разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Виходячи з наведеного, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] спільно з [PERSON], яка померла [INFO] року, на час відкриття спадщини доведеним, тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved