Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Евроконсалтінг Україна», Приватного підприємства «АВТЕХ» про визнання недійсним договорів та стягнення коштів, посилаючись на те, що 10 серпня 2018 року між позивачем та ПП «Автех» був укладений Договір № 3024 про надання послуг та про участь згідно з Умовами. За умовами Договору позивач доручив, а ПП «АВТЕХ» зобов'язалось здійснити дії, спрямовані на отримання позики на умовах Договору ПП «АВТЕХ» та Додатків до нього, а саме: забезпечити оформлення Договору між ПП «АВТЕХ» та [PERSON], надавати інформаційно-консультативні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі [PERSON] Позивач зобов'язався оплатити послуги ПП «АВТЕХ» у розмірі 10,5 % від суми позики, визначеної у Додатку № 1 до договору про участь згідно з Умовами шляхом перерахування одноразової суми у розмірі 100 % попередньої оплати, що становить 21 000,00 грн. Основною метою укладення Договору є придбання [PERSON] автомобіля ЛАДА [PERSON], вартістю 74 000,00 грн. На виконання умов Договору [PERSON] сплатив на користь ПП «АВТЕХ» грошові кошти у розмірі 21 000,00 грн. В той же день позивач уклав з ПП «Евроконсалтінг Україна» Договір № 2024, згідно з яким ПП «Евроконсалтінг Україна» зобов'язалось за плату та за рахунок [PERSON] вчинити дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики, зазначеної в Додатку № 1 до Договору. Після укладення договорів з ПП «Евроконсалтінг Україна» та ПП «АВТЕХ», сплати грошових коштів, автомобіль йому передано не було. У зв'язку з цим позивач 14.08.2018 р. звернувся до ПП «Евроконсалтінг Україна» та ПП «АВТЕХ» з заявою про розірвання договорів та повернення сплачених ним грошових коштів у повному обсязі. Проте відповіді він не отримав. Дії ПП «Евроконсалтінг Україна» та ПП «АВТЕХ» мають ознаки нечесної підприємницької діяльності, порушують права та законні інтереси позивача. Так, у Договорі з ПП «АВТЕХ» № 3024 від 10 серпня 2018 року відсутні положення, які застосовуються до договорів фінансових послуг. При укладенні спірного договору ПП «АВТЕХ» не мав ліцензії на здійснення економічної діяльності, пов'язаної з наданням фінансових послуг, тому не мав права укладати договори безпроцентної позики. При укладенні Договору про участь у програмі самофінансування ПП «АВТЕХ», позивач мав право на отримання повної інформації про послугу та її виконавця. Самі по собі консультаційні та роз'яснювальні послуги, що є предметом Договору № 2024, укладеного з ПП «Евроконсалтінг Україна», позивачу не потрібні, оскільки позбавлені можливості досягнення основної мети відносин із ПП «АВТЕХ», а саме отримання позики на придбання автомобіля. ПП «Евроконсалтінг Україна» не повідомив [PERSON] про відсутність у ПП «АВТЕХ» ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, чим позбавив його можливості свідомого вибору. Просить суд визнати недійсним Договір про участь згідно з Умовами від 10 серпня 2018 року № 3024, укладений між позивачем та ПП «АВТЕХ», та Договір про надання послуг від 10 серпня 2018 року № 2024, укладений між позивачем та ПП «Евроконсалтінг Україна». Стягнути з ПП «Евроконсалтінг Україна» на користь позивача 21 000,00 грн., сплачених за Договором про надання послуг та про участь згідно з умовами від 10 серпня 2018 року № 3024 та 210,00 грн., сплаченої комісії банку. Стягнути з відповідачів ПП «АВТЕХ» та ПП «Евроконсалтінг Україна» судові витрати. Позивач надав до суду заяву згідно якої просить проводити судовий розгляд без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, про місце та час судового засідання повідомлялися належним чином судовою повісткою за зареєстрованим місцем знаходження, які повернулися до суду з відміткою «інші причини невручення» та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади. За нормою ч. 4\~ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ст.\~280\~ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2018 року між [PERSON] та ПП «Автех» був укладений договір № 2624 про участь згідно з Умовами, згідно з яким він-Контрагент - доручив, а ПП «Автех» зобов'язалось вчинити від його імені певні дії, спрямовані на надання поворотної фінансової допомоги (безвідсоткової позики), зазначеної у додатку №1 до даного договору, на підставі ст. 1046, 1048 ЦК України та на умовах діяльності, ідо містяться у Додатку №2 до даного договору, який є невідємною частиною договору. При підписанні вказаного договору, ним також був підписаний договір № 2024 від 10.08.2018 р. з ПП «Евроконсалтінг Україна» згідно якого він зобовязався оплатити послуги Виконавця у відсотковому розмірі, а саме 10,5% від суми позики, визначеної у додатку №1 до договору про участь згідно Умовами між ПП «Автех» та Замовником, шляхом перерахування одноразової суми у розмірі 100% попередньої оплати, що становить 21 000 гривень. На виконання умов договору позивач сплатив на користь ПП «Евроконсалтінг Україна» грошові кошти у розмірі 21 000 гривень, що підтверджується доданою до позовної заяви копією квитанції № 4285156 від 10.08.2018 р. Після укладення даних договорів з ПП «Автех» та ПП «Евроконсалтінг Україна», а також сплати Позивачем грошових коштів в сумі 21 000 грн. йому автомобіль передано не було. Згідно п. 1.1. договору № 2024 від 10.08.2018 р. Виконавець приймає на себе зобов'язання здійснити наступні дії, спрямовані на отримання позики, на умовах договору ПП «Автех» та додатків до нього, а саме: забезпечити оформлення договору між ПП «Автех» та Позивачем, а також надавати інформаційно-консультативні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі Замовника, згідно з умовами договору з ПП «АВТЕХ» та додатків до нього. 14.08.2018 р. позивач направив на зазначену у договорі адресу ПП «Евроконсалтінг Україна» заяву про розірвання договору та повернення сплачених ним грошових коштів в сумі 21000 грн. Однак відповіді він не отримав. Згідно з ч. 1\~ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6\~ст. 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1\~ст. 227 ЦК України\~правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1\~ст.\~203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За змістом укладеного між сторонами по справі договору ПП «Автех» зобов'язалось надати позивачу безпроцентну позику, що за своєю суттю є фінансовою послугою. Однак при укладенні спірного договору ПП «Автех» не мав повного обсягу цивільної дієздатності для укладення договору № 3024 від 10 серпня 2018 року, оскільки згідно з ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ, в редакції від 1 січня 2017 року № 1792-19 (далі - Закон № 2664-ІІІ) фінансові послуги надаються суб'єктами господарювання на підставі договору. При цьому, договір про надання фінансових послуг повинен містити, зокрема розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків. Згідно із п.п. 3, 4 ч. 1\~ст. 34 Закону № 2664-ІІІ\~Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами: надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів; діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб. Згідно з ч. 2\~ст. 34 Закону № 2664-ІІІ\~здійснення діяльності, зазначеної у частині першій цієї статті, дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Особи, винні у здійсненні діяльності без ліцензії, несуть відповідальність згідно із законами України. Згідно з\~ст. 1 Закону № 2664-ІІІ\~фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Отже, діяльність пов'язану з наданням фінансових послуг ПП «АВТЕХ» не здійснює. Проте за змістом укладеного між сторонами договору № 3024 від 10 серпня 2018 року ПП «АВТЕХ» зобов'язалось надати [PERSON] безпроцентну позику, що за своєю суттю є фінансовою послугою. Оскільки ПП «АВТЕХ» на час укладення спірного договору з позивачем не мав ліцензії на здійснення фінансової господарської діяльності, то він не мав права на укладення договору безпроцентної позики. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що додано до матеріалів справи, вбачається,що ПП «Автех» не здійснює будь-які види економічної діяльності, пов'язані з наданням фінансових послуг. Крім цього, згідно з визначення нечесної підприємницької діяльності, зазначеного в п. 14 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є не справедливими. Згідно з частиною 2 зазначеної статті умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. За змістом ч. 1 та ч. 3 ст. 19 цього Закону нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідно до ч. 3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняються як такі, що вводять в оману: 1) пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції; 2) пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої; 3) відмова від пред'явлення споживачу товару, що пропонується, та прийняття замовлення або ненадання товару протягом розумного строку чи демонстрування дефектного зразка товару; 4) недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості товарів або з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення; 5) пропонування до вільної реалізації продукції, яка вилучена з обігу або щодо обігу якої існують обмеження; 6) недостовірне твердження, що існуватиме загроза особистій безпеці споживача або його сім'ї, якщо він не придбає чи не замовить продукцію; 7) утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції; 8) використання повідомлення про розпродаж у звязку із припиненням суб'єкта господарювання, його структурного підрозділу або припинення відповідного виду господарської діяльності, тоді як це не відповідає дійсності. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Таким чином, відповідач ПП «Евроконсалтінг Україна», пропонуючи позивачу надання фінансової послуги щодо оформлення договору про участь у програмі самофінансування ПП «АВТЕХ», укладає групу договорів, при тому, що позивач, як споживач послуги, і так мав право, без укладення договору № 2024 із ПП «Евроконсалтінг Україна» на отримання повної інформації про послугу та її виконавця, згідно із п.4 ч. 1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів». Вказана обставина підтверджується також актом наданих послуг від 10 серпня 2018 року по договору № 2024 між Позивачем та ПП «Евроконсалтінг Україна» відповідно до якого зміст виконаних робіт за договором був обмежений виконанням консультаційних та роз'яснювальних послуг. До того ж розмір отриманих від позивача грошових коштів є неспівмірним в розумінні «консультаційних та роз'яснювальних послуг» та безпідставним у даному випадку. Суд вважає, що при укладенні договору про участь у програмі самофінансування ПП «АВТЕХ», [PERSON] відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»\~мав право на отримання повної інформації про послугу та її виконавця одержання до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Проте під час укладення спірних договорів позивач був введений в оману тим, що йому була надана нечітка, незрозуміла інформація щодо предмету договору та його умов. Згідно з ч. 2\~ст.\~627\~ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно з ч. 6\~ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів»\~правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Суд вважає, що Договір № 3024 від 10 серпня 2018 року, укладений між ПП «АВТЕХ» та [PERSON], Договір про надання послуг та про участь згідно з Умовами № 2024 від 10 серпня 2018 року, укладений між ПП «Евроконсалтінг Україна» та [PERSON], мають ознаки нечесної підприємницької діяльності, яка полягає в тому, що ПП «Евроконсалтінг Україна» не повідомив [PERSON] про відсутність у ПП «АВТЕХ» ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, чим позбавив його можливості свідомого вибору. За таких обставин зазначені договори необхідно визнати недійсними. Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином. Позивачу підлягає поверненню сума, сплачена на рахунок ПП «Евроконсалтінг Україна» у розмірі 21 000,00 грн., а також комісія за приймання платежу у розмірі 210,00 грн. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з ПП «АВТЕХ» підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., а з ПП «Евроконсалтінг Україна» - у сумі 1 409,60 грн.

Outcome: approved