Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Ясинуватський агросервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки виплати при звільненні. Вимоги мотивовані тим, що 21.10.2013 року він був прийнятий на роботу до відповідача на посаду теплотехніка. Заробітна плата йому не виплачувалася або виплачувалася з затримкою, в зв'язку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі у сумі 3639,24 грн. 08 січня 2014 року [PERSON] звільнився з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. В день звільнення відповідач заборгованість по заробітній платі не виплатив. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 3639,24 грн., а також середній заробіток за час затримки виплати при звільненні. Невиплата заробітної плати заподіяла позивачу та його родині величезних моральних страждань, позивач навчається, навчання платне, тому він весь час переживав з приводу майбутньої сесії, необхідністю позичати гроші у сусідів, що принизило його честь та гідність та вплинуло на його стосунки з оточуючими та неможливістю вчасно внести оплату за навчання до університету. Вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати моральну шкоду у розмірі 3100 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача позов визнав частково, погодився, що під час роботи позивача в ТОВ «Ясинуватський агросервіс» у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати утворилася заборгованість у розмірі 3639,24 грн. Визнав також, що позивач має право на середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але просить урахувати, що відповідач станом на час звільнення позивача та на теперішній час знаходиться у скрутному матеріальному становищі, тому згоден виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 1000 грн. Вважає, що позивачем не надано належних доказів про спричинення йому моральної шкоди, тому у вказаній частині позовних вимог слід відмовити. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу № П-00104 від 21.10.2013 року позивач прийнятий на роботу до ТОВ «Ясинуватський агросервіс» на посаду теплотехніка, про що є відповідний запис у трудовій книжці. 08.01.2014 року позивач звільнений за угодою сторін на підставі п.1ст.36 КЗпП України відповідно до наказу №3В-00002 від 08.01.2014 року. На час звільнення заборгованість по заробітній платі складала 3639,24 грн., що підтверджується довідкою, наданою відповідачем. Відповідно до вимог п.1ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін. Так, судом встановлено, що позивач звільнився за угодою сторін на підставі п.1ст.36 КЗпП України, він посилається на порушення законодавства про працю, а саме несвоєчасну виплату заробітної платі у разі чого заборгованість по заробітній платі склала 3639,24 грн. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по заробітній платі. підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, яки повинні бути виплачені працівнику, проводиться в день звільнення. Як встановлено, в день звільнення розрахунок по заборгованості з заробітної плати позивачу не був сплачений, до теперішнього часу заборгованість по заробітній не сплачена. Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника чи уповноваженого їм органа робітнику сум в строки, встановлені ст.117 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити робітнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено, позивач згодний з сумою заборгованості по заробітній платі, також вимоги позивача щодо стягнення середньої заробітної плати за весь час затримки підлягають задоволенню. Суд не погоджується з розміром середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 1000 грн, визнаною відповідачем. Вважає, що згідно розрахунку середньої заробітної плати за весь час затримки, виходячи з дня прийняття на роботу 21.10.2013 року та 43 днів затримки і розміру середньоденної заробітної плати 144,93грн., розмір середньої заробітної плати за весь час затримки складає 6231,99 грн (144,93 грн. х 43 (робочих дня) затримки). Згідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд також приймає до уваги доводи позивача про те, що невиплата заробітної плати заподіяла йому та його родині величезних моральних страждань, позивач навчається, навчання платне, тому він весь час переживав з приводу майбутньої сесії, необхідністю позичати гроші у сусідів, що принизило його честь та гідність та вплинуло на його стосунки з оточуючими та неможливістю вчасно внести оплату за навчання до університету. Тому вважає доцільним стягнути з відповідача на його користь в відшкодування моральної шкоди 200 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial