Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, зазначив, що житловий будинок № 144 по вул. Молодіжна в с. Лихачів Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали його (позивача) рідний дядько [PERSON] з своєю дружиною [PERSON], яка померла 8 січня 2004 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], але юридично не оформив. [PERSON] помер 19 січня 2006 року. Він (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняв. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 144 по вул. Молодіжна в с. Лихачів Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги [PERSON], справу розглянути без їх участі. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 144 по вул. Молодіжна в с. Лихачів Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідками виконкому Мринської сільської ради № 148 та № 147 від 5 травня 2017 року (а.с. 18; 20). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку № 144 по вул. Молодіжна в с. Лихачів Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за життя не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок. 8 січня 2004 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON], але не оформив свої спадкових прав, що підтверджується відомостями, зазначеними у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 4 травня 2017 року (а.с. 9). Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належну їй 1/2 частину житлового будинку № 144 по вул. Молодіжна в с. Лихачів Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 19 січня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17). У судовому засіданні встановлено, що 31 грудня 2004 року [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 15). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], 4 травня 2017 року на його імя були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та право на земельну частку (пай), що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом (а.с. 8; 9). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок у звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 424/02-31 від 4 травня 2017 року (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 144 по вул. Молодіжна в с. Лихачів Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 12-14). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved