Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Заланівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON] помер 19 лютого 1997 року. За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів [PERSON] усе своє майно, до якого належить і земельна частка (пай), успадкована [PERSON] після смерті його дружини, [PERSON], 26 липня 1996 року. В установлений законодавством строк не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки в цей час перебував на роботі за межами України. Після звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. В судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Заланівської сільської ради, [PERSON], в судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що [PERSON] є внуком [PERSON] та [PERSON], які проживали в [INFO] та яким належало право на земельні частки в спілці власників селянських господарств «Заланівська». Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 19 лютого 1997 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Підвинянської сільської ради (а. с. 5). 16 червня 1996 року секретарем виконавчого комітету Заланівської сільської ради посвідчено заповіт та зареєстровано за № 7, згідно з яким [PERSON] заповів майно, що належало йому на праві власності, [PERSON] (а. с. 11). На підставі свідоцтва про народження [PERSON] від 13 грудня 1979 року, виданого Дичківською сільською радою, копії паспорту [PERSON], виданого 14 лютого 1997 року Рогатинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, копії свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 04 лютого 1978 року, виданого Дичківською сільською радою, свідоцтва про народження [PERSON], повторно виданого 12 лютого 2016 року виконавчим комітетом Заланівської сільської ради, судом встановлено, що [PERSON] є внуком [PERSON] (а. с. 27-30). Згідно з довідками Заланівської сільської ради № 58 та № 59 від 01.02.2016 року постійним місцем проживання [PERSON] було с. Заланів Рогатинського району Івано-Франківської області, на день смерті він проживав один, вищезазначений заповіт не змінений і не скасований, інших спадкоємців після його смерті, окрім [PERSON], немає (а. с. 9). Копії сертифікатів на право на земельну частку (пай), зареєстрованих 01 лютого 2001 року за № 236-240 та № 236-241, суд не бере до уваги, оскільки вони видані особам після їх смерті (а. с. 12-13). Водночас судом встановлено, що згідно з висновком земельних ресурсів Рогатинського райвиконкому від 15 березня 1995 року, рішенням Заланівської сільської ради від 22.12.1995 року та доданим до нього списком громадян, що мають право на приватизацію землі, [PERSON] та [PERSON] мали право на земельні частки в селянській спілці «Заланівська» (а. с. 40-45). Постановою від 29 лютого 2016 року нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з пропуском ним строку у шість місяців для прийняття спадщини (а. с. 14). Згідно з ст. 549 ЦК УРСР (чинним на час відкриття спадщини) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначена дія повинна бути вчинена протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 5 Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому, враховуючи, що спадщина ніким не прийнята та не визнана судом відумерлою, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved