Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 09.10.2008 року по 30.08.2013 року він працював у відповідача. На день звільнення відповідач не розрахувався з ним та станом на день подачі позову заборгованість по зарплаті складає 12932 гривень 23 копійки. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 12932 гривень 23 копійки, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 30.08.2013 року по 11.04.2014 року в сумі 14504 гривень 40 копійок та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 8812 гривень 80 копійок. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 11463 гривень 64 копійки, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 30.08.2013 року по 11.04.2014 року в сумі 13644 гривень 88 копійок та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5914 гривень 56 копійок. Представник відповідача в судове засідання за викликом суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно із ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно із ст. 117 КЗпП України визначено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Згідно трудової книжки серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] з 09.10.2008 року по 30.08.2013 року працював у Херсонському дочірньому підприємстві «Промавтоматика № 434» Закритого акціонерного товариства «Променергоавтоматика». 30.08.2013 року звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно з актом перевірки який на адресу суду надала Теріторальна державна інспекція з питань праці у Херсонській області заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 05.06.2013 року складає 11463 гривні 64 копійки. Згідно з ч. 2, 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, термін розрахунку середньої заробітної плати складає останні два повних робочих місяці. Відповідно компенсація середнього заробітку [PERSON] становить 13644 гривні 88 копійок. Розмір компенсації за невикористану відпустку розрахований відповідно до ст. ст. 6, 24 Закону України «Про відпустки» складає 5914 гривень 56 копійок. Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню та з Херсонського дочірнього підприємства «Промавтоматика № 434» Закритого акціонерного товариства «Променергоавтоматика» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 11463 гривні 64 копійки, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 30.08.2013 року по 11.04.2014 року в сумі 13644 гривні 88 копійок та компенсація за невикористану відпустку в сумі 5914 гривень 56 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, які складаються із суми судового збору в розмірі 310 гривень 23 копійки.

Outcome: approved