Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що відповідно до рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.07.2005 року по справі № 2-2986/2005, за ним визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 01.10.2015 року, спірна квартира належить: 1/2 частина - позивачу, 1/3 частина - [PERSON] , 1/6 частина - [PERSON] (який помер). Заявник проживає у спірній квартирі з 1996 р. разом зі своєю дружиною [PERSON] та сином [PERSON] [PERSON] є двоюрідним братом позивача та з 1992 року за даною адресою не мешкає, жодної участі у сплаті комунальних послуг та ремонтних роботах не бере. Місце перебування [PERSON] заявникові не відомо та встановити не можливо. З метою розшуку [PERSON] заявник звертався до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області. Відповідно до відповіді Немишлянського відділу поліції ГУНП в Харківській області, на території України за останніх кілька років [PERSON] не документувався, до поліції він не звертався. Відповідно до відповіді міської поліклініки №3, [PERSON] в поліклініці на обліку не знаходиться, за медичною допомогою до поліклініки не звертався, лікаря додому за адресою; [ADDRESS] , не викликав. Згідно акту сусідів, за адресою: [ADDRESS] , з 1996 р. [PERSON] проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] та сином [PERSON] , [PERSON] з 1992 р. за даною адресою не мешкає, жодної участі у ремонтних роботах не приймає, місце його перебування не відомо у приміщенні відсутнє будь-яке його майно [PERSON] , жодного інтересу до квартири з 1992 року не проявляв. У зв`язку з фактичною відсутністю [PERSON] заявник позбавлений можливості спільного володіння і користування майном. [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, не з`являється за місцем своєї реєстрації, відносини ні з ким із родичів не підтримує. Визнання безвісно відсутнім необхідно для зняття його з реєстрації та можливості здійснити реалізацію права власності заявника. Той факт, що [PERSON] зареєстрований за зазначеною адресою, але фактично не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру для заявника, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховуються із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це заявник повинен сплачувати за більшу кількість послуг. Заявник просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім з 01.01.1993 р. В судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримав та пояснив, що знав свого двоюрідного брата [PERSON] лише в дитинстві. Вони рідко бачились, тому що батьки [PERSON] проживали на півночі СРСР. Після закінчення школи [PERSON] приїхав до м.Харкова для навчання у ХАІ, тому їх дід ( [PERSON] ) зареєстрував його у спірній квартирі. Після першого курсу [PERSON] пішов на службу до Радянської Армії. Востаннє заявник бачив [PERSON] у 1987 р., і з того часу вони більше не зустрічалися. Представники заявника - [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали. Представник заінтересованої особи: Харківська міська рада в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, представник ХМР - Голубенко О.Ю. просила про розгляд справи за її відсутністю, що суд вважає за можливе. Вислухавши пояснення представників заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.10.2015 р., право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на ім`я [PERSON] на підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08.07.2005 р. (1/2 частина), а також [PERSON] (1/6 частина) і [PERSON] (1/3 частина) на підставі Свідоцтва про право власності № 8-95-48035 від 12.01.1995 р. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані - [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08.07.2005 р. було встановлено, що первісними власниками спірної квартири були [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.01.1995 р., виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, тобто в порядку приватизації квартири її мешканцями (а.с.16). Як вбачається з відмітки у паспорті громадянина України [NUMBER] , виданого на ім`я заявника [PERSON] , останній був зареєстрований у спірній квартирі лише 21.06.2006 р., тобто після набуття ним права власності на частку квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] . Даних про те, що заявник [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] , матеріали справи не містять. Згідно пояснень заявника, вони лише бачились кілька раз у дитинстві, та більше не спілкувались, родинних стосунків не підтримували. З 17.04.1998 р. він перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с.7). За повідомленням Харківського міського ВДРАЦС від 06.02.2020 р., у відділі мається актовий запис № 1712 від 08.08.1991 р. про шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В актовому записі про шлюб відсутня відмітка про розірвання шлюбу (а.с.59-60). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] ніколи не були членами однієї сім`ї. Допитані за клопотанням заявника свідки: [PERSON] і [PERSON] , які мешкають по-сусідству, пояснили, що ніколи не бачили [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не спілкувалися з ним, його місце знаходження їм не відоме. Свідок [PERSON] (дружина заявника) пояснила суду, що бачила [PERSON] лише один раз, у 1992 р. , коли випадково зустріла його на вулиці. З наданих позивачем довідок Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 26.07.2019 р., вбачається, що [PERSON] було перевірено за всіма обліками ГУНП України в Харківській області, здійснювалась перевірка по невпізнаним трупам, а також невідомих осіб, які знаходяться в лікарських установах. Але осіб, які б були схожі на останнього, виявлено не було. На території України за останні кілька років гр. [PERSON] не документувався. За даними Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області гр. [PERSON] до поліції не звертався. (а.с.23, 26) Як вбачається з повідомлення головного лікаря КНП «Міська поліклініка №3» ХМР від 06.02.2019 р. за №85, [PERSON] , 1969 року народження, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в поліклініці на обліку не знаходиться, за медичною допомогою до поліклініки не звертався, лікаря до дому не викликав. (а.с.25) За повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 27.01.2020 р. за № 774, відомостей про перетинання державного кордону України у період з 03.03.2015 р. по теперішній час (12:00 03.02.2020 р.) громадянином [PERSON] , [INFO] , в базі даних не виявлено. (а.с.57) Відповідно до статті 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Статтями 12, 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку просить оголосити безвісно відсутньою, покладається чинним законодавством України саме на заявника. Суд вважає, що в даному випадку заявник не вжив усіх можливих заходів, спрямованих на отримання відомостей про дійсне перебування [PERSON] , та не довів суду, що такі відомості неможливо отримати. Перевірка заяви про розшук [PERSON] Немишлянським ВП ГУНП в Харківській області проведена формально. Так, маючи відомості про одруження [INFO] . [PERSON] з [PERSON] , вказаний факт не був встановлений, та враховуючи, що [PERSON] може проживати разом з дружиною, її місце проживання не встановлено; не отримані відомості Державної фіскальної служби України щодо отримання [PERSON] доходів, сплачених ним податків і внесків. Факт відсутності спілкування [PERSON] із заявником, які не є членами однієї сім`ї, сам по собі не є доказом того, що [PERSON] є безвісно відсутнім. Наданий заявником Акт, який підписаний сусідами [PERSON] та [PERSON] , про непроживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 1992 року, не є документом у розумінні ЦПК України, та відповідно, не може бути визнаний допустимим письмовим доказом відсутності особи у певний час та у певному місці (а.с.24), а наданих ним повідомлень лікарні та прикордонної служби, за внутрішнім переконання суду, недостатньо для встановлення [PERSON] безвісно відсутнім з 01.01.1993 р., оскільки особа має право отримувати медичну допомогу у будь-якому медичному закладі та може взагалі жодного разу не перетинати кордон України, проте вказані обставини самі по собі не є доказом її відсутності за місцем проживання. Крім того, як вбачається з рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08.07.2005 р., у січні 1995 р. [PERSON] нарівні з дідом [PERSON] та бабою [PERSON] брав участь у приватизації спірного житла, таким чином, щонайменше, станом на 12.01.1995 р. він був присутній за місцем своєї реєстрації. Враховуючи наведене, а також ту обставину, що [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі лише з 21.06.2006 р., суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] за недоведеністю. Крім того, суд вважає, що для захисту свого порушеного права власності заявником не вірно отриманий спосіб його захисту. Так, в разі понесення заявником витрат на оплату комунальних послуг відповідно до кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, компенсація таких витрат заявникові з боку цих осіб може відбуватись шляхом пред`явлення до них позову в порядку регресу .

Outcome: dismissed