Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, [INFO] померла його тітка - [PERSON], після чого відкрилась спадщина на все належне їй майно. 28.11.2013 року він звернувся до Першої Київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріальною конторою було відмовлено та роз'яснено, що поновити строк для прийняття спадщини він може лише у судовому порядку. Про смерть тітки він дізнався від її сусіда, на початку листопада 2013 року, після закінчення шестимісячного строку звернення до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позові, додатково пояснив, що після смерті його тітки - [PERSON], він та відповідач [PERSON], який являється його дядьком, є фактично рівними по черзі спадкоємцями, оскільки [INFO] року помер його батько - [PERSON], який є рідним братом померлої тітки [PERSON] та відповідача [PERSON], а він в свою чергу отримав черговість після смерті свого батька, а тому вважає, що має право на отримання частки спадщин за законом, однак у зв'язку з тим, що не знав про смерть своєї тітки, оскільки його мати постійно хворіла, він був зайнятий її здоров'ям, а пропустив строк для прийняття спадщини із-за необізнаності про смерть тітки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених у запереченні на позов (а.с. 20- 23), в подальшому в судове засідання не з'явився. Уповноважені представники відповідача [PERSON] - [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у запереченні на позов (а.с. 20- 23), додатково пояснили, що на 1/5 частку приватного будинку по [ADDRESS], [PERSON] розпорядилась заповісти відповідачу - [PERSON], позивач у свою чергу, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини поза строком для прийняття спадщини, при цьому не надав жодного доказу про поважність пропуску строку для звернення до нотаріальної контори, вважають, що позивач знав про смерть тітки, адже його мати знала, тому допускають, що і позивач, який постійно спілкується з матір'ю, міг знати про смерть [PERSON] Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та його представників [PERSON] та [PERSON], врахувавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, позивач [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого є: [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 8) Відповідно до свідоцтва про народження, відповідач [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого є: [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 27) Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, позивач [PERSON] є племінником відповідача [PERSON], який у свою чергу є рідним братом [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть, батько позивача - [PERSON], помер [INFO] року. (а.с. 7) Відповідно до свідоцтва про смерть, тітка позивача та рідна сестра відповідача - [PERSON], померла [INFO] року. (а.с. 6) Згідно заповіту від 31.01.1980 року [PERSON] розпорядилась заповісти 1/5 частину житлового будинку по [ADDRESS] відповідачу по справі [PERSON] (а.с. 69) Згідно даних довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» встановлено, що на ім'я [PERSON] наявні вклади грошових коштів в установах АТ «Ощадбанк» в м. Києві. (а.с. 70) Відповідно до частини першої та другої статті 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 12.04.2013 року відповідач [PERSON] звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої сестри [PERSON] (а.с. 24) 28.11.2013 року позивач [PERSON] звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої тітки [PERSON], на що нотаріальною конторою повідомлено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. (а.с. 9) Згідно положення частини 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 1 п. 5 постанови Пле нуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про практику розгляду судами справ про спад кування» часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У статті 67 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Згідно частини третьої ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснено в пункті 24 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як убачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, вказуючи на його необізнаність щодо факту смерті [PERSON], оскільки позивача не сповіщали про смерть тітки, він не був присутнім на похоронах, про що не заперечує сам відповідач по справі [PERSON], що стало причиною пропуску встановленого законом шестимісячного троку для прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущення. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка являється матір'ю позивача показала, що вона знала про смерть [PERSON], однак позивачу не говорила про смерть тітки, оскільки довгий час хворіла, та не було нагоди. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], показав, що являється сусідом покійної [PERSON], вказав, що знайомий з її братами: відповідачем [PERSON] та покійним [PERSON], з позивачем познайомився на початку листопада 2013 року, при цьому протягом десяти років його не бачив. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], який являється братом позивача показав, що проживає в Російській Федерації, про смерть тітки [PERSON] дізнався від брата в листопаді 2013 року, права на спадщину ним не заявлялися. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], показав, що являється знайомим покійної [PERSON] та відповідача [PERSON], позивача [PERSON] у тітки ніколи не бачив, чоловічу роботу по господарстві виконував відповідач. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], показав, що являється сусідом покійної [PERSON], вказав, що позивача у тітки ніколи не бачив, на похоронах його також не було. Суд, надавши оцінку показам свідків, враховує ту обставину, що свідок [PERSON] та [PERSON] вказали, що позивачу не було відомо про смерть тітки - [PERSON], а свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] особисто не обізнані щодо часу повідомлення позивача про день смерті спадкодавця та щодо причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, вони лише вказують що ніколи не бачили позивача за адресою проживання [PERSON] та особисто з ним не знайомі. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги пояснення позивача, заперечення сторони відповідача,

Outcome: approved