Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. 11.05.2017 року [PERSON] подав заяву в порядку ст. 31 ЦПК України, в підтвердження якої посилається на те, що 08 червня 2002 року в с. Чайковичі Самбірського району померла його мати, [PERSON]. Після смерті [PERSON] на майно, яке належало їй при житті відкрилася спадщина, в тому числі на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського господарства на території Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області. За життя мати заповіту не складала. Спадкоємцями майна матері є він, її син [PERSON] та син, відповідач [PERSON]. Відповідач до нотаріуса не звертався із заявою про прийняття спадщини, на день смерті із матір'ю не проживав, а тому не вступив в управління майном. Він, будучи рідним сином померлої і спадкоємцем її майна по закону першої черги, звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадкове майно після смерті матері. Державний нотаріус прийняв заяву про прийняття спадщини, провів реєстрацію спадкової справи і роз'яснив, що перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є те, що померла була [PERSON], а Державний акт на право приватної власності на землю виданий [PERSON]. Відповідно до положень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2007 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв до 01.01.2004 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те. що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. або про тс. що спадкоємцем було взято майно спадкодавця. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на імя спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Відповідно до довідки №491, виданої Чайковицькою сільською радою 04.05.2017 року відомо, що на час смерті матері, тобто 08.06.2002 року він прийняв спадщину, оскільки користувався земельними ділянками, призначеними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, обробляв прибудинкову земельну ділянку, займався ремонтом батьківського будинку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Він, будучи спадкоємцем майна [PERSON] за законом, має право на набуття у власність майна, на яке мала право спадкодавець, а саме на земельні ділянки. Відповідно до сг.6 ЦК Української PCP 1963 року захист цивільних прав здійснюється у встановленому порядку судом шляхом визнання цих прав. Просить постановити рішення, яким встановити належність [PERSON], яка померла 08.06.2002 року, Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №024013, виданого Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області 23.03.2002 року на імя [PERSON]. Визнати за ним, [PERSON], право власності на земельні ділянки загальною площею 1,7907 га. призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського господарства, що розташовані за адресою с. Чайковичі Самбірського району Львівської області, які належали [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №024013, виданого Самбірською районною державною адміністрацією 23.02.2002 року на підставі розпорядження голови Самбірської РДА №124 від 18.03.2002 року, в порядку спадкування за законом майна після смерті [PERSON], котра померла 08.06.2002 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, не заперечив проти його задоволення, справу просив слухати у його відсутності. Суд, розглянувши справу в порядку\~ст. 174 ч.4 ЦПК України\~приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем\~\~позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved