Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності його померлому батькові [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 058824, виданого на ім`я [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в с. В. Дальник Біляївського району Одеської області помер батько заявника - [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку, площею 4,82 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області масив № 42 ділянка [NUMBER] , яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Заявник є спадкоємцем першої черги. 24 грудня 2019 року у Біляївській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 842/2019, заявник отримав довідку від нотаріуса про необхідність присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, так як наявність кадастрового номеру є необхідністю для отримання заявником свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Під час подання необхідних документів для присвоєння кадастрового номеру на земельну ділянку, представником проектної організації було встановлено розбіжності в написанні прізвища батька заявника, а саме у вищевказаному державному акті прізвище батька заявника вказане як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть зазначено як « [PERSON] ». Також заявник у своїй заяві зазначив, що з приводу виправлення зазначеної помилки у державному акті на право приватної власності на землю, звернутись до органу який видав державний акт не є можливим, оскільки у зв`язку зі змінами в законодавстві Великодальницька сільська рада державні акти не видає, так як законодавчо позбавлена таких прав, а з 01 січня 2013 року нові державні акти (бланки) взагалі не видаються, тому з метою присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, яка входить до спадкового майна та отримання свідоцтва про право на спадщину заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності його померлому батькові вищевказаного державного акту на право приватної власності на землю. Заявник в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи наявна заява від нього в якій він просить справу розглядати без його участі, на задоволенні заяви наполягає (а.с. 17). Представник заінтересованої особи Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява в якій голова сільської ради просив справу розглядати за відсутності їх представника, проти заяви не заперечує (а.с. 19). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Великодальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 131 (а.с. 5). Померлому за життя було видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 058824, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 894, але його прізвище було зазначено як « [PERSON] » (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1354, прізвище батька заявника вказане, як « [PERSON] » (російською мовою) (а.с. 18). Виходячи з досліджених судом документів, суд приходить до висновку, що розбіжність в написані прізвищі померлого батька заявника є результатом невірного перекладу прізвища померлого з російської на українську мову. Факт належності померлому - [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю І- ОД № 058824 стверджується співпаданням зазначення родових імен та по батькові, які відображені у досліджених документах. Встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документа необхідно заявнику для того, щоб він мав змогу присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, яка входить до спадкового майна та отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Правова позиція, яка містяться в п. 12 Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, вказує на те, що суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява обґрунтована, встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, так як від нього залежить, надане йому ст. 41 Конституції України, право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved