Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради, [PERSON] про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що між [PERSON] та [PERSON] 20.04.2012 року було розірвано шлюб рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона. Від шлюбу із відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . При розірванні шлюбу судом не було визначено місце проживання дитини після розлучення, до вересня 2017 року дитина проживала з матір`ю. 29.10.2012 року рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона визначено порядок спілкування [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . На даний час син проживає з матірю відповідача. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 13.03.2014 року з нього на користь користь [PERSON] , ІН [NUMBER] на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , [INFO] , починаючи з [INFO] . Враховуючи, що змінилося його сімейне становище як платника аліментів, так як він вважає, що дитина повинна проживати разом з ним, відпали юридичні підстави для стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання дитини. Просить суд, визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] , ІН [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] ; припинити стягнення з [PERSON] , [INFO] , ІН [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , аліментів на користь [PERSON] , ІН [NUMBER] на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , [INFO] , починаючи з [INFO] і до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 22.06.2011 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовільнити. Відповідач 14.06.2019 року подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Третя особа [PERSON] , яка діє в своїх та в інтересах [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтримала наданий висновок та вказала, що визначення місця проживання дитини з батьком, є доцільним і відповідає законним інтересам дитини. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що згідно рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 20.04.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Позивач має власну квартиру [ADDRESS] (а.с. 21-23), останній працює за сумісництвом у науковому відділенні Національного природного парку «Нижньодніпровський» та працює на Херсонській гідробіологічній станції НАН України, за місцем роботи характеризується позитивно, має стабільну заробітну плату, відсутність заборгованості по аліментам відсутня (а.с. 14-19). Згідно висновку від 10.01.2019 року №02-14-5-25 служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради для дитини створено всі необхідні умови для проживання, навчання, дозвілля та відпочинку визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] , є доцільним і відповідає законним інтересам дитини. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ч.2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Тим більш, що позивач не заперечує проти спілкування дитини з матір`ю. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір`ю. Враховуючи вищезазначене, згідно поданих документів, висновку виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради, беручи до уваги інтереси дитини та її думку, суд вважає доцільним проживання дитини з позивачем. У разі визначення місця проживання дітей з батьком суд вважає необхідним скасувати сплату аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дітей, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 22.06.2011 року з [PERSON] , [INFO] , ІН [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , аліментів на користь [PERSON] , ІН [NUMBER] на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , [INFO] , починаючи з [INFO] і до досягнення дитиною повноліття. Юридичною підставою для стягнення аліментів з позивача на користь відповідача було те, що неповнолітні діти після розлучення батьків залишилася проживати з матір`ю. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У чинність ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З аналізу даної норми вбачається, що одним із способів захисту порушеного права у разі зміни обставин, що впливають на визначені розміри періодичних платежів, є звільнення від них. За таких підстав, враховуючи, що змінилося сімейне становище платника аліментів, тому як неповнолітня дитина буде проживати з позивачем, а тому відпали юридичні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини, а тому суд вважає, що достатнім для захисту прав позивача буде звільнення його від обов`язку сплати аліментів.

Outcome: approved