Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] по день її смерті 13.12.2014 року за адресою с. Субіч вул. Північна, 30 Камянець Подільського району. В обґрунтування заяви вказує, що 13.12.2014 року померла його бабуся [PERSON]. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіла усе своє майно йому, [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, на яке має право як спадкоємець за заповітом. Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини за заповітом отримав відмову через те, що пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини. Вважає, що такий строк не пропустив у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав із бабусею, вели спільне господарство, доглядав її, лікування та поховання здійснив за власний рахунок. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, направив заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БВ № 242760 від 15.12.2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями в с. Субіч по вул. Північна, 30 та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та право на земельну частку (пай). Згідно заповіту від 13.05.1999 року, посвідченого секретарем Калачковецької сільської ради, зареєстровано в реєстрі за №30, [PERSON] заповіла все своє майно онуку [PERSON]. З метою оформлення спадкового майна заявник звернулася до приватного нотаріуса Камянець Подільського районного нотаріального округу [PERSON] Листом приватного нотаріуса від 22.07.2016 року №518/01-16 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], яка померла 13.12.2014 року. Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкодавець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. За правилами ч. 3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. Той факт, що постійно [PERSON] проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується наступними доказами. Згідно довідки № 794 від 05.08.2016 року, виданої виконкомом Калачковецької сільської ради до дня смерті в с. Субіч вул. Північна, 30 на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями в с. Субіч по вул. Північна, 30. До дня смерті і на день смерті разом з нею (без реєстрації) проживав її онук [PERSON], [INFO] На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. За ч. 3 ст. 1268 ЦК України тривалість спільного проживання до смерті спадкодавця для прийняття спадщини законом не визначається. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від\~\~30 травня 2008 року\~\~№ 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, тобто тимчасово знаходиться. Місце\~\~проживання -\~\~житло,\~\~розташоване\~\~ на\~\~території адміністративно-територіальної\~\~одиниці, в якому особа проживає. Ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до витягу зі спадкового реєстру року, спадкова справа до майна [PERSON], яка померла 13 грудня 2014 року не заводилась. В суді свідки [PERSON], [PERSON] показали, що [PERSON] проживав з бабусею [PERSON] до її смерті в с. Субіч по вул. Північна, 30, вели разом спільне господарство, мали спільний бюджет. Виходячи з наведеного, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] спільно з [PERSON], яка померла 13.12.2014 року, на час відкриття спадщини доведеним, тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved