Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості, Вінницького обласного центру зайнятості, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття про стягнення нарахованої, але не виплаченої допомоги по безробіттю, в якому просив: стягнути на його користь з Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості та Вінницького обласного центру зайнятості майнову шкоду у вигляді нарахованої, але частково невиплаченої допомоги по безробіттю у сумі 6567 гривень 27 копійок. Вирішити питання про судові витрати. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що починаючи з 07.12.2016 він був зареєстрований як безробітний в Ямпільській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості та отримував допомогу по безробіттю відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» про що свідчить запис у належній йому трудовій книжці серії [NUMBER] заповненої 23.02.2007 та довідці за вих..№04.37/225 виданої 07.05.2020 Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості. 07.12.2017 йому була припинена виплата допомоги по безробіттю відповідно до ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Всього за період з 07.12.2016 по 07.12.2017 йому нарахована допомога по безробіттю на загальну суму 38090 гривень 11 копійок. Допомога по безробіттю йому виплачувалась центром зайнятості за місцем його реєстрації - Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості через банківську установу філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» та автоматично перераховувались на його картковий рахунок, який ним був відкритий у банку, як соціальна допомога по безробіттю. Згідно виписки по надходженням по картковому рахунку за період 07.12.2016 по 31.12.2017 йому центром зайнятості було перераховано допомогу по безробіттю всього - 31522 грн. 84 коп. Таким чином, Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості має перед ним заборгованість по виплаті допомоги по безробіттю у розмірі 6567 грн. 27 коп. (38090,11-31522,84=6567,27). Вказані вище обставини змусили його звернутися до суду із цим позовом. 27.07.2020 за вхід.№4348 надійшло заперечення представника відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості, в якому зазначено, що позивач в період утворення боргу не перебував на обліку та не знаходився у правових відносинах з Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості. З 07.12.2016 перебував на обліку та отримував нараховані кошти від юридичної особи Ямпільського районного центру зайнятості (базового центру), який припинив свою діяльність наказом Вінницького обласного центру зайнятості від 06.02.2018 №41. На даний час Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості не є юридичною особою, не є розпорядником коштів та не є правонаступником базового центру - Ямпільського районного центру зайнятості, а тому будь-яку відповідальність перед позивачем не може нести. Просив у задоволенні позовних вимог до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості відмовити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином. Представник відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву за вхід.№4457 від 30.07.2020 в якій просив справу розглянути у його відсутність та прийняти рішення на підставі наданих документів. Представник відповідача Вінницького обласного центру зайнятості та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у судове засідання не з`явилися оскільки не викликалися, про день та час проведення судового засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлялися належним чином. Заяви та клопотання: клопотання про відстрочення сплати судового збору від 14.07.2020 (а.с.18); клопотання представника відповідача Вінницького обласного центру зайнятості від 24.07.2020 про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.29); клопотання представника відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості від 27.07.2020 про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.30); заперечення відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості від 27.07.2020 (а.с.31-32); заява представника відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості від 30.07.2020 про розгляд справи у його відсутність. Інші процесуальні дії у справі: відстрочення сплати судового збору, відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 04 серпня 2020 року (а.с.22-26), відмова у задоволенні клопотання сторін про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання від 04.08.2020, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.3) судом встановлено, що позивач народився [INFO] у місті Севастополь Крим, зареєстрований у [ADDRESS] . Із копії трудової книжки заповненої 23.02.2007 (а.с.14-17) судом встановлено, що позивачеві 14.12.2016 розпочата виплата допомоги по безробіттю відповідно до п.1, 4 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», 06.12.2017 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Із копії виписки по картковому рахунку (а.с.5-12) судом встановлено, що [PERSON] з 07.12.2016 по 31.12.2017 отримав матеріальну допомогу на загальну суму 31522 гривні 84 копійки. Із довідки №04.37/225 від 07.05.2020 виданої Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості (а.с.4) судом встановлено, що [PERSON] був зареєстрований як безробітний в Ямпільській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості з 07.12.2016, дата припинення реєстрації 07.12.2017, дохід за період з 07.12.2016 по 07.12.2017 становить 38090 гривень 11 копійок. Тобто, судом встановлено, що позивачеві було нараховано 38090,11 гривень допомоги по безробіттю, фактично він отримав 31522,84 гривень, тому виникла заборгованість по виплаті допомоги по безробіттю у сумі 6567,27 грн., які й підлягають стягненню. Із копії Пенсійного посвідчення № [NUMBER] (а.с.19) судом встановлено, що позивач є пенсіонером по інвалідності третя група інвалідність з армії, 31.12.2019, Національна гвардія. Із копії наказу №41 від 06.02.2018 «Про створення Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості» (а.с.31) судом встановлено, що на підставі наказу створено Ямпільську районну філію Вінницького обласного центру зайнятості та затверджено положення про Ямпільську районну філію Вінницького обласного центру зайнятості. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Відповідно ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198, що діяв на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» та п.5 Порядку, статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Судом беззаперечно встановлено, що позивач був зареєстрований як безробітний з 07.12.2016 і перебував у правових відносинах з Ямпільським районним центром зайнятості, який відповідно до Положення був юридичною особою публічного права, мав самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах. Проте, 06 лютого 2018 року було створено Ямпільську районну філії Вінницького обласного центру зайнятості, яка з 06.02.2018 не є юридичною особою та не є розпорядником коштів. Згідно п.2 ч.1 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи, як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Згідно абзацу 3 ч.2 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд зобов`язаний виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом. Згідно вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Викладені норми права, що регулюють спірні правовідносини, вказують на те, що дія договору цивільно-правового характеру в період перебування позивача в статусі безробітного є обставиною, яка впливає на умови виплати йому допомоги по безробіттю. Згідно ст.39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Згідно ч.2 розділу 6 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.06.2015 №613 - допомога по безробіттю виплачується центром зайнятості, у якому зареєстрований безробітний, через банківські установи в установленому порядку. Згідно ч.1 розділу 8 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.06.2015 №613 - виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду. Видатки бюджету Фонду щодо забезпечення виплати допомоги по безробіттю є захищеними. Фінансування цих видатків проводиться в першочерговому порядку. У той же час, судом встановлено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття не є юридичною особою. Тому, із врахуванням вище викладеного, відсутні підстави для стягнення коштів із Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та з Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості. У рішенні Європейського суду по справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року зазначено, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність». Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1. Тому, з вищевикладеного можна зробити висновок, що гроші є майно у розумінні Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому порушене право позивача підлягає захисту, оскільки порушено його право на користування та розпорядження своєю власністю, а саме - грошовими коштами у сумі 6567 грн. 27 коп. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд зазначає, що позивач мав право на отримання допомоги по безробіттю, яка була йому нарахована, у повному обсязі, проте, як встановлено судом виникла заборгованість у сумі 6567 грн. 27 коп., яка підлягає стягненню саме з відповідача Вінницького обласного центру зайнятості, який є юридичною особою, і який згідно Положення затверджував кошторис видатків бувшого Ямпільського районного центру зайнятості. Вінницький обласний центр зайнятості є державною установою, яка представляє Державу Україна у даних спірних правовідносинах, а виплата коштів (у даному випадку майна позивача) є позитивним обов`язком Держави у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду. Тому, суд знаходить підстави для стягнення із відповідача Вінницького обласного центру зайнятості коштів у сумі 6567 грн. 27 коп. на користь позивача. Що стосується заявлених позивачем позовних вимог до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості та третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, то суд вважає, що у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити, так як встановлено, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості ніяким чином не порушила права позивача, так як не є юридичною особою, не є розпорядником коштів та не є правонаступником базового центру - Ямпільського районного центру зайнятості, який припинив свою діяльність. Окрім того, Ямпільська філія Вінницького обласного центру зайнятості не здійснювала нарахування та виплату допомоги позивачеві по безробіттю. Позивачем не доведено, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття порушили його права на отримання нарахованої, але не виплаченої допомоги по безробіттю. Тому, у задоволені вимог до цих відповідача та третьої особи необхідно відмовити, у зв`язку із недоведеністю. При вирішенні питання про розподіл судових витрат та заявлених у цій частині позовних вимог, суд виходить із наступного: Позивачу ухвалою суду від 14 липня 2020 року відстрочена сплата судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок до ухвалення рішення у справі. Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 у разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. Оскільки позов задоволено, суд в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача Вінницького обласного центру зайнятості, та як у задоволенні позовних вимог до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття відмовлено, у дохід держави відстрочений, але не сплачений позивачем судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 840 гривень 80 копійок. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і має підстави для задоволення позову частково.

Outcome: partial