Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Старобільської міської ради Луганської області про визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування позову посилається на те, що він набув права на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства «Росія», яке територіально розташовувалося на території Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області. Право на земельну частку (пай) підтверджувалося Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0126687, який було зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Росія» Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області 04.04.1997 року за № 371. В 2020 році оригінал правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) було втрачено, що перешкоджає належній реалізації права позивача на виділення земельної ділянки (ділянок) в натурі. Враховуючи те, що отримання дублікату зазначеного сертифікату є неможливим з об`єктивних причин, а чинне законодавство передбачає, що документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є також і рішення суду. Пунктом 5 Указу Президента № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. За загальним правилом у разі втрати або зіпсування документа лише суб`єкт, що видав такий документ, може видати його дублікат. Тому саме Старобільська районна державна адміністрація наділена повноваженнями щодо видачі дублікату втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства «Росія», яке знаходилося в межах територіальної юрисдикції Старобільської РДА. В січні 2021 року [PERSON] звернувся до компетентного органу із заявою про видачу дублікату втраченого сертифікату, проте листом від 27.01.2021 року фактично питання щодо вчинення таких дій не було вирішено, надано інформаційну довідку. В засобах масової інформації газета «Телегазета» було розміщено оголошення щодо втрати свідоцтва серії ЛГ № 1345-466Р, випуск № 5 від 03.02.2021 рік. Відповідно до відомостей Старобільської РДА, залишок земельної частки (паю) (з урахуванням раніше виділених в натурі земельних ділянок), що враховується за позивачем у землях колективної власності колишнього КСП «Росія№ становить 1,86 умовних кадастрових гектарів, що складається з сіножатей - 0,47 умовних кадастрових гектарів, вартістю 643,17 грн., та пасовищ - 1,39 умовних кадастрових гектарів, вартістю 1091,06 грн., загальною вартістю на 1995 рік: 1734 грн. 23 коп. Аналогічну інформацію було отримано з Головного управління Держгеокадастру у Луганській області. У зв`язку з чим, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» (с. Титарівка Старобільського району Луганської області) в розмірі 1,86 умовних кадастрових гектарів, що складається з сіножатей - 0,47 умовних кадастрових гектарів, вартістю 643,17 грн., та пасовищ - 1,39 умовних кадастрових гектарів, вартістю 1091,06 грн., загальною вартістю на 1995 рік - 1734 грн. 23 коп. У судове засідання позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача Старобільської міської ради Луганської області не з`явився. Від голови надійшла заява, в якій просять розглянути позов без їх участі не заперечують проти задоволення вимог позивача. Суд, розглянувши вимоги позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов а таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії клопотання [PERSON] в січні 2021 року звернувся до в.о. голови Старобільської РДА з клопотанням про видачу дубліката сертифікату на право на земельну частку (пай) КСП «Росія», виданого на його ім`я у зв`язку з його втратою. У разі неможливості такої видачі просив повідомити інформацію про наявність та вартість невиділеного в натурі залишку земельної частки (паю), що враховується за ним. (а.с. 6) Як вбачається з відповіді Старобільської районної державної адміністрації Луганської області від 27.01.2021 року № 01-26/262, Старобільська райдержадміністрація не має інформації стосовно видачу дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай). Одночасно повідомлено, що із вказаними питанням вони звернулися до Відділу у Старобільському районі ГУ Держгеокадастру у Луганській області. (а.с.7). З копії наданої відповіді Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 27.01.2021 року № 41/113-21 видно, що [PERSON] був членом КСП «Росія» Старобільського району Луганської області на підставі додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серія І-ЛГ № 000003 від 14.12.1995 року, реєстраційний № 10 (значиться під № 45 у додатку до ДА). У 1997 році [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0126687, про що у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Росія» було зроблено запис за № 371 від 04.0.41997 року. На підставі розпорядження голови Старобільської РДА від 23.03.2000 року № 128/1, рішення 14 сесії 23 скликання Титарівської сільської ради від 28.12.2000 р. був затверджений розмір земельної частки (паю) по КСП «Росія» у розмірі 6,06 умовних кадастрових гектарів, загальною вартістю 16319,33 грн., у цінах станом на 1995 року, з них сільськогосподарських угідь: рілля - 4,20 у.к.га, вартістю 14585,10 грн.; сіножаті - 0,47 у.к.га, вартістю 643,17 грн., пасовища - 1,39 у.к.га, вартістю - 1091,06 грн. Згідно ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» гр. [PERSON] було отримано Державний акт на право власності на землю серія ІУ-ЛГ №059515, реєстраційний № 201 від 12.03.2001 р. на площу 3,6789 га (угіддя - рілля), цільове призначення ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.9-10) Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 29.01.2021 р. № 29-12-03-84219-21 [PERSON] був членом КСП «Росія» Старобільського району Луганської області на підставі додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серія І-ЛГ № 000003 від 14.12.1995 року під № 45. [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0126687, про що у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Росія» було зроблено запис за № 371 від 04.0.41997 року. На підставі розпорядження голови Старобільської РДА від 23.03.2000 року № 128/1, рішення 14 сесії 23 скликання Титарівської сільської ради від 28.12.2000 р. був затверджений розмір земельної частки (паю) по КСП «Росія» у розмірі 6,06 умовних кадастрових гектарів, загальною вартістю 16319,33 грн., у цінах станом на 1995 року, з них сільськогосподарських угідь: рілля - 4,20 у.к.га, вартістю 14585,10 грн.; сіножаті - 0,47 у.к.га, вартістю 643,17 грн., пасовища - 1,39 у.к.га, вартістю - 1091,06 грн. (а.с. 11) Відповідно до копії газети «Телегазета» від 03.02.2021 року № 5 розміщено оголошення щодо втрати свідоцтва серії ЛГ № 1345-466Р. (а.с. 12) За таких обставин, оскільки отримати дублікат виданого сертифікату в позасудовому порядку не можливо та враховуючи, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовляється лише в одному примірнику, позивач змушений звернутися до суду. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 5 цього Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). Аналізуючи досліджені докази, суд вважає є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай). Таким чином, враховуючи, що позивач не може реалізувати своє право на вищевказану земельну ділянку, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved