Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Побутрембудматеріали» про стягнення коштів та просить стягнути кошти у розмірі 356977,53грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечила, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.03.2014року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Побутрембудматеріали», в особі директора Бут Н.В., укладено договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 203,2 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] Згідно п. 5.3 Договору, орендна плата за користування приміщенням за один місяць становить 1666,67грн., крім того ПДВ 20% 333,33грн., разом з ПДВ - 2000грн. Відповідно розписок, копії яких містяться в матеріалах справи, позивач [PERSON] передав Бут Н.В. кошти у розмірі 16443,00дол. США в якості орендної плати за вказане приміщення, а також орендну плату за три місяці. Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на те, що зазначені кошти були перераховані ним з метою укладення договору оренди на досить тривалий час, проте був змушений достроково припини його, а кошти у розмірі 16443,00дол США, як заставу за майно, яке було вказано в акті приймання-передачі нежилого приміщення та на його думку в подальшому мали буті повернуті після виконання зобов»язань за договором оренди, який було припинено 26.06.2014року. Однак, у відповідній розписці про отримання відповідачкою коштів на суму 16 443,00 доларів США від 13.03.2014р. нічого не вказано про заставу, або про майно, наявне в приміщенні, а навпаки - зазначено що такі кошти отримуються в якості орендної платні за вищенаведене приміщення. Крім іншого, текст даної розписки свідчить також про те, що зазначені кошти не були взяті в борг, у якості особистого зобов'язання. Не містить розписка й обов'язку щодо їх повернення. Між іншим, умовами Договору оренди від 13.03.2014р., на який посилається позивач, такий обов'язок також передбачено не було, в зв'язку з цим у позивача немає підстав вимагати стягнення суми, переданої за розпискою, а у суду відсутні підстави задовольняти такі вимоги. Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов»язку. У відповідності із ст. 526 ЦК України, зобов'язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Вразовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed