Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , в якій просив встановити той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] ; припинити право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] площею 52,30 кв.м. [ADDRESS] житловою площею 31,40 кв.м. [ADDRESS] розташована за [ADDRESS] , а саме: 1/3 частину в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та на 1/3 частину відносно до належної йому зазначеної частки на праві власності. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на праві спільної сумісної власності належить позивачу [PERSON] [PERSON] , його доньці [PERSON] та його батькові - [PERSON] , який помер [INFO] . Оскільки позивач на час відкриття спадщини був зареєстрований та мешкав разом зі спадкодавцем, він фактично прийняв спадщину. 28 серпня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] , проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через наявність розбіжностей у зазначенні прізвища спадкодавця у документах, що підтверджують родинний зв`язок. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року позовна заява була залишена без руху, судом встановлений строк для усунення недоліків. 21 листопада 2018 року позивач [PERSON] надав до суду документа на виконання ухвали про залишення позовної заяви без розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 04\~березня 2019\~року підготовче\~провадження у\~цивільній справі\~закрито,\~справу призначено\~до судового\~розгляду у\~відкритому судовому\~засіданні з\~повідомленням учасників\~справи.\~ЗДругої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області витребувані відомості про те, чи подавалися ким-небудь заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , чи маються відомості щодо складання заповітів від його імені та чи видавалися свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього. У приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Ніколенко Ганни Анатоліївни витребувані відомості про те, чи подавалися ким-небудь заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , чи маються відомості щодо складання заповітів від його імені та чи видавалися свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього. 19 та 27 березня 2019 року на виконання ухвали про витребування доказів від 04 березня 2019 року надійшли відповіді з Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області та від приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Ніколенко Ганни Анатоліївни. Позивач у\~судовому засіданні\~позовні вимоги\~підтримав у\~повному обсязі,\~пояснив,\~що дійсно\~є сином\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Все своє\~життя мешкав\~разом з\~батьком за\~адресою:[ADDRESS] . На час відкриття спадщини також проживав за вказаною адресою, тому фактично прийняв спадщину, на яку, крім нього, ніхто не претендує, а тому вважає себе єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON] Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 2000 року, виданого Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації на підставі розпорядження №11487 від 17 листопада 2000 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власті: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. Квартира приватизована згідно із\~Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», її загальна площа становить 52,30 кв.м., характеристика квартири наведена у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва. Згідно із технічним паспортом на вказану квартиру, вона є двокімнатною, має житлову площу 31,40 кв.м., зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу\~під №17 реєстр №1982/6. Зазначені обставини також підтверджуються листом Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №785 від 08 листопада 2018 року. Як вбачається зі змісту вказаного листа самочинне переобладнання та самочинні прибудови відсутні. Як вбачається зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 червня 1955 року, батьком [PERSON] зазначений [PERSON] . Згідно листа директора архіву Державного архіву Вінницької області [PERSON] . №07-3337/7 від 10 жовтня 2018 року, метричних книг про народження по Свято-Успенській церкві м-ка Піщанка Ольгопільського повіту Подільської області за 1917 рік в архіві на зберіганні немає, у зв`язку з чим довідку про народження [PERSON] видати на надається можливим. Допитаний в\~судовому засіданні\~свідок [PERSON] \~пояснив,\~що з\~1987\~року мешкає\~за адресою:[ADDRESS] , разом з позивачем в одному під`їзді, є його сусідом. Стверджує, що [PERSON] є батьком [PERSON] , сумнівів у цьому не має, оскільки постійно їх бачив, спілкувався з ними, батько і син мешкали разом у спірній квартирі. Допитаний в\~судовому засіданні\~свідок [PERSON] \~пояснив,\~що є\~сусідом позивача\~ [PERSON] ,\~тому достовірно\~знає,\~що померлий\~ [PERSON] \~є батьком\~позивача,\~зовні вони\~були схожі.\~На момент\~смерті [PERSON] \~ батько\~і син\~мешкали разом\~за адресою:[ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 листопада 2005 року. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Ніколенко Г.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 жовтня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] померлого [INFO] року з тих підстав, що позивачем [PERSON] при зверненні до нотаріальної контори із вищевказаною заявою не було додано документів на підтвердження його родинного зв`язку із померлим батьком, зокрема у свідоцтві про народження [PERSON] його батьком зазначений [PERSON] , тоді як в свідоцтві про смерть останнього зазначено [PERSON] . Як вбачається зі змісту листа приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А. №87/01-16 від 06 березня 2019 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] в шестимісячний строк до нотаріуса звернувся син спадкодавця [PERSON] , [INFO] , який на день смерті проживав та був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №146 спадкова справа №57/2018 від 28 серпня 2018 року. Відповідно до даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповітів, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. Згідно листа Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №279/01-16 від 19 березня 2019 року, до нотаріальної контори в шестимісячний строк після смерті [PERSON] , померлого [INFO] року із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавадись, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. За даними спадкового реєстру 28 серпня 2018 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А. відкрита спадкова справа №57/2018 до майна [PERSON] , померлого [INFO] , яка знаходиться на зберіганні у її справах. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.Суд може встановлювати й факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; Судом встановлено, що у свідоцтві про народження позивача [PERSON] та у свідоцтві про смерть [PERSON] дійсно мають розбіжності у по-батькових останнього. Так у свідоцтві про народження [PERSON] його батьком зазначений [PERSON] , тоді як в свідоцтві про смерть [PERSON] по-батьковим останнього зазначено Федосійович. В ході судового розгляду позивачем надані достатні докази на підтвердження родинного зв`язку з [PERSON] , а саме що останній є його батьком, зокрема: свідоцтво про народження [PERSON] , паспорт на ім`я [PERSON] , свідоцтво про смерть [PERSON] , лист директора архіву Державного архіву Вінницької обалсті від 10 жовтня 2018 року. Зазначені обставини також визнані відповідачем по справі та підтверджені допитаними у судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] Досліджені судом докази дають підстави встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту родинних відносин необхідний позивачу для прийняття спадщини після померлого батька. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що закріплено в\~ст. 316 ЦК України. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ч. 1 та ч. 2\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Статтею ч. 1 ст. 369, ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що співвласники майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~володіють і\~користуються ним\~спільно,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними. \~Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Виходячи з підстав набуття права власності, а саме шляхом приватизації квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були членами однієї сім`ї (син, донька та батько), слід виходити з того, що частки співвласників у вказаному майні є рівними, оскільки інші частки не визначені. Оскільки власниками вищевказаної квартири є три особи, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , частково кожного з них у праві власності на зазначену квартиру складає 1/3. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому відповідно до\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Враховуючи викладене, суд вважає можливим визначити частки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , які є рівними та становлять по 1/3 частці за кожним, припинивши право спільної сумісної власності на вищевказану квартиру. Як встановлено вище в судовому рішенні [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до\~частини першої\~статті 1267\~ЦК України\~частки у\~спадщині кожного\~із спадкоємців\~за законом\~є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (частина друга статті 1278 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1279 ЦК України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна в межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. \~При вирішенні спорів про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину.\~ Відповідно до вимог\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч. 3, ч.5\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1\~ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Як встановлено судом зі змісту постанови приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Ніколенко Г.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 жовтня 2018 року, листа приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А. №87/01-16 від 06 березня 2019 року, листа Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №279/01-16 від 19 березня 2019 року, [PERSON] проживав разом з батьком [PERSON] на день його смерті у спрній квартирі, де був зареєстрованим. Зазначені обставини повністю підтверджуються поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків. Крім того, зі змісту постанови приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Ніколенко Г.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 жовтня 2018 року вбачається, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідач [PERSON] , яка є також спадкоємцем після смерті [PERSON] та має переважне право на прийняття спадщини після нього, не претендує на спадщину, про що свідчить її заява про визнання позовних вимог. Отже, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , померлого [INFO] є його син [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька, оскільки зввернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проживав з померлим однією сім`єю у спірній квартирі на день смерті останнього та був там зареєстрованим, на теперішній час позивач також проживає та зареєстрований у спірній квартирі. В ході судового розгляду не встановлено наявність інших спадкоємців після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . При таких обставинах, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] , як спадкоємцем першої черги спадкування за законом, була прийнята спадщина після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , а тому суд вважає [PERSON] таким, що набув право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, та оскільки судом визначені частки кожного із співвласників зазначеної квартири у праві спільної сумісної власності і частка [PERSON] складає 1/3, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , з яких: на 1/3 частину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та на 1/3 частину в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності та визначення частки за кожним із співвласників. Суд вважає\~необхідним вирішити\~питання щодо\~права власності\~на спірну\~квартиру за\~відповідачем,\~визнавши за\~нею право\~власності на\~1/3\~частину в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності та визначення частки за кожним із співвласників, при цьому суд виходить з принципу непорушності його права власності у спільній сумісній власності подружжя, встановленого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ст. 1 Першого протоколу) та Главою 23 ЦК України. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved