Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай), що належало його матері [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON] Після смерті матері йому, як єдиному спадкоємцю першої черги на майно померлої, був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виписаний на ім'я [PERSON], згідно якого, власник сертифікату має право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КПСП «Іскра» розміром 5,08 в умовних кадастрових гектарах. 19.06.2018 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і отримав письмове роз'яснення, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім'я спадкодавця після її смерті. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Орлівської сільської ради у судове засідання не з'явився, при цьому від Орлівської сільської ради до суду надійшла заява з проханням справу розглядати без їх участі, в якій зазначено, що позов сільська рада визнає в повному обсязі. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв'язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, [INFO] року вс. Орлівка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області померла [PERSON] (а.с.5). Позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.4). Після смерті [PERSON] на ім'я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] відповідно до запису №228 від 02.12.1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КПСП «Іскра» розміром 5,08 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованих на території Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області та копію сертифікату (а.с.6,8). Згідно з ч.1 ст. 529 ЦК УРСР позивач [PERSON] будучи спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, на підставі ст. 549 ЦК УРСР належним чином прийняв спадщину своєї матері [PERSON], що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Шик А.Л. Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області №1171 від 19.06.2018 року згідно якого, 19.06.2018 року за заявою [PERSON] до майна померлої [INFO] року [PERSON] заведена спадкова справа №213/2018. Інші спадкоємці по справі відсутні При цьому видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) неможливо, оскільки пред'явлений заявником сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 2 грудня 1996 року, виданий на ім'я спадкодавця після його смерті. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті і набути право власності на майно (земельну частку (пай)) померлою особою неможливо (а.с.7). Частиною 2 ст. 548 Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР) (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначалося, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Викладене вище свідчить, що до [PERSON] перейшло право на земельну частку (пай) площею 5,08 га в умовних кадастрових гектарів, яке належало [PERSON] і яке входить до складу її спадщини. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Оскільки судом встановлено, що позивач набув у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,08 га. в умовних кадастрових гектарів із земель КПСП «Іскра», розташованих на території Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало [PERSON]М, однак дане право не визнається через недійсність документа, що посвідчував належність зазначеного майнового права вказаній особі, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом його визнання, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved