Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» про захист прав споживача, вказавши, що між ним та відповідачем 08 серпня 2017 року було укладено договір постачання з відстрочення платежу № 1777-39, відповідно до умов якого ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» мало поставити йому автомобіль Renault Duster. На виконання умов договору ним було сплачено авансові платежі в сумі 138217 гривень. ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» порушило умови договору постачання з відстрочення платежу № 1777-39 від 08 серпня 2017 року, оскільки у визначений термін не передало йому транспортний засіб, що є підставою для одностороннього розірвання договору. За таких обставин позивач з урахуванням Закону України «Про захист прав споживачів» просив суд, визнати недійсним в цілому договір постачання з відстрочення платежу № 1777-396 від 08 серпня 2017 року укладений між ним та відповідачем, стягнути з відповідача на його користь сплачений платіж в сумі 138217 гривень. При цьому посилався на те, що положення договору суперечать законодавству України про захист прав споживачів в силу їх несправедливості. Зокрема п. 12.10 договору фактично передбачає право відповідача розірвати договір за власним бажанням не надаючи компенсації позивачу, а п. 12.11 надає можливість ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» не повертати кошти [PERSON] навіть у випадку ненадання транспортного засобу. В той же час підставою недійсності правочину зокрема є недодержання в момент його вчинення вимог встановлених ст. 203 ЦК України про те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. До судового засідання від позивача та його представника надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, на задоволення позову наполягала, не проти прийняття заочного рішення по справі. Представник відповідача ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО», в судове засідання не з*явився у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до частини 3 ст.131ЦПК України. Про причини своєї неявки він не повідомив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203цього Кодексу. Частина перша статті 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам 08 серпня 2017 року між [PERSON] як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТРЕЙД-ЕКСПО», як постачальником укладено договір постачання з відстроченням платежу №1777-36. Відповідно до п.2.1. вказаного договору ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» (постачальник) зобов'язується придбати та передати на умовах договору постачання у користування майно (автомобіль Renault Duster, 1.5 DMT Privilege чорного кольору), а [PERSON] (покупець) зобов'язується прийняти автомобіль та сплачувати авансові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору. В разі належного виконання протягом усього строку дії договору зобов'язань щодо сплати авансових платежі та інших зобов'язань, визначених договором, покупець має право набути у власність транспортний засіб (п.11.1 Договору). Укладений 08 серпня року між [PERSON] та ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» договір постачання з відстроченням платежу №1777-39 містить в собі елементи різних цивільно-правових договорів, зокрема таких як лізинг (ст. 806 ЦК), найм (оренда) (параграф 1 глави 58 ЦК), купівля-продаж (параграф 1 глави 54 ЦК). Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», - цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Суд вважає що на правовідносини між [PERSON] та ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» щодо укладання 08 серпня року договору постачання з відстроченням платежу №1777-39 розповсюджується Закон України «Про захист прав споживачів». За змістом статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. З 08 серпня 2017 року по 11 серпня 2017 року згідно квитанцій № 8 та № 9 від 08 серпня 2017 року, № 14 від 11 серпня 2017 року [PERSON] сплатив на користь ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» 138217 гривень, як «вартість фінансування». Згідно розділу І Договору №1777-39, «вартість фінансування» розуміє під собою одноразову плату за організацію та оформлення даного договору покупця постачальнику при укладанні договору. Крім того п.8.2.3. Договору передбачена сплата комісії за супроводження договору. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, - висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016року у справі № 6-1746цс16, - відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Суд вважає можливим застосувати вказану Правову позицію Верховного Суду України і у розглядуваній справі. Таким чином є незаконним встановлення ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО», так званої «вартості фінансування», тобто плати в сумі 138217 гривень за організацію та оформлення договору постачання з відстроченням платежу №1777-39 від 08 серпня 2017 року, а також «комісії за супроводження договору». Крім того пунктами 3.4. та 5.8. договору №1777-36 від 22.07.2017 передбачена можливість збільшення вартості предмета договору (автомобіля) та обов'язок покупця сплатити різницю такої вартості. Однак договір не визначає за яких саме обставин може відбутися зміна вартості транспортного засобу та в яких межах. Пункт 3.6. Договору №1777-39 від 08 серпня 2017 року передбачає що постачальник (ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО) не відповідає перед покупцем [PERSON] за невиконання будь-якого із зобов'язань щодо якості, комплектності, справності транспортного засобу, його заміни тощо. За вищенаведеними зобов'язаннями відповідає продавець. Однак зі змісту Договору №1777-39 від 08 серпня 2017 року не вбачається яка фізична чи юридична особа має статус Продавця. Вказаний договір є двостороннім та крім ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» і [PERSON] ніким не підписаний. Пунктом 8.14. договору передбачено сплату покупцем штрафу за дострокове сплату авансових платежів. Пунктом 12.11 договору передбачено, що у випадку розірвання даного договору покупцем до підписання акту приймання-передачі, постачальник повертає сплачені кошти за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання 20% від сплаченої суми авансового платежу. В такому випадку вартість фінансування даного Договору покупцю не повертає. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно достатті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Пунктами 4, 6, 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про захисти прав споживачів» зокрема передбачено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про: - надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; - надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; - надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника). Відповідно до ч.6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», - у разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Також ч. 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Аналізуючи норми чинного законодавства та зміст договору постачання з відстроченням платежу № 1777-39 від 08 серпня 2017 року суд приходить до положення Договору, зокрема пункти 3.4, 3.6, 5.8, 8.2.1, 8.2.3, 8.14, 12.11 є несправедливими в розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», призводять до істотного дисбалансу прав та обовязків сторін. В той же час зміна цих положень Договору або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень Договору, а тому відповідно до ч.6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.1 ст. 203, ст. 215 ЦК України, наявні підстави для задоволення вимог [PERSON] щодо визнання Договору постачання з відстроченням платежу № 1777-39 від 08 серпня 2017 року недійсним. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. За таких обставин необхідно застосувати наслідки недійсності договору постачання з відстроченням платежу № 1777-39 від 08 серпня 2017 року стягнувши із ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 138217 гривень одержані на виконання недійсного правочину. Оскільки позивачем при зверненні до суду не було сплачено судовий збір, його необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved