Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Телелинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], який постійно проживав та на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS]. Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої також входить житловий будинок в [ADDRESS]. У встановлений законом строк та порядок позивач звернувся до Першої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою державного нотаріуса № 2259/02-31 від 08.07.2014 р. йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок, у зв'язку із відсутністю у правовстановлюючому документі відмітки про реєстрацію прав власності. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON], а саме житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити. Додатково пояснила, що іншими спадкоємцями після смерті [PERSON], окрім позивача є вона, як дружина та дочка померлого [PERSON], однак вони відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON], подавши відповідні заяви до нотаріальної контори у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Спору між ним немає. Вона від імені позивача на підставі довіреності подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва на частину спадкового майна та отримала відповідне свідоцтво. [PERSON] прийняв спадщину фактично, що прийнято до уваги нотаріусом. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на будинок нею не оскаржувалась. Просила позов задовольнити, судові витрати не стягувати з відповідача, а віднести на її користь. Представник відповідача - голова Телелинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області П. Кучер в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву у якій позов визнав, не заперечував щодо розгляду справи у відсутність представника сільської ради. (а.с 32) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що сторона скористалась своїми процесуальними правами. Суд, заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи № 88 домоволодіння в [ADDRESS], дослідивши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та інтересів. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в м. Вінниці помер батько позивача - [PERSON]. (а.с. 8, 13, 16) Спадкодавець [PERSON], який помер [INFO], на день смерті постійно проживав та був зареєстрованим в [ADDRESS], відповідно до довідки ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання» № 917 від 17.05.2014 р. (а.с. 10) Разом із ним був зареєстрований позивач. (а.с.13, 13-зворот) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що в тому числі складається і з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS], який був успадкований [PERSON] після смерті його матері [PERSON] (а.с. 23) Відповідно до копії технічного паспорта (а.с.24-26), а також довідки КП «ВООБТІ» № 31 від 18.06.2014 р. (а.с. 27) домоволодіння по [ADDRESS] складається з житлового будинку «А», 1965 року побудови, загальною площею 63,6 кв.м житловою площею 35,2 кв.м, веранди «а», сараю «Б», сараю «Г», сараю «Д», сараю «д», погріба «В», огорожі №1. Наявності самочинно збудованих будівель не встановлено. За матеріалами інвентаризаційної справи № 88 станом на 31.12.2012 р. власником житлового будинку є [PERSON] (а.ін.с.1). Також до матеріалів інвентаризаційної справи залучено свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок із господарчими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], права на земельну частку (пай) КСП «Колос», права на пайовий фонд майна КСП «Колос» с. Телелинці, видане Жмеринською районною державною нотаріальною конторою 06.06.2002 р. реєстровий номер 685 на ім'я [PERSON] (а.с.23), реєстрація права власності на житловий будинок в КП «ВООБТІ» не проводилась. Також у 2014 році техніком БТІ здійснювався огляд та опис конструктивних елементів спадкового будинку та господарських споруд та видано довідку щодо короткої технічної характеристики спірного домоволодіння, де зношеність житлового будинку не перевищує 47%. Відповідно до постанови № 2259/02-31 від 08.07.2014 року державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори Болотнової М.М. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок, у зв'язку з тим, що державна реєстрація права власності на будинок по [ADDRESS] на ім'я [PERSON] не проводилась (а.с.22). Відповідно до матеріалів спадкової справи №1048/13 (а.с.39-71) щодо майна померлого [INFO] [PERSON] спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем є [PERSON] [PERSON] 20 травня 2014 року в інтересах позивача подала до першої Вінницької державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, та на ім»я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.05.2014 р. на майно - земельну ділянку площею 2,4958 га, що в с. Телелинці Жмеринського району Вінницької області. [PERSON] - дружина померлого [PERSON], та [PERSON] - дочка померлого [PERSON], протягом встановленого законом строку подали заяви до Першої Вінницької держнотконтори про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивача. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], окрім позивача не встановлено. Обтяжень щодо спадкового майна на ім»я [PERSON] не виявлено. Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті; згідно п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України - право власності припиняється в разі смерті власника; згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини; згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття; згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця; згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; у ст. 1273 ЦК України закріплене безумовне та беззастережне право спадкоємця на відмову від прийняття спадщини за заповітом чи за законом. Представник відповідача по справі позов визнав, не заперечував проти його задоволення і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. У 2002 році (час виникнення права власності спадкодавця на спірне майно) державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема таким, як Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином судом встановлено, що батьку позивача - [PERSON], який помер [INFO], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом належав будинок [ADDRESS] і який був успадкований позивачем [PERSON], оскільки той постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Самочинних споруд у спадковому будинку не встановлено, він відповідає вимогам можливості експлуатації за призначенням. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вказаний будинок спадкоємцеві за законом - позивачу у справі, вказана відмова позивачем не оскаржена, наявності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та не заявили про відмову від неї не встановлено. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується дослідженими матеріалами справи. Позивач [PERSON], прийняв частину спадщини, отримавши відповідний правовстановлюючий документ. Таким чином, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, іншого способу захисту порушених прав позивача за встановлених обставин справи не вбачається. Відповідно до ст.ст. 25, п.11 ч.1 346, 1216, 1217, 1218, ч.1 ст. 1222, 1258, 1261, 1268, 1273 ЦК України,

Outcome: approved