Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсиббанк» про визнання недійсним договору №92583020000 про надання споживчого кредиту ПАТ „УкрСиббанк від 08.03.2014 р. або розірвання договору з 04.03.2015 р. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 08 березня 2014 року він придбав у кредит в магазині «Ельдорадо», що знаходиться на просп. В.Чорновола 65 в м. Львові відеокамеру. Кредитодавцем є Укрсиббанк. Згідно договору кредиту №92583020000 він мав сплачувати щомісячно до 05 числа по 78 грн. 01.04.2014 р. він сплатив 80 грн., 05.05.2014 р. - 80 грн., 02.06.2014 р. - 100 грн., 02.07.2014 р. - 80 грн., 24.07.2014 р. - 80 грн., 04.09.2014 р. - 200 грн. замість планових 78, решту - як аванс, зокрема на сплату за жовтень 10.10.2014 року йому на мобільний номер 050-370-97-82 прийшло повідомлення, що у нього є заборгованість по кредиту. Він зателефонував в Укрсиббанк, щоб вияснити ситуацію. В банку йому повідомили, що у нього є заборгованість 228 грн., з яких 150 грн. штрафу та 78 грн. черговий платіж у жовтні. На його запевнення, що він по даному кредиту згідно графіка платежів станом на 10.10.2014 року сплатив на 74 грн. більше, ніж вимагає графік платежів, працівники банку вперто заявляли, що він повинен негайно сплатити 228 грн., бо у випадку подальшої прострочки платежу його ще більше оштрафують. 13.10.2014 р. у відділенні Укрсиббанку по вул. Куліша 28 м. Львів він написав скаргу на вище зазначені дії працівників банку. Йому протягом наступних днів продовжували телефонувати з банку та погрожувати збільшенням штрафних санкцій. Вважає, що у програмі з обліку платежів по кредитах Укрсиббанку є специфічна особливість, відмінна від аналогічних програм інших банків, яка і створює вищезазначену проблемність в обліку сплачених по кредиту коштів та дискримінує права споживача (ст.18 Закону «Про захист прав споживачів»). Своїми погрозливими телефонними розмовами працівники Укрсиббанку багаторазово завдавали йому моральні травми та погіршили його самопочуття. Позивач, ставлячи питання про визнання договору недійсним, покликається на ст.. 228 ЦК України ,за якою правочин вважається недійсним, якщо порушує публічний порядок, якщо спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина. Позивач вважає істотним порушенням договору з боку відповідача, оскільки позивач значною мірою при укладенні договору був позбавлений того, на що він розраховував при укладанні договору. Тобто, позивач розраховував взяти безвідсотковий споживчий креди і достроково до 10.03.2104 р. його погасити без сплати відсотків за користування кредитом. А фактично при достроковій сплаті суми кредиту відповідач уже збільшив плату за кредит більш як на 50% стосовно тіла кредиту. П.4 ст. 11 ЗУ „Про захист прав споживача забороняє кредитодавцю встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, платежі тощо зі дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Споживач має право достроково повернути споживчий кредит,у тому числі шляхом збільшення сум періодичних виплат. Кредитодавцю в цьому випадку забороняється встановлювати споживачу будь-яку додаткову плату ,повяз ану зі строковим повернення споживчого кредиту. На думку позивача , відповідачем порушені вимоги п.2 ст.18 ЗУ „Про захист прав споживача та п.8 ст.11 цього ж Закону, оскільки порушується принцип добросовісності при укладенні договору і наслідком цього є істотний дисбаланс договірних прав і обовязків на шкоду його ,як споживача . У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, надавши суду аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві . Просили позов задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення, покликаючись на доводи викладені у письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи . Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити . Як встановлено в судовому засіданні 08 березня 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір №92583020000 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна (надалі Договір або Кредитний договір), за умовами якого Банк зобовязався надати Позичальнику, а Позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати та повернути Банку кредит (грошові кошти), а також сплатити плату за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, визначених даним Кредитним договором. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтями 6 та 627 Цивільного кодексу України визначено свободу договору, у вигляді того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв і ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами, оскільки це прямо передбачено статтею 629 ЦК України. Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплена презумпція правомірності правочину, за якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. Відповідно до п. 16 Кредитного договору, уклавши Договір, Позичальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами Договору та умовами Правил, підтверджує свої права та обов'язки за Договором та Правилами і погоджується з ними, підтверджує, що він ознайомлений і погоджується з умовами усіх додатків до цього Договору, підтверджує свою здатність виконувати умови Договору та Правил, підтверджує, що на дату укладення Договору він ознайомлений з усіма тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню та Тарифами Банку, надає Банку свою згоду та право збирати, зберігати, використовувати, поширювати і отримувати інформацію, в тому числі банківську таємницю та/або персональні дані Прозичальника в обсязі, встановленому Правилами, засвідчує свою згоду на отримання від Банку інформації по кредиту/кредиту шляхом надсилання на адресу Позичальника простих листів, та що всі умови Договору та Правил йому цілком зрозумілі і Позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього, а також, що перед укладенням Договору отримав від Банку інформацію про умови кредитування згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови НБУ №168 від 10.05.2007 р. «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Жодних зауважень чи застережень щодо умов кредиту, на момент укладення Кредитного договору у Позивача не було. Позивач добровільно погодився на такі умови кредитування. При цьому, саме Позивач, звернувся до Банку із заявою про надання йому кредиту і виступив ініціатором укладення Кредитного договору. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути повернутий Позичальником банку у визначеному у кредитному договорі порядку та у встановлений строк, з відповідною сплатою за його користування. Також, відповідно до вимог ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦКУ, зобовязання мають виконуватись належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до п.4 Договору, Позичальник зобов'язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів, відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною). Відповідно до п.5 Договору, розмір ануїтетного платежу становить 78,0 грн. з моменту укладання Кредитного договору до 10.03.2015 року включно. Відповідно до п.6 Договору, Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 8-го числа (включно). Відповідно до розділу «Терміни що використовуються в правилах», вищезгаданих Правил споживчого кредитування, «ануїтетний платіж» - це сума грошових коштів, що складається з строкових процентів і строкової суми основного боргу, комісій і підлягає оплаті на умовах і в строк встановлених Договором. Відповідно до п.6 Договору, Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 8 числа включно. Відповідно до п. 11.1. Договору, Позичальник має право достроково погашати кредит в порядку, передбаченому Правилами споживчого кредитування. Позичальник уклав з Банком Кредитний договір «типу Б», спеціальні умови якого регламентуються також у розділі II вищезгаданих Правил споживчого кредитування. Згідно п.3.2 Розділу II Правил, достроковим частковим погашенням кредиту вважається внесення коштів протягом місяця до дати сплати чергового ануїтетного платежу, в розмірі що перевищує черговий ануїтет ний платіж. Відповідно до п.3.2.1 Розділу II Правил, сума грошових коштів що перевищує черговий ануїтет ний платіж зараховується Банком в рахунок погашення заборгованості Позичальника за кредитом шляхом коригування останнього ануїтетного платежу. Зменшення розміру зобов'язання Позичальника здійснюється в дату сплати ануїтетного платежу. Розмір наступних ануїтет них платежів при цьому не змінюється. Здійснення дострокового часткового погашення кредиту у поточному платіжному періоді не звільняє Позичальника від сплати чергового ануїтетного платежу в дату сплати ануїтетного платежу відповідно до Кредитного договору. Відповідно до п.3.2.2. Розділу II Правил, якщо сума дострокового часткового погашення кредиту більша ніж 2 (два) ануїтетні платежі. Позичальник зобов'язується сплатити комісію за управлінням кредитом при достроковому погашенні кредиту, яка повинна бути сплачена разом з наступним після часткового дострокового погашення ануїтет ним платежем. Розмір ануїтетного платежу що зазначений в кредитному договорі не змінюється. [PERSON] звертався до суду із позовом , у якому просив скасувати штрафні санкції ,нараховані ПАТ „УКрСиббанк по оспорюваному договору та стягнути моральну шкоду за погрози щодо збільшення штрафних санкцій з боку банку. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 22.01.2015 р. у задоволенні позову відмовлено. Рішення набрало законної сили. Окрім цього, [PERSON] звертався до суду із позовом , у якому просив скасувати нараховані ПАТ „УКрСиббанк за договором № 92583020000 комісій, штрафів та інших вимог, які збільшують до 07.03.2015 р. загальний обсяг кредиту понад ставку кредиту. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 278.05.2015 р. у задоволенні позову відмовлено . Рішення набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.11, ч.1 ст.60 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ставлячи питання про визнання договору споживчого кредиту від 08.03.2014 р. № 92583020000 , позивач покликається на фактично ті ж обставини, які покладені в основу мотивів його позовних заяв , що вирішені постановленими судом рішеннями від 22.01.2015 р. та 27.05.2105 р. Жодних інших обставин, якими б обґрунтовувались вимоги позивача про визнання недійсним договору споживчого кредиту в цілому - позивачем не наведено. Підстави для визнання договору відповідно до вимог ст.. 228 ЦК України відсутні, а тому позов до задоволення не підлягає .

Outcome: dismissed