Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до МВ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області, в якому просить скасувати арешт, накладений постановою № 47896497 державного виконавця Чугуївського ВДВС [PERSON] на житловий будинок за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Есхар, вул. Куйбишева, буд. 24. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що він уклав договір позики з [PERSON], предметом якого стало надання ним як позикодавцем позичальнику [PERSON] грошових коштів в загальному розмірі 27100 доларів США. Позичальник в свою чергу зобовязався повернути позикодавцю валютні цінності у вигляді та в натурі на суму 27 100 доларів США не пізніше 03.10.2012. Також, 03.04.2012 було укладено договір іпотеки з метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним вище договором позики. Згідно договору іпотеки [PERSON] передала в іпотеку іпотекодержателю [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями № 24, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Есхар, вул. Куйбишева. У вказаний строк [PERSON] договір позики не виконала і предмет іпотеки перейшов у власність позивачу. Однак, у 2015 році МВ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області на вказаний будинок накладено арешт. Звернувшись до відповідача із вимогою скасувати накладений арешт, [PERSON] отримав відповідь з виконавчої служби про те, що ДВС не вбачає законних підстав для зняття арешту. Представником МВ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до п. 4 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999, звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Таким чином, відділ не мав законних підстав для зняття арешту з майна. Зведене виконавче провадження № 47896497 з примусового виконання виконавчих листів № 636/4557/15-ц від 17.03.2015, виданих Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн. та боргу розмірі 205 700,00 грн., постановами державного виконавця від 19.07.2016 завершено за п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016), за письмовою заявою стягувача. У зв'язку з чим виконавчі листи було направлено стягувачу, а рішення суду про стягнення боргу не було виконано фактично, тобто й підстави щодо припинення обтяження у державного виконавця були відсутні, оскільки при поверненні виконавчих документів стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року, який діяв на той час (до 05.10.2016), арешт з майна боржника не знімається. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та пояснив суду, що він є власником вказаного будинку на який накладено арешт, чим порушуються його право на володіння, користування та розпорядження будинком. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні пояснили суду, що згідно рішення суду від 17.03.2015 року на користь [PERSON] стягнуто борг з [PERSON] та [PERSON] в розмірі 205700 грн. для забезпечення виконання цього рішення накладено арешт на вказаний будинок, в теперішній час порушено кримінальне провадження відносно відповідачів, проти позову заперечували. За таких обставин суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін за доказами, наявними у справі. Під час розгляду справи судом встановлено, що 03.04.2012 [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, за умовами якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 27 100 доларів США, а позичальник зобовязалась повернути позикодавцю валютні цінності у вигляді та в натурі на суму 27 100 доларів США не пізніше 03.10.2012. В п. 4 вказаного договору позики зазначено, що у разі затримання строку повернення позики зобовязання мають бути виконані зверненням стягнення на майно, яке є предметом наступного договору іпотеки (а.с. 21). 03.04.2012 між тими самими сторонами укладено договір іпотеки з метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним вище договором позики (а.с. 19-20). Згідно договору іпотеки [PERSON] (іпотекодавець) за договором позики, укладеним 03.04.2012 та посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 03.04.2012 за реєстровим № 274, отримала від [PERSON] (іпотекодержатель) валютні цінності у вигляді та в натурі на суму 27 100 доларів США строком до 03.10.2012. В свою чергу, іпотекодавець передала в іпотеку іпотекодержателю житловий будинок з надвірними будівлями № 24, що знаходиться за адресом: Харківська область, Чугуївський район, смт. Есхар, вул. Куйбишева, розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарчих будівель загальною площею 0,0572 га. Згідно з п. 2 Іпотечного договору, предмет іпотеки належить іпотекодавецю на праві приватної власності на підставі Договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу [PERSON] 07.02.2008 за реєстром № 700 та зареєстрованого 13.02.2008 КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Пунктом 11 цього договору, передбачено, що у випадку невиконання боржником письмової вимоги іпотекодержателя про усунення, порушення зобов'язань за Договором та/або договором позики у встановлений іпотекодержателемстрок, таку вимогу іпотекодержательможе задовольнити за рахунок предмету іпотеки, що є\~предметом Договору.\~Це застереження відповідно до Закону вважається Договором про задоволення вимог іпотекодержателя та свідчить про одну з наступних обставин: набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, підписанням Договору іпотекодавецьзасвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на набуття права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за власним одноосібним письмовим рішенням іпотекодержателя набути предмет іпотеки у власність. Іпотекодавець підписанням Договору засвідчує, що наявність будь-яких інших документів крім Договору та письмового рішення іпотекодержателянабути предмет іпотеки у власність, для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки не вимагається. Ці документи є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателяна нерухоме майно, що є предметом іпотеки. 08.10.2014 позивачем була подана заява про повернення грошей [PERSON] протягом 30 днів з попередженням про те, що у разі неповернення грошей він буде вимушений звернути стягнення на предмет іпотеки. У вказаний строк [PERSON] борг не повернула. Таким чином, відповідно до пункту 11 підпункт а) Іпотечного договору,\~[PERSON] 08.11.2014 набув право на звернення на предмет іпотеки (а.с. 18). 23.06.2015\~державним виконавцем\~з метою\~примусового виконання\~виконавчих листів\~№ 636/4557/15-ц\~від 17.03.2015,\~виданих Чугуївським\~міським судом\~Харківської області\~про стягнення\~солідарно з\~[PERSON]\~та [PERSON]\~на користь\~[PERSON]\~витрат на\~правову допомогу\~в розмірі\~2\~000,00\~грн.\~та боргу\~розмірі 205\~700,00\~грн.,\~накладено арешт\~на житловий\~будинок №\~24\~по вул.\~Куйбишева смт.\~Есхар Чугуївського\~району Харківської області (а.с. 36). 29.07.2016 [PERSON] звертався до відповідача з письмовою вимогою про зняття арешту з належного йому житлового будинку (а.с. 15). МВ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області розяснено позивачу необхідність звернення з даною вимогою до суду (а.с. 16). Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно волі інших осіб. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 7 ст. 319 ЦК України передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена, або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи те, що житловий будинок на законних підставах перейшов у власність до [PERSON], а також те, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд дійшов висновку про те, що своїми діями державний виконавець порушив права позивача та позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання.

Outcome: approved