Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Служби автомобільних доріг у Миколаївській області Державного агентства автомобільних доріг України про визнання незаконним та скасування наказу №450-к від 22.08.2016 року про його звільнення з 23.08.2016 року, поновлення на роботі з 23.08.2016 року на посаді заступника начальника з ремонту автомобільних доріг Служби автомобільних доріг у Миколаївській області Державного агентства автомобільних доріг України, внести в трудову книжку запис щодо поновлення його на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу станом на 29.09.2016 року у розмірі 16306,08 грн. та стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди зі Служби автомобільних доріг у Миколаївській області та Державного агентства автомобільних доріг України по 5000 грн. з кожного. В подальшому позивач уточняв позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та остаточно визначившись з його розміром, 05.05.2017 року просив стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 78637,56 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що на підставі наказу №5-к від 15.02.2016 року та №73-к від 11.02.2016 року Укравтодору він працював на посаді заступника начальника з ремонту автомобільних доріг Служби автомобільних доріг у Миколаївській області. В серпні 2016 року у нього виник конфлікт з новопризначеним начальником Служби, у зв'язку з чим під тиском та з погіршенням стану здоров'я, він 15.08.2016 року написав заяву про звільнення його за згодою сторін з 18.08.2016 року. Проте, йому стало зле та з 16.08.2016 року по - 02.09.2016 року він перебував на лікарняному на амбулаторному лікуванні. 18.08.2016 року його не було звільнено та він вирішив не звільнятися з роботи. 30.08.2016 року він вийшов на роботу, де йому було повідомлено, що його звільнено з 23.08.2016 року на підставі наказу №450-к від 22.08.2016 року та проведено розрахунок. Вважає, що його було звільнили з порушенням вимог діючого трудового законодавства. Так, його звільнення саме з 23.08.2016 року було здійснено за ініціативою роботодавця, а не за угодою сторін, оскільки він просив звільнити його з 18.08.2016 року, тобто сторони не дійшли згоди щодо дати припинення трудового договору, при цьому роботодавець порушив його права на працю, звільнивши з власної ініціативи без належних на то правових підстав, визначених ст.. 40 КЗпП України та в період знаходження на лікарняному. Крім того, у зв'язку з протиправним звільненням, він зазнав значних душевних страждань, внаслідок яких потратив на лікування, все це призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків та порушення звичайного ритму життя, він позбавлений можливості матеріально забезпечувати себе та свою сім'ю, що викликає необхідності постійно витрачати додаткові зусилля на організацію свого життя, спричиняє додаткові незручності та постійні переживання. Все це призвело до моральної школи, розмір якої він оцінює у 10000 грн. Крім того, у зв'язку з незаконним звільненням з відповідача на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.08.2016 року по день ухвалення рішення. В судове засідання позивача та його представник не з'явилися, надали до суду заяви, просили слухати справу за їхньою відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримали, просили про задоволення позову. В судове засідання представник відповідача Служби автомобільних доріг у Миколаївській області не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Будучі раніше присутнім в судових засіданнях та відповідно до письмових заперечень, представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити посилаючись на те, що повноваження щодо призначення на посаді та звільнення з посади начальників територіальних органів Укравтодору та їх заступників належить Голові Укравтодору відповідно до Положення про Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор),затверджене Указом Президента України від 13.04.2011 року №456/2011 та Наказу Державного агентства автомобільних доріг України від 09.10.2012 року №384 «Про порядок розгляду питань, пов'язаних з призначенням на посади та звільнення з посад керівних працівників галузі, винесення доган та резерв кадрів». Наказом Державного агентства автомобільних доріг України за підписом т.в.о. Голови №450-к від 22.08.2016 року, позивача було звільнено з посади заступника начальника з ремонту автомобільних доріг Служби автомобільних доріг у Миколаївській області Державного агентства автомобільних доріг України з 23.08.2016 року на підставі п.1 ст. 36 КЗпП, відповідно до заяви позивача. Отже, наказ про звільнення позивача винесено відповідно до визначених законодавствах межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому, з позивачем було проведено на день звільнення повний розрахунок, 30.08.2016 року видано трудову книжку, вказане свідчить про відсутність будь-яких порушень Службою автомобільних доріг у Миколаївській прав та законних інтересів позивача, тому ніяким чином не завдано позивачу моральної шкоди, яка позивачем не обґрунтована. Крім того, позивачем не вказано про отримання ним допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 24.08.2016 по 02.09.2016 року в розмірі 3815,20 грн. та не зазначені інші види заробітку/допомоги, отримані ним за цей період, а саме заробіток за новим місцем роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю). В судове засідання представник відповідача Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. В своїх письмових запереченнях просив в задоволенні позову відмовити повному обсязі, посилаючись на те, що 15.08.2016 року позивач подав заяву про звільнення його з посади за згодою сторін, без будь-якого примусу або тиску, заяву було розглянуто та погоджено іншу дату звільнення, а саме з 23.08.2016 року, наказом №450-к від 22.08.2016 року позивача було звільнено, наказ 25.08.2016 року було направлено позивачу разом з запрошенням для отримання трудової книжки. 30.08.2016 року позивач засвідчив свою згоду щодо дати звільнення своїм підписом при ознайомленні з наказом про звільнення та отримав трудову книжку. Заяви про відзив (анулювання) ініціативи позивача про звільнення не надходило. З позову вбачається, що позивач фактично не згоден з датою його звільнення, а не будь-яких інших обставин. З позивачем було проведено повний розрахунок та виплачена компенсація за 11 днів невикористаної відпустки. Отже, (Укравтодор) та Служби автомобільних доріг у Миколаївській області діяли в межах чинного законодавства та не повинні відшкодувати наслідки самостійних рішень дієздатної особи. При цьому, безпідставні посилання позивача щодо звільнення його у період перебування на лікарняному, оскільки обмеження щодо звільнення у період перебування на лікарняному установлено лише на випадки звільнення працівника за ініціативою роботодавця, що встановлено ст. 40 КЗпП, але позивача звільнений за угодою сторін та на ці правовідносини не поширюються. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно п.1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №456/2011, Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство інфраструктури України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами. У відповідності до п. 18 ч.4 ст. 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» керівник центрального органу виконавчої влади утворює, ліквідує, реорганізовує, підприємства, установи, організації, затверджує їхні положення (статути), в установленому порядку призначає на посади та звільняє з посад їх керівників, здійснює в межах своїх повноважень інші функції з управління об'єктами державної власті, що належать до сфери його управління. Отже, призначення на посаді та звільнення з посади начальників територіальних органів Укравтодору та їх заступників належить Голові Укравтодору відповідно до Положення про Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) та Наказу Державного агентства автомобільних доріг України від 09.10.2012 року №384 «Про порядок розгляду питань, пов'язаних з призначенням на посади та звільнення з посад керівних працівників галузі, винесення доган та резерв кадрів». Як встановлено судом, позивач [PERSON] з 2004 року перебував в трудових відносинах з Службою автомобільних доріг у Миколаївській області коли наказом №9-к від 07.04.2004 року був прийнятий на роботу на посаду інженера 1 категорії відділу ремонту та експлуатаційного утримання доріг і штучних споруд, в подальшому неодноразово переводився на різні посади та наказом начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області №5-к від 15.02.2016 року призначений на посаду заступника начальника з ремонту та експлуатаційного утримання доріг, на підставі наказу Укравтодору №73-к від 11.02.2016 року. Наказом №450-к від 22.08.2016 року т.в.о. Голови Державного агентства автомобільних доріг України [PERSON], [PERSON] було звільнено з 23.08.2016 року з посади заступника начальника з ремонту та експлуатаційного утримання доріг Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, за угодою сторін,

Outcome: approved