Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати поведінку Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дзержинського району міста Харкова в особі директора [PERSON] у висловлюванні образ на адресу його померлої сестри [PERSON] та розірвані навушників 29 березня 2013 року протиправною та незаконною, зобов'язати відповідача відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., яку він зазнав від образ на адресу його померлої сестри [PERSON] і порваних навушників. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у п'ятницю 29 березня 2013 року о 16:00 годині він і черговий раз прибув до Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дзержинського району міста Харкова з намірами отримати соціальні послуги від фахівця із соціальної роботи [PERSON], яка в цей час була відсутня на робочому місці. Приймальний день у п'ятницю для його багатодітної, малозабезпеченої сім'ї призначив директор центру [PERSON] 29.03.2013 року [PERSON] увійшов до кабінету центру та в хмільному стані, на його думку, став вимагати від нього, щоб він сів «як слід». Коли він відмовився виконувати вимогу [PERSON] відразу почув, що він «хам». У відповідь він повідомив, що відмовляється розмовляти з директором центру, що останнього дуже розлютило. Дихаючи йому в обличчя перегаром [PERSON] став говорити, що він «сфінкс», тому що не реагує на його питання. Не дочекавшись від нього відповіді [PERSON] раптом заверещав, щоб він його не записував і розірвав навушники, які висіли на його шиї. Він узяв розірвані навушники і запитав у директора центру, як йому розуміти цю витівку. [PERSON] став цинічно говорити, що це він прийшов вже з порваними навушниками. Все це супроводжувалося психологічним знущанням [PERSON] над ним, а саме директор центру запевнив, що він «дебіл», почав погрожувати та стверджувати, що він не має складних життєвих обставин та не дасть експлуатувати центр. Далі, аби завдати йому найсильніший душевний удар [PERSON] повідомив діагноз, від якого померла його сестра, а саме наголосив на тому, що він разом з сестрою зловживали алкогольними напоями. [PERSON] за допомогою агресивної поведінки та вербальної агресії, з використанням відрепетируваних власних негативних емоцій, порушив його крихке психологічне становище, оскільки від центру він отримував психологічні послуги, тому що перебував у слабкому психологічному стані. Через вказані тортури, які він отримав у центрі, у нього активувалися емоційній переживання, погіршився психологічний стан, він відчув втому, апатію, втрату почуття реальності. Спогади про загиблу сестру загострили у нього базальні емоції, які виражалися в горі, печалі, страху, гніві, які зафіксувалися в різних підкіркових зонах мозку. На основі пережитих переживань 29.03.2013 року в приміщенні центру у нього сформувалися афективні комплекси, які закреслили всю роботу психологів «Довіри». Навушники, які порвав [PERSON] належали його малолітній донці [PERSON]. Коли ввечері він повідомив дитині, що її навушники порвав [PERSON], вона дуже сильно заплакала, так як стала переживати втрату. Лікар, який проводив лікування доньки в Харківській міській дитячій лікарні № 19 попередив, що дитині категорично не можна переживати, за фактом заподіяння умисної шкоди майну він звернувся до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області із заявою про злочин. Після подій, які відбулися в приміщенні центру, він проходив лікування в Харківській поліклініці № 26. Своїми діями [PERSON] завдав моральну шкоду, яку він оцінює у 10 000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дзержинського району міста Харкова Федоровська О.С. надіслала суду клопотання з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Суд, вислухавши позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Так, факт відвідування 29.03.2013 року [PERSON] Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дзержинського району міста Харкова визнаний сторонами у справі та не підлягає доказуванню. Згідно акту, складеного співробітниками Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дзержинського району міста Харкова 29.03.2013 року о 16:15 годині у відділ соціальної роботи центру прийшов [PERSON], який розвалився на стільці та почав цікавитися провідним спеціалістом - юрисконсультом [PERSON] Було помітно, що [PERSON] перебував у збудженому стані. Начальник відділу повідомив директору центру про приход [PERSON] Увійшовши до кабінету директор центру зробив [PERSON] зауваження з приводу пози останнього та попросив сісти пристойно. [PERSON] відмовився розмовляти з директором, заявив, що він перебуває у нетверезому стані, після чого дістав з кишені куртки якийсь дріт та став держати його в руці, нахабно посміхаючись. Приблизно о 16:45 годині зі словами «Так Ви не бажаєте купити мені нові навушники» [PERSON] покинув центр. Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. (Пункт 4 частини другої статті 23 в редакції Закону N 3261-IV ( 3261-15 ) від 22.12.2005); Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень статті 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка заподіяла її, за наявності її вини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: - коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; - у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; - при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача. Наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Так, суду не надано доказів того, що директор Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дзержинського району міста Харкова [PERSON] висловлював погрози та образи на адресу [PERSON], не надано доказів про наявність навушників, які, на думку позивача, були пошкоджені саме директором центру [PERSON] Крім того, відсутні докази про погіршення психологічного стану [PERSON] внаслідок неправомірної поведінки, на його думку, з боку [PERSON] Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про протиправність дій відповідача, а також що ці дії спричинили йому моральну шкоду, суд прийшов до висновку про відмову [PERSON] у задоволенні позовних про відшкодування моральної шкоди.

Outcome: dismissed