Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дітьми; допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача на її користь витрати з надання правничої допомоги адвокатом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі шлюб вони зареєстрували 28.01.2010 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З січня 2019 року чоловік перестав надавати кошти на утримання їхніх дітей, тобто в добровільному порядку не виконує свій батьківський обов`язок по утриманню дітей. У свою чергу вона не має можливості самостійно матеріально їх забезпечувати. Працює медсестрою у відділенні невідкладної екстреної допомоги Долинської ЦРЛ, отримує заробітну плату 4,5 тис. грн. в місяць. Бажає, щоб відповідач утримував їхніх дітей постійно та сплачував аліменти відповідно до вимог закону. Він спроможний покращити матеріальний стан дітей. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи: працює робочим у ФОП [PERSON] , отримує заробітну плату в сумі 5000 грн. в місяць. Інших утриманців, крім їхніх дітей, у нього не має. Будь-яких стягнень з його заробітної плати не проводиться. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на вищевикладені обставини, просила позов задоволити. Відповідач позов не визнав, вказавши, що він надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 даного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 ч.2 цього ж кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 28 січня 2010 року, який зареєстрований відділом РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28.01.2010 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області (а.с.5). Про те, що від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , свідчать свідоцтва про їх народження, серії [NUMBER] від 16.09.2010 року та серії [NUMBER] від 20.02.2013 року (а.с. 8,7), видані відділом РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області та відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області. Судом встановлено, що відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, хоч є здоровим, працездатним, працює ФОП [PERSON] , де отримує стабільну заробітну плату, та інших утриманців не має. За таких обставин суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а тому позов [PERSON] слід задоволити та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, які стягувати з часу звернення в суд з даним позовом - 31.07.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved