Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 17 квітня 2014 року він надав [PERSON] позику в сумі 2300 грн., які та зобов'язувалась повернути до 17 червня 2014 року. На підтвердження укладеного договору позики та його умов була оформлена розписка. Однак у визначений договором строк [PERSON] борг не повернула, а тому [PERSON] просить стягнути з відповідачки указаний борг в сумі 2300 грн. Позивач в першому судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить стягнути з відповідачки борг за договором позики в сумі 2300 грн. Відповідачка в першому судовому засіданні позов визнала повністю, прохала суд надати їй строк для добровільного погашення боргу, в зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 10 вересня 2014 року. В судовому засіданні позивач пояснив, що відповідачка добровільно за договором позики повернула йому 2200 грн. боргу, а тому він зменшує розмір позовних вимог, просить стягнути з неї 100 грн. неповернутого боргу і сплачений ним судовий збір. Відповідачка, належним чином повідомлена, в судове засідання не з'явилась з невідомих причин, які суд визнає неповажними. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням зменшення позивачем розміру позовних вимог. В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 17 квітня 2014 року [PERSON] передав за укладеним договором позики [PERSON] кошти в розмірі 2300 грн., що підтверджується розпискою від 17 квітня 2014 року, наданою [PERSON] (а.с.7). Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Ст. 527 ЦК України передбачає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Правовідносини щодо договору позики регулюються главою 71 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, в даному випадку - 17 квітня 2014 року на суму 2300 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідачкою 17 квітня 2014 р. була написана розписка в підтвердження факту укладення договору позики Ст. 530 ЦК України передбачає строк виконання зобов'язання. Безпосередньо в розписці строком виконання зобов'язання визначено 17 червня 2014 р. Оскільки термін повернення боргу пройшов, то звернення позивача до суду є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Позивач в суді зменшив розмір позовних вимог за договором позики до 100 грн., так як відповідачка добровільно повернула йому 2200 грн., а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 100 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 527, 625, 1046-1049 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved