Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Наталинської сільської ради, Красноградської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) як члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Промінь», розміром 6,31 умовних кадастрових гектарів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він відповідно до трудової книжки колгоспника [NUMBER] з 1984 року працював в КСП «Промінь» та звільнений у зв'язку з виходом на пенсію, але залишився членом колгоспу. Згідно додатку 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 26.03.1995 року, виданого КСП «Промінь», він був включений до списку громадян-членів вищевказаного КСП, які мають право на земельну частку (пай), але сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав. Так як на сьогоднішній день видача сертифікатів на право на земельну частку (пай) не відбувається, він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Красноградська районна державна адміністрація подала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позов не визнає, так як трудова книжка не містить записів про роботу та членство [PERSON] в КСП «Промінь». Так відповідно до трудової книжки колгоспника [PERSON] у 1984 році вступив до членів колгоспу «ХХ партз'їзд» Новопавлівська сільська рада Красноградського району Харківської області та звільнений з роботи у зв'язку з виходом на пенсію, останній запис про роботу у колгоспі датований 1988 роком. Позивачем не надано доказів, що саме колгосп «ХХ партз'їзд» був реформований у КСП «Промінь». Крім того, позивач не перебував в членах КСП на час паювання, а [PERSON] членом КСП «Промінь» не був, із заявою про прийняття його до членів КСП «Промінь» не звертався, рішення загальних зборів щодо прийняття його в КСП не виносилось. Позивач більше 20 років не звертався з вимогами про захист своїх прав на земельну частку (пай) і закінчилися строки позовної давності за вказаними вимогами, а тому є всі підстави для відмови в задоволенні позову. Представник позивача подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Позивач внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) під [NUMBER], в книжці колгоспника зазначено, що він звільнений в зв'язку з виходом на пенсіюі запис КСП «Промінь», а запис про вихід з членів КСП «Промінь» відсутній. За таких обставин просить визнати право [PERSON] на земельну часту (пай) як члена КСП «Промінь» в розмірі 6,31 в умовних кадастрових гектарах. Від представника позивача до суду надійшла письмова заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Представник Наталинської сільської ради просить розглянути справу без його участі. Представник Красноградської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов не визнає з підстав, зазначений у відзиві на позов. Представник 3 особи ПАОП «Промінь» в судове засідання не з'явився. Перевіривши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] у відповідності до трудової книжки колгоспника [NUMBER] з 1984 року працював в колгоспі «ХХ партз'їзд» і був звільнений з роботи в 1988 році у зв'язку з виходом на пенсію. (а.с.7) У довідці Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Т-770/0/11, 1-1117/0/21-18 від 10.07.2018 року вказано, що [PERSON] включений до списку громадян, які мали право на земельну частку (пай), що додавався до Державного акту на право колективної власності КСП «Промінь», але в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) запис щодо виготовлення та видачу сертифіката відсутній, тобто сертифікат на право на земельну частку (пай) з невідомих причин не видавався (а.с.9) Відповідно до додатку 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER], виданого КСП «Промінь» 26.03.1995 року, [PERSON] був включений до списку громадян- членів вищевказаного КСП за [NUMBER] (а.с.10-11) На підставі протоколу№2 правління колгоспу «ХХ партз'їзд» від 10.02.1994 року було прийняте рішення про реорганізацію колгоспу і утворення на його базі колективного сільськогосподарське підприємство (КСП) «Промінь». Згідно з протоколом № 3 загальних зборів колгоспників КСП «Промінь» від 11.03.2000 року КСП «Промінь» Красноградського району Харківської області було реформовано у ПАОП «Промінь». Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, відповідно до п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що документами, шо посвідчують право на земельну частку (пай) є: є сертифікат на право на земельну частку /пай/виданий районною /міською/ державною адміністрацією, свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720/95«Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Тобто вирішуючи питання про право певної особи на земельну частку (пай), суд повинен з'ясувати, чи була ця особа членом КСП на час передання державного акта про право колективної власності на землю та чи була вона внесена до списку осіб, що додається до цього державного акта. Таким чином наданими документами підтверджується, що [PERSON] на день видачі Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Промінь» 26.03.1995 року серії [NUMBER] залишився членом КСП «Промінь», так як з членів КСП не виключався, і був внесений до списку громадян-членів КСП, що мають право на земельну частку (пай) за [NUMBER], а тому суд вважає, що він має право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Промінь», розміром 6,31 в умовних кадастрових гектарах. Посилання представника Красноградської РДА на те, що [PERSON] не був членом КСП «Промінь» не підтверджуються жодними доказами, так як відсутні докази, що він добровільно вийшов або його було виключено із членів реформованого з колгоспу «ХХ партз'їзд» в КСП «Промінь», натомість він був внесений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» на момент видачі Державного акта на право колективної власності на землю, що підтверджується відповідними документами. Стосовно заяви представника Красноградської РДА про застосування до вимог позивача строків позовної давності суд вважає наступне. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом враховується, що позовна давність у розумінні ст.256 Цивільного кодексу України це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого цивільного права чи інтересу шляхом подачі позовної заяви до суду. Судом беруться до уваги ті обставини, що позивач дізнався про те, що його право на земельну частку (пай) порушено в 2017 році, звернувшись із заявою до відділу Держгеокадастру у Красноградському районі Харківської області про надання відомостей про його право на земельну частку (пай) як члена колишнього КСП «Промінь», а до цього часу в зв`язку з відсутністю юридичних знань позивач вважав що його право на землю є непорушним, підтвердженим Додатком до державного акту про право колективної власності на землю [NUMBER] від 26.03.1995 року, і не обмежується строком позовної давності, а тому строк позовної давності потрібно рахувати з дня отримання позивачем відповіді на його звернення до відділу Держгеокадастру у Красноградському районі Харківської області, яке він отримав 31.08.2017 року (а.с.8). Тому суд вважає, що позивачем строк позовної давності не пропущений. В абзаці десятому пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Пунктом а) ч.3 ст.152 Земельного кодексу України передбачений захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки шляхом визнання права. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, виходячи із засад виваженості , справедливості та законності, суд дійшов висновку , що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими ,що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. На підставі викладеного та

Outcome: approved