Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 31.01.2010 року в розмірі 273000,00 грн. та 3 % річних за невиконання цього грошового зобов'язання у розмірі 3186,25 грн. Позов обґрунтовано тим, що між [PERSON] та [PERSON] 31.01.2010 року укладено договір позики на загальну суму 273000,00 грн., про що свідчить розписка. Звертався до відповідача з вимогою повернення коштів, однак [PERSON] зобов'язання за договором не виконала. За 142 дні з відповідача слід стягнути неустойку за невиконання цього грошового зобов'язання у розмірі (273000,00 грн. основного боргу х 142 дні прострочення : 365 днів у році х 3% річних =) 3186,25 грн. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Суду пояснив, що відповідач зобов'язання не виконала. Просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання за останнім відомим місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомила. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що позивач просив винести заочне рішення, яке може бути переглянуте судом за заявою відповідача, подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, надіславши [PERSON] копію заочного рішення для забезпечення можливості подання заяви про його перегляд. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив, що із встановлених обставин справи випливають договірні зобов'язальні правовідносини, оскільки спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем зобов'язання за договором позики. Судом встановлено, що 31.01.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики на суму 273000,00 грн., про що свідчить розписка (а.с. 5). Відповідно до умов вказаного договору, [PERSON] надав у позику [PERSON] кошти в сумі 273000,00 грн., а [PERSON] прийняла вказані кошти та зобов'язалася повернути їх [PERSON] до 31 грудня 2013 року. В обумовлений договором час та в наступному відповідач гроші не повернула. Зазначена обставина нічим не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Досліджені в судовому засіданні обставини справи підтверджують належну обґрунтованість доказами вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь коштів за договором позики у розмірі 273000,00 грн. З відповідача також слід стягнути 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі (273000,00 грн. основного боргу х 142 дні прострочення / 365 днів у році х 3% річних =) 3186,25 грн., які позивач називає неустойкою. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.124 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 524, 526, 625, 1046, 1047, 1049-1050 ЦК України,

Outcome: approved