Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 22.04.2010 року він уклав шлюб з відповідачкою. У шлюбі у сторін спільних дітей немає. Спір щодо розподілу спільного майна подружжя між ними відсутній. Позивач зазначає, що подружнє життя між ними не склалося через несумісність характерів та розбіжність у поглядах на життя та подружні відносини. З квітня 2016 року вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, спілкування між ними відсутнє. Будь-які намагання владнати сімейні суперечки та усунути розбіжності між ними як подружжям не принесли бажаного результату. У зв»язку з тим, що спільних неповнолітніх дітей у них немає він неодноразово звертався до відповідачки з пропозицією розірвати шлюб за взаємною згодою в органах РАЦСу, проте його звернення відповідачка ігнорує вже тривалий час. На даний момент збереження шлюбу неможливе, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, продовжувати перебувати у фактично неіснуючому шлюбі є недоцільним, враховуючи, що відповідачка на даний час живе своїм власним життям, відновлювати сімейні стосунки з ним не бажає, проте і не здійснює заходів для розірвання шлюбу з власної ініціативи, переклавши ці турботи на нього, а тому він змушений звернутися до суду із заявою про розірвання шлюбу та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві. Додав, що більше року проживають з відповідачкою окремо. Просив суд позов задовольнити. Строк на примирення просив не надавати, оскільки примирення між ними є неможливим. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечила. Додала, що позивач протягом 1 року 6 місяців перебував на заробітках. Також повідомила, що на даний час вона перебуває в інших стосунках. Просила суд строк на примирення не надавати, розірвати шлюб між нею та позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 22.04.2010 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 064792, що видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. У шлюбі у сторін спільних дітей немає. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні погляди на життя та подружні відносини, та різні характери, що призвело до того, що з квітня 2016 року сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, відповідачка заявила, що перебуває в інших відносинах. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачкою, так само відповідачка не бажає примирення з позивачем та просить суд шлюб розірвати, про що свідчать пояснення сторін в суді. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved