Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту народження. Заява мотивована тим, що 02 серпня 2008 року заявник по справі - громадянка України [PERSON], [INFO], і громадянин України [PERSON], [INFO] р-н., зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Красноперекопського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим, України, актовий запис № 109. Після одруження заявник з чоловіком, а потім з їх старшою дитиною [PERSON], [INFO], весь час проживали і проживають до даного часу в м. Красноперекопську, де сім'я забезпечена житлом. [INFO] року в одному з пологових будинків м. Армянська заявник народила другу дитину - хлопчика, якого назвали [PERSON]. Факт народження дитини чоловічої статі був підтверджений відповідною медичною довідкою, яку заявник здала у місцеві органи РАЦС для реєстрації народження дитини. До того ж, документ виданий медичним закладом, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, і містить печатку Уряду Російської Федерації, не міг би бути прийнятий органами ДРАЦС України як підстава для реєстрації народження дитини. Оскільки після народження дитини сім'я продовжує проживати на окупованій території, заявник змушена була зареєструвати народження дитини за законами окупаційної влади, і 27.07.2017 року в Красноперекопському районному відділі ЗАГС Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим був вчинений актовий запис № 256 про народження сина [PERSON], [INFO] При цьому, даний документ російського зразка, і громадянство батьків дитини в ньому вказано невірно - громадянин (громадянка) Російської Федерації, хоча заявник з чоловіком російське громадянство не приймали, а залишаються громадянами України. Також невірно вказане місце народження дитини - «м. Армянськ, Республіка Крим, Російська Федерація» замість «місто Армянськ, Автономна Республіка Крим, Україна». Нещодавно заявник разом з дітьми приїхала в м. Вінницю, де народилась і де проживають її батьки. Однак, народження її сина [PERSON] за українськими законами досі не зареєстроване, і з наявними у нас документами про його народження не може перетинати кордони. Фактично новонароджений син є громадянином України, але без реєстрації його народження за українськими законами він жодним чином не зможе користуватися правами, передбаченими діючим законодавством України. Реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась і вже не може бути проведена без належним чином оформленого медичного свідоцтва про народження та довідки пологового будинку. Приїхавши в м. Вінницю, заявник звернулась до Вінницького міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області з проханням зареєструвати народження сина [PERSON] за українськими законами. Проте, отримала відмову у проведенні державної реєстрації народження від 02.01.2018 року за № 2-16.3-97, якою їй відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, тому що документи, які вона надала для державної реєстрації народження дитини, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отримати ж медичний документ про народження встановленої форми немає можливості, оскільки на території АР Крим, органи, які відносяться до сфери управління державних органів, а саме заклади охорони здоров'я, відсутні. Тому, єдиною підставою для державної реєстрації народження є рішення суду про встановлення факту народження. Встановлення вищезазначеного факту необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Просить встановити факт народження особи в певний час, а саме, що [INFO] року в місті Армянськ, Автономної Республіки Крим, Україна,громадянка України [PERSON], [INFO], уродженка м. Вінниці, зареєстрована в [ADDRESS] перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з громадянином України [PERSON],[INFO], уродженцем с. Красне-2, Обухівського району, Київської області, зареєстрованим в [ADDRESS] народила при одноплідних родах доношену дитину чоловічої статі, яка є її другою народженою дитиною. В судове засідання заявник не з'явилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала, просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] та представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин. Дослідивши матеріали заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008року. Згідно копії медичного свідоцтва про народження № 3512 від 11.07.2017року [PERSON], [INFO].н. народила у м. Армянськ АР Крим, хлопчика. Мати дитини перебуває у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я , який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. При оцінці наданого заявником документу - дубліката медичного свідоцтва про народження № 3512 від 11.07.2017 року, як доказу в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За таких підстав надана копія медичного свідоцтва про народження №3512 від 11.07.2017року суд приймає до уваги в сукупності з іншими доказами на підтвердження факту народження [PERSON], [INFO] у м. Армянськ АР Крим дитини - хлопчика. Вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також те, що встановлення факту народження породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт народження дитини. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви та встановлення факту народження [PERSON] [INFO] у м. Армянськ, АР Крим Україна, хлопчика, батьком якого є [PERSON] Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України,

Outcome: approved