overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що вона домовилась з відповідачем про продаж квартири [ADDRESS] за ціною 120000 гривень. Однак при підготовці документів до продажу з`ясувалось, що квартира має самочинні прибудови і неможливо укласти договір купівлі-продажу. У зв?язку з цим з відповідачем був укладений попередній договір купівлі-продажу і попередньо сплачено відповідачу за квартиру 49500 гривень. Також відповідач надала довіреність на оформлення необхідних документів для укладення договору купівлі-продажу квартири. Через деякий час, після оформлення документів, відповідачу була сплачена решта сума коштів. Після цього відповідач сказала, що квартира вже належить позивачу і вона може оформити право власності на неї на підставі довіреності. У зв?язку з цим зібрала речі та поїхала. При оформленні права власності на квартиру з`ясувалось, що довіреність втратила чинність у зв?язку з закінченням терміну дії. Але, оскільки позивач повністю сплатила вартість квартири, то фактично стала її власником. За таких обставин просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась. У зв`язку з цим справа розглядається за правилами статей 280-284 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до нотаріально посвідченого Попереднього договору купівлі-продажу від 30.05.2017 року позивач та відповідач домовились (а.с. 6-7), що не пізніше 01.01.2018 року відповідач продасть, а позивач придбає за 120000 гривень квартиру [ADDRESS] . До укладення цього договору позивач вже сплатила відповідачу частину грошей в розмірі 49500 гривень. Решту частину грошей позивач зобов`язувалась сплатити відповідачу в день укладення Основного договору купівлі-продажу (а.с. 6 зворот). Також 30.05.2017 року відповідач надала довіреність за якою позивач та ще одна особа могли укласти від імені відповідача договір купівлі-продажу вищевказаної квартири (а.с. 8). Дана довіреність діяла до 30.05.2019 року. Свідок [PERSON] показала, що позивач повністю розрахувалась з відповідачем за квартиру. Це їй сказала сама відповідач перед тим, як виїхати з квартири. Оскільки позивач повністю сплатила відповідачу вартість квартири, то вона фактично стала її новим власником. Однак підтвердити документально своє право власності вона не може, оскільки на квартиру відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач стала власником квартири, але документально підтвердити своє право власності вона не може, то суд визнає за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить визнати за нею право власності та виділити в натурі 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями № 93 по вул. Городищанській в м. Малині Житомирської області, яка складається з: коридору 2-1 площею 12,0 м2, кухні 2-2 площею 8,2 м2, кімнати 2-3 площею 10,3 м2, кімнати 2-4 площею 11,5 м2, прихожої 2-5 площею 8,8 м2, ганку «а2», літнього душу «Д», вбиральні «Т», воріт №3, криниці «К». Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач позов визнав, про що також надав суду відповідну заяву. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить визнати за нею право власності та виділити в натурі 47/100 частин домоволодіння № 22 по вул. Воровського в м. Малині Житомирської області, що складаються з: веранди площею 7,6 м2, кухні площею 13,5 м2, кімнати площею 10,1 м2, а також господарських будівель: сараю «Б», сараю «Б2», погребу «Г», туалету «В» та ? частини криниці. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач позов визнала, про що також надала суду відповідну заяву. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить визнати його таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS], як такого, що був відсутнім без поважних причин за місцем реєстрації понад 1 рік. Відповідач позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору як постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Малині Житомирської області. Відповідач позов визнала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку з цим приймає визнання позову і позов задовольняє, визначивши трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 25.10.2013 року в Дарницькому районі міста Києва. Відповідач позов визнала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. До\~ухвалення судового\~рішення у\~звязку з\~відмовою позивача\~від позову\~або визнанням\~позову відповідачем\~суд розяснює\~сторонам наслідки\~відповідних процесуальних\~дій,\~перевіряє,\~чи не\~обмежений представник\~відповідної сторони\~у повноваженнях\~на їх\~вчинення. У\~разі відмови\~позивача від\~позову суд\~постановляє ухвалу\~про закриття\~провадження у\~справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У звязку з цим приймає визнання позову і позов задовольняє, визначивши трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с. Шевченкове Малинського району Житомирської області. Відповідач позов визнала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв'язку з цим приймає визнання позову і позов задовольняє, визначивши трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO] в с. Любовичі Малинського району Житомирської області. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач позов визнав, про що також надав суду відповідну заяву. Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв'язку з цим приймає визнання позову і позов задовольняє, визначивши двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить визначити, що частка [PERSON], який помер 21.07.2016 року в м. Житомирі, у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/3. Відповідач позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Відповідно до статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить виселити відповідача з житлового будинку № 159 по вул. Шевченка в м. Малині Житомирської області без надання іншого житлового приміщення. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідач постійно застосовує до неї фізичне та психологічне насильство, що унеможливлює спільне проживання. За таких обставин просить позов задовольнити. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не зявився. У звязку з цим справа розглядається за правилами статей 280-284 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 157 Житлового кодексу України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. В ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України вказано, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Судом встановлено, що позивач є власником будинку № 159 по вул. Шевченка в м. Малині Житомирської області (а.с. 10-16). В даному будинку як член її сім?ї проживає колишній чоловік [PERSON] (а.с. 7-8), шлюб з яким у позивача вже розірваний (а.с. 9). Однак відповідач, як вбачається з постанови у справі про адміністративне правопорушення від 25.06.2018 року (а.с. 19) та протоколу у справі про адміністративне правопорушення № 097146 (а.с. 34), систематично застосовує до позивача психологічне насильство. Таким чином відповідач порушує правила співжиття. Застосовані до нього стягнення позитивного результату не дали. За таких обставин суд виселяє відповідача з житлового будинку № 159 по вул. Шевченка в м. Малині Житомирської області без надання іншого житлового приміщення. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить, відповідно до ст. 107 ЖК України, визнати відповідача і її дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування кімнатою 8,31 кв.м. в житловому будинку № 6 по вул. Українських повстанців в м. Малині Житомирської області з дня їх вибуття з жилого приміщення. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не зявилась. У звязку з цим суд розглядає справу відповідно до вимог ст. ст. 224-233 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судом встановлено, що позивач є власником будинку № 6 по вул. Українських повстанців в м. Малині Житомирської області (а.с. 5-6). 06 березня 2014 року уклали договір найму жилого приміщення відповідно до якого позивач здала, а відповідач прийняла в найм у вищевказаному будинку кімнату житловою площею 8,31 кв.м. на період з 06.03.2014 року по 06.03.2016 року (а.с. 13). Однак, згідно довідки Малинської міської ради № 979 від 14.07.2015 року відповідач [PERSON] та її діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у найманій кімнаті не проживають з 2 липня 2015 року (а.с. 14). На даний час вони проживають в [INFO]. У зв?язку з цим суд визнає відповідач та її дітей такими, що втратили право користування кімнатою 8,31 кв.м. в житловому будинку № 6 по вул. Українських повстанців в м. Малині Житомирської області з 02 липня 2015 року. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить, відповідно до ст. 167 ЖК України, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач і її представник позов підтримали та пояснили, що позивач має у приватній власності квартиру [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована позивач, її дочка [PERSON], син [PERSON] та бувший чоловік [PERSON], з яким позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2009 року по лютий 2013 року. Ще до розірвання шлюбу відповідач вибув на постійне місце проживання за іншою адресою. Таким чином він втратив право користування квартирою [ADDRESS], оскільки відповідно до ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідач позов не визнав, про що надав суду відповідну заяву. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 167 ЦК України наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. З аналізу вказаної статті вбачається, що вона розповсюджується на наймача та членів його сім?ї, які наймають житлове приміщення в будинку чи квартирі, які належать особі на праві приватної власності. Згідно досліджених доказів встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 2007 року придбала квартиру [ADDRESS] (а.с. 68-70). 09 жовтня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і їй було присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 60). [INFO] у позивача та відповідача народився син [PERSON] (а.с. 62). Після народження сина, 03 грудня 2010 року, відповідач [PERSON] зареєстрував своє місце проживання в [ADDRESS] (а.с. 63, 83). Отже, відповідач [PERSON] вселився в квартиру [ADDRESS] не як наймач житла, а як член сім'ї власника квартири. У зв'язку з цим на нього не розповсюджується дія ст. 167 ЖК України, а тому суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю. Судові витрати позивачу суд не відшкодовує, оскільки їй відмовлено в задоволенні позову повністю за безпідставністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить, відповідно до ст. 405 ЦК України, визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS], оскільки [PERSON] відсутній у вищевказаному будинку вже два роки. Позивач позов підтримала, про що надали суду відповідну заяву. Відповідачі в судове засідання не з'явились. У зв'язку з цим суд розглядає справу відповідно до вимог ст. ст. 224-233 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований про [ADDRESS] (а.с. 4). Як зазначає позивач, відповідач вже два роки на проживає у вищевказаному будинку. Будь-яких доказів, які б свідчили про поважність причин непроживання у вищевказаному будинку, відповідач не надав. У зв?язку з цим суд визнає відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved