Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є сином [PERSON], який помер 21.02.2016 року у м. Макіївка Донецької області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті [PERSON] на території України та отримання свідоцтва про смерть. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить заяву розглядати без його участі, вимоги підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа, відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачево Головного територіального управління юстиції, в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити виходячи з наступних міркувань. Як встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] є сином [PERSON], який помер 21.02.2016 року у м. Макіївка Донецької області, що стверджується лікарняним свідоцтвом про смерть № 135 від 22.02.2016 року. Документами, що підтверджують факт смерті є медичне свідоцтво про смерть № 135 від 22.02.2016 року. Відповідно до листа Мукачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачево Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області від 13.07.2015 року № 19231/8.06-103 [PERSON] було відмовлено у проведення державної реєстрації смерті батька [PERSON] у звязку з невідповідністю медичного свідоцтва про смерть встановленим вимогам. Згідно з ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року, тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста,селища і села Донецької та Луганської областей. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», місто Макіївка відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За таких підстав надане заявником медичне свідоцтво про смерть суд визнає належним і допустимим доказом на підтвердження факту смерті [PERSON] Таким чином, суд вважає, що факт смерті [PERSON], який помер 21.02.2016 року у м. Макіївка Донецької області є доведеним та підтвердженим у судовому засіданні доказами, визнаними судом належними та допустимими, на підставі чого подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved