Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 11 березня 2015 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина відповідно до ст.1220 ЦК України. Позивач як спадкоємець за законом разом з братом [PERSON], в передбачений законом шестимісячний термін звернулися до приватного нотаріуса Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Нотаріусом було відкрито спадкову справу (витяг про реєстрацію справи у спадковому реєстрі №57885016 від 03.09.2015 року (92/2015). Позивач із братом уклали договір від 04 липня 2016 року про поділ спадщини, яка залишилась після смерті батька, згідно якого вони успадкували майно по 1/2 частини. В пункті 5 договору про поділ спадщини зазначено, що строни не заперечують, щоб житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою: с.Карпилівка, вул.Грушевського №41, Радивилівського району Рівненської області, на який не видається свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що належав [PERSON], [INFO], який помер 11 березня 2015 року - буде оформлений у встановленому законом порядку на [PERSON]. Згідно довідки Крупецької сільської ради №459 від 15.07.2016 року - запис по господарській книзі №4 особовий рахунок №020304 ПГО, власником будинку за адресою: Карпилівка вул.Грушевського, 41, дійсно є [PERSON], який помер 11 березня 2015 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою - с.Карпилівка вул.Грушевського, 41, Радивилівського району Рівненської області нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, на успадковуване будинковолодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №455-02/31. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, що прийняв спадщину може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.25 п.4, ст.346 п.11 ЦК України діюче законодавство не передбачає іншого порядку, крім судового, визнання права власності спадкоємця у випадку смерті спадкодавця, якщо останній не оформив при житті свої права на нерухомість або відсутній правовстановлюючий документ. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Обставини викладені вище перешкоджають позивачу реалізувати конституційне право на спадщину в повній мірі і змушують звернутись до суду, оскільки батько за життя не оформив належним чином права власності на належне йому будинковолодіння. Враховуючи наведене просив визнати за ним [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом на будинковолодіння яке розташоване за адресою: с.Карпилівка Радивилівського району Рівненської області вул.Грушевського, 41. ПредставникКрупецької сільської ради Рвдивилівського району Рівненської області в судове засідання не зявився та подали лист за №02-28/591 від 05.08.2016 року в якому заперечень щодо позовних вимог не мали і просили справу розглянути без їх участі. Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заслухавши [PERSON] та адвоката [PERSON] який представляє його інтереси та дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. 11 березня 2015 року помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, що складалася із будинків та господарських будівель за адресою: с.Карпилівка по вул. Грушевського №58 та №41 та земельних ділянок. [PERSON] разом із братом [PERSON] 03.09.2015 року звернулися із заявою до приватного нотаріуса [PERSON] для оформлення спадщини після смерті батька (витяг про реєстрацію справи у спадковому реєстрі № 41384190 від 03.09.2015 року). 04.07.2016 року за спільною домовленістю уклали Договір про поділ спадщини згідно якого вони успадкували все належне майно їх батькові [PERSON] по 1/2 частині кожен. В пункті 5 договору про поділ спадщинивід 04.07.2016 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі №922 записано, що строни не заперечують, щоб житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою: с.Карпилівка, вул.Грушевського №41, Радивилівського району, Рівненської області, на який не видається свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що належав [PERSON], [INFO], який помер 11 березня 2015 року - буде оформлений у встановленому законом порядку на [PERSON]. Згідно довідки Радивилівського РБТІ №227 від 06.07.2016 року (а.с.15) та Крупецької сільської Ради Радивилівського району Рівненської області за №459 від 15.07.2016 року (а.с.16) доводиться, що згідно запису погосподарської книги №4 рахунок №020272 Ситненської сільської ради будинковолодіння за адресою: вул. Грушевського №41 в с.Карпилівка Радивилівського району Рівненської області належало [PERSON]. В заяві від 03.09.2015 року дружина померлого [PERSON] із посвідченням справжності підпису приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] стверджується, що вона відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на користь синів [PERSON] та [PERSON]. Факт відмови приватного нотаріуса Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок і господарські будівлі за адресою: вул. Грушевського №41 в с.Карпилівка Радивилівського району Рівненської області через відсутність правовстановлюючих документів, встановлено із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2016 року. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до частини 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 20 ЦК України визначено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд. П. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Згідно регулятивної частини рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншим нормативно - правовим актом. Враховуючи всі обставини справи суд знаходить доведеним, що позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті батька [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved