Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] \~ звернувся\~з позовом\~до Вінницької міської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,\~ мотивуючи\~власні вимоги\~тим,\~що позивач\~по справі\~є громадянином Російської Федерації та має посвідку на постійне проживання в Україні за адресою: [ADDRESS] . Позивач претендує на отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом на майно, що належить його батьку [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач вказує, що є єдиним спадкоємцем [PERSON] . На момент смерті спадкодавця [PERSON] позивач проживав у Російській Федерації. З метою вступу в спадщину позивач 18 травня 2021 року звернувся до державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В. із заявою про вступ в спадщину. Однак, постановою № 715/02-31 від 18 травня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на майно, яке належить [PERSON] , з підстав пропуску строку встановленого для прийняття спадщини 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; від 20.05.2020 року, № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; та від 22.07.2020 року № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. В подальшому карантин неодноразово продовжувався та діє і станом на момент подання даної позовної заяви. У зв`язку з карантинними обмеженнями та обмеженнями в авіаційному та автобусному сполученні між Україною та РФ, позивач був позбавлений можливості своєчасно прибути в України до подати заяву про вступ в спадщину за місцем знаходження спадкового майна. Крім того, у зв`язку з збройною агресією РФ, у позивача відсутня можливість звернутися до дипломатичного консульства чи посольства України, оскільки дія таких органів на території РФ з часу окупації та збройної агресії де-факто припинена. Вважає також за необхідне зазначити, що позивач в кінці 2020 року тривалий час хворів на коронавірус, що підтверджується відповідними медичними документами. Вищенаведені обставини і зумовили фактичні підстави звернення до суду з даною позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на вищевикладене позивач \~звернувсь з\~даним позовом\~до суду,\~яким просить\~визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача [PERSON] - адвокат Балтак О.О. надав суду заяву згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить його вимоги задовольнити, змін та доповнень не має, справу просить слухати за їх відсутності. Представник відповідача в особі Вінницької міської ради до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є громадянином Російської Федерації та має посвідку на постійне проживання в Україні за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Позивач [PERSON] претендує на отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом на майно, що належить його батьку [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.8-9,10-11,12). З метою вступу в спадщину позивач [PERSON] 18 травня 2021 року звернувся до державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В. із заявою про вступ в спадщину. Однак, постановою № 715/02-31 від 18 травня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на майно, яке належить [PERSON] , з підстав пропуску строку встановленого для прийняття спадщини 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини (а.с.13). Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; від 20.05.2020 року, № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; та від 22.07.2020 року № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. В подальшому карантин неодноразово продовжувався та діє і на теперішній час. У зв`язку з карантинними обмеженнями та обмеженнями в авіаційному та автобусному сполученні між Україною та РФ, позивач був позбавлений можливості своєчасно прибути в України до подати заяву про вступ в спадщину за місцем знаходження спадкового майна. Крім того, у зв`язку з збройною агресією РФ, у позивача відсутня можливість звернутися до дипломатичного консульства чи посольства України, оскільки дія таких органів на території РФ з часу окупації та збройної агресії де-факто припинена. Також позивач [PERSON] в кінці 2020 року тривалий час хворів на коронавірус, що підтверджується відповідними медичними документами (а.с.14-18). За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17. У пункті 24постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7роз`яснено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від14 листопада 2018 року у справі № 636/2510/17. Крім того, суд враховує ст.\~17\~Закону України\~від 23\~лютого 2006\~року №\~3477-IV\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» згідно з якою практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права. Так, право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Конвенція в ст. 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, ЄСПЛ тлумачить поняття «майно» (possessions) набагато ширше й у контексті ст. 1 Першого протоколу під «майном» розуміє не тільки «наявне майно» (existing possessions). Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика ЄСПЛ розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд вважає, що пропуск строку позивачем для прийняття спадщини, яке складається із нерухомого майна, на яке інші особи, окрім позивача, не претендують, пов`язане із правом володіти і користуватися майном, а тому є перешкодою для позивача у користуванні власністю, що входить до складу спадщини, що в свою чергу є порушенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Постановою КМУ№ 641від 22.07.2020року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 1 серпня до 31 грудня 2020 року на території України установлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого\~постановами Кабінету Міністрів України від 11.03. 2020 року№ 211«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~та\~від 20.05.2020 року№ 392«Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Зазначену обставину, в розумінні ч.3\~ст. 82 ЦПК України, суд визнає загальновідомою та такою, що не потребує доказування. Запровадження в країні карантинних обмежень суд визнає поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, оскільки дана причина пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для останнього на вчинення нотаріальних дій. У\~статті 1233 ЦК України\~зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням обставин справи та наданих позивачем доказів, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті\~ [PERSON] \~померлого [INFO] поважними, а тому\~ [PERSON] \~необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved