Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа приватний нотаріус Колейчик В. В., в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 870, вчинений приватним нотаріусом Колейчиком Володимиром Вікторовичем від 31.01.2020 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що між ним та ТОВ «Вердикт Капітал» взагалі не було укладено будь-яких договорів, а було укладено кредитний договір № 621017132 від 18.03.2012 з АТ «Альфа-Банк», який передав свої права відповідачу. У квітні 2020 року він дізнався про те, що 10.03.2020 постановою приватного виконавця Горелика Є. Б. відкрито виконавче провадження № 61495336 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Колейчика В. В. від 31.01.2020 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 26 688,69 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 14424,60 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6463,52 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенею - 5150,57 грн; за вчинення виконавчого напису - 650,00 грн. Ознайомившись з постановою виконавчого провадження, нотаріальним документом щодо вчинення виконавчого напису, він вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення заборгованості. По - перше, відповідно до підпунктів 1.1 -1.2 Глави 16 Розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування в боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованості або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а відносини між підприємства, установами та організаціями - не більше одного року. При вчиненні виконавчого напису, третя особа не отримувала від відповідача та нього первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір його заборгованості перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності його грошового зобов`язання по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Так як з моменту укладення договору минуло вже більше 8 років. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування його думки та позиції та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками відповідача, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до нього. Постановою Пленуму ВСУ від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені», у п. 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34,36,87,88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь- яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Отже, на підставі документів, наданих відповідачем третій особі із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до нього, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону. Відповідно до пункту 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем порушено строк, протягом якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» відзив на позовну заяву не подав. Третя особа приватний нотаріус Колейчик В. В. письмових пояснень на позов не подав. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в цій справі, учасникам справи визначені строки для подання заяв по суті (а.с.13-14). Ухвалою суду від 25 червня 2020 року забезпечено цей позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 879, вчиненого 31.01.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В. В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал » заборгованості у розмірі 26038,69 грн (а.с.30-31). Ухвалою суду від 25 червня 2020 року розгляд цієї справи відкладено для повторного направлення третій особі копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заявою для забезпечення права на подання письмових пояснень. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 31 січня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В. В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 879, яким звернуто стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , [INFO] , який є Боржником за Кредитним договором № 621017132 від 18.03.2012, укладеним ним із Акціонерним товариством Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою Відповідальністю «Вердикт капітал», надалі - Кредитор. Строк платежу за Кредитним договором № 621017132 від 18.03.2012 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 по 19.12.2019. Сума заборгованості складає 26038,69 грн, в т.ч.: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 14424,60 грн; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 0,00 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту становить - 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6463,52 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 5150,57 грн (а.с.9). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Проте, стягувачем суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача та наявність у нього права вимоги. Не надано таких документів і третьою особою. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги недоведеність відповідачем факту подання документів на підтвердження безспірної заборгованості позивача, а також заперечення позивача щодо розміру боргових зобов`язань перед відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] в повному обсязі. Згідно із ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved