Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 64883, яким стягнуто з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором № 014/0193/82/0083574 від 08 листопада 2013 року у розмірі 49264,45 грн. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» є спірними, так як він будь-якої заборгованості перед зазначеним банком не має взагалі, отриманий ним кредит він погасив ще у 2015 році. Крім того, вважає, що виконавчий напис було вчинено по кредитному договору від 08.11.2013 року по якому сплив строк позовної давності, у зв`язку з чим просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №64883 вчинений приватним нотаріусом Житомірського міського нотаріального округу Горай О.С., стягнути з ТОВ «Фінансова компанія» «Аланд» на його користь сплачений судовий збір. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач ТОВ «ФК «Аланд» в судове засідання свого представника не направили, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином/а.с.48,89,128/. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, інформація про виклик у справі розміщувалася судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, причину неявки до суду не повідомив/а.с.96,130/. Таким чином, оскільки представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представника, не скористались правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. 08 листопада 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір про надання банківських послуг у сфері страхування № 014/0193/82/0083574, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1614,30 грн., строком на 72 місяці, з терміном повернення кредиту до 08.07.2019 року/а.с.10-14/. 21 квітня 2016 року між ТОВ «ФК «Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколекс-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 21/04/2016-01, згідно умов якого, первісний кредитор передав право вимоги новому кредитору ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколекс-Капітал»/а.с.112-113/. 11 серпня 2020 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та ТОВ «Аланд» укладено договір відступлення прав вимоги № 11/08/2020-КА, згідно умов якого, кредитор передав право вимоги новому кредитору ТОВ « ФК «Аланд»/а.с.119/. Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 014/0193/82/0083574 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Аланд» станом на 14.08.2020 року становить 48764,45 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 35624,97 грн., прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн., прострочена заборгованість за процентами - 13139,48 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн., строкова заборгованість за процентами - 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею - 0,00 грн. /а.с.105/. 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомірського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 64883, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором № 014/0193/82/0083574 від 08 листопада 2020 року, укладеним між ним із АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у сумі 48764,45 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 35624,97 грн., прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн., прострочена заборгованість за процентами - 13139,48 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн., строкова заборгованість за процентами - 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею - 0,00 грн. та 500 грн. за вчинення цього виконавчого напису/а.с.98/. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. 09 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого напису № 64883, виданого 05 жовтня 2020 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С./а.с.21-22/. Відповідно до ст.ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. А відтак, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17. Аналізуючи вищевикладене та наявні у справі документи, на підставі яких приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. видав виконавчий напис, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом 05.10.2020 року за відсутності належних та допустимих доказів підтвердження безспірності заборгованості [PERSON] , докази одержання або неодержання боржником письмової вимоги про усунення порушень матеріали справи не містять, а відтак, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором не є безспірною, у зв`язку з чим вимоги позивача є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «Фінансова компанія» «Аланд» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 908.00 грн.

Outcome: approved