overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Савинецької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Посилається на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини - необхідність встановлення факту смерті матері в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник Савинецької сільської радив судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позов визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю позивача, що підтверджується свідоцтвом, про народження серії [NUMBER] від 12.04.1955 р. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.05.2019 р. Після смерті [PERSON] позивач вчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Ярмолинецького районного нотаріального округу щодо оформлення спадкових прав від 16.05.2019 р. №211/01-16, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №56180247 від 16.05.2019 р. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що строк на подання заяви про прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин. Так, спадкодавець померла в м. Торез Донецької області на непідконтрольній території. У зв`язку із цим, до звернення із заявою про прийняття спадщини позивач був вимушений встановлювати факт смерті спадкодавця у судовому порядку. Заява про встановлення факту смерті [PERSON] була задоволена рішенням Ярмолинецького районного суду від 25.04.2019 р. у справі №689/824/19. Крім того, поважність причин пропуску строку визнана відповідачем. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, що понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до суду, в якому вказує, що [INFO] помер його дід, [PERSON], який на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким заповів позивачу усе належне йому на час смерті майно. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS]. Позивач в установлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на спадкове майно йому відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння. Оскільки спадковий будинок побудований в 1954 році, коли державна реєстрація не проводилась, належність цього майна померлому не оспорюється, позивач прохає суд визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій прохав суд розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Представник відповідача, Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова подав до суду заяву в якій прохав розглядати справу у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечує . Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер [PERSON] (а.с.7), який на випадок своєї смерті залишив заповіт, за яким все його майно, яке належати йому на день смерті, заповів [PERSON] (а.с.36). [PERSON], в установлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] (а.с.28), однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на спадковий житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] йому відмовлено, в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи та державна реєстрація права власності на нерухоме майно (а.с.13). Згідно виписки з погосподарської книги, виданої виконавчим комітетом Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] значиться за [PERSON]. Будинок збудовано у 1954 році (а.с.14). Державна реєстрація права на нерухоме майно не здійснювалась, оскільки на час виникнення права власності діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки позивач, [PERSON], внаслідок відсутності первинної реєстрації права власності на спадкове майно та відсутності правовстановлюючого документа відносно нього, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], який помер [INFO] підтверджується належними та допустимими доказами, відповідач не заперечує проти позову, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до суду, в якому вказує, що [INFO] померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким заповіла позивачу все належне їй на час смерті майно. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. [PERSON] в установлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на спадковий житловий будинок йому відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння. Оскільки спадковий будинок побудований у 1972 році, коли державна реєстрація не проводилась, позивач прохає суд визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій підтримав позов та прохав розглянути справу без його участі. Представник відповідача, Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова подав до суду заяву в якій прохав розглядати справу у відсутність їх представника. Позов визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.4), яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, за яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, на що вона матиме право, і що належатиме їй на момент смерті заповіла повністю [PERSON] (а.с.5). [PERSON] в установлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.8). Із довідки виконавчого комітету Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області вбачається, що згідно погосподарської книги, за [PERSON], яка померла [INFO] значиться жилий будинок [ADDRESS], 1972 року побудови (а.с.6). У видачі свідоцтва про прийняття спадщини на спадкове домоволодіння [PERSON] відмовлено, в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи та державна реєстрація права власності на житловий будинок (а.с.12). Державна реєстрація права на нерухоме майно не здійснювалась, оскільки на час виникнення права власності діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки позивач, [PERSON], внаслідок відсутності первинної реєстрації права власності на спадкове майно та відсутності правовстановлюючого документа відносно нього, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], яка померла [INFO] підтверджується належними та допустимими доказами, відповідач не заперечує проти позову, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до суду, в якому вказує, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими побудовами по [ADDRESS]. Спадкоємцем на спадкове майно за заповітом є [PERSON] Позивач в установлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на спадкове майно йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими побудовами по [ADDRESS]. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився , однак подав до суду заяву, в якій прохає розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова подав до суду заяву в якій прохав розглядати справу у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно [INFO] померла [PERSON] (а.с.4), яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося повністю заповідала [PERSON] (а.с.5). Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] залишився житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], який згідно виписки з погосподарської книги № 3 за 2006-2010 рік побудований в 1938 році (а. с. 11-13,14 ). [PERSON], в установлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO], але йому було відмовлено, в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи та державна реєстрація права власності на нерухоме майно (а.с. 7,10). Державна реєстрація права на нерухоме майно не здійснювалась, оскільки на час виникнення права власності діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки позивач [PERSON], внаслідок відсутності первинної реєстрації права власності на спадкове майно та відсутності правовстановлюючого документа відносно нього, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], яка померла [INFO] підтверджується належними та допустимими доказами, відповідач не заперечує проти позову, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 05.11.2004 року у виконкомі Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. В позові вказав, що з відповідачкою одружився 05.11.2004 року року, шлюб зареєстровано виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Від спільного проживання у них народилося 2 дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. В травні 2014 року відповідачка поїхала на роботу за кордон, в Росію. З того часу вони стали рідко спілкуватися, а протягом останнього часу виключно і питань, що стосуються дітей. Тому вважає, що їхня сімя існує формально, вони втратили повагу та взаєморозуміння. В кожного із них сформувалися власні погляди на життя. В них різні інтереси та різне коло спілкування. Тому подальше збереження сімї вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає. Просить терміну на примирення не надавати. Позивач будучи належним чином повідомленим, про день та час розгляду справи в судове засідання не зявився. До суду подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Терміну на примирення просить не надавати. Відповідачка в судове засідання також не зявилася. До суду подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.11.2004 року виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року сторони перестали спілкуватися, вони втратили взаєморозуміння та повагу. В кожного із них сформувалися власні погляди на життя., різні інтереси та різне коло спілкування. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачкою не бажає. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. А тому їх шлюб слід розірвати та прізвище відповідачці після розірвання шлюбу залишити „Крижановська. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 110,112, СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON], звернувся із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 07.09.1985 року виконавчим комітетом Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис №18. В позові вказав, що від шлюбу неповнолітніх дітей немає. В органах ДРАЦС відповідачка шлюб розірвати не бажає. Більше десяти років вони разом не проживають, жодних зв'язків не підтримують. З часу його захворювання відповідачка залишила його і пішла проживати до своїх батьків. В даний час в нього є інша дружина, з якою має намір зареєструвати шлюб. Попередній шлюб з відповідачкою існує тільки формально, а тому примирення є недоцільним. У зв'язку із чим на розірванні шлюбу наполягає. В судове засідання позивач не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася за адресою місця її проживання, у встановленому законом порядку. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.09.1985 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, зроблено відповідний актовий запис № 18, що доводиться повторним свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від спільного шлюбу дітей у сторін немає. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В поданому позові позивач наполягає на розірванні шлюбу. Причиною розірвання шлюбу є те, що з часу позивача захворювання, відповідачка залишила його і пішла проживати до своїх батьків. Протягом 10 років він з відповідачкою сімейним життям не проживає, а проживає з іншою жінкою, і має намір зареєструвати з нею шлюб. А тому їх шлюб існує формально, лише згідно свідоцтва про шлюб. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проте сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. За таких обставин шлюб існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачкою не бажає. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 55, 110, 112, 114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстровано 02.10.2014 року виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. В позові вказав, що з відповідачкою одружився 02.10.2014 року. Від спільного проживання дітей немає. Подружнє життя не склалося по причині різних характерів та поглядів на життя. Також зазначаив, що тривалий час з відповідачкою не спілкується, не підтримує жодних стосунків, а тому подальше спільне проживання вважає недоцільним. Тому позов просить зодовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася через оголошення в газеті «Урядовий Курєр» від 19.04.2016 року №74 (5694). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.10.2014 року, про що виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зроблено відповідний актовий запис № 7, що доводиться повторним свідоцтвом про шлюб серія I-НМ №157865. Від спільного проживання сторони дітей немають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В поданому позові позивач наполягає на розірванні шлюбу. Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачкою подружнє життя не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя. Тривалий час сторони не спілкується та не підтримують жодних стосунків, у звязку з чим вважає, що подальше спільне проживання є недоцільним. Тому на розірванні шлюбу на полягає. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проте сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. За таких обставин шлюб існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачкою не бажає. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 55, 110, 112, 114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстровано 27.01.1981 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 23. В позові вказав, що з відповідачкою одружився 27.01.1981 року. Від шлюбу в них народилося двоє дітей, які вже повнолітні. Спільне життя в них не склалося, так як 20 років проживають окремо. Протягом 20 років позивач проживає з іншою жінкою, виховують спільну дитину, ведуть спільне господарство. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, кожен живе своїм життям та своїми інтересами. Позивач бажає розірвати шлюб, оскільки їх шлюб існє формально лише згідно свідоцтва про одруження. У зв'язку із чим на задоволенні позову наполягає. В судове засідання позивач не зявився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання також не зявилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та незаперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.01.1981 року про що в книзі реєстрації актів про одруження, відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міського управління юстиції Хмельницької області, зроблено запис № 23, що доводиться свідоцтвом про одруження серія 1-БВ №067022. Від спільного шлюбу сторони мають двоє дітей, які повнолітні. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В поданому позові позивач наполягає на розірванні шлюбу. Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом 20 років сторони спільно не проживають. Позивач проживає з іншою жінкою, виховує з нею спільну дитину, ведуть спільне господарство. А тому їх шлюб існує формально, лише згідно свідоцтва про одруження. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проте сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. За таких обставин шлюб існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачкою не бажає. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 55, 110, 112, 114 СК України та

Outcome: approved