Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади с.Сергіївка в особі Сергіївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про встановлення того факту, що він є сином [PERSON], яка померла 22.12.2008 року, та визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 5,6455 гектарів в межах згідно з планом на території Сергіївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка за життя належала його матері. В обґрунтування своїх позовних вимог він посилається на ті обставини, що у 1965 році його мати одружилася в Росії (конкретний населений пункт позивачу не відомо) з [PERSON], а 15.10.1966 року в м.Костянтинівськ Ростовської області Росії у них народився син позивач по справі [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьками були записані: [PERSON] та [PERSON]. У 1994 році мати позивача розірвала шлюб з його батьком та відновила своє дівоче прізвище «Нестеренко», переїхавши після цього разом з сином до України в с.Жовтневе. З 2000 року мати [PERSON] проживала в [INFO], разом з [PERSON], який за життя склав на її ім'я заповіт. Після його смерті [PERSON] успадкувала все належне йому майно, в тому числі і спірну земельну ділянку, якою володіла згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №038648, виданим 03.01.2003 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 22.12.2008 року померла мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на зазначену вище земельну ділянку. Позивач, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але у цьому йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. На сьогоднішній день позивач не може документально підтвердити родинного звязку між ним та його померлою матір'ю через втрату нею ряду офіційних документів, що нині позбавляє його можливості на реалізацію свого спадкового права та відповідно права власності, саме тому він змушений був звернутися до суду з даним позовом, оскільки у позасудовому порядку не може ні встановити юридичного факту, ані набути належного йому за законом права власності. В судовому засіданні [PERSON]А та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з наведених у позовній заяві підстав та просили їх задовольнити. Представник відповідача до суду не зявився, але подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечення проти задоволення позову (а.с.34). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що нині покійна [PERSON] дійсно доводилася позивачеві матір'ю, незважаючи на розбіжності у їхніх прізвищах. Вислухавши пояснення сторони позивача та свідків, дослідивши письмові докази у даній справі, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народився 15.10.1966 року на території Росії в м.Константинівськ Ростовської області, його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). [PERSON] народилася в м.Єнакієве Донецької області 16.03.1946 року, а померла 22.12.2008 року в с.Жовтневе (нині Вознесенське) Згурівського району Київської області (а.с.6, 8, 12). З довідки №36 від 01.03.2017 року Вознесенської сільської ради Згурівського району Київської області вбачається, що [PERSON], [INFO], з 1994 року по 1999 рік проживала без реєстрації зі своїм сином [PERSON], [INFO], на території Вознесенської сільської ради (а.с.14). Відповідно до копії довідки №54 від 08.02.2017 року, виданої виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, з 19.05.2000 року [PERSON], [INFO], яка померла 22.12.2008 року, проживала і була зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.10). Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №038648 від 03.01.2003 року такий видавався [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом с/с №812/5.12.2002р/ р/п №1-2379 ВАВ №349558 (а.с.9), а її вартість згідно з копією довідки №29-28-99.2-713/2-17 від 15.02.2017 року, виданої управлінням Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області, становить 178272,12 грн (а.с.11). Листом №227/02-16 від 10.02.2017 року Прилуцької районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на згадану вище земельну ділянку після померлої 22.12.2008 року матері [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду (а.с.13). З листа №546/01-16 та інформаційної довідки із Спадкового реєстру №47093332 від 16.03.2017 року, виданих Прилуцькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 22.12.2008 року, спадкова справа не заводилась, а спадкоємці з заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину не зверталися (а.с.31-32). Тож, з досліджених у судовому засіданні документів, в яких ім'я, по батькові та дата народження матері заявника тотожні, а також з показів свідків очевидним є те, що [PERSON], [INFO], дійсно є сином [PERSON], яка померла 22 грудня 2008 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, яке було реалізовано [PERSON], як спадкоємцем першої черги за законом, шляхом спільного проживання з матір'ю на момент її смерті. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 392 ЦК України передбачено право власника майна предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Як вбачається з п.1 ст.81 Земельного кодексу, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, тому у суду немає перешкод для визнання такого права за позивачем в порядку спадкування після смерті його матері. На підставі наведеного,

Outcome: approved