Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспних дворів, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживала його (позивача) мати - [PERSON], яка померла [INFO]. Він (позивач) прийняв спадщину після смерті [PERSON], але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явилися, представник подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі та участі позивача. У судове засідання представник Держанівської сільської ради Носівського Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], просив розгляд справи проводити без їх участі. Суд розглядає справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Держанівської сільської ради № 252 від 18 травня 2017 року (а.с. 6). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] належав у цілому житловий будинок [ADDRESS], як єдиному члену колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). З копії спадкової справи № 51/2017 до майна померлої [PERSON] (а.с. 61-72) вбачається, що спадщину прийняв її син - [PERSON]. Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належний їй житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок у зв'язку із відсутністю на нього чинного правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 994/02-31 від 3 жовтня 2017 року (а.с. 21). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 18-20). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved