Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Одеської міської ради та просив визнати за ним право власності на 1/3 частини [ADDRESS], загальною площею 57,5 кв.м, житловою площею - 43,3 кв.м. В обгрунтування своїх вимог позивач вказував на те, що він зареєстрований в квартирі 05.09.1966 року. На підставі приватизації позивач, разом з дружиною [PERSON] та [PERSON] стали співвласниками в рівних частинах вказаної квартири. [INFO] року дружина померла і він успадкував її частину квартири. Матір дружини, [PERSON], також померла, спадкоємців в неї не має, заповіт вона не залишала. Позивач після її смерті більше десяти років продовжує проживати в квартирі, утримує та користується нею, сплачує усі комунальні послуги. Посилаючись на те, що відкрито та безперервно користується майном, а також на норми ст.344 ЦК України, він звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач в засідання не з'явився звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутності. Раніше в засіданні повністю підтримав позов та просив його задовольнити. Представник відповідача в засідання не з'явився і з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Дослідивши представлені докази, вислухавши свідків, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Надаючи оцінку доведеності позивачем підстав набуття права власності на спірну частину квартири з огляду на положення ст.344 ЦК України, суд виходить з наступного. Як було судом встановлено, [ADDRESS] 12.03.1997 року приватизована [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і вони стали її співвласниками в рівних частинах, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, право власності зареєстровано в ОМБТІ 23.04.1997 року за №12-10466 192 пр-стр12-р№276 (а.с.6). 23.10.2002 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 24.10.2002 року відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції м.Одеси (а.с.9). 27.10.2016 року померла дружина позивача [PERSON], свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року видане Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області (а.с.10). 14.06.2017 року приватним нотаріусом Фьодоровим Є.А. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири після [PERSON] (а.с.11). Як видно з паспорту серії [NUMBER], виданого 22.11.1999 року Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, позивач зареєстрований в квартирі з 05.09.1966 року (а.с.60). Згідно з листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фьодорова Є.А. від 30.01.2018 року, нотаріусом не було відкрито спадкову справу щодо майна [PERSON], оскільки не підтверджено документально родинних відносин [PERSON] з померлою. Як видно з матеріалів спадкової справи №10/2016, відкритої до майна [PERSON], від спадкування 1/3 частини квартири належної дружині позивача відмовилися їх діти [PERSON] та [PERSON] (а.с.83-84). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, підтвердили постійне проживання позивача з сім'єю в квартирі, а також його проживання і в теперішній час. Із наданих квитанцій вбачається оплата вартості комунальних послуг. Таким чином, належними доказами встановлено, що позивач проживав і проживає в квартирі. Оскільки його дружина [PERSON] при житті, а він після її смерті не зміг довести родинні стосунки з [PERSON], тому 1/3 частини квартири залишається зареєстрованою на праві власності за [PERSON]. Отже, судом встановлено, що позивач добросовісно заволодів чужим майном, а саме 1/3 частиною квартири, і продовжує відкрито, безперервно володіти нею вже більше ніж десять років. Вказані висновки вказують на обгрунтованість заявлених позивачем вимог, тому за ним має бути визнано право власності на 1/3 частину квартири за набувальною давністю.

Outcome: approved