Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи вимоги тим, що 19.07.2015 року померла його бабуся, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на: житловий будинок з прибудовами, з господарськими будівлями та спорудами № 4 по вулиці Лесі Українки в с. Малі Крушлинці, Вінницького району Вінницької області. Також до складу спадкового майна входить: земельна ділянка площею 1,7160 гектарів, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області; земельна ділянка площею 0,2500 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; місце розташування: Вінницька область Вінницький район, с. Малі Крушлинці, вул. Лесі Українки, 4; земельна ділянка площею 0,11 гектарів, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; місце розташування: Вінницька область Вінницький район, с. Малі Крушлинці, вул. Лесі Українки, 4; земельна ділянка площею 0,13 гектарів, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; місце розташування: Вінницька область Вінницький район, с. Малі Крушлинці. 25.03.2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON], секретарем Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 280, дублікат якого видано 08.10.2015року, посвідчений [PERSON], секретарем Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 102, згідно якого заповідала усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, своєму онукові - [PERSON]. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та спадщину після її смерті прийняв, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини. Особою, яка має право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] є син померлої, батько позивача - [PERSON], який подав заяву про відмову від права на обовязкову частку у спадщині; інші заяви про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори не надходили. Оскільки за життя [PERSON] не отримала правовстановлюючого документу на спадковий будинок, позивач не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі. За наведених обставин, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позов свого довірителя підтримує, змін та доповнень не має, просить його задоволити. Відповідач, представник Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 19.07.2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 319860 від 21.07.2015 року (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на: житловий будинок з прибудовами, з господарськими будівлями та спорудами № 4 по вулиці Лесі Українки в с. Малі Крушлинці, Вінницького району Вінницької області, що належав померлій згідно по господарських книг Малокрушлинецької сільської ради (а.с. 48 - 55). Також до складу спадкового майна входить: земельна ділянка площею 1,7160 гектарів, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ВН № 5206, виданий Малокрушлинецькою сільською радою 30 березня 2002 року на підставі розпорядження Вінницької РДА від 22.03.2002 року за № 147, [PERSON] зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 725 (а.с. 18); земельна ділянка площею 0,2500 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, с. Малі Крушлинці, вул. Лесі Українки, 4, кадастровий номер 0520683500:02:004:0225, що належала [PERSON] згідно свідоцтва про право власності нерухоме майно індексний № 37204842 від 07.05.2015 року, зареєстроване реєстраційною службою Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 631355805206 (а.с. 20); земельна ділянка площею 0,11 гектарів, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, с. Малі Крушлинці, вул. Лесі Українки, 4, кадастровий номер 0520683500:02:004:0226, що належала [PERSON] згідно свідоцтва про право власності нерухоме майно індексний № 37205330 від 07.05.2015 року, зареєстроване реєстраційною службою Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 631361005206 (а.с. 22); земельна ділянка площею 0,13 гектарів, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, с. Малі Крушлинці, кадастровий номер 0520683500:02:004:0227, що належала [PERSON] згідно свідоцтва про право власності нерухоме майно індексний № 37203574 від 07.05.2015 року, зареєстроване реєстраційною службою Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 631338005206 (а.с. 24). 25.03.2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON], секретарем Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 280, дублікат якого видано 08.10.2015року, посвідчений [PERSON], секретарем Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 102, згідно якого заповідала усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, своєму онукові позивачу [PERSON] (а.с. 7), який спадщину після смерті бабусі прийняв, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 02.02.2016 року за № 205/02-17 (а.с. 56). Особою, яка має право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] є син померлої, а батько позивача - [PERSON], який подав заяву про відмову від права на обовязкову частку у спадщині; інші заяви про прийняття спадщини та про відмову від прийняття до Вінницької районної державної нотаріальної контори не надходили, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 02.02.2016 року за № 205/02-17 (а.с. 56). Той факт, що за життя [PERSON] на праві власності належали чотири вищезазначені земельні ділянки: площею 0,2500 гектарів площею 0,13 гектарів, 0,11 гектарів та площею 1,7160 гектарів, підтверджується: ксерокопією держаного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 5206 (а.с. 18); ксерокопіями трьох свідоцтв про право власності на нерухоме майно та витягами з Державного земельного кадастру на дані три земельні ділянки (а.с. 20 - 25); довідкою Малокрушлинецької сільської ради за № 69 від 22.01.2016 року (а.с. 46); копіями трьох рішень 38 сесії 6 скликання Малокрушлинецької сільської ради від 24 квітня 2015 року за № 39, 40, 41 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 0,2500 га, 01300, га, 01100, га та про передачу їх у приватну власність [PERSON] (а.с. 36 - 38); чотирма викопіюваннями з плану землекористування Малокрушлинецької сільської ради земельних ділянок [PERSON] площею 1,7160 га, 0,2500 га, 01300, га, 01100, га (а.с. 39 - 42). Згідно погосподарських книг Малокрушлинецької сільської ради, станом на 15.04.1991 року єдиним членом колгоспного двору будинковолодіння № 4 по вулиці Лесі Українки в с. Малі Крушлинці, Вінницького району вінницької області, який не втратив своє право на частку в майні колгоспного двору була [PERSON]. Батьки позивача - [PERSON] та [PERSON], позивач та її сестра - [PERSON], свою частку у праві власності в майні колишнього колгоспного двору не витребували та на неї не претендують, так як вибули з даного колгоспного двору ще в 1990 році і мають інше житло, а саме: з 1990 року і по даний час проживають в належному на праві власності будинку № 50 по вул. Набережній в с. Малі Крушлинці, Вінницького району вінницької області, що підтверджується актом обстеження фактичного місця проживання від 25.02.2016 року, складеним в присутності сусідів і затвердженим Малокрушлинецькою сільською радою (а.с. 43). Також цей факт підтверджується і тією обставиною, що саме [PERSON] за життя одноособово приватизувала земельні ділянки, на яких розташований даний будинок. Той факт, що за життя [PERSON] володіла, користувалася та розпоряджалася будинковолодінням № 4 по вулиці Лесі Українки в с. Малі Крушлинці, Вінницького району Вінницької області підтверджується: виписками з погосподарських книг Малокрушлинецької сільської ради (а.с. 48 - 58), довідками Малокрушлинецької сільської ради за № 723 від 15.12.2015 року та довідками за № 67, № 68, № 69 від 22.01.2016 року (а.с. 44 45, 47); технічним паспортом виготовленим КП «ВООБТІ» від 04.12.2014 року (а.с. 12 - 16); свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 07.05.2015 року, а саме: на три земельні ділянки площею 0,25 га, 0,13 га та 0,11 га, що розташовані за адресою: с. Малі Крушлинці, Вінницького району Вінницької області по вул. Лесі Українки (а.с. 20 - 25), актом обстеження фактичного місця проживання від 25.02.2016 року, складеним в присутності сусідів і затвердженим Малокрушлинецькою сільською радою (а.с. 43). При підготовці необхідних документів для оформлення спадщини, оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки позивачем втрачені, що підтверджується оголошеннями в газеті «Подільська Зоря» від 25.02.2016 року за № 9 (8586) (а.с. 26). Також, оскільки померлий спадкодавець за життя не отримала свідоцтво про право власності на будинок, позивач не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 02.02.2016 року за № 205/02-17 (а.с. 56). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК У РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.2 ст. 123 ЦКУРСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору. Ч.1 ст. 1223\~ЦК України\~передбачено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті. Встановленим фактам відповідають правовідносини, визначені національним законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права, а саме майнові права позивача щодо спадкового майна підлягають судовому захисту шляхом визнання права на підставі ст.ст.1223,\~1268 ЦК України\~(спадкування за заповітом), оскільки являючись спадкоємцем за заповітом, позивач успадковує всю спадкову масу. За даних обставин суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved