Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про припинення порушень правил добросусідства, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та будинком, який мотивував тим, що є власником 9/20 часток будинку № 35 по вул. Гліба Успенського в м. Вінниці. На підставі державного акту серії ЯЖ № 9612838 йому належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,0732 га. Земельна ділянка позивача межує з ділянкою, на якій розташований будинок відповідача із надвірними будівлями - № 39 (37) по вул. Гліба Успенського в м. Вінниці. В своїй літній кухні відповідач встановив трубу-димохід від буржуйки і вивів її в бік будинку позивача, а дим від неї заважає нормальному проживанню і користуванню будинком. З даного приводу 31.10.2016 року позивач звертався до начальника відділу державного нагляду контролю у сфері пожежної безпеки з відповідною заявою. 21.11.2016 року [PERSON] отримав відповідь ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області за № 1224, згідно якої за результатами виходу на місце інспектора відділення організації запобігання надзвичайним ситуаціям під час огляду пічного опалення будівлі літньої кухні встановлено, що димохід обладнаний іскрогасником. [PERSON] рекомендовано на підставі норм ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціювання», де згідно вимог п.6.8.11 рекомендовано підняти димову трубу в будівлі літньої кухні вище. Крім того, сусід [PERSON] без належних документів та дозволів спорудив впритул до забору позивача надвірний туалет, який знаходиться в безпосередній близькості до вікон та будинку позивача, на відстані не більше одного метра, а сморід дошкуляє, створює незручності та порушує право позивача на проживання в нормальних санітарних умовах. 13.12.2016 року позивач звернувся до Управління Держпродспоживслужби у м. Вінниці із заявою і 27.12.2016 року за № 180 отримав відповідь, згідно якої в ході розгляду звернення було встановлено, що на прибудинковій території домоволодіння № 39 по вул. Г. Успенського в м. Вінниці побудовано надвірний туалет з вигрібною ямою, який розташований на відстані близько 30 см від межового паркану та близько 2-х метрів від вікон сусіднього житлового будинку № 37/1. Відповідно до п. 3.26 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» дворові вбиральні повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб. Згідно п.2.21 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Наказом МОЗ № 145 від 17.03.2011 року, рідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються в житлових будинках, за відсутності централізованого водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах. Вигріб повинен бути водонепроникним, мати щільно прилягаючу кришку та очищатися в міру його заповнення. Відповідачу був надісланий лист з рекомендацією облаштувати надвірну вбиральню згідно санітарних правил. 23.12.2016 року головним спеціалістом відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства на підставі заяви позивача від 13.12.2016 року складено акт перевірки дотримання санітарного законодавства від 23.12.2016 року, яким встановлено, що туалет відповідача споруджений з газоблоків орієнтовно на відстані 30 см від паркану з домоволодінням № 37/1. Оскільки відповідач жодним чином не відреагував на неодноразові прохання позивача дотримуватись правил добросусідства, а також не виконав рекомендації державних органів, позивач просив усунути йому перешкоди в користуванні житловим будинком, що за адресою м. Вінниця, вул. Г. Успенського, 37 (35)/1, шляхом зобов`язання відповідача: 1) провести демонтаж належного йому самочинно збудованого надвірного туалету із вигрібною ямою, які розташовані на території будинковолодіння за адресою м. Вінниця, вул. Г. Успенського, № 39 (37) за свій рахунок; 2) привести опалення у літній кухні відповідно до вимог норм ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціювання». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив вимоги [PERSON] задоволити в повному обсязі. Наголосив, що право позивача на нормальне користування житлом порушене відповідачем, а сморід від туалету та вигрібної ями, які побудовані відповідачем самочинно, в безпосередній близькості до вікна кухні позивача (1,5 м), роблять його проживання [INFO], що по вул. Г. Усненського в м. Вінниці, неможливим. Дим від труби літньої кухні також заважає, оскільки через відкрите вікно дим заходить до приміщення будинку. Позивач звертався до відповідних органів, які провели перевірки і підтвердили порушення відповідачем норм ДБН при будівництві. Оскільки відповідач не бажає вирішити спір мирним шляхом просив зобов`язати [PERSON] провести демонтаж туалету з вигрібною ямою і привести опалення в літній кухні відповідно до норм ДБН. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є власником 79/100 часток будинковолодіння, будівництво він здійснював на підставі відповідних дозволів, воно не є самочинним, натомість відповідач, здійснивши самочинне будівництво туалету майже впритул до його паркану, порушив правила добросусідства і ДБН. Сморід, який іде від туалету і від труби до приміщення його будинку і на подвір`я, особливо влітку, не дає можливості відпочивати біля будинку. Просив позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнала, надала письмові заперечення на позов, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 49-51). Суду пояснила, що доказів створення відповідачем перешкод позивачеві у користуванні належною йому частиною будинку не надано. Позивачем не доведено, що є забруднення і задимлення від димової труби або запахи від туалету з вигрібною ямою. Просила врахувати, що туалет чистий, обладнаний кахлями, унітазом, є витяжка. Він під`єднаний до вигрібної ями, яка закрита герметично, тому позивачу не може заважати. Крім того, в будинку [PERSON] багато співвласників, на земельній ділянці розташовані численні господарські будівлі, інші вбиральні, тому розташувати вигрібну яму і туалет в іншому місці відповідач не може. Димова труба також змонтована відповідно до норм, про що наданий висновок. Просила в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає \~частковому задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 13.04.1992 року та заключення КП «ВМБТІ» від 07.02.2018 року, договору про перерахунок часток, [PERSON] є власником 79/100 часток будинковолодіння №35 (35) по вул. Г. Успенського в м. Вінниці (а.с. 8-9). Право власності зареєстроване 17.04.1992 року в КП «ВООБТІ». Держаний акт на право власності на земельну ділянку №37 по вул. Гл. Успенського в м. Вінниці, площею 0,0732 га, із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд виданий на ім`я [PERSON] 19.03.2009 року (а.с. 10). Співвласником земельної ділянки є [PERSON] На підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2015 року [PERSON] є власником 9/25 часток у праві власності на домоволодіння з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за адресою м.Вінниця, вул. Г. Успенського, 37 (39), до складу яких входять: в будинку «А» коридор 2-1, кухня 2-2, кімната 2-3, вітальня 2-4, кімната 2-5, загальною площею 46,9 кв.м., в т.ч. житловою площею 30,5 кв.м., в житловому будинку «А», літня кухня літ. «Е», прибудова літ. «Е1», сарай літ. «Р», погріб літ. «П/Р», гараж літ «Р1», оглядова яма літ. «о/Р1», гараж літ. «Р2», навіс літ. «Р3», літній душ літ. «У», убиральня «С» (а.с. 61-63). Земельна ділянка за адресою: м. Вінниця, вул. Г. Успенського, 37 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0374 га належить на праві власності [PERSON] (а.с. 59) на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2015 року (а.с. 64-66). Оглянувши інвентаризаційні справи на будинковолодіння позивача і відповідача, в судовому засіданні було встановлено, що на території домоволодіння №37 (39) по [PERSON], що знаходиться у спільній власності декількох осіб, в тому числі [PERSON], розташована самочинно збудована [PERSON] вбиральня «Т» із вигрібною ямою, якими він користується (а.с. 66, 80). Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначив, що оскільки відповідач порушив правила добросусідства, збудував вбиральню та вигрібну яму самочинно, з порушенням норм ДБН і це спричиняє йому перешкоди в користуванні будинком і земельною ділянкою, сморід і неприємні запахи потрапляють до його будинку і в двір, а мирним шляхом відповідач не бажає вирішити спір, ці будівля підлягають демонтажу. Так, на звернення [PERSON] від 13.12.2016 року (а.с. 13) щодо погіршення умов проживання, пов`язаних із спорудженням надвірного туалету на території домоволодіння № 39 по вул. Гл. Успенського в м. Вінниці, зі сторони домоволодіння позивача, 23.12.2016 року працівниками відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства управління ДПСС у м. Вінниці проведено перевірку дотримання санітарного законодавства та складено акт (а.с. 14), в якому зазначено, що домоволодіння за адресою м. Вінниця, вул. Г. Успенського, 37/1 межує з домоволодінням № 39 по вул. Г. Успенського. На момент перевірки мешканців будинку № 39 вдома не було. З сторони будинковолодіння № 37 було встановлено, що на території будинковолодіння № 39 споруджений надвірний туалет з газоблоків орієнтовно на відстані 30 см від паркану з домоволодінням № 37/1. На відстані близько 1 м від надвірного туалету знаходиться житловий будинок № 37/1, до вікон якого відстань становить близько 2 м (а.с. 14). 27.12.2016 року фахівцями Управління держпродспоживслужби у м.Вінниці було встановлено, що на прибудинковій території домоволодіння № 39 по вул. Г. Успенського побудовано надвірний туалет, який розташований на відстані близько 30 см від межового паркану та близько 2-х метрів від вікон сусіднього житлового будинку № 37/1. Проте, згідно п.3.26 ДБН 360-92»Планування і забудова міських і сільських поселень», дворові вбиральні повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб. А згідно п.2.21 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом МОЗ № 145 від 17.03.2011 року, рідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються в житлових будинках, за відсутності централізованого водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах. При наявності дворової вбиральні вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним, мати щільно прилягаючу кришку та очищатися у міру його заповнення. Власнику домоволодіння по вул. Г. Успенського, 39, [PERSON] надісланий лист з рекомендацією облаштувати надвірну вбиральню згідно вимог санітарних правил. Згідно Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом МОЗ № 145 від 17.03.2011 року, місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства (а.с. 15). На повторне звернення [PERSON] щодо діючого надвірного туалету, 11.10.2017 року з виходом на місце фахівцями управління, із залученням голови квартального комітету «Димитрівський» [PERSON] в присутності відповідача було встановлено, що домоволодіння № 37, згідно технічного паспорта на житловий будинок від 28.01.2015 року, має 6 співвласників, одним із яких є [PERSON] При обстеженні території домоволодіння [PERSON] встановлено, що частина будинку (ванна кімната без унітазу) підключена до міської мережі водопостачання, в іншій частині (кухні) водопостачання забезпечується за рахунок приватної криниці (встановлено електронасос). Водовідведення здійснюється у вигрібну яму, споруджену на території вказаної земельної ділянки на відстані 1,2 м від межового паркану з сусіднім домоволодінням [PERSON] та, орієнтовно, на відстані 2,4 м від стіни житлового будинку [PERSON] При обстеженні вигребу встановлено, що він обкладений герметичною кришкою, видимі стінки залізобетонні, дно, при простукуванні палицею, тверде. Крім того, на прибудинковій території [PERSON] знаходиться надвірний туалет (з газоблоків), який розташовується на відстані близько 30 см від межового паркану та близько 1,5 м від стіни житлового будинку [PERSON] Відстань до вікон сусіднього житлового будинку складає біля 2-3 метрів. Дворова вбиральня підключена до вищевказаної вигрібної ями, обладнана вентиляційним отвором у верхній частині бокової стінки, унітазом. Рельєф земельної ділянки домоволодіння № 37 похилий. Вище по рельєфу розташована приватна криниця, водорозбір з якої здійснюється мешканцями домоволодінь, нижче по рельєфу дворова вбиральня та вигрібна яма, відстань від яких до криниці становить 11 метрів. Враховуючи розміри земельної ділянки, нахил рельєфу та складену забудову, розташування вигрібної ями та дворової вбиральні в іншому місці на території будинковолодіння відповідача з дотриманням нормативних відстаней не є можливим (а.с. 57, 67). З інформаційної записки голови квартального комітету «Димитрівський» [PERSON] від 19.10.2017 року № 1184 вбачається, що частина будинку, яка належить [PERSON] підключена до міської мережі водопостачання, інша частина водопостачання забезпечується за рахунок криниці, де встановлено електронасос. Водовідведення здійснюється у вигрібну яму. При обстеженні вигрібної ями встановлено, що вона обладнана герметичною кришкою, її стіни залізобетонні, дно при простукуванні палкою є твердим. Також на прибудинковій території знаходиться надвірний туалет з газоблоків, який підключений до вигрібної ями. Під час обстеження комісії 11.10.2017 року запахи або витоки з туалету та вигрібної ями відсутні (а.с. 55). Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 7 ст.\~319, ч. 2 ст.\~321 ЦК України, діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 103 ЗК України визначено зміст добросусідства: власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Способи захисту прав визначені ст. 152 ЗК України. Статтею 4 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» визначено, що громадяни мають право на: безпечні для здоров'я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище; участь у розробці, обговоренні та громадській експертизі проектів програм і планів забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, внесення пропозицій з цих питань до відповідних органів; відшкодування шкоди, завданої їх здоров'ю внаслідок порушення підприємствами, установами, організаціями, громадянами санітарного законодавства; достовірну і своєчасну інформацію про стан свого здоров'я, здоров'я населення, а також про наявні та можливі фактори ризику для здоров'я та їх ступінь. Законодавством України громадянам можуть бути надані й інші права щодо забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя. Статтею 15 вищеназваного закону передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об'єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об'єктів зобов'язані дотримувати вимог санітарного законодавства. Планування і забудова населених пунктів, курортів повинна передусім передбачати створення найбільш сприятливих умов для життя, а також для збереження і зміцнення здоров'я громадян. Затвердження норм проектування, розроблення, виготовлення і використання нових машин, механізмів, устаткування, інших засобів виробництва, впровадження нових технологій здійснюються за погодженням з органами державної санітарно-епідеміологічної служби. Згідно п. 3.25а, п. 3.26 Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських сільських поселень» ДБН 360-92» вигрібні ями дворових вбиралень повинні бути виконані з конструкцій, які запобігатимуть фільтрації фекальних стоків у ґрунт. Відповідно до санітарних вимог дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб. Садибна забудова площею ділянок менше 600 м2 повинна забезпечуватися централізованим водопроводом, а малоповерхова забудова площею приквартирних ділянок менше 300 м 2 - водопроводом і каналізацією. Згідно п. 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом МОЗ № 145 від 17.03.2011 року, місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Згідно п. 5.31 Правил благоустрою м. Вінниці, затверджених рішенням міської ради № 104 від 01.03.2011 року, вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стан житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 метрів. Враховуючи вказані норми Закону, а також встановлені судом обставини, а саме, що вбиральня «Т» з вигрібною ямою збудовані відповідачем [PERSON] самочинно, з порушенням норм ДБН, оскільки відстань від вбиральні до вікон будинку [PERSON] складає близько 2-3 метрів, відстань від вигрібної ями до межового паркану 1,2 м, а до стіни будинку [PERSON] близько 2,4 метрів, таке розміщення створює перешкоди в користуванні [PERSON] будинком і завдає незручностей (неприємні запахи), мирним шляхом сторони не врегулювали спір, суд вважає, що право позивача підлягає захисту шляхом демонтажу вказаних самочинних споруд. Твердження представника відповідача [PERSON] про те, що внаслідок знесення вбиральні будуть порушені права відповідача суд вважає необґрунтованими, оскільки вбиральня збудована самочинно, крім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і схематичного плану земельної ділянки по вул. Г.Успенського, 37 (39) на території домоволодіння (а.с. 66, 77) також розміщені убиральні «Ч», «Ю», «С», «Т», «О». Крім того, суд вважає безпідставним твердження представника відповідача про те, що добудова позивача є самочинною і розміщення вбиральні на відстані 2-3 метрів від вікон добудови не створює перешкоди позивачу, оскільки такі доводи не підтверджені належними доказами, а згідно заключення КП «ВМБТІ» від 07.02.2018 року частка [PERSON] становить 79/100, право власності зареєстроване, самочинних будівель немає. Вимоги позивача про приведення опалення в літній кухні відповідно до норм ДБН В 2.5-67:2013 «Опалення вентиляція та кондиціювання» не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів, що відповідачем збудований димохід з порушенням цих норм. Так, 31.10.2016 року [PERSON] звернувся до відділу державного нагляду (контролю) у сфері пожежної техногенної безпеки та цивільного захисту ВМУ ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області із заявою щодо встановлення його сусідом труби-димоходу від буржуйки, яка своїм димом наповнює його хату, не дає можливості відкрити вікно, під вікна летять іскри, що створює неможливість нормально проживати (а.с. 11). Листом від 21.11.2016 року ВМУ ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області повідомило позивача, що за результатом виходу на місце інспектора відділення організації запобігання надзвичайним ситуаціям та заходів цивільного захисту 3-ї ДПРЧ 1-го ДПРЗ НУ ДСНС України у Вінницькій області [PERSON] та в межах повноважень, згідно з НАПБ А.01.001-2014 «Правила пожежної безпеки в Україні» та ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціювання» не передбачено норм щодо дотримання відстаней від димоходу до житлових будинків. Під час огляду пічного опалення будівлі літньої кухні встановлено, що димохід обладнаний іскрогасником. Також додатково із [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], було проведено інструктаж з дотримання правил пожежної безпеки та було наголошено на необхідності дотримання норм ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціювання», де згідно вимог п.6.8.11 рекомендовано підняти димову трубу в будівлі кухні вище. Роз`яснено, що обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями покладається на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму (а.с. 12). 27.10.2017 року Вінницьке міське управління ГУ ДСНС України у Вінницькій області за № 1664 повідомило, що згідно з НАПБ А.01.001-2014 «Правила пожежної безпеки в Україні» та ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» не передбачено норм щодо дотримання відстаней від димоходу до житлових будинків. Також під час виходу встановлено, що димова труба забезпечена іскрогасником. Висота даної труби не суперечить вимогам п. 6.8.11 ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» (а.с. 58). Правилами пожежної безпеки в Україні, затвердженими Наказом МВС № 1417 від 30.12.2014 року якими встановлені загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд не передбачено вимог щодо висоти встановлення димових труб. Згідно п.2.5, 2.9 розділу «Опалення, вентиляція та кондиціонування» визначено, що димові труби будинків з покрівлями з горючих матеріалів повинні бути обладнані іскрогасниками. Наявність іскрогасника на димоході літньої кухні відповідача встановлено при обстеженні і підтверджено відповідями ВМУ ГУ ДСНС України у Вінницькій області від 21.11.2016 (а.с. 12) та 27.10.2017 року (а.с. 58). У повідомленні ВМУ Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області від 27.10.2017 року також зазначено, що висота труби не суперечить вимогам п.6.8.11 ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» (а.с. 58). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 78, 79 ЦПК України обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Оскільки вимога позивача про приведення опалення в літній кухні відповідно до норм ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція, кондиціонування» не доведена, не конкретизована, вона задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати в сумі 640 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача (а.с. 23).

Outcome: approved