Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. В заяві вказує, що з 31 січня 1992 року з відповідачкою знаходиться у шлюбі, зареєстрованому Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 68. З 2017 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати. Ухвалою судді від 01.10.2020 року справу прийнято до розгляд, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомлення) сторін. У судові засідання 11.01.2021 року, 15.02.2021 року відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення кореспонденції за місцем її реєстрації, повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у відповідності до ст. 178 ЦПК України не надала. Клопотання про відкладення судового розгляду, вирішення справи у її відсутність не надала. Позивач до суду не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За згодою позивача і у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що 31 січня 1992 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 68 (а.с.4). Подружні стосунки та спільне господарство між сторонами припинені, спільне життя між сторонами не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння та втрати з боку позивача почуття поваги до відповідачки. При розгляді вимог щодо розірвання шлюбу суд застосовує наступні норми чинного сімейного законодавства. Так, відповідно до ч.1 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство, збереження сім`ї при існуючих обставинах суперечить інтересам позивача, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України суд не вважає за потрібне. Хоча цивільним процесуальним законодавством і встановлено обов`язок суду розподілити судові витрати під час ухвалення рішення, проте позивач не заявив вимог щодо стягнення з відповідачки судового збору, суддя приходить до висновку, що позивач бажає самостійно нести ці видатки, тому суд не вбачає підстав для обмеження особи в розпорядженні належним йому правом на власний розсуд. Крім того, оскільки відповідачка до суду не з`явилася, суд позбавлений можливості з`ясувати її думку стосовно вибору прізвища після розірвання шлюбу, що не позбавляє її можливості скористатися цим правом в подальшому. На підставі викладеного,

Outcome: approved