Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна. Зазначав, що він є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Крім того, співвласниками зазначеної квартири є - [PERSON] , [PERSON] . У липні 2020 року він дізнався про те, що на належне йому майно накладено арешт. Посилаючись на те, що будь-яких документів щодо накладення арешту на квартиру він не отримував, виконавче провадження в межах якого було накладено арешт на квартиру знищено зі спливом строку зберігання, просив зняти арешт з 1/3 частини квартири [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 22). Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд увалив розглядати справу за відсутності вказаного учасника справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , від 11.01.2001, [PERSON] є власником 1/3 частини вказаної квартири (а.с. 11). Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.09.20 на 1/3 частини квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , накладено арешт (а.с. 13). Відповідно до листа державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кривошеї Д.С. від 07.09.20 у відділі на виконанні перебувало декілька виконавчих проваджень щодо звернення стягнення коштів з [PERSON] , а саме: виконавче провадження № 12101692 з примусового виконання постанови № 0522630 від 26.01.09, виданої ДАІ Подільського району при УДАІ ГУ МВС України у м. Києві про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 51 грн., виконавче провадження № 21134836 з примусового виконання постанови № 252148 від 04.05.2020 виданої ДАІ Подільського району м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 255 грн., виконавче провадження № 24499423 з примусового виконання постанови № 582508 від 21.11.2010, виданої ВДАІ Подільського району м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 425 грн. Станом на 09.09.2020 інформація про фактичне виконання зазначених виконавчих документів до відділу не надходила, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не стягнуто (а.с. 14). Згідно з листом в.о. начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцової О. від 19.03.21 на примусовому виконанні у відділі перебувало декілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з [PERSON] , а саме: виконавче провадження № 12101692 відкрите на підставі постанови ДАІ Подільського району при УДАІ ГУ МВС України у м. Києві від 26.01.2009 № 0522630 про стягнення з [PERSON] штрафу у розмірі 51 грн., 10.04.2009 виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження; виконавче провадження № 21134836 відкрите на підставі постанови ДАІ Подільського району м. Києва від 04.05.2010 № 252148 про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 255,00 грн. 27.07.2010 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника. 10.04.2009 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 (направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу ДВС). Згідно акту державного виконавця боржник працює в ТОВ «Солюшен» за адресою: [ADDRESS] , що згідно територіального розподілу відноситься до ВДВС Гощанського РУЮ. Постанова про виконавчий збір та витрати не виносилась; виконавче провадження № 24499423 відкрите на підставі постанови ВДАІ Подільського району м. Києва від 21.11.2010 № 582508 про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 425,00 грн. 18.02.2011 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника. 29.12.2011 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 (направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу ДВС). Згідно акту державного виконавця боржник працює в ТОВ «Солюшен» за адресою: [ADDRESS] , що згідно територіального розподілу відноситься до В ДВС Гощанського РУЮ. Постанова про виконавчий збір та витрати не виносилась. Станом на 19.03.2021 у Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні підстави для зняття арешту з нерухомого майна, оскільки боржником станом на 19.03.2021 не надано підтвердження виконання рішень, які підлягали виконанню, сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (а.с. 21-22). Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 1, 2 п. 2 постанови від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі - постанова) позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 5 постанови, зокрема, у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. Отже, з позовом до суду про визнання права власності та зняття арешту з майна може звернутися власник / володілець майна, якщо він вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, а відповідачем у вказаному спорі має бути боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Судом установлено, що [PERSON] є стороною виконавчого провадження, а саме - боржником, в межах якого було накладено арешт на належну йому частину квартири, а тому згідно норм чинного законодавства має право оскаржити дії державного виконавця у порядку, визначеному ЦПК України. Ураховуючи те, що в силу норм ст. 59 Закону до суду з позовом про визнання права власності та зняття арешту з майна може звернутися власник / володілець майна, якщо він вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, як установлено судом [PERSON] є власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно - стороною виконавчого провадження, а саме - боржником, а тому правових підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed