Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідач по справі є його сином, який зареєстрований в будинку, але з 2007 року фактично у вказаному будинку не проживає, проживає в АР Крим. Посилаючись на вимоги ст.\~ст. 405-406 ЦК України, просив визнати [PERSON] , [INFO] особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Кушнеренко Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належними чином повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст.\~280-281\~ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення від 08.09.1992 року [PERSON] є власником житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту фактичного проживання в житловому приміщенні від 25 січня 2019 року, складеного комісією у складі депутата [PERSON] С.М, сусідів [PERSON] , [PERSON] , у будинку по [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] не проживає з 2007 року хоча фактично зареєстрований у будинку. У свою чергу судом визнається, що реєстрації відповідача у належному позивачу будинку, створює для нього перешкоди у вільному користування та розпорядженні своїм майном. За змістом ч.1\~ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Принцип непорушності (недоторканності) закріплений і у статтях319,\~326 ЦК України. Згідно зі ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями\~ст. 391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1ст.\~156\~ЖК України з урахуванням положень ч.1ст. 405\~ЦК України,члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України,член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює разом з позивачем з 2004 року по 2008 рік. [PERSON] син позивача після закінчення шкоди навчався в м.Сімферополь АР Крим, де і залишився працювати. Більше 10 років не проживає в [ADDRESS] Асканія [ADDRESS] у будинку батька за [ADDRESS] : [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивача. [PERSON] син позивача більше 10 років не проживає в [ADDRESS] Асканія [ADDRESS] у будинку батька за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до правових позицій висловлених судовою колегію в цивільних справах Верховного суду України в зв`язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році, при вирішенні спорів, пов`язаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм глави\~6\~розділу\~ІІІ ЖК про користування жилими приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду. Слід зауважити, що норми\~глави 2\~цього розділу\~ЖК щодо користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду застосовуються до житлових відносин у приватному житловому фонді, у випадках, коли у\~главі 6\~ЖК є посилання на них або коли схожі житлові правовідносини не врегульовані нормами глави 6 і застосування до них норм глави 2 не суперечить їх змісту. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] не проживає у спірному приміщенні з 2007 року, що підтверджується поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві та актом 25.01.2019 року. Відповідно до вимог статей12,\~13,\~81 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач з 2007 року в спірному будинку не проживає без поважних причин, вказаним жилим приміщенням не користуються більше визначеного законодавством строку, а його реєстрація у жилому будинку за адресою: [ADDRESS] перешкоджає позивачу [PERSON] у реалізації його права власності на вказаний жилий будинок, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved