Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хорошеозерської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, в якому просить визнати за ним право власності на будинок по вул. Яблуневій (Ворошилова), 7 в с. Хороше Озеро Борзнянського району Чернігівської області, що успадкований ним після смерті 21.01.2010 року матері [PERSON] за її заповітом. Позивач обґрунтовує позов тим, що після смерті його матері відкрилась спадщина на належне їй майно. До спадщини також відноситься будинок, успадкований останньою після смерті 31.08.1969 року [PERSON], її матері (баби позивача), шляхом фактичного вступу в управління та володіння. У визначений законом строк він звернувся до нотаріуса у м.Ніжині, де проживала мати, з заявою про прийняття спадщини. Оскільки житловий будинок по вул. Яблуневій (Ворошилова), 7 в с.Хороше Озеро Борзнянського району Чернігівської області за життя баби мав статус колгоспного двору, а мати не оформила правовстановлюючих документів у відповідності до Закону України «Про власність» (1991р.), нотаріальне оформлення права власності на вказаний будинок є неможливим. Зазначені обставини спонукали його звернутись до суду з метою вирішення питання в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача, повідомивши в заяві про визнання позову, просив розглянути справу без його участі в судовому засіданні. Вислухавши представника позивача щодо доводів позивача в обґрунтування позову, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд в своїх оцінках виходить з таких встановлених фактичних обставин та положень законодавства, які підлягають застосуванню відповідно до заявлених вимог. Отже, судом встановлено, що після смерті 21.01.2010 року [PERSON], матері позивача, відкрилась спадщина на належне їй майно. До спадщини також відноситься будинок, успадкований останньою після смерті 31.08.1969 року [PERSON], її матері (баби позивача), шляхом фактичного вступу в управління та володіння, що підтверджується довідкою Хорошеозерської сільської ради. Позивач своєчасно звернувся до нотаріуса у м.Ніжині, де проживала мати, з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 10.08.2010 року, виданим приватним нотаріусом у м.Ніжині. Водночас, оскільки житловий будинок по вул. Яблуневій (Ворошилова), 7 в с. Хороше Озеро Борзнянського району Чернігівської області за життя баби мав статус колгоспного двору, а мати не оформила правовстановлюючих документів у відповідності до Закону України «Про власність» (1991р.), право власності позивача на успадкований будинок підлягає визнанню в судовому порядку. Належність позивача також підтверджується ксерокопіями його особистих документів про перебування у родинному зв`язку зі спадкодавцем. Згідно з п.4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому питання щодо оформлення права власності на нерухоме майно можливо вирішити лише за спадкоємцями померлої особи в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з положень ст.ст.1220, 1222 ЦК України, стосовно того, що спадщина відкривається після смерті особи на користь живих фізичних осіб за заповітом або за законом, суд вважає, що позивачем надані необхідні та достатні докази правомірності його вимоги про визнання за ним права власності на успадкований за заповітом будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved