overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просив Зняти арешт з всього майна, що належить [PERSON], накладений постановою від 02 квітня 2014 року державного виконавця першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження ВП № 37819643 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/521/3471/13 виданого 19.04.2013 р. Малиновським районним судом міста Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки, [INFO], у розмірі ? частини доходів боржника щомісячно, в обґрунтування вимог посилався на обставини та підстави викладені в позові, просить позовні вимоги задовольнити. Позивач у судовому засіданні позов підтримав в поному обсязі. Представник ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не зявився,про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Представник та третя особа у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Так судом встановлено, що 08 квітня 2013 року Малиновський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по цивільній справі № 521/1774/13-ц, згідно з яким з позивача - [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх доходів на користь неповнолітньої дитини та у розмірі 1/4 частки з усіх доходів - на користь [PERSON] матері неповнолітньої дитини. На виконання зазначеного судового рішення першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 37819643 В порядку виконання судового рішення, постановою державного виконавця від 02.04.2014 р. на майно позивача був накладений арешт в межах суми розрахованої виконавцем заборгованості 57500,63 грн. станом на 01.04.2014 р. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01.08.2015 р. заборгованість позивача [PERSON] по аліментам відсутня. Однак, незважаючи на відсутність заборгованості позивача [PERSON], арешт з його майна не знято, що порушує його права щодо розпорядження майном як власника. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч. 2\~ст. 114 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту з нерухомого майна, що на праві власності належало [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просив зняти арешт з всього нерухомого майна, накладений постановою Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі Другого Суворовського ВДВС) від 04.08.2011 року ВП № 27987243. В обґрунтування вимог посилається на те, що під час звернення до Четвертої одеської нотаріальної контори з приводу продажу квартири йому було повідомлено про наявність в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна відомостей, що\~ на вказану квартиру було накладено арешт. З заявою щодо зняття арешту з вказаного майна він звернувся до Другого Суворовського ВДВС про зняття арешту з вказаного майна, але йому було повідомлено, що матеріали виконавчого провадження знищені. Тому позивач просить його позовні вимоги задовольнити. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с 15), причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Представник Другого Суворовського ВДВС\~міста [PERSON] ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не зявився,про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с 16), причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечувала представник позивача. Так судом\~встановлено,\~що \~постановою Другого Суворовського ВДВС від 04.08.2011 року ВП № 27987243 було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON], а саме на [ADDRESS]. Також встановлено, що відповідно до постанови Другого Суворовського\~ВДВС від 02.03.2012 року, виконавчий лист №2-2165 виданий 26.07.2001р. Суворовським районним судом м. Одеси було повернуто стягувачу [PERSON] без виконання (а.с. 5) та повторно виконавчий лист на виконання до виконавчої служби не надходив. Відповідно до листа Другого Суворовського ВДВС\~від 04.07.2018\~року №\~21915,\~матеріали виконавчого\~провадження знищені\~(а.с.\~6). \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту з всього нерухомого майна, що на праві власності належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просив зняти арешт з невизначеного майна, всього нерухомого майна, накладений постановою Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі Першого Суворовського ВДВС) від 01.12.2010 року АН № 333447. В обґрунтування вимог посилається на те, що під час звернення до Суворовського ВДВС про зняття арешту з вказаного майна йому було повідомлено, що виконавчі провадження за 2010 рік знищені. Також, відповідно до постанови Першого Суворовського ВДВС від 06.03.2012 року, виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2-н-1259/12, виданого 21.12.2007р. Суворовським районним судом м. Одеси закінчене та заборгованості перед Ліквідаційною комісією комунальних підприємств по вказаному судовому наказу немає. Тому позивач просить його позовні вимоги задовольнити. Представник Суворовського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не з'явився,про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с 17), причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Так судом встановлено, що постановою Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 01.12.2010 року АН № 333447 було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно відповідача [PERSON], а саме на ? частку [ADDRESS] на ? частку [ADDRESS]; автомобіль марки «TOYOTA COROLLA», колір сірий, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. ( а.с. 6). Відповідно до листа Суворовського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області від 28.10.2016 року № 51550, виконавчі провадження 2010 року знищені (а.с. 4). Також встановлено, що відповідно до постанови Першого Суворовського ВДВС від 06.03.2012 року, виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2-н-1259/12, виданого 21.12.2007р. Суворовським районним судом м. Одеси закінчене (а.с.5), та згідно довідки Ліквідаційної комісії комунальних підприємств у відповідача відсутня заборгованість по вказаному судовому наказу (а.с. 8). Відповідно до ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту на невизначене майно, все майно, що на праві власності належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить визнати [PERSON] , 06.04.1974 [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування кв. [ADDRESS] . Вимоги обгрунтовує тим, що згідно договору дарування кв. [ADDRESS] належить йому на праві особистої власності. В даному житлі зареєстровані дружина - [PERSON] та її син [PERSON] У\~ 2008 р. дружина забрала всі свої речі та поїхала на заробітки за кордон, з того часу у вищевказаному житлі не проживає. В 2015 [INFO] її син [PERSON] [PERSON] поїхав до матері і з тих пір теж не проживає в зазначеній квартирі. Обоє житлом не цікавляться, за комунальні послуги не сплачують, в утриманні квартири участі не беруть. Розпоряджатися вільно житлом не має можливості, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] позовні вимоги підтримує та пояснив, що [PERSON] у спірному житлі не проживає близько 11\~ років, а [PERSON] близько 4 років. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Представник третьої особи сектору реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру Територіальної громади Центру надання адміністративних послуг Конотопської міської ради в судове засідання не з`явився, надали письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти позовних вимог не заперечують. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Встановлено судом, що кв. [ADDRESS] \~ належить на праві власності [PERSON] (а.с. 7-9, 12-19). У даному житлі, зареєстровані\~ дружина - [PERSON] та її син [PERSON] (а.с. 5-6, 10-11), але, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не проживає у ньому близько 11 р., а [PERSON] більше 4 р. Крім того, факт не проживання вказаних осіб без поважних причин у спірному житлі, що є підставою, відповідно до ст. 405 ЦК України, для визнання їх втратившими право користування жилим приміщенням, підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. ст. 317, 391, 405 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування кв. [ADDRESS] . Вимоги обгрунтовує тим, що є власником кв. [ADDRESS] . У даному приміщенні зареєстровані він, донька [PERSON] та дружина - [PERSON] Остання понад один рік забрала всі свої особисті речі та виїхала за кордон. Квартирою не цікавиться, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. З того часу, більше одного року не проживає. Розпоряджатися вільно житлом не має можливості, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] позовні вимоги підтримує та пояснив, що [PERSON] у спірному житлі не проживає більше одного року. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Встановлено судом, що кв. [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 5-8). У даному житлі, крім власника, зареєстровані донька [PERSON] та дружина - [PERSON] (а.с.4), але, як встановлено в судовому засіданні, відповідачка не проживає більше одного року. Крім того, факт не проживання вказаної особи більше року без поважних причин у спірному житлі, що є підставою, відповідно до ст. 405 ЦК України, для визнання її втратившою право користування жилим приміщенням, підтвердили свідки [PERSON] і [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. ст. 317, 391, 405 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить виключити з актового запису про\~ народження №09 запис про нього, як батька дитини [PERSON] , [INFO] , зроблений Ставищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській обл. Вимоги обгрунтовує тим, що 04.05.2017 р. уклав шлюб з відповідачкою. [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] , батьком якого записаний він. Однак з цим не згоден, оскільки сімейне життя у них не склалося, з березня 2018 р. не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідач не йде на контакт і не погоджується на проведення медичної експертизи щодо встановлення кровного споріднення, на телефонні дзвінки не відповідає, тому звернувся із заявою до суду. [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити. [PERSON] заперечує позовним вимогам, просить відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи Ставищенського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області\~ в судове засідання не зявився, надали письмову заяву з проханням розглянути справу без їх участі, заперечують проти виключення з актового запису про народження дитини даних про батька.\~\~ Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 122 СК України\~дитина, яка зачата і ( або ) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ч. 1\~ст. 136 СК України\~особа, яка записана батьком дитини, відповідно до\~ст.ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Встановлено судом, що 04.05.2017 р. сторони уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7).\~\~ Згідно висновку судової медичної генетично-ідентифікаційної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено, вірогідність підтвердження складає величину не менше 99,99 % (а.с.98-101). Отже, за таких обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить виключити з актового запису про народження №9 від 11.04.2013 р. запис про нього, як батька дитини [PERSON], [INFO], зроблений виконкомом Вирівської сільської ради Конотопського району Сумської області у Книзі актів громадянського стану про народження. Вимоги обгрунтовує тим, що 27.08.1994 р. уклав шлюб з відповідачкою, який 11.06.2008 р. рішенням Конотопського міськрайонного суду розірвано. Неповнолітні на той час діти залишилися проживати разом з матрію. Сімя остаточно не розпалася, вони здійснювали спроби зберегти родину і коли восени 2012 р. відповідачка повідомила, що вагітна, сприйняв це як підставу для сумісного життя. 05.04.2013 р. у них народилася дочка [PERSON], в свідоцтві про народження дитини він записаний як батько. Неодноразові спроби зберегти родину не дали позитивних результатів, і вони з [PERSON] проживають окремо. На початку 2018 р. колишня дружина повідомила, що він не є біологічним батьком [PERSON], і між ними відсутнє кровне споріднення. Батьком дитини є інший чоловік з яким вона перебувала в близьких стосунках після розлучення. На даний час батько [PERSON] проживає разом з відповідачкою та дитиною і визнає своє батьківство Оскільки не є біологічним батьком дитини, тому звернувся із заявою до суду. [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, просить розглянути справу без його участі, вимоги позову підтримує. [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, просить розглядати справу без її участі, безумовно визнала позов. Представник третьої особи Конотопського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не зявився, надали письмову заяву з проханням розглянути справу без їх участі, покладаються на розсуд суду. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, ст.ст. 122, 126, 134, 136 СК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить виключити з актового запису про народження дитини відомості про батька, а саме запис про [PERSON], як батька [PERSON], [INFO] Вимоги обгрунтовує тим, що з [PERSON] познайомився в 2005 р. 28.03.2006 р. остання народила дитину [PERSON], батьком сина записала його. 18.04.2006 р. зареєстрував шлюб з відповідачкою, але життя не склалося. 16.11.2016 р. шлюб було розірвано, оскільки [PERSON] зрадила йому. 13.11.2016 р. звернувся до ДНК-лабораторії для встановлення біологічного батьківства. Висновком експертизи про біологічне батьківство між ним та сином відповідачки виключається, ймовірність батьківства становить 0%, що і змусило звернутися до суду. [PERSON], його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, кожен окремо надали письмову заяву з прохання розглянути справу в їх відсутність, вимоги позову підтримують. [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву з прохання розглянути справу в її відсутність, безумовно визнала позов.\~ Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, ст. 206 ч. 4 ЦПК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст.ст. 126, 136 СК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом та уточненнями до нього, посилаючись на те, що він з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2016 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного та подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. 27 квітня 2020 року на підставі ухвали суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 04 серпня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, у адресованій суду письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву, у встановлені строки, до суду не подала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2016 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved