Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою, в порядку окремого провадження, про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи її тим, що 26.01.2000 він отримав у спадщину 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Бажаючи здійснити розпорядження належним йому нерухомим майном, він звернувся до нотаріуса, проте йому було відмовлено, оскільки його прізвище у свідоцтві про право на спадщину не співпадає з прізвищем, що вказане в паспорті громадянина України. У зв`язку з чим, заявник просив суд: встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії АВІ №194284 від 26.01.2000, видане [PERSON] дійсно належить [PERSON] . Ухвалою суду від 09 квітня 2021 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заявник у судове засідання не з`явився. Представник заявника адвокат Слісаренко О.А. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву згідно з якою просив розглядати справу за відсутності представника виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, не заперечував проти задоволення позову. Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. За ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, -\~на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, -\~на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Пунктом 12 Постанови пленуму\~ВСУ №\~5\~від 31.03.95\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» передбачено, що суд при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Матеріалами справи встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АВІ №194284 (а.с. 6) 26.01.2000 [PERSON] набув право власності на 1/3 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 1/2 частка земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] . Крім того, 26.01.2000 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким спадкоємцем майна після померлої [PERSON] є, зокрема [PERSON] . Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] встановлено, що правильним написанням прізвища заявника є « [PERSON] ». Таким чином, відмінність у написанні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] », дійсно має місце в документах, що стосуються особи заявника. З практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки розбіжностей в українських записах імен під впливом їх російської вимови або під графічним впливом записів російською мовою. З урахуванням зазначеного, по-батькові померлого чоловіка заявника у вищевказаних документах, попри розбіжності в написанні, є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок неусталеності правил і принципів міжмовного перетворення. У зв`язку з вищевикладеним, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для реалізації своїх майнових прав, а встановити цей факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, п. 51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved