Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду м з вказаним вище позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» страхового відшкодування у розмірі 49.500,00 грн., пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у розмірі 2.834,66 грн., інфляційний втрат в розмірі 5.197,50 грн., 3 % річних у розмірі 5,94 грн. та моральну шкоду, яку позивач оцінює в 10.488,69 грн., а також стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 84.779,04 грн. та моральну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 10.000,00 грн., вказуючи на те, що 27 липня 2013 року о 10:00 годині на автодорозі Одеса - Южне в селі Крижанівка з вини відповідача [PERSON], який рухався на автомобілі «Хюндай», реєстраційний номер [NUMBER] сталася дорожня-транспортна пригода, в результаті якої належний позивачу автомобіль марки «Субару», реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Даний факт підтверджується постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2014 року, відповідно до якої винним у скоєні ДТП визнано [PERSON] Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Субару», реєстраційний номер [NUMBER], згідно висновку № 1985 від 26.10.2013 року, становить 134.279,04 грн. 16 січня 2013 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] був укладено договір №АВ/8896849/1610/13 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого [PERSON] як страхувальник застрахував майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Хюндай», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував відповідач. Термін дії полісу з 17 січня 2013 року до 16 січня 2014 року, страхова виплата за заподіяну майну шкоду становить 50.000,00 грн., франшиза - 500,00 грн. 27 липня 2013 року ПрАТ «СК «Провідна» отримала повідомлення від [PERSON] про настання страхового випадку. 24 вересня 2013 року (одразу після того, як я самостійно міг рухатися після ДТП) позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» та надав перелік необхідних документів для виплати страхового відшкодування та було заведено два провадження: №2300023761 - провадження, що стосується страхової виплати, у зв'язку з відшкодуванням шкоди, заподіяною здоров'ю, життю; №2300023539 - провадження, що стосується страхової виплати, у зв'язку з відшкодуванням шкоди, заподіяну майну. 06 березня 2014 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування та надав постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2014 року про визнання [PERSON] винним у скоєнні правопорушення, передбаченого 124 КУпАП України. 26 травня 2014 року [PERSON] повторно звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з письмовою заявою про виплату страхового відшкодування, проте страхову виплату не отримав. Будь-яких відшкодувань від [PERSON] позивач не отримував. Таким чином, на підставі затримки виплати страхового відшкодування, позивач просив суд стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» пеню, інфляційні втрати та 3 % річних, розрахунок пені проводив з серпня 2013 року по день подання позову, червень 2014 року, а інфляційних втрат та 3 % річних з грудня 2013 року. Також, позивач просив суд стягнути з [PERSON] моральну шкоду, заподіяну йому у зв'язку з пошкодженням майна у розмірі 10.000,00 грн., та моральну шкоду, яка, заподіяна його життю, здоров'ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з ПрАТ «СК «Провідна» у розмірі 10.488,69 грн., яка обґрунтована витратами на лікування та моральними стражданнями, яких позивач зазнав при ДТП. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» проти задоволення позову заперечував, надав письмові заперечення на позов та заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд н повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність та заперечень на позовом до суду не надав. З'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, вислухавши учасників цивільного процесу, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як випливає з матеріалів справи, 27 липня 2013 року о 10:00 годині на автодорозі Одеса - Южне в селі Крижанівка з вини відповідача [PERSON], який рухався на автомобілі «Хюндай», реєстраційний номер [NUMBER] сталася дорожня-транспортна пригода, в результаті якої належний позивачу автомобіль марки «Субару», реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Даний факт підтверджується постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2014 року, відповідно до якої винним у скоєні ДТП було визнано [PERSON] Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Розмір матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження колісного транспортного засобу, визначається на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика). Згідно п.8.3 Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Субару», реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових підтверджено Висновком експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №1985 від 26.10.2013 року (далі - Висновок) і становить 134.279,04 грн. Таким чином, розмір заподіяного позивачу матеріального збитку становить: 134.279,04 грн. Оскільки відповідальність Відповідача згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8896849/1610/13 від 16.01.2013 року була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» (далі - Страховик), позивач звернувся за відшкодуванням до Страховика. Термін дії полісу з 17 січня 2013 року до 16 січня 2014 року, страхова виплата за заподіяну майну шкоду становить 50.000,00 грн., франшиза - 500,00 грн. 27 липня 2013 року ПрАТ «СК «Провідна» отримала повідомлення від [PERSON] про настання страхового випадку. 24 вересня 2013 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» та надав перелік необхідних документів для виплати страхового відшкодування та було заведено два провадження: №2300023761 - провадження, що стосується страхової виплати, у зв'язку з відшкодуванням шкоди, заподіяною здоров'ю, життю; №2300023539 - провадження, що стосується страхової виплати, у зв'язку з відшкодуванням шкоди, заподіяну майну. 06 березня 2014 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування та надав постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2014 року про визнання [PERSON] винним у скоєнні правопорушення, передбаченого 124 КУпАП України. Судом встановлено, що 27.06.2014 року ПрАТ «СК «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] за пошкоджений автомобіля у розмірі 49.500,00 грн. (платіжне доручення № 026291), а 16.07.2014 року (платіжне доручення № 032053) - за пошкодження здоров'я у розмірі 3.667,5 грн. Згідно п.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Враховуючи, що постанову про визнання винним [PERSON] у скоєнні ДТП, яке мало місце 27.07.2013 року на адресу Страховика надійшла 06.03.2014 року, розрахунки позивача щодо розміру пені з серпня 2013 року, а інфляційних втрат та 3 % річних з грудня 2013 року безпідставні та необґрунтовані. Щодо стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» моральної шкоди, заподіяної життю та здоров'ю позивача у розмірі 10.488,69 грн., слід зазначити наступне. 16.07.2014 року (платіжне доручення № 032053) Страховик сплатив [PERSON] за пошкодження здоров'я 3.667,5 грн. (витрати на лікування). Відповідно до п. 24.1. ст. 24 Закону, у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Суду не було надано належних та допустимих доказів про стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» моральної шкоди, заподіяної життю та здоров'ю позивача у розмірі 10.488,69 грн. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, щодо страхового відшкодування, позивачу ПрАТ «СК «Провідна» відшкодовано 49.500,00 грн., різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою складає 84.779,04 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 22 п.22.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 36.6. ст. 36 Закону закріплено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, сума в розмірі 84.779,04 грн. підлягає стягненню з [PERSON] Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 27.03.1992 р., № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Також, Позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 10.000,00 (десять тисяч) гривень. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Таким чином, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 3.000,00 (три тисячі) гривень. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial