Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Голобської селищної ради Ковельського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 28.04.2005 року помер її дід [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, власником якого він був. Позивач вказує, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Ковельській, 27 в с. Малий Порськ, Ковельського району. 28.03.2005 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно [PERSON] Позивач зазначає, що у встановлений законом строк вона звернулась до нотаріального органу з заявою про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй відмовлено в звязку з тим, що відсутні документи на право власності на вказане нерухоме майно. Оскільки право власності на будинок не зареєстровано, позивач не має змоги оформити спадкових прав. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Ковельській, 27 в с. Малий Порськ, Ковельського району в порядку спадкування після смерті 28.04.2005 року [PERSON] Позивач та її представник в судове засідання не зявились, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлений позов підтримують повністю, з підстав, викладених у заяві та просять його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти\~його\~задоволення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З копії заповіту, посвідченого 28 березня 2005 року секретарем Поповичівської сільської ради Ковельського району, зареєстрованого в реєстрі за № 8 вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось в користь [PERSON]. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено та не відмінено. Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 002093, виданого 29.04.2005 року виконкомом Поповичівської сільської ради, Ковельського району, Волинської області доводиться та обставина, що [PERSON] помер 28 квітня 2005 року у віці 77 років. З відповіді Ковельської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 28 квітня 2005 року спадкова справа не заводилась. В судовому засіданні встановлено, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Ковельській, 27 в с. Малий Порськ, Ковельського району. Реєстрація права власності на будинок не проводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. З відповіді приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу від 01.06.2016 року № 282/01-6 вбачається, що приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу, спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, яка відкрилась після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з рішення Ковельського міськрайонного суду від 12.01.2016 року, яке набуло законної сили, судом встановлено факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини з спадкодавцем [PERSON] в будинку № 10 по вул. Ковельській, в с. Малий Порськ, Ковельського району, Волинської області. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину за заповітом в порядку, встановленому ч. 3 ст. 1268\~ЦК України,\~оскільки на час відкритті спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем, що стверджується рішенням суду від 12.01.2016 року, яке набуло законної сили. З копії витягу з погосподарської книги № 9 за 2005 рік Поповичівської сільської ради Ковельського району, Волинської області вбачається, що по особовому рахунку № 529 будинок 1973 року побудови з надвірними будівлями і господарськими спорудами належить [PERSON] і знаходиться в с. Малий Порськ, по вул. Ковельській, 27, Ковельського району Волинської області. Як вбачається з копії технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Ковельській, 27 в с. Малий Порськ, Ковельського району побудований у 1973 році, тобто за життя спадкодавця. Загальна площа житлового будинку складає 66,8 квадратних метри, житлова площа 31,8 квадратних метри, допоміжна площа приміщень 35 квадратних метри. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва. Право власності на будинок не зареєстровано. Таким чином, відсутність реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права успадкувати це майно, оскільки в силу\~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог\~ст. 68 Закону України «Про нотаріат», п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, за вказаних обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. На підставі висновку субєкта оціночної діяльності суд встановив відсутність самовільних перепланувань та добудов, загальна та житлова площа житлового будинку не змінилась. Осіб, які б мали право в силу\~ст. 1241 ЦК України\~на обовязкову частку у спадщині, не встановлено. Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутність осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб передбачений\~ст. 16 ЦК України, шляхом визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування. Судові витрати слід віднести за рахунок позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved