Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок загальною площею основи забудови 62,8 кв.м., що знаходиться у с. Карижин Віньковецького району Хмельницької області по вул. Лісна, 1, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 13.06.2016 року. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що 13.06.2016 року помер його батько [PERSON]Т, який був зареєстрований та проживав до дня смерті в с. Карижин по вул. Лісна, 1. Після смерті батька відкрилась спадщина, в тому числі на домоволодіння в с. Карижин по вул. Лісна, 1, та земельну ділянку, які належали померлому. Позивач є спадкоємцем померлого за законом, та у шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна - земельну ділянку. Інший спадкоємець - дружина померлого [PERSON] у шестимісячний строк від прийняття спадщини відмовилась. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння. Тому, позивач позбавлений можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку. У судове засідання 01.03.2018 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без участі сторони позивача та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача -- Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області [PERSON] також подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без участі представника селищної ради, та визнав позовні вимоги. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що належний відповідач визнав позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 13.06.2016 року в с. Карижин Віньковецького району Хмельницької області помер батько позивача [PERSON], який був власником житлового будинку, що знаходиться в смт. Карижин по вул. Лісна, 1, та земельної ділянки площею 1,4311 га на території Віньковецької селищної ради. На вказане майно після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадщину прийняв спадкоємець за законом - син [PERSON], оскільки на день смерті батька позивач проживав разом із ним та протягом шестимісячного строку звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець - дружина померлого [PERSON] протягом шестимісячного строку від прийняття спадщини відмовилась. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 281155; паспортом позивача, свідоцтвом про народження ІІ-БВ № 328537, згідно якого батьком [PERSON] є [PERSON]; випискою із погосподарської книги від 12.12.2017 року, згідно якої [PERSON] з 1991 року по день смерті 13.06.2016 року був головою двору в с. Карижин по вул. Лісна, 1; матеріалами спадкової справи 235-2016, наданої на запит суду. Відповідно до довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області від 17.05.2017 року № 1-721, інвентаризація домоволодіння в с. Карижин по вул. Лісна, 1, не проводилась, правовстановлюючі документи на домоволодіння не видавались. Відповідно до довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області від 17.05.2017 року № 1-718 дійсна вартість домоволодіння в с. Карижин по вул. Лісна, 1, становить 7194,00 гривень. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1217 та ст. 1218). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем свого батька [PERSON] за законом, спадщину прийняв, однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння по вул. Лісна, 1, в с. Карижин на ім`я [PERSON], постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.07.2017 року приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер 13.06.2016 року. У звязку з цим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальні конторі. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратилачинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набув право на вказане нерухоме майно відповідно до закону, однак не провів його реєстрацію, у звязку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Визнання права власності за [PERSON] на домоволодіння не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved