Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Хвасти Мар`яни Михайлівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , яка постійно проживала за адресою [ADDRESS] , смерть якої зареєстрована виконавчим комітетом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації смертей 4 вересня 2019 року зроблено відповідний запис за №63 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Вказує, що після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири в [ADDRESS] , гараж за цією ж адресою, та буд. [ADDRESS] , з господарськими спорудами і земельними ділянками. Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем померлої та інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Зауважує, що після звернення до нотаріуса йому було повідомлено в оформленні відповідних документів у зв`язку з тим, що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Наголошує, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із хворобою, а в подальшому у зв`язку з запровадженим загальнодержавним карантином. Враховуючи наведене, просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його дружини [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився та подав заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі за наявними матеріалами справи. Приватний нотаріус Хваста М.М. також не скористалася правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомила, додаткових матеріалів, заяв чи клопотань не подавала. В матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без її участі. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. З оглянутоо свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклади шлюб 23.01.1977 року, про що зроблено відповідний актовий запис №162. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданного виконавчим комітетом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Згідно довідки Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області №1404 від 05.09.2019 року, [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , вів з нею спільне господарство. Таким чином, судом встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що вони є чоловіком та дружиною, спільно проживали та вели господарство. Листом приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Хвасти Мар`яни Михайлівни №26/01-16 від 27.05.2020 на звернення позивача щодо заведення спадкової справи за померлою [PERSON] нотаріусом було відмовлено та роз`яснено, оскільки спадщину за померлою ніхто не прийняв, то питання про вирішення продовження строку для прийняття спадщини можливе лише в судовому порядку. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної Постанови особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно довідки ТОВ «Сузір`я» №38 від 27.05.2020 року [PERSON] проходив лікування у даній установі з 01.03.2020 з діагнозом зронічний гепатит в стадії ремісії. Також судом враховано, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 року №211, на всій території України з 12 березня встановлений карантин, який передбачає низку обмежувальних заходів щодо перебування та відвідування установ, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд виходить з того, що через ситуацію, яка у склалась у позивача, він дійсно не мав змоги своєчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved