overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису № 1 від 08 січня 2004 року про народження [PERSON], який народився [INFO], зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, відомості про батька [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2003 року. [INFO] відповідачка народила дитину - [PERSON]. Батьком було записано його на підставі ч. 2 ст.122 СК України. Сімейні відносини припинено в 2004 році, в подальшому шлюб розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Відомості, що внесені до актового запису про його батьківство, є невірними. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов в повному обсязі, просив задовольнити, зазначивши, що на момент реєстрації дитини не знав, що він не є батьком дитини та пояснив також, що не бажає відшкодування понесених судових витрат. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, зазначивши, що позивач не знав на момент реєстрації народження дитини, що він не є батьком дитини, з висновком судово-генетичної експертизи про відсутність кровного споріднення між позивачем та її сином згодна, оскільки позивач дійсно не є біологічним батьком дитини. Представник відповідача [PERSON] підтримав позицію відповідачки і не заперечував проти ухвалення по справі рішення про задоволення позову, оскільки відповідачка визнала позов в повному обсязі. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову відповідачу роз'яснено. Виходячи з наведеного, судом ухвалено рішення про задоволенню позову відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Відповідно до частини 1ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до частини 2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Таким чином, оскільки відповідачкою, з якою позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2003 року по 23 червня 2005 року, визнано відсутність кровного споріднення між позивачем, який записаний батьком на підставі ч.2 ст.122 СК України, та дитиною [PERSON], що підтверджується також висновком судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 28, позов підлягає задоволенню, і відомості про [PERSON] як батька дитини підлягають виключенню з актового запису про її народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису про народження [PERSON], [INFO], зробленого виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Красноармійська Донецької області, відомості про батька [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2011 року. 29 липня 2013 року заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області шлюб було розірвано. [INFO] відповідачка народила дитину [PERSON]. Батьком було записано його на підставі ч.1, 2 ст.122 Сімейного кодексу України. Сімейні відносини припинено з листопада 2012 року. Відповідно до висновку ДНК-тесту від 03 квітня 2015 року по встановленню біологічного споріднення між ним та дитиною, вірогідність батьківства складає 0,00%. На попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач на попередньому судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармейську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надано заяву про розгляд справи за відсутності представник відділу. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову відповідачу роз'яснено. Виходячи з наведеного, судом ухвалено рішення про задоволенню позову відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Відповідно до частини 1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до частини 2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Таким чином, оскільки відповідачкою визнано відсутність кровного споріднення між позивачем, який записаний батьком на підставі ч.2 ст.122 СК України, та дитиною [PERSON], що підтверджується також висновком ДНК-тесту від 03 квітня 2015 року, позов підлягає задоволенню, і відомості про [PERSON] як батька дитини підлягають виключенню з актового запису про її народження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої невдалим медичним втручанням. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що 31 березня 2015 року близько 08:00 годин він прийшов на прийом до стоматологічної клініки «Мрія-С», яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Гагаріна, 2, на зазначений йому раніше лікарем стоматологом [PERSON], для надання медичної допомоги, а саме лікування хворого зуба. При проведенні лікування, відповідач наклав засіб, який мав дуже специфічний запах та неприємний смак, після чого на цей же засіб наклав пломбу і порадив звернутися через неділю. Попередні рази при лікуванні, ця процедура проводилася за одне відвідування. Після проведення лікувальних заходів, позивач сів за кермо свого автомобіля та поїхав у власних справах. Майже одразу після того як він вийшов з клініки, відчув легке погіршення стану здоровя, слабкість та легке запаморочення, проте, не звернув уваги, тому що вважав, що це дія знеболювального. Ніяких проб на сприйняття організмом медичних препаратів, якими під час лікування користувався лікар-стоматолог [PERSON], не було проведено. Того ж дня, близько 11:00 години, позивач приїхав до свого товариша [PERSON], де йому стало погано, почалась опухлість тіла, здавлювання в горлі, тіло почало вкриватися червоними пухирями, приблизно, через півгодини він відчув сильну слабкість і запаморочення в голові. Приблизно 13:00 години, при вході в приміщення та в самому приміщенні стоматологічної клініки «Мрія-С», позивач кілька разів втратив свідомість, за цей час працівниками клініки було викликано швидку допомогу, якою його у важкому стані було доставлено до Броварської центральної районної лікарні, де його відразу направили до відділення інтенсивної терапії для надання невідкладної допомоги. Скориставшись безпорадним станом позивача, працівники стоматологічної клініки «Мрія-С» надали йому на підпис бланк розписки про те, що він ознайомлений з дією препаратів, якими йому було проведено лікування та про те, що він не має ніяких протипоказань. Позивач потрапив до Броварської ЦРЛ в стані анафілактичного шоку. Для точного встановлення діагнозу, до лікарні було викликано лікаря-стоматолога [PERSON], для того, щоб він розпломбував полікований ним зуб. Після того як пломбу було знято, лікар вимив канали зуба, видаливши звідки залишки ліків, позивач майже відразу відчув значне покращення самопочуття. Зі слів лікарів, саме цей препарат зумовив погіршення стану здоровя позивача та викликав ускладнення. 02 квітня 2015 року позивача перевели до пульмонологічного відділення для подальшого лікування, проте, його було виписано із лікарні для подальшого лікування зуба, так як він залишився розпломбованим, з відкритими каналами та дуже болів. Позивач заїхав в стоматологічну клініку «Мрія-С» для того, щоб отримати медичну картку на своє імя із зазначенням препаратів, якими його лікували, проте, адміністратор клініки,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди. 11.01.2016 року у вказаній справі ухвалено рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто матеріальну шкоду, моральну шкоду та судовий збір. При ухваленні рішення не вирішено питання про стягнення з [PERSON] витрат на правову допомогу. В судове засіданні сторони не з*явилися, про дату та час розгляду повідомлені належним чином, причина неявки не є перешкодою розгляду заяви. Ознайомившись з матеріалами і з текстом судового рішення, суд приходить до висновку, що у вказаній справі належить ухвалити додаткове рішення, так як при винесенні рішення від 11.01.2016 року не було прийнято рішення стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, суд ухвалює у справі додаткове рішення, яким вирішує питання в частині стягнення судових витрат з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач зазначав, що 08 грудня 2016 року, приблизно о 11 год. 30 хв., на 61 км. автодороги «Київ-Чернігів» в Броварському районі Київської області Савін В.В., керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , не впевнився, що зміна напрямку руху буде безпечною та допустив зіткнення з автомобілем марки «Chrysler Grand Voyager», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України. 22 січня 2018 року постановою Бородянського районного суду Київської області [PERSON] В.В. було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування серії [NUMBER] в ПрАТ «СТ «Іллічівське».

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої невиконанням рішення суду, яким стягнуто на його користь грошові кошти. Через неповне виконання зобов'язань відповідачем внаслідок знецінення присуджених грошових сум йому завдана майнова шкода, просив на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з [PERSON] 1 405 грн. 79 коп. інфляційних та річних а також понесені судові витрати. У своїй заяві про збільшення позовних вимог [PERSON] просив стягнути з [PERSON] суму інфляційних та річних в сумі 2220 грн. 69 коп. за період з 18 квітня 2014 року по 19 листопада 2014 року. В судове засідання [PERSON] подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не застосовувалось у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності сторін, які не з'явились. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Рішенням Сарненського районного суду від 14 травня 2014 року стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] 476 грн. інфляційних, 1 102 грн. 50 коп. 3% річних за прострочення боргу, всього - 1 578 грн. 50 коп. за період з 13 квітня 2012 року по 17 квітня 2014 року. З довідки ВДВС Сарнеського районного управління юстиції № 11002/01 від 17 вересня 2014 року вбачається, що за зведеним виконавчим провадженням заборгованість [PERSON] перед [PERSON] становила 20 129 грн. 87 коп. Доводи позивача про прострочення боржником грошового зобов'язання знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник зобов'язаний до сплати боргу з урахуванням індексу інфляції а також трьох процентів річних від простроченої суми за період з 14 травня 2014 року по 19 листопада 2014 року включно. З врахуванням встановлених величин індексу інфляції за період з 18 квітня 2014 року по 19 листопада 2014 року та 3% річних за вказаний період стягненню на користь позивача з відповідача з урахуванням добровільного відшкодування сум 5000 грн. 10 вересня 2014 року та 9 жовтня 2014 року підлягає сума 2220 грн. 69 коп. (1 909 грн. 80 коп. - сума індексу інфляції та 310 грн. 89 коп. - сума 3% річних). Крім цього підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, ст. 625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої невиконанням рішень суду, якими стягнуто на його користь з [PERSON] грошові кошти за договорами позики. Через неповне виконання зобов'язань відповідачем внаслідок знецінення присуджених грошових сум йому завдана майнова шкода, просив на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з [PERSON] 8064 грн. 24 коп. та понесені судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. Під час розгляду справи [PERSON] уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь суму інфляційних та три проценти річних в сумі 7848 грн. 48 коп. за період з 29 квітня 2014 року по 3 липня 2014 року. В судове засідання [PERSON] подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від його представника [PERSON] надійшла заява, в якій він позову не визнав через неправильне нарахування суми заборгованості. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не застосовувалось у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення рішення у відсутності сторін, які не з'явились. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Рішенням Сарненського районного суду від 15 липня 2014 року стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] борг в сумі 3473 грн. 49 коп. а також інфляційні та 3 проценти річних за період з 20 серпня 2013 року по 28 квітня 2014 року в сумі 1753 грн. 92 коп., всього - 5227 грн. З довідки ВДВС Сарнеського районного управління юстиції № 1251/13 від 14 серпня 2014 року вбачається, що за зведеним виконавчим провадженням заборгованість [PERSON] перед [PERSON] станом на 3 липня 2014 року становила 84640 грн. 54 коп. З письмової розписки [PERSON], виданої [PERSON], вбачається, що позивач 4 липня 2014 року отримав від відповідача в рахунок погашення заборгованості 84640 грн. 54 коп. Доводи позивача про прострочення боржником грошового зобов'язання знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник зобов'язаний до сплати боргу з урахуванням індексу інфляції а також трьох процентів річних від простроченої суми за період з 29 квітня 2014 року по 3 липня 2014 року включно. З врахуванням встановлених величин індексу інфляції з 29 квітня 2014 року по 3 липня 2014 року та 3% річних за вказаний період стягненню на користь позивача підлягає 7848 грн. 48 коп. (7389 грн. 12 коп. - сума індексу інфляції та 459 грн. 36 коп. - сума 3% річних). Крім цього підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, ст. 625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 04.05.2016 року о 11 год. 30 хв. водій [PERSON] на перехресті вулиць Короленка та вул.. О.Досвітнього, керував автомобілем « АЗЛК 21412», номерний знак [NUMBER], виїжджаючи з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 2105, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі та допустив з ним зіткнення, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України.В наслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Винним у ДТП визнано водія [PERSON].В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ 2105» реєстр. номер [NUMBER], який належить [PERSON] зазнав механічних ушкоджень на загальну суму 11068 грн. 36 коп., що підтверджується звітом дослідження спеціаліста-автотоварознавця № 234/2016 від 25 травня 2016 року . Крім того, згідно квитанції № 281851 від 25.05.2016 року вартість послуг експерта складає 700.00 грн.. Постановою Вовчанського районного суду Харківської області по адміністративній справі від 20.05.2016 року, вина [PERSON] була доказана. Відповідач в добровільному порядку заподіяні збитки не відшкодовує, тому [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути заподіяну матеріальну шкоду ,та витрати повязані зі сплаті судового збору. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязіта заперечував проти його задоволення , вважаючи його без підставним. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою , яка на відповідній правовій підставі ( право власності,інше речове право, договір підряду,оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 10 січня 2017 року між ним та [PERSON] в присутності його співмешканки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , був укладений договір займу, про що підписали розписку на суму 70000 грн. [PERSON] зобов`язався повернути йому суму позики у строк до 01 вересня 2019 року. На підтвердження обов`язків [PERSON] передав йому в якості застави житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, загальною площею 0,20 га, з яких: 0,15 га - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,05 га - для ведення особистого підсобного господарства, розташована за адресою: [ADDRESS] . У розписці вони зазначили, що в разі порушення строків повернення суми позики, позикодавець має право звернутися до суду з вимогами про звернення стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку. На підтвердження визнання боргових зобов`язань [PERSON] передав йому Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , Технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] та Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП від 15.12.1997 року. Проте, на день пред`явлення даного позову до суду грошові зобов`язання за розпискою від 21.01.2019 року [PERSON] так і не виконані. Посилаючись на вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що відповідно до рішення Каховського міськрайонного суду від 16.10.2013 року з нього утримують аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] в сумі 1500 грн. щомісячно. На даний час доходи його складаються тільки із заробітної плати, яка є меншою, ніж розмір аліментів. Просить зменшити розмір аліментів, стягувати аліменти на користь [PERSON] в розмірі ? частина доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та його представник в судовому засіданні на позові наполягали, пояснили, що позивач працює в ДЮСШ тренером-викладачем та має недостатню заробітну плату, щоб сплачувати аліменти, визначені рішенням Каховського міськрайонного суду . Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що утримання дитини потребує значних витрат і зменшення аліментів до ? частини заробітку відповідача поставить її родину у скрутне становище. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність інших дітей. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Позивач згідно рішення Каховського міськрайонного суду від 16.10.2013 року сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в сумі 1500 грн. щомісячно. Згідно довідки про доходи від 12.12.2013 року, виданою відділом освіти Каховської міської ради [PERSON] працює тренером-викладачем ДЮСШ відділу освіти Каховської міської ради та за вересень 2013 року отримав заробітну плату в сумі 810,70 грн., за жовтень 2013 року - 810,70 грн., за листопад - 1621,40 грн. Таким чином, розмір аліментів підлягає зменшенню, але у відповідності до ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно.

Outcome: approved