Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Ремезівці в особі [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що 18.01.2009 року померла його баба [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,1108 га, яка складається із земельних ділянок площею 1,0512 га та площею 1,0596 га. Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняв, оскільки проживав разом з спадкодавцем на момент її смерті. Маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом йому у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, відсутній. У зв'язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В підготовче засідання позивач не зявився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 165445, [PERSON] померла 18.01.2009 року. Судом встановлено, що [PERSON] є онуком померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії І-СГ № 410291 від 14 березня 1975 року та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ІV-ЯР № 332192 від 16.02.1959 року. З копії державного акту серії ЛВ № 031317 на право власності на земельну ділянку, вбачається що [PERSON], на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 26.01.2004 року №17, є власником земельної ділянки площею 2,1108 га, яка складається із земельних ділянок площею 1,0512 га та площею 1,0596 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області. Довідкою [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON], яка померла 18.01.2009 року, було с. Ремезівці Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені у сільській раді не посвідчувався. Заборон та арештів на належну їй земельну ділянку площею 2,1108 га немає. Спадщину після її смерті фактично прийняв її онук [PERSON], оскільки був зареєстрований та проживав із спадкодавицею на момент її смерті. Згідно із інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 53583327 від 06.10.2018 року, інформація щодо спадкової справи після смерті [PERSON], померлої 18.01.2009 року, відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців, у встановлений законом строк, не звертався із заявою про прийняття спадщини. Із свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 165445 та довідки [PERSON] сільської ради від 06.09.2017 № 744 вбачається, що спадкодавця записано із помилкою у прізвищі, а саме [PERSON], однак виходячи з інших доданих матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є однією особою. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст.\~328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до\~ст.\~1217,\~1218\~ЦК\~України,\~спадкування\~здійснюється\~за заповітом\~або\~за\~законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на\~спадкування\~мають\~особи,\~визначені\~у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно із ч. 1\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3\~ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої, спадщину фактично прийняв, наявної інформації, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved