Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що він є власником будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 16 вересня 2019 року. У вересні 2019 року у зв`язку з необхідністю оформлення відносин землекористування, позивач звернувся до Літинської селищної ради Літинського району, внаслідок чого йому стало відомо про арешт належного йому вищевказаного нерухомого майна. В позові вказує, що даний арешт зареєстрований у зв`язку з судовим спором з відповідачем у 2002-2003 роках (цивільна справа №2-48/03). Арешт зареєєстровано державним нотаріусом Гуменюк Н.П. на підставі постанови ДВС Літинського району АА №613560 від 27 листопада 2002 року. Проте вказує, що зазначений спір вирішений відповідно до ухвали суду від 23 липня 2003 року. Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить зняти арешт з належного йому нерухомого майна. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовну заяву підтримує та просить її задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. До суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній». Крім того, відповідача [PERSON] було повідомлено про місце дату та час судового засідання відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний нотаріус Гуменюк Н.П. в судове засідання не з`явилась. До суду надійшов лист, відповідно до якого справу просить розглядати без представника нотаріальної контори, при цьому покладається на думку суду. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Заяв чи клопотань до суду не надходило. У відповідності до ч. 1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 16 вересня 2019 року (а.с.7) 11.09.2006 за №3713266 реєстратором Літинською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали суду б/н від 27.11.2002, Літинський нарсуд, здійснено реєстрацію арешту на будинок, адреса [ADDRESS] . Відповідно до ухвали суду Літинського району Вінницької області від 29 липня 2003 року (а.с.8) затверджено мирову угоду укладену між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] згідно якої стягнути з [PERSON] , [PERSON] одну тисячу чотириста шістдесят гривень та [PERSON] одну тисячу чотириста шістдесят гривень матеріальної шкоди на користь [PERSON] . Провадження по справі закрити. Відповідно до довідки Літинської державної нотаріальної контори за №1897/01-16 від 19 листопада 2019 р. (а.с.22)документи нотаріального діловодства Літинської державної нотаріальної контори по 2006 рік включено передані на зберігання до державного нотаріального архіву Вінницької області (м.Вінниця вул.Хмельницьке щосе 7). Відповідно до довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області за №3396/01-14 від 23.10.2019 р. (а.с.23) встановлено, що в справах Державного нотаріального архіву Вінницької області зберігаються документи фонду Літинської державної нотаріальної контори. Згідно відомостей по фонду Літинської державної нотаріальної контори в Реєстрі для реєстрації заборони відчуження за 2002 рік значиться запис від 05 грудня 2002 року за номером 18 про накладення заборони. Відповідно до якого заборону накладено на майно гр. [PERSON] та [PERSON] а адресу [ADDRESS] на підставі повідомлень від 27.11.2002 року Літинського місцевого суду та Виконавчої служби. Відмітка про зняття заборони згідно Реєстру для реєстрації заборон по фонду Літинської державної нотаріальної контори відсутня. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно із ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон №475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і зняти арешт з нерухомого майна належного [PERSON] накладений ухвалою Літинського нарсуду б/н від 27 листопада 2002 року та зареєстрований реєстратором державним нотаріусом Гуменюк Наталією Петрівною на підставі постанови ДВС Літинського району АА 613560 від 27 листопада 2002 року, оскільки судом встановлено, що зазначений спір в процесі якого був накладений вказаний арешт був вирішений відповідно до ухвали суду від 23 липня 2003 року, однак питання щодо зняття арешту вирішено не було. За таких підстав, щоб не порушувати прав позивача як власника вказаного нерухомого майна, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, які складаються з витрат зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн., які позивач залишає за собою.

Outcome: approved