Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначається, що станом на 15 квітня 1991 року, коли припинила своє існування така форма власності, як власність колгоспного двору, її батькові [PERSON] та матері [PERSON] на праві спільної власності як членам колгоспного двору, належала ? частина житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] Підгаєцького району . Після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, будучи спадкоємцем за заповітом[PERSON] , вона зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в оформленні спадкових прав на будинок через невизначеність власників будинку у правовстановлюючому документі, в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 20.04.1990 року..Крім неї спадкомцем у померлого є його дружина,а мати позивачки, відповідач, яка відмовилась від прийняття спадщини.. Вважає, що вона, як спадкоємець після померлого[PERSON]., має право на спадкове майно, в тому числі і на житловий будинок,але позбавлена можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, в порядку спадкування, в зв'язку з чим змушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги на підставі, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача з позовними вимогами була повністю згодна та пояснила, що позивач є рідною дочкою [PERSON]. Спірний будинок був спільно побудований подружжям. Станом на квітень 1991 року в цьому будинку проживали померлий чоловік [PERSON] та його дружина, яка не претендує на спадкове майно та відмовилась від прийняття обов'язкової частки. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Станом на 15 квітня 1991 року, коли з набранням чинності Закону України «Про власність» припинила існування така окрема форма власності, як власність колгоспного двору, членами колгоспного двору, головою якого був[PERSON] , були окрім нього ще й його дружина , відповідач [PERSON] і кожному з них, виходячи з рівності їх часток (ст. 123 Української РСР 1963 року в редакції до 16.12.93 року), на той час належало на праві власності по 1/2 ідеальної частцки спірного жилого будинку, що в [ADDRESS] Даний будинок з господарськими будівлями рахується за [PERSON],та належить колгоспному двору, що складається з двох членів , що стверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 20 квітня 1990 року, видане на підставі рішення виконкому Бережанської районної Ради народних депутатів № 296 від 11.12.1989 р. Позивачка у відповідності до ст.ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 26 жовтня 2011 року секретарем виконкому Новосілківської сільської ради Підгаєцького району, Тернопільської області. За даними технічного паспорта на житловий будинок та відповідно до довідки № 690 від 15.09.2015 р. виданої Новосілківською сільською радою згідно записів по господарської книги житловий будинок, який належить голові колгоспного двору померлому [PERSON] та членам [PERSON] 1960 року забудови, та господарські будівлі та споруди: стодола стайня 1967 року забудови,літня кухня-веранда-комора- 1988 року забудови. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після завершення будівництва житлового будинку та після реєстрації будинку в погосподарській книзі Новосілківської сільської ради набув право власності на даний будинок. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться [ADDRESS] позивач не має можливості через відсутність у правовстановлюючому документі на дане майно, визначеної частки померлому з цих підстав нотаріус відмовляє у його видачі про що свідчить длист державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори за № 944/01-16 від 08.10.2015 р. Заслуговує на увагу суду, те що відповідач в установлений законом шестимісячний термін не подала до Підгаєцької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини і вважається такою, що не прийняла спадщину. Як вбачається з матеріалів справи 28. 04.2015 року, [PERSON] написала заяву про відмову від спадщини, обов'язкової частики,після смерті чоловіка. Вказану заяву було посвідчено секретарем Новосілківської сільської Ради,відповідно до Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Таким чином суд встановив, що сторони є спадкоємцями по заповіту а також має право на обовязкову частку в спадковому майні після смерті [PERSON] дійшли до згоди щодо спадкового майна, враховуючи що відповідачка відмовилась від прийнятя бобвязкової частки у спадщині, а позивач є єдиним спадкоємцем після померлого, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через органи нотаріату, суд вважає за можливим, визнати за позивачем право власності на спадкове майно на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, яка належала на праві власності[PERSON]На підставі викладеного,

Outcome: approved