Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ „НАСК „Оранта про стягнення страхового відшкодування, пені. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 28 серпня 2013 року на о. Хортиця м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ЗАЗ 1102 д.н. 322-99НЕ, під керуванням позивача, та транспортного засобу ВАЗ 2105 д.н. 93943НА, під керуванням [PERSON] ДТП сталася з вини [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ „НАСК „Оранта згідно полісу №АС/2994851, термін дії якого з 30.06.2013р. по 29.06.2014р. Позивач звернувся до ПАТ „НАСК „Оранта з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідачем було визначено суму страхового відшкодування у розмірі 6289,33 грн. Але страхове відшкодування відповідачем до теперішнього часу не було здійснено. Позивач просить суд стягнути з ПАТ „НАСК „Оранта суму страхового відшкодування у розмірі 6289,33 грн., 3188,09 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, а також витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача, ПАТ „НАСК „Оранта позовні вимоги визнала у повному обсязі, пояснила що дійсно позивач звертався до відповідача з приводу виплати страхового відшкодування. Відповідачем не було виплачено страхове відшкодування, оскільки на час звернення позивача у відповідача було введено тимчасову адміністрацію. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 28.08.2013 року о 11-20 годині [PERSON], керуючи автомобілем „ВАЗ 2105 д.н. 93943НА по о. Хортиця в м. Запоріжжі, не витримав безпечну швидкість руху та дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем „ЗАЗ д.н. 322-99НЕ, під керуванням водія [PERSON], чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], що підтверджується постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2013 року у справі №337/4998/13-п, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а саме у порушенні Правил дорожнього руху України, яке потягло за собою пошкодження транспортних засобів. Постанова набрала законної сили 20.09.2013 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], під час керування транспортним засобом ВАЗ 2105 д.н. 93943НА, була застрахована у ПАТ „НАСК „Оранта згідно договору №АС2494851 від 25.06.2013р. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено належний позивачу, [PERSON] автомобіль „ЗАЗ 1102 д.н. 322-99НЕ. Згідно розрахунку страхового відшкодування ПАТ „НАСК „Оранта від 04.10.2013 року вартість страхового відшкодування, яка підлягає сплаті [PERSON] у звязку з настанням страхового випадку та пошкодженням автомобіля „ЗАЗ 1102 д.н. 322-99НЕ складає 6289,33 грн. Автомобіль „ЗАЗ 1102 д.н. 322-99НЕ належить на праві власності [PERSON] [PERSON] користувався автомобілем на підставі довіреності. Відповідно до п. 1.6 ст. 1 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, такі особі також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За пунктом 22.1. статті 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. 20.09.2013 року позивач, [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно п. 36.2 Зазначеного закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. В порушення приписів Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідачем, протягом 90 днів після отримання заяви [PERSON] про здійснення страхового відшкодування не було здійснено виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.5 вищевказаного закону За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. У звязку з несплатою страхового відшкодування позивачем було нараховано відповідачу пеню, з урахуванням строку позовної давності, за період з 16.11.2014р. по 15.11.2015 р. у розмірі 3188,09грн. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування та пені підлягають задоволенню.

Outcome: approved