Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом , з урахуванням його уточнень, в якому просив: стягнути з [PERSON] та Товариства з додатковою відповідальністю « Страхове товариство « Домінанта» шкоду заподіяну майну у розмірі 97554,76 грн.; стягнути з [PERSON] відшкодування за опалту автотоварознавчого дослідження у розмірі 1107 грн. та моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 29.10.2015 року о 18-15 годин [PERSON] керував автомобілем Фольксваген держномер АІ 80 87 АО по вул..Дніпровській, в сторону вул.. Польової в м. Харкові, не надав перевагу на перехресті з пров. Тарасівським в м. Харкові, який є головним по співвідношенню до вул.. Дніпровської та не виконав вимогу знаку 2.1 ПДРУ , вичнив порушення п.н. 16.11, 8.4.5 ПДР України , та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] ,у зв,язку з чим позивачу заподіяно матеріальних збитків. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.03.2016 року винним у скоєнні вищевказаного ДТП визнано [PERSON] Позивачу спричинена матеріальна шкода у розмірі 97554,76 грн. Цивільну відповідальність відповідача застраховано в ТДВ « СТ « Домінанта», про що виданий поліс .Позивач звернувся до ТДВ « СТ « Домінанта» із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. До теперішнього часу належних до виплат сум не перераховано , з мотивацією фінансових труднощів та черги . Одночасно сума, на яку може бути стягнута шкода (сума страхового відшкодування за пошкодження майна) складає 50 000 грн., інша частина збитків відшкодовується за рахунок винної особи. Позивачем також понесені додаткові витрати за проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1107 грн. та витрати на евакуатор у сумі 500 грн. Також позивачу завдано моральну шкоду ,яку він оцінює у розмірі 30 000 грн. Моральна шкода, завдана позивачу, полягає в порушенні його права власності, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача, останній зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що особи, відповідальні за збитки не поновлюють порушене право позивача та не сплачують в добровільному порядку шкоду завдану позивачу. Хвилювання та думки про те, як відновити свій транспортний засіб, тримали Позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сімї та на роботі. Також, фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач змушений витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах, а також змінив свій звичний робочий день, оскільки витрачав не мало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів, органів судової влади та державної автомобільної інспекції з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сімю та роботу. 19 червня 2018 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху. 26 червня 2018 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду , відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та справу призначено у підготовче засідання . 24 вересня 2018 року ухвалою суду підготовче провадження закінчено та справу призначено до судового розгляду. 20 листопада 2018 року ухвалено заочне рішення. 27 грудня 2018 року заочне рішення від 20 листопада 2018 року скасовано , справу призначено в загальному провадженні в підготовче засідання. \~ \~ \~ \~ \~ 23\~січня 2019\~року \~до суду\~ надійщов\~відзив \~ відповідача\~[PERSON].\~в якому\~відповідач зазначив,\~що на\~момент скоєння\~ ДТП\~його цивільно-\~правова \~ відповідальність\~ \~ \~ застрахована\~ \~в ТДВ\~СТ «Домінанта»\~.\~Після настання\~ ДТП\~ від\~ 29.10.2015\~ року\~ \~відповідачем \~ \~ в\~строк \~передбачений \~законодавством \~ подано\~письмову заяву\~ \~до ТДВ\~СТ Домінанта\~ \~про настання\~ \~страхового \~випадку ,\~тобто усі\~ \~вимоги \~для початку\~ \~ розслідування\~страхового випадку\~ ним\~ \~виконано.\~В матеріалах\~справи \~ не\~міститься \~жодного доказу\~ \~(документального\~ підтвердження)\~ ,\~щодо звернення\~ позивача\~ до\~належної страхової\~компанії та\~отримання \~ відповіді\~ від\~ТДВ СТ\~«Домінанта» \~,\~щодо відмови\~ у\~ здійсненні\~ страхової\~виплати ,\~тобто позивачем\~ \~не доведено\~факт \~ звернення\~позивача \~до страхової\~компанії \~ та\~відмови у\~виплаті страхового\~відшкодування.\~На підтвердження\~матеріальної шкоди,\~позивачем надано\~висновок експертного\~автотоварознавчого дослідження\~№ 12847\~від 15.07.16\~.\~Однак,\~даний висновок\~не може\~бути прийнятий\~судом ,\~як розрахунок\~фактичної матеріальної\~шкоди понесеної\~позивачем,\~оскільки він\~не відповідає\~вимогам ч.7\~ст.102\~ЦПК України. До того ж, розмір матеріальних збитків, заподіяних Позивачу за висновком експерта-автотоварознавця, на думку відповідача, явно завищений, оскільки при проведенні автотоварознавчого дослідження для встановлення суми заподіяного збитку експерт виходить із середньоринкової вартості послуг і комплектуючих, а ремонт транспортного засобу який було досліджено, враховуючи його країну походження та ступінь пошкодження, фактично не може коштувати половину його ринкової вартості. Крім того, з моменту настання ДТП та звернення позивача для проведення автотоварознавчого дослідження пройшло більше 45 днів, і на думку відповідача, експерт не мав можливості встановити причинно-наслідковий звязок між фактично отриманими пошкодженнями досліджуваного траснпортного засобу позивача в день ДТП, та наданим вже після спливу 45 діб автомобіля для дослідження, оскільки позивач не надав відомостей, яким саме шляхом його транспортний засіб було доставлено для автотоварознавчого дослідження, чи не було в процесі транспортування отримано додаткових ушкоджень, що могли спричинити додаткові збитки, та вплинули на вартість ремонтної калькуляції. В матеріалах справи відсутні будь які відомості стосовно зовнішнього стану транспортного засобу позивача, за результатами огляду аварійним комісаром транспортний засіб позивача, відповідно до п.34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які можливо було порівняти зі станом Т.З, який досліджував експерт. Також позивач просить стягнути з Відповідача витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1107 грн, однак в матеріалах справи відсутні докази сплати саме позивачем і саме зазначених коштів, а лише міститься супровідний лист від ХНДІСЕ ім. засл.професора [PERSON], за яким лише вказано що вартість висновку оплачено.Окрім матеріальної шкоди, позивач просить суд стягнути на його користь моральну шкоду, яку він оцінює в 30000 грн. Позивачем до позовної заяви не надано жодного доказу на підтвердження моральної шкоди та не зазначено, яким чином сума у розмірі 30000 грн. розрахована. Відповідач вважає, що позивач прийшов до хибного та безпідставного висновку, що відповідач зловживаючи своїми правами домігся затягування строків розгляду притягнення до адміністративної відповідальності. У зв,язку з наведним відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 24 січня 2019 року ухвалою суду підготовче провадження закінчено та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов пітримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на доводи зазначені у відзиві. Представник відповідача ТДВ «СТ «Домінанта» в судове засідання не з,явився. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до наступного . Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.10.2015 року близько 18 -15 годин керуючи автомобілем [NUMBER] рухався по вул.. Дніпропетровській в сторону вул.. Польової в м. Харкові не надав перевагу на перехресті з пров. Тарасівським, який є головним по співвідношенню до вул..Дніпровської, не виконав вимогу знаку 2.1 ПДР України , чим допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] у зв,язку з чим заподіяно матеріальних збитків, водій [PERSON] порушив п.п. 16.11, 8.4.5 ПДР України. Як вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення від 29.10.2015 року складеного за фактом ДТП ,яка сталася 29.10.2015 р. автомобіль Фольцваген Т4, д.н. АІ 8087АО належить [PERSON]. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкові від 11 березня 2016 року провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КпАП України в звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності закрито. Зі змісту постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року вбачається, що у справі призначалася судова автотехнічна експертиза , відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 12208 від 18.02.2016 року Харківського НДІСЕ ім.. [PERSON] встановлено , що в даній ДТП технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів діями водія автомобіля Фольцваген [PERSON] визначалась шляхом виконанням ним вимог п. 16.11, а також Розділу 33 п/п 2.1 Додатку 1 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо транспортній ситуації дії водія автомобіля Фольцваген [PERSON] не відповідали вимогам п. 16.11, а також Розділу 33/ п/ 2.1 Додатку 1 Правил дорожнього руху України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв,язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження ХНДІСЕ ім. засл. проф. [PERSON] №12847 від 15.07.2016 року вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля [NUMBER] наслідок ДТП складає 97554,76 грн. Вартість проведення експертизи склала 1107 грн. Як вбачається з договору купівлі- продажу №072-15 від 08.07.2015 року автомобіль GEELY , 2014 року випуску , позивачем був придбаний у ІП «АІС Харків» за 222 416.67 грн. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Для настання цивільної відповідальності повинні існувати чотири підстави: 1) наявність шкоди; 2) протиправна дія заподіювача шкоди; 3) наявність причинного зв'язку між протиправною дією та шкодою; 4) вина заподіювача шкоди. Відповідно до копії поліса обов,язкового страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ /4122914 , транспортний засіб відповідача [PERSON] застрахований ТДВ «СТ «Домінанта», страхова сума (ліміт) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 50\~000 грн. Строк дії з 07.11.2014 до 06.11.2015 року включно. Як вбачається з копії скарг позивач звертався до МТСБУ , Національної комісії з цінних паперів , Фондового ринку та Голови Національного банку України з проханням проведення перевірки причин безпідставної невиплати ТДВ «СТ «Домінанта» належних позивачу страхових сум . Матеріали справи відомостей щодо виплат страхового відшкодування ТДВ «СТ «Домінанта» [PERSON] не містять . Відповідно до ст. 22 Закону, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст.. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь [PERSON] підлягає стягненню сума матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 50 000 грн. ,тобто ліміту передбаченого полісом обов,язкового страхування , з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 47 554,76 грн. , тобто різниця між фактичною шкодою та страховою виплатою . Згідно квитанцій, що знаходиться в матеріалах справи, позивачем за проведення експертного дослідження сплачено суму у розмірі 1107 грн. , яка також підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача . В частині позовних вимог [PERSON] про відшкодування за оплату автоевакуатора у розмірі 500 грн. суд вважає за необхідне відмовити , оскільки вони не підтвердженні доказами. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров,я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини. Суд вважає, що позивач [PERSON] зазнав моральних стражданнь, у зв,язку з пошкодженням його автомобілю, тому позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 3000,00 грн., так як цю суму суд визнає достатньою для відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди. Питання про судовий збір , суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial