Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що 24 грудня 2014 року в м. Первомайську Миколаївської області помер мій батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з житлового будинку № 126, що знаходиться по вул. Польовій в м. Первомайськ Миколаївської області. Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом та, у встановленому законодавством порядку, подала заяву до Першої Первомайської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. У видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок їй було відмовлено та розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, оскільки реєстрація права власності на належний померлому житловий будинок в Первомайському МЕТІ відсутня. Так, 23.06.1970 р. за Рішенням Виконкому Первомайської міської ради № 505, її батькові було надане право індивідуального будівництва житлового будинку. 16.09.1970 року Спадкодавець уклав договір з виконкомом Первомайської міської ради про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до пяти. 30.09.1970 року цей договір був посвідчений нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори, реєстровий № 3801. [PERSON] являвся власником вказаного вище будинку на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до пяти від 23.06.1970 року. Проте, реєстрація права власності на вказаний будинок в Первомайському МЕТІ не була проведена, хоча всі необхідні документи у батька позивачки були в наявності та не було ніяких перешкод для проведення такої реєстрації. На теперішній час позивачка не має можливості прийняти спадщину, тому змушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі та визнати за позивачкою право власності на житловий будинок № 126 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Польовій в м. Первомайськ Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 24.12.2014 р. в м. Первомайськ, Миколаївської області. Представник відповідача [PERSON] в судовому засданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Із копії свідоцтва про смерть свідоцтво серії I- ФП № 212224 від 25.12.2014 року, актовий запис про смерть № 1002 [PERSON] помер 24.12.2014 року. Згідно Свідоцтва про народження серія VI УР № 541162, [PERSON] народилася 02.09.1963 року, баьками вказані [PERSON] і [PERSON]. Згідно Рішення Виконкому Первомайської міської ради від 23.06.1970 року № 505, [PERSON] було надане право індивідуального будівництва житлового будинку. 16.09.1970 року [PERSON] уклав договір з виконкомом Первомайської міської ради про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до пяти. 30.09.1970 року цей договір був посвідчений нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори, реєстровий № 3801. [PERSON] є власником житлового будинку № 126 по вул. Польовій в м.Первомайську Миколаївської області на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до пяти від 23.06.1970 року. 16.09.1970 року Спадкодавець уклав договір з виконкомом Первомайської міської ради про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до пяти. 30.09.1970 року цей договір був посвідчений нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори, реєстровий № 3801. Отже, мій батько являвся власником вказаного вище будинку на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до пяти від 23.06.1970 року. Проте, реєстрація права власності на вказаний будинок в Первомайському МЕТІ не була проведена, хоча всі необхідні документи у були в наявності та не було ніяких перешкод для проведення такої реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з викладеного вище, перешкод для проведення реєстрації права власності на будинок у батька позивачки не було, але у звязку зі смертю, питання щодо реєстрації права власності залишилося неврегульованим. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таке згідно ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України є підставою для визнання права власності за позивачкою на зазначене спірне спадкове майно в порядку спадкування. Таким чином, оскільки визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, є законні підстави для задоволення позову, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі в силу ст.ст. 328, 1216, 1218, 1222, 1261 ЦК України. За [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок № 126 з господарськими спорудами, по вул. Польовій в м.Первомайську Миколаївської області, в порядку спадкування, після смерті 24.12.2014 року її батька [PERSON]

Outcome: approved