Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серіїІІІ-ДП № 118385, виданий 12.03.2001 року на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Миколаївської сільської ради № 6 від 05.03.2001 року, на земельну ділянку площею 3,640 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, на імя [PERSON], належить [PERSON], померлій 07.05.2016 року. В обґрунтування заяви зазначає,що 07 травня 2016 померла його матір [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, який 10.06.2015 року було посвідчено секретарем Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON], відповідно до змісту якого спадкодавець на випадок своєї смерті заповіла:[PERSON] земельну ділянку площею 3,640 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради, що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 118385; [PERSON] земельну ділянку площею 3,610 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради, що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯА № 839174; житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Комсомольська, буд. 58. У встановлений ст. 1271 ЦК України строк заявник та його сестра [PERSON] звернулися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], в порядку спадкування за законом, як діти спадкодавця. В свою чергу, [PERSON] та [PERSON] звернулися з заявами про відмову від прийняття спадщини за заповітом. Коли заявник звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,640 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, то в видачі свідоцтва йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, в зв'язку з тим, що ним надано нотаріусу свідоцтво про смерть [PERSON] та Державний акт на право приватної власності на спадкову земельну ділянку серія ІІІ-ДП № 118385, в якому власником зазначена [PERSON]. Тому, для вирішення питання щодо встановлення факту належності спадкодавцеві документу, що посвідчує право власності на спадкову земельну ділянку, нотаріус рекомендувала звернутись до суду. Заявник зазначає, що виявлені розбіжності в імені матері, зазначеному в державному акті [PERSON] та імені, зазначеному в свідоцтві про смерть «Антоненко Пелагії», є нічим іншим, як граматичною помилкою особи, що видавала державний акт. В судове засідання заявник не з`явився. Представник заявника надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також представник виконкому Миколаївської сільської ради в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Матеріали справи свідчать, що заявник у справі є сином [PERSON]. На підставі рішення 19 сесії 23 скликання Миколаївської сільської Ради народних депутатів від 05 березня 2001 року, [PERSON], яка мешкала за адресою: с. Миколаївка, вул. Комсомольська, 53а, передано в приватну власність земельну ділянку, площею3,640 га в межах згідно з планом, розташовану на території Миколаївської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що 12 березня 2001 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 118385, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13795. 10 червня 2015 року [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 3,640 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради, що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 118385; [PERSON] земельну ділянку площею 3,610 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради, що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯА № 839174; житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Комсомольська. Згідно зі свідоцтвом про смерть серія І-КИ № 692110, [PERSON] померла 07 травня 2016 року. На момент смерті [PERSON] проживала за адресою: [INFO], буд. 27 жовтня 2016 року до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за законом звернулися [PERSON] та [PERSON], як діти спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявами про відмову від прийняття спадщини за заповітом, про що свідчать матеріали спадкової справи. З вищевикладеного вбачається наявність розбіжностей в імені власника спадкового майна з іменем померлого, що унеможливлює належну реєстрацію права власності на спадкове майно, та відповідно порушує спадкові права заявника. Відповідно п. 6 ч. 1, ч.2\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності вказаного Державного акту підтверджується тим, що решта анкетних даних [PERSON] в означених документах, а саме: прізвище та по батькові, місце проживання, співпадають з даними, вказаними в свідоцтві про смерть померлого, що усуває розбіжності, виявлені нотаріусом в імені особи, на ім`я якої видано правовстановлюючий документ. При цьому, означені невідповідності перешкоджають заявнику в реалізації прав на спадкування, про що свідчать лист нотаріуса від 16 лютого 2017 року, яким заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу та усунення яких потрібно для реалізації спадкових прав заявника, внаслідок чого заява підлягає задоволенню. З огляду на викладене, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved