Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з вимогами до [PERSON], просить суд визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку [ADDRESS], що надана відповідачу, скасувати рішення про внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно спірної земельної ділянки. Вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення виконкому Севастопольської міської ради народних депутатів від 17.03.1992 р. № 13/1183 позивачу була виділена земельна ділянка площею 0,06 га для будівництва та обслуговування жилого будинку по [ADDRESS]. Рішенням Севастопольської міської Ради № 5598 від 15.10.2008р. [PERSON] було надано згоду на передачу у власність земельної ділянки по [ADDRESS], а рішенням № 7158 від 10.06.2009р. було надано у власність вказану земельну ділянку. Оскільки земельна ділянка по [ADDRESS] частково накладається на земельну ділянку, що була надана позивачу, постановою Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 13.09.2013р. визнані протиправними та скасовані рішення Севастопольської міської Ради № 5598 від 15.10.2008р. та рішенням № 7158 від 10.06.2009р. Позивач зазначає, що оскільки рішення, на підставі яких відповідачу був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку скасовані, є підстави для визнання недійсним цього державного акту. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вважає їх безпідставними, а тому в задоволенні позову просив відмовити. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] був виданий державний акт серії ЯЕ № 896382 на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану в [ADDRESS], кадастровий номер 8536900000:02:008:0096, виданий Головним Управлінням Держкомзему у м.Севастополі, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010988601078. Вказаний державний акт був виданий на підставі рішення Севастопольської міської Ради від 10.06.2009р. № 7158. Постановою Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 13.09.2013р., яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2013р., визнано протиправним та скасовано рішення Севастопольської міської Ради від 15 жовтня 2008 року № 5598 «Про надання згоди на передачу у власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Визнано протиправним та скасовано рішення Севастопольської міської Ради від 10 червня 2009 року № 7158 «Про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вищезазначеною постановою Окружного адміністративного суду м. Севастополя встановлено, що [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Севастопольської міської Ради народних депутатів № 13/1183 була виділена в довічне спадкове володіння земельна ділянка площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS]. При відводі земельної ділянки відповідачу, до її складу увійшла частина земельної ділянки, яка перебуває у користуванні [PERSON] Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно положень ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин), державний акт є документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надану у власність відповідним рішенням. Таким чином, державний акт є лише документом, що посвідчує право власності, яке виникає після державної реєстрації на підставі рішення відповідно органу. Статею 155 Земельного кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За таких обставин, оскільки рішення Севастопольської міської Ради № 7158 від 10.06.2009 р., на підставі якого відповідачу був виданий державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 896382, на теперішній час скасовано, то наявність діючого документа, виданого на його підставі, суперечить діючому законодавству та порушує права третіх осіб, зокрема [PERSON], тому суд вважає що вимоги позивача про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вимоги позивача про скасування рішення про внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно спірної земельної ділянки не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними, а визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним є підставою для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то понесені позивачем судові витрати у розмірі 114,70 гривень підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: partial