Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка виступає в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], третя особа виконавчий комітет [PERSON] міської ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, виселення в якому зазначив, що йому на підставі договору дарування від 06.11.2007 року належить житловий будинок, розташований за адресою: вул. Фестивальна,41 / вул. Бєдного Демяна,62, м. Бердянськ, Запорізької області. Право власності на зазначений житловий будинок зареєстровано за ним [PERSON] комунальним підприємством з технічної інвентаризації [PERSON] міської ради Запорізької області 02.12.2007 року. Відповідачі вселилися в спірний будинок та проживають у ньому, як члени сім'ї попереднього власника, яким був його батько [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку з 24 листопада 1985 року, [PERSON] - з 24 листопада 1985 року, [PERSON] - з 05 березня 2002 року, [PERSON] - з 02 жовтня 2004 року. У вищевказаному будинку, за відсутності його згоди також були зареєстровані малолітні діти відповідача [PERSON]: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 року він постійно проживає в належному йому будинку по вул. Фестивальна, / Бєдного Дем'яна, 41/62. в м. Бердянську, але позбавлений права користування усім будинком, оскільки відповідачі намагаються чинити йому перешкоди у цьому, займаючи фактично всі житлові приміщення будинку. 29 січня 2016 року він направив на ім'я відповідачів листи з вимогою виселитися з житлового будинку та знятися з реєстрації в ньому протягом 5 календарних днів з моменту отримання листів, але в зазначений строк відповідачі добровільно будинок не залишили, з реєстрації не знялися і продовжують в ньому проживати, чим порушують його право власності. Посилався на ст. ст. 16, 321, 379, 382, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 150, 156 ЖК України вважали, що з припиненням права власності особи на жиле приміщення члени його сім'ї також втрачають право користування цим приміщенням і підлягають виселенню за позовом нового власника. За ЗУ «Про охорону дитинства» батьки дитини несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини та дотримання прав дитини, в тому числі на належне житло, а право дитини на житло залежить від правомірності користування цим житлом її батьками, з якими дитина має право проживати. Оскільки мати малолітніх [PERSON] та [PERSON] неправомірно перебуває в будинку і незаконно використовує його для свого проживання та проживання своїх малолітніх дітей, наявні підстави для виселення вказаних осіб з метою захисту його законного права на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Виходячи з викладеного виселення [PERSON] разом з дітьми не порушує права останніх. Просив на підставі ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні належним йому на праві приватної власності майном - житловим будинком, розташованим за адресою: вул. Фестивальна,41 / вул. Бєдного Дем'яна. 62, м. Бердянськ, Запорізька область. Виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В, [PERSON], [PERSON] з житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Фестивальна,41 / вул. Бєдного Дем'яна, 62. м. Бердянськ, Запорізька область. Стягнути з [PERSON], [PERSON] Ю, [PERSON] В, [PERSON] на його користь судові витрати. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась без поважних причин, про розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки [PERSON], [PERSON] особисто, а [PERSON], [PERSON] в порядку ст. ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Представник виконавчого комітету [PERSON] міської ради просив в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] Є не виселяти їх разом з мамою зі спірного житлового приміщення. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно вникає з моменту державної реєстрації. За ст. 319 ч. 1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном, будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно договору дарування від 06 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2821 позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: вул. Фестивальна, буд. 41 / вул. Бєдного Дем'яна, буд. 62, м. Бердянськ, Запорізька область (а.с.5). Згідно витягу про реєстрацію права власності №16877949 від 02.12.2007 року право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстровано за позивачем [PERSON] комунальним підприємством з технічної інвентаризації [PERSON] міської ради Запорізької області 02.12.2007 року за №20879233 (а.с.6). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] на законних підставах набув право власності на спірний житловий будинок. За повідомленнями УДМС України в Запорізькій області від 13.02.2016 року та 13.05.2014 року місце проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровано в [INFO] (а.с.27-31). Реєстрація в спірному будинку [PERSON] підтверджується копією будинкової книги (а.с.43-47). Листом від 29.01.2016 року [PERSON] просив відповідачів усунути йому перешкоди у здійсненні права власності шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку за адресою: вул. Фестивальна, буд. 41 / вул. Бєдного Дем'яна, буд. 62, м. Бердянськ, Запорізька область, який було направлено цінним листом та отримано відповідачами (а.с.11-12), але останні не звільняючи спірне житлове приміщення, порушують право власності позивача, що підтверджується копією позовної заяви (а.с.92-93), копією ухвали про відкриття провадження по справі (а.с.91) та поясненням в судовому засіданні відповідачів [PERSON] та [PERSON], які визнали ту обставину, що вони проживають в спірному житловому приміщенні. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. За ст. ст. 64, 156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство, а також, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (ч.2 ст. 3 СК України). Судом встановлено, що в силу ст. 64, 156 ЖК УРСР та ст. 405 ЦК України відповідачі не є членами сімї позивача, разом з ним не проживають та не пов'язані з ним спільним побутом, а тому вони не набули право користування житловим будинком, що йому належить. Крім того, між сторонами відсутні правовідносини щодо найму житлового приміщення за ст. 158 ЖК УРСР, оскільки належних доказів, які цю обставину підтверджують суду не надано. Право мешканців будинку похідно від права власника, який надав їм право користування житлом. Оскільки право попереднього власника на будинок за адресою: вул. Фестивальна, буд. 41 / вул. Бєдного Дем'яна, буд. 62, м. Бердянськ, Запорізька область припинилось, то припинилось і право на користування ним у відповідачів. При вирішенні справи суд бере до уваги, що [PERSON], [PERSON] забезпечені житлом і зберігають за собою право користування іншими житловими приміщеннями (а.с.13, 97). У судовому засіданні також встановлено, що в спірному будинку проживають малолітні діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] (а.с.41, 42). При вирішенні питання про їх виселення суд враховує, що в силу ст. 29 ч. 4 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Отже місце проживання малолітніх дітей є похідним від наявності права на проживання батьків, тому малолітні [PERSON] та [PERSON] підлягають виселенню зі спірного житла разом з їх матірю. На підставі ст. 88 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору підлягають стягненню з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].

Outcome: approved