Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 березня 2012 року між ним та відповідачем був складений договір позики, відповідно до якого він позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 25 000 грн. на строк до 22 березня 2013 року, даний договір був складений в простій письмовій формі, оформлений у вигляді розписки, написаною власноруч відповідачем. В порушення умов договору, відповідач до теперішнього часу борг не повернув, на неодноразові звернення щодо повернення грошей відповідач запевняв, що в найближчий час поверне гроші, але до теперішнього часу суму позики відповідач не повернув, крім того, суму боргу не визнає. Просить суд стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в сумі 25 000 грн., судові витрати в сумі 250 грн. та відшкодування витрат на надання правої допомоги в розмірі 200 грн. Позивач до початку судового засідання надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час, місце та день слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 22 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 25 000 грн. на строк до 22 березня 2013 року. Даний договір був укладений у письмовій формі, на підтвердження укладання даного договору позики відповідачем була власноручно написана розписка. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 25 000 грн. підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на правову допомогу. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в розмірі 450 грн., а саме, судовий збір в розмірі 250, 00 грн. (квитанція від 17.12.2013 р.) та витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн. (акт виконаних робіт № 1/гр.-18.12.13 від 18.12.2013 р.). На підставі викладеного та

Outcome: approved