Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа комунальне підприємство «Житловик», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачкою з 01.01.1993 р. перебував у шлюбі. Як військовослужбовець на себе та членів своєї сім'ї отримав в [ADDRESS]. Даний будинок передано на баланс міської ради. З 23.05.2008 р. почали проживати в зазначеній квартирі. З жовтня 2010 р. сім'я фактично розпалася і відповідачка переїхала проживати до своїх батьків. 11.03.2013 р. рішенням суду шлюб розірвано. Відповідно до довідки виданої КП «Житловик» 15.10.2013 р. відповідачка зареєстрована в кв. [ADDRESS]. За вказаною адресою відповідачка зареєстрована але не проживає з жовтня 2010 р. що підтверджується рішенням суду від 11 березня 2013 р. та актами перевірки паспортного режиму від 20.09.2013 р., 24.10.2013 р. та 21.11.2013 р. На даний час має намір приватизувати квартиру, однак реєстрація відповідачки в ній буде порушувати його право на цю квартиру, зокрема право власності. Позивач просить суд на підставі ст..ст. 380, 391, 405 ЦК України винести рішення яким визнати відповідачку такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS]. В суді позивач позовні вимоги уточнив, просить відповідачку визнати такою, що втратила право на користування квартирою на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР. Суду позивач пояснив, що житло тільки має намір приватизувати на себе і сина, відповідачка з жовтня 2010 р. перебуває на заробітках за кордоном, з нею не спілкується, в квартирі знаходяться особисті речі відповідачки. Представник відповідачки в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду представник відповідача пояснив, що його довірителька перебуває за кордоном на роботі за контрактом, а тому за нею повинно бути збережено житло в спірній квартирі; позивач при подачі позову ввів суд в оману вказавши в позовній заяві, що колишня дружина переїхала до своїх батьків оскільки там вона не проживала з 2010 р.; в квартирі знаходяться особисті печі відповідачки що в суді визнав позивач. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є сином сторін, на час навчання виписаний з спірної квартири, мати перебуває на заробітках, її особисті речі знаходяться в квартирі. Заслухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували в шлюбі з 01.01.1993 р. який розірваний рішенням Кам'янець-Подільського міськрайсуду від 11.03.2013 р. Сторони зареєстровані в квартирі [ADDRESS], в м.Кам'янець-Подільський, що підтверджується довідкою КП «Житловик» від 15.10.2013 р.(а.с.7). Позивач є основним квартиронаймачем зазначеної квартири яка була надана йому та членам його сім'ї - відповідачці та сину [PERSON] згідно ордеру на жиле приміщення серії КП № 001914 на підставі рішення виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради № 871 від 08.05.2008 р.(а.с.32). Син [PERSON] в спірній квартирі згідно довідки КП «Житловик» від 15.10.2013 р.(а.с.7) не зареєстрований. Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно п.2 ч.2 ст. 71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Як встановлено судом відповідачка тимчасово не проживає в спірній квартирі оскільки перебуває на роботі за кордоном в Італійській Республіці, що підтверджується копією персонального робочого контракту від 29.10.2012 р.(а.с.76-77), наданої представником відповідача, поясненнями свідка. Термін дії контракту - безстроково(п.2 контракту). Зазначений контракт свідчить про те, що відповідачка з поважних причин не проживає в спірній квартирі, а тому за нею зберігається вказане жиле приміщення. Суд також враховує, що в спірній квартирі зберігаються особисті речі відповідачки, зазначений факт позивач в суді визнав, підтвердив його і свідок. Посилання позивача на акти перевірки паспортного режиму від 20.09.2013 р.(а.с.4), від 24.10.2013 р.(а.с.5), від 21.11.2013 р.(а.с.6) суд оцінює критично оскільки в них зазначені різні відомості про час який [PERSON] не проживає в спірній квартирі(тривалий час(а.с.4), близько 3х років(а.с.5), не проживає(а.с.6)). При цьому суд враховує також, що з вимогами про визнання відповідачку такою, що втратила право на проживання в спірній квартирі, позивач звернувся до суду тільки 25.11.2013 р. На час складання актів перевірки відповідачка вже працювала по персональному робочому контракту від 29.10.2012 р.(а.с.76-77). Критично суд також оцінює посилання позивача в позовній заяві на ст..405 ЦК України як підставу для визнання відповідачки такою, що тратила право на проживання в спірній квартирі оскільки згідно довідки відділу обліку, розподілу та приватизації житла Кам'янець-Подільської міської ради № 01-29/66 від 22.07.2014 р.(а.с.122) розпорядженням міського голови від 25.01.2010 р. № 43-р розпорядження про приватизацію квартири [ADDRESS], на [PERSON] скасоване, тобто квартира є неприватизованою, а позивач не є її власником. З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed