Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання п.10.2 договору кредиту №11369263000 від 09.07.2008р. недійсним. В обґрунтування зазначив, що зазначений пункт договору передбачає підвищення процентної ставки в односторонньому порядку та суперечить положенням ст..1056-1 ЦК України. В судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.. Аналізуючи докази по справі, суд вважає,що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.07.2008р. АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір кредиту №11369263000 від 09.07.2008р. Згідно п.10.2 договору передбачено збільшення процентної ставки у разі порушення кредитної дисципліни, погіршення фінансового стану позичальника, здійснення процентних коливань, а також передбачено порядок збільшення процентної ставки. Відповідно п.28 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умовами договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року (Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів). При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Вивчивши договір кредиту №11369263000 від 09.07.2008. між ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON], судом встановлено, що зазначеним договором встановлено погоджену сторонами процедуру зміни процентної ставки у конкретних випадках шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК України, що не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК України, в зв'язку з чим підстав для визнання недійсним п.10.2 кредитного договору немає.

Outcome: dismissed