Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 17 жовтня 2003 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстрований Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №354. Від спільного шлюбу у них є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось, внаслідок того, що між ними постійно виникали непорозуміння через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, у кожного є свої інтереси. Шлюб носить формальний характер, подальше збереження сім'ї є неможливим, примирення неможливе, а тому, просив суд шлюб розірвати. На адресу суду відповідачка [PERSON] направила відзив на позов, в якому зазначила, що позивачем невірно зазначено обставини припинення шлюбних відносин з 2014 року та ведення спільного господарства. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. Зазначив, що через зневажливе ставлення відповідачки до сім'ї, між ними виникли неприязні відносини, через які подальше збереження шлюбу є неможливим. Просив стягнути з відповідачки судовий збір, сплачений за подання позовної заяви. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на розірвання шлюбу погоджується. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 жовтня 2003 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис №354. Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 травня 2011 року виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до положення ст.141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а відтак судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved