Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цією заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами. 10 червня 2020 року виконавчий комітет Носівської міської ради Чернігівської області прийняв рішення № 142 «Про впорядкування адресних реквізитів», відповідно до якого житловому будинку, зареєстрованому: [ADDRESS] , було присвоєно фактичні адресні реквізити: [ADDRESS] . 14 лютого 2002 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, на день смерті вона проживала одна в [ADDRESS] . Через свій похилий вік [PERSON] протягом останніх років свого життя потребувала стороннього догляду, а тому його (заявника) мати [PERSON] постійно проживала разом із нею то за місцем проживання [PERSON] , то за місцем свого проживання в [ADDRESS] , а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. [INFO] [PERSON] померла. Він (заявник) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняв, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку із відсутністю доказів того, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . [PERSON] просив суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини після смерті останньої. У судовому засіданні заявник вимоги підтримав з підстав, які зазначені у заяві, та просив їх задовольни. У судове засідання представник заінтересованої особи - Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що вимоги визнає, просив розгляд справи проводити без їх участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. У судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, суть яких зводиться до того, що вона добре знає заявника та знала його матір [PERSON] , яка проживала разом із [PERSON] , яка померла у 2004 році, та здійснювала за нею догляд до її смерті. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що за життя 14 лютого 2002 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не знаходилося та з чого не складалося, а також все те, на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 46). Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 2 вересня 2020 року (а.с. 53-54), а тому спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за цим заповітом. У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 47; 51-52). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Разом із нею на день смерті фактично проживала [PERSON] , що підтверджується поясненнями заявника та показаннями свідка. Таким чином, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 18). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, за його заявою приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. до майна померлої [PERSON] було заведено спадкову справу за № 42/2020, що підтверджується копією відповідної спадкової справи (а.с. 33-46). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що 8 липня 2020 року нотаріус виніс постанову № 216/02-31, якою відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку із відсутністю доказів того, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується копією відповідної постанови (а.с. 22-23). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення цього факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволить успадкувати після смерті [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, який належав [PERSON] . Заявник позбавлений можливості в іншому порядку встановити зазначений факт.

Outcome: approved