Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 жовтня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Сторожницької сільської ради Ужгородського району, актовий запис №24. За час шлюбу у подружжя народилось дві доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Останні роки шлюбні відносини між подружжям поступово погіршились, між ними відсутнє порозуміння та повага. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально, оскільки особисті відносини між ним та відповідачкою уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє спокійне спілкування, що негативно позначається на психоемоційному стані дітей. Таким чином, бажання позивача та відповідача розлучитися є взаємним та обдуманим кроком. Майновий спір між сторонами відсутній. Також не має спору щодо місця проживання та утримання дітей. Враховуючи вищенаведене, позивач просить шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] 21.10.2006 року розірвати. Позивачем на адресу суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачем на адресу суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 21.10.2006 року про шлюб, 21 жовтня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №24. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON]. За час шлюбу у подружжя [PERSON] до [PERSON] народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.05.2007 року та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.2013 року, виданими виконкомом Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. У відповідності зі ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Спір з приводу місця проживання малолітніх дітей між сторонами відсутній. Враховуючи вищенаведені обставини справи, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved