Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]; розділити в натурі квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]; виділити в натурі у власність [PERSON] у квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS] наступні приміщення: житлову кімнату площею 14,2 кв.м.; виділити в натурі у власність [PERSON] у квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS] наступні приміщення: житлову кімнату площею 13,6 кв.м.; залишити в спільному користуванні [PERSON], [PERSON] у квартирі розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 81, корпус З, кв. 122 наступні приміщення: житлову кімнату площею 15,6 кв.м. кухню площею 15,6 кв.м., вбиральню площею 2,9 кв.м., коридор площею 7,1 кв.м., коридор площею 1,9 кв.м. Позивач надав до суду заяву, у якій просив справу слухати за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та відповідачці [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира №122, у будинку №81, корп. 3 по вул. Канатній в м. Одесі. Факт належності вищевказаної квартири [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, що було видано управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської Ради 01 грудня 2008 року, з якого вбачається, що квартира №122, у будинку №81, корп. 3 по вул. Канатній в м. Одесі належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Крім того, даний факт підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 19.01.2009 року, номер витягу 21588954, зі змісту якого вбачається [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/2 квартири №122, у будинку №81, корп. 3 по вул. Канатній в м. Одесі. У відповідності до технічного паспорту на квартиру №122, у будинку №81, корп. 3 по вул. Канатній в м. Одесі, дана квартира має загальну площу 63.9 кв.м., житлову площу 43,4 кв.м. та в цілому складається з 3 житлових кімнат, площею 14, 2 кв.м.; 15,6 кв.м.; 13,6 кв.м.; кухні площею 15,6 кв.м.; вбиральні площею 2,9 кв.м.; коридору площею 7,1 кв.м.; коридор площею 1,9 кв.м. 27 квітня 2013 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I- ЖД №188577 від 27 квітня 2013 року. Подружжя проживає у належній позвачу на праві спільної часткової власності квартирі. У відповідності до п. 2.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. При цьому, у відповідності до п. 2.2 вищевказаного порядку, реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання. Проте, [PERSON] Мар'яна Вікторівна з квітня 2013 року не може зареєструватися у квартирі №122, у будинку №81, корп. 3 по вул. Канатній в м. Одесі, оскільки [PERSON], як співвласник житла не надає своєї згоди на таку реєстрацію. В зв'язку із чим, права позивача як співвласника нерухомого майна протиправно обмежуються та він на даний час обмежений у реалізації свого права власності на власний розсуд. Правом власності є право особи на річ (майно], яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ЦК України). Відповідно дост.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.ст.364,367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ, якщо він можливий з дотриманням вимог закону, без втрати цільового призначення майна. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. Відповідно п.1 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Порядок застосування зазначених норм матеріального права роз'яснив Верховний суд України у постанові від 19.02.2014 року по справі № 6-4ц14, правовий висновок якого в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для застосування у подібних правовідносинах. Згідно п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» , який зазначає, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власністю підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Враховуючи вищевикладене та виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379 ЦК України, можливо прийти висновку, що виділ часток (поділ) квартири, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину квартири із самостійним виходомабо у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є законними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved