Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори, третя особа нотаріус Грибачова Людмила Дмитрівна, про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальних дій. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом п'ятої Запорізької нотаріальної контори 13.05.1992 p., реєстр№1-908, бабі позивача [PERSON] належить квартира [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним свідоцтвом ЗМБТІ від 07.09.1992 р, [NUMBER], технічним паспортом вказаної квартири, виданим 20.03.1992 р. До 2006 року він проживав та був зареєстрований у м. Павлограді Дніпропетровської області, в серпні 2006 року виписався з квартири та переїхав у Запоріжжя до баби [PERSON] та дядька [PERSON], з того часу постійно проживав [ADDRESS] з ними як член сім*ї, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Він є інвалідом другої групи з дитинства (рос. нетрудоспособен), що підтверджується довідкою серії Д-70 №309877, виданою Шевченківською ВТЕК при 2-й поліклініці м. Запоріжжя 24.09.1980 р. безстроково. Його баба [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим міським відділом ДРАЦС PC Запорізького МУЮ, виданим повторно 05.08.2014 року, серія [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаної квартири, яку фактично відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняв її третій син [PERSON], (рідний дядько позивача), який був зареєстрований у вказаній квартирі на момент смерті баби, що підтверджується даними його паспорту. Оформлення спадщини він не здійснив і не отримав свідоцтво на спадщину. [PERSON], сім*ї та дітей не мав, помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим міським відділом ДРАЦС PC Запорізького МУЮ 01.02.2014 p., серія [NUMBER]. Позивач є інвалідом з дитинства. Після смерті родичів він не міг вже зареєструватися в квартирі, і у зв'язку з тим, що фактично залишився без засобів існування, у березні 2014 року був вимушений зареєструватися за іншою адресою по [ADDRESS], у своїх знайомих, щоби отримувати пенсію. Будь-якого іншого житла в нього не має. Після смерті дядька [PERSON] він одноособово проживав в спадковій квартирі. Вважаючи себе єдиним спадкоємцем після смерті баби та дядька [PERSON], який фактично прийняв спадкове майно у вигляді вказаної квартири. В кінці 2015 року він звернувся до суду з позовною заявою до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. (Всі оригінали правовстановлюючих документів на квартиру на ім*я бабусі [PERSON] знаходяться у нього). В процесі розгляду справи він звертався до 5-ї державної нотаріальної контори м. Запоріжжя (за місцем знаходження спадкової квартири), однак виявилося, що спадкова справа після смерті дядька [PERSON] була відкрита в іншій нотаріальній конторі. Після отримання судом копії спадкової справи з 4-ї Запорізької державної нотаріальної контори стало відомо, що у лютому 2014 року державним нотаріусом було заведено спадкову справу №36/2014 для оформлення спадщини після смерті дядька [PERSON] за заявою [PERSON] На його заяву стосовно оформлення спадщини після смерті дядька, йому було рекомендовано звернутися до суду - відповідь 4-ї державної нотаріальної контори м. Запоріжжя від 08.04.2016 р. На цей час він звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про встановлення факту його постійного проживання однією сім*єю зі спадкодавцем та визнання права власності на вказану квартиру в порядку спадкування. Ухвалою суду від 21.01.2018 року позовна заява була залишена без руху у зв'язку з тим, що заявником не надана постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв'язку з цим, він 09.02.2018 р. звернувся до 4-ї Запорізької державної нотаріальної контори, однак отримав там відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмову щодо викладення причини цієї відмови у письмовій формі, що є грубим порушенням його прав та інтересів. Відповідно вимогам ст. 49 Закону України «Про Нотаріат» Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Відповідно ст. 50 Закону України «Про Нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач [PERSON] просить суд визнати незаконними дії державного нотаріуса Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Грибачової Людмили Дмитрівни щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії та відмови щодо викладення причини цієї відмови у письмовій формі. Представники позивача та відповідача надали суду заяви про слухання справи в їх відсутність. Суд, вивчивши позов, дослідивши надані письмові докази, відзив відповідача, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина після померлого гр. [PERSON], [INFO], що на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS]. 20 лютого 2014 року до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори подана заява - [PERSON] про прийняття спадщини за законом, після померлого [INFO] дядька - [PERSON]. зареєстровано за № 106 та на її підставі відкрито спадкову справу № 36/2014. В заяві про прийняття спадщини [PERSON] зазначено, що крім неї є спадкоємець за законом племінниця спадкодавця - [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], яка є спадкоємцем через те, що її батько [PERSON], брат спадкодавця, помер [INFO]. 08 квітня 2016 року до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори подана заява - [PERSON] щодо пропуску строку на прийняття спадщини та надання роз'яснення відносно отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] дядька - [PERSON], зареєстровано за вх. № 744 та долучена до спадкової справи № 36/2014. 08 квітня 2016 року Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою надано роз'яснення [PERSON] щодо можливості його звернення до суду для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Фактичні обставини справи підтверджуються завіреними належним чином копіями доказів: паспорту [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], паспортом [PERSON] свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], договором купівлі-продажу квартири 1992 року, посвідченням БТІ, довідкою інваліда 2 групи; спадкової справи № 36/2014 після померлого [INFO] [PERSON]; спадкової справи № 36-2015 до майна померлої [PERSON]. Відповідно до ст. ст. статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов'язаний: здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики ( z1730-13 ); \ Абзац другий статті 5 із змінами, внесеними згідно із Законом N 5208-VI ( 5208-17 ) від 06.09.2012 \ сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; Згідно за ст. ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно зі статтями 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.-ст. 80,81 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою безпідставно не надано позивачу [PERSON] відмову у письмовій формі у вчиненні нотаріальної дії з викладенням причини такої відмови, внаслідок чого позивач був позбавлений права на судовий захист в провадженні щодо факту постійного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та визнання права власності на майно.

Outcome: approved