Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницького головного управління юстиції в Кіровоградській області в якому просе зняти арешт з нерухомого майна [ADDRESS] та [ADDRESS] накладений на підставі постанови Кіровського ВДВС кіровоградського МУЮ від 06.09.2004 року серія АА №045524 . В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити посилаючись на те, що він стороною виконавчого провадження не був з невідомих йому причин державним виконавцем був накладений арешт на належне йому майно. Позивачу та представнику судом розяснялося про належний спосіб захисту своїх прав, але позивач та його представник наполягали на своїх вимогах. Представник відповідача належним чином про час розгляду справи повідомлений про причини неявки суд не сповістив, тому суд находить за можливе розглядати справу за наявними доказами по справі. Оцінивши в сукупності належні та допустимі докази по справі суд находить позов який задоволенню не підлягає. Встановлено, що згідно відомостей з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 96675835, сформованої 08.09.2016 року, 13.09.2004 зареєстровано за № 21659642 реєстратором, девята Київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, тип обтяження - арешт нерухомого майна на підставі постанови, ае 045524, виданий 06.09.2004 року ВДВС Кіровського району Кіровоградського МУЮ; об'єкт обтяження - квартира за адресою: [ADDRESS]; власник - [PERSON]. Відповідно до копії листа начальника Кіровського ВДВС міста Кіровоград ГТУЮ у Кіровоградській області (змінено найменування на Фортечний ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області) від 21.06.2016 № 26804 інформація щодо накладення арешту на майно позивача відсутня, осільки матеріали виконавчого провадження та журнали обліку виконавчих проваджень знищено у зв'язку з закінченням терміну зберігання, на підставі акта про знищення виконавчих проваджень та вимог наказу Міністерства юстиції України. Відомості щодо виконавчого провадження, в якому накладався арешт державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ на квартиру позивача згідно постанови ае 261533 від 14.08.2007 в позовній заяві відсутні. Долучені до позовної заяви документи, а саме: інформаційна довідка з Державних реєстрів, лист начальника Кіровського ВДВС міста Кіровоград ГТУЮ у Кіровоградській області від 21.06.2016 № 26804 такої інформації не містять також. Крім того, позивачем не надано до позовної заяви доказів про те, коли було завершене виконавче провадження, в якому накладено арешт на квартиру позивача та підстави його завершення. Також відсутні належні докази на підтвердження того, що виконавче провадження було знищено відповідно до діючого законодавства. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1. ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч.б ст.81 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях. Позивач звернулась до суду з позовом до Фортечного відділу ДВС м.Кропивницького про звільнення майна з-під арешту, який був накладений державним виконавцем на [ADDRESS] та [ADDRESS] В пункті1 та п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5 , роз'яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділдом УП ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення . Відповідно до п. 5 вказаної вище Постанови, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається у порядку, передбаченому розділом УII ЦПК України(ред.2004 року). Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позовна заява не містить вимог позивача до відповідачів про визнання права власності на квартиру, на яку був накладений арешт, предметом спору є порушення державним виконавцем вимог чинного законодавства у виконавчому провадженні. Позивач не є боржником у виконавчому провадженні. Відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На думку суду позивач звернувся до Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницького головного управління юстиції в Кіровоградській області про зняття арешту як до неналежного відповідача, оскільки виконавча служба виконує дії в тому числі про накладенню арешту та про його зняття і не може бути відповідачем по справі, тому в задоволенні позовних вимог суд відмовляє. Судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України суд покладає на позивача по фактично понесеним ним витратам. На підставі ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» ,Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» ,

Outcome: dismissed