Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просив визначити розмір часток квартири [ADDRESS], яка перебуває у спільній сумісній власності сторін у справі, наступним чином: за позивачем - ? частини квартири, а за відповідачкою - ? частину. Ухвалою суду від 25.09.2014 року (а.с. 39) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено ТОВ «БК «Д.О.М.». Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що він перебуває із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 19.09.1987 року. 29.07.2003 [PERSON] уклала з МЖБТ «Д.О.М.» інвестиційний договір, відповідно до умов якого отримала у власність квартиру [ADDRESS]. Позивач також вказує, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2014 року визнано, що вищевказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [PERSON] зазначає, що відповідачка до придбання квартири ніколи не заробляла коштів, лише виховувала дитину, а позивач придбав квартиру на зароблені власним трудом кошти та тільки на її ремонт витратив 18000 доларів США. Наявність спору при визначенні розміру часток сторін у спрій квартирі вимусила [PERSON] звернутися до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, сповіщена належним чином, що підтверджується її присутністю у судовому засіданні 25.09.2014 року та особистим підписом у розписці (а.с. 41). Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на сплив строку позовної давності, на недоведеність позовних вимог, а також зазначав, що єдиною метою звернення [PERSON] до суду із даним позовом є зменшення частки [PERSON] у квартирі з наміром уникнути виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «БК «Д.О.М.». Вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника третьої особи ТОВ «БК «Д.О.М.», дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.09.1987 року. 29.07.2003 [PERSON] уклала з МЖБТ «Д.О.М.» інвестиційний договір, відповідно до умов якого отримала у власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 48). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2014 року (а.с. 5-6) визнано, що вищевказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Судом також встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.12.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь МЖБТ «Дом» заборгованість на загальну суму 253514,99 грн. за неналежне виконання умов договору інвестування (а.с. 26-31). Стягувачем у виконавчому провадженні є ТОВ «БК «Д.О.М.» (а.с. 25). Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до положень ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В порушення вимог вказаної вище ст. 60 ЦПК України позивач не надав суду належних доказів на підтвердження існування таких істотних обставин, які дозволили б суду відступити від засади рівності часток подружжя та збільшити частку позивача у спірній квартирі з ? до ?. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, суд визначає частки сторін у вказаній квартирі рівними, тобто позивачу та відповідачці належить по ? квартири кожному. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідачку.

Outcome: partial