Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11.06.2012р. було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг на загальну суму 88315,23грн. Рішення набрало законної сили та звернуто до виконання. Під час розгляду вказаної справи суд прийняв ухвалу про забезпечення позову від 07.12.2011р., згідно якої з метою виконання основного зобов'язання боржником, судом було накладено арешт на майно [PERSON], а саме на трактор Т-150к, трактор МТЗ-82, навісну дискову борону, сівалку СУПН-8. 19.01.2012р. на виконання ухвали суду від 07.12.2011р. постановою про відкриття виконавчого провадження ВДВС Черкаського РУЮ було накладено арешт на трактор Т-150к, трактор МТЗ-82, навісну дискову борону, сівалку СУПН-8, що належать [PERSON] Позивач вказує, що до даного часу боржник [PERSON] свій борг перед позивачем не погасив і рішення суду про стягнення боргу від 11.06.2012р. не виконане, що підтверджується довідкою ДВС про наявність боргу від 03.09.2014р., тому ДВС намагається встановити наявність майна боржника для задоволення вимог кредиторів. Під час проведення виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що сільськогосподарська техніка, яка була арештована ухвалою суду від 07.12.2011р., продана [PERSON] на користь Звірогосподарства Черкаської облспоживспілки, та знаходиться в останнього. Дана обставина підтверджується прибутковою накладною №ПН-0000170 від 07.05.2012р. Позивач вважає, що такими діями [PERSON] намагається ухилитись від сплати основного боргу перед ним, тому вважає дії відповідача [PERSON] неправомірними, а укладений договір купівлі-продажу - недійсним. На момент продажу вказаної техніки, вона була під арештом, а позивач мав право за рахунок вказаної техніки задовольнити свої вимоги. Таким чином договір купівлі-продажу майна, який оформлений прибутковою накладною №ПН-0000170 від 07.05.2012р., є недійсним, так як був здійснений без додержання вимог ч.1 ст.203 ЦПК України. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу від 07.05.2012р., який укладений між [PERSON] та Звірогосподарством Черкаської облспоживспілки та який оформлений прибутковою накладною №ПН-0000170 від 07.05.2012р. в частині купівлі-продажу трактора Т-150 вартістю54600грн., сівалки СПИ-8 вартістю 5250грн., сцепки з боронами вартістю 3150грн., трактора «Білорусь» з плугом вартістю 36750грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити повністю, подавши письмове заперечення. Вказав, що позивачем не надано доказів існування договору купівлі-продажу від 07.05.2012р. Свій висновок про укладення договору купівлі-продажу позивач робить з копії накладної від 07.05.2012р., але в графі замовлення зазначено дату договору від 08.05.08р. Фактично договір, який позивач просить визнати недійсним, - не укладався, а тому відсутній предмет спору. Про факт підписання [PERSON] прибуткової накладної від 07.05.2012р. - не заперечував. Крім цього вказав, що позивачем не доведено, що саме сільськогосподарська техніка, яка вказана в прибутковій накладній від 07.05.2012р., є саме тією технікою, на яку був накладений арешт ухвалою суду від 07.12.2011р. Оскільки ні у прибутковій накладній, ні в ухвалі суду не конкретизовано про яку саме техніку йде мова. А в [PERSON] знаходиться багато різної сільськогосподарської техніки і устаткування. Тому, вважає позовні вимоги недоведеними. Представник третьої особи відділу ДВС Черкаського РУЮ Бондар В.Г. відніс вирішення спору по суті на розсуд суду. Відповідач: Звірогосподарство Черкаської облспоживспілки в судове засідання не з'явилось, неповідомивши про причини неявки, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі вказаного відповідача. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11.06.2012р. було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг на загальну суму 88315,23грн. Рішення набрало законної сили та звернуто до виконання. Під час розгляду вказаної справи суд прийняв ухвалу про забезпечення позову від 07.12.2011р., згідно якої з метою виконання основного зобов'язання боржником, судом було накладено арешт на майно [PERSON], а саме на трактор Т-150к, трактор МТЗ-82, навісну дискову борону, сівалку СУПН-8. 19.01.2012р. на виконання ухвали суду від 07.12.2011р. постановою про відкриття виконавчого провадження ВДВС Черкаського РУЮ було накладено арешт на трактор Т-150к, трактор МТЗ-82, навісну дискову борону, сівалку СУПН-8, що належать [PERSON] Дані про накладення арешту були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна Згідно листа ВДВС Черкаського РУЮ від 03.09.2014р. встановлено, що боржник [PERSON] свій борг перед позивачем не погасив і рішення суду про стягнення боргу від 11.06.2012р. не виконане; заборгованість по виконавчому документу складає 89313,63грн. Судом встановлено, що згідно прибуткової накладної №ПН-0000170 від 07.05.2012р. [PERSON] продав Звірогосподарству Черкаської облспоживспілки: трактор Т-150, лійку для розкладання добрив, сівалку СПИ-8, котки паливні прикотуючі, сцепку з боронами, трактора «Білорусь» з плугом, на загальну суму 106050грн. У накладній вказано найменування договору: ДГ-0000024 (08.05.08). Суд констатує, що сторонами не надано до суду доказів укладення саме договору купівлі-продажу від 08.05.2008р., таким чином вказана сільськогосподарська техніка фактично була продана [PERSON] та передана Звірогосподарству на підставі прибуткової накладної від 07.05.2012р. №ПН-0000170. Згідно доводів позивача останній стверджує, що трактор Т-150, сівалка СПИ-8, сцепка з боронами та трактор «Білорусь» з плугом є саме тією сільськогосподарською технікою, на яку був накладений арешт ухвалою Черкаського районного суду від 07.12.2011р. З даними доводами позивача суд не може погодитись у зв'язку з наступним. Ухвалою Черкаського районного суду від 07.12.2011р. було накладено арешт на трактор Т-150к, трактор МТЗ-82, навісну дискову борону, сівалку СУПН-8, що належить [PERSON] Вказані дані продубльовані і в постанові ВДВС Черкаського РУЮ про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2011р. та значаться в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Однак суд констатує, що ні в ухвалі суду, ні в постанові ДВС взагалі не конкретизовані дані про майно, на яке накладено арешт: не вказано рік випуску техніки, колір, державні номерні знаки, номер кузова, шассі, тощо, що фактично виключає можливість індивідуалізувати вказану техніку. Навіть назва техніки, що вказана в хвалі суду від 07.12.2011р., не відповідає назві техніки, що вказана в прибутковій накладній від 07.05.2012р. №ПН-0000170. Згідно пояснень державного виконавця Бондаря В.Г., ним не складались будь-які документи щодо опису арештованої чи переданої сільськогосподарської техніки, де були б конкретизовані дані про вказане майно та не встановлювався факт наявності в боржника [PERSON] іншої сільськогосподарської техніки. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу, що укладений 07.05.2012р. в формі прибуткової накладної №ПН-0000170 в частині купівлі-продажу трактора Т-150, сівалки СПИ-8, сцепки з боронами, трактора «Білорусь» з плугом. Суд констатує, що право власності є непорушним і кожний власник має право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. У разі наявності у власник кількох одиниць однотипної техніки, на одну з яких накладено арешт, це не позбавляє права власника відчужувати ту техніку, на яку арешт не накладено. Позивачем не доведено, що сільськогосподарська техніка, яка вказана хвалі суду від 07.12.2011р., є саме тією технікою, що вказана в прибутковій накладній від 07.05.2012р. №ПН-0000170. В суду відсутні підстави вважати, що позивач має право на ту техніку, що вказана в прибутковій накладній від 07.05.2012р. №ПН-0000170. Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] має бути відмовлено повністю, так як вказані вимоги є недоведеними.

Outcome: dismissed