Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання до Любомльської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлої 08.01.2016 року [PERSON], яка доводиться їй бабою. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спадкодавець [PERSON] за життя, 26.03.1992 року та 30.11.2015 року, уклала заповіти, якими на випадок своєї смерті усе приналежне їй майно, в тому числі земельні ділянки, заповіла позивачу. Будучи обізнаною про укладення цих заповітів та здійснюючи догляд за спадковим майном, позивач вважала, що спадщину вона прийняла, однак після звернення у нотаріальну контору зясувалось, що нею пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки на день відкриття спадщини разом зі спадкодавцем вона не проживала і заяви про прийняття спадщини упродовж шести місяців до нотаріальної контори не подала. З огляду на те, що вона вважала себе єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом та від дня смерті спадкодавця здійснює за ним догляд, а інші спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] спадщину у встановлені строки не прийняли, тому строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин. За відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] та могли б дати письмову згоду на подання нею заяви про прийняття спадщини, захист її спадкових прав можливий лише у судовому порядку. В судове засідання сторони не зявились. Позивач в позовній заяві одночасно просила розглядати справу у її відсутності. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] подали в канцелярію суду заяви про визнання позову [PERSON] та розгляд справи у їх відсутності. Від Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області також надійшла довідка, датована 10.07.2017 року за вих. №331/2-18, про те, що дана сільська рада позов [PERSON] визнає повністю та просить розглядати справу без участі представника сільської ради. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. У справі встановлені наступні факти та обставини. Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №181817, виданого виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області 15.01.2016 року, стверджено, що [PERSON] померла 08.01.2016 року в с.Городнє Любомльського району Волинської області (а.с.4). Згідно копій заповітів від 26.03.1992 року та 30.11.2015 року, посвідчених посадовими особами Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області, [PERSON] за життя, на випадок своєї смерті, заповіла усе належне їй майно, в тому числі земельну ділянку площею 2,26 га (державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ №019877 від 15.03.2007 року), онуці [PERSON] (а.с.6, 6 на звороті). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 11.07.2017 року за №48368665, наданою приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON], стверджено, що вище наведені заповіти є чинними (а.с.33-34). Та обставина, що позивач [PERSON] є онукою спадкодавця [PERSON] доводиться копією свідоцтва про народження батька позивача [PERSON] серії І-ЕГ №153477, виданого повторно 20.03.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області, копією свідоцтва про народження позивача серії V-УР №0165795, виданого 20.02.1965 року Городнянською сільською радою Любомльського району Волинської області, та копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачем серії І-ЕГ №414070, виданого 26.11.1988 року (а.с.7, 7 на звороті). З копії довідки, виданої Куснищанською сільською радою Любомльського району Волинської області від 17.02.2017 року за вих. №76, слідує, що після смерті [PERSON], в управління та володіння спадковим майном вступила онука останньої позивач [PERSON], а спадкоємцями, згідно ст.1241 ЦК України, є відповідачі: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4 на звороті). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.07.2017 року за №48329573, наданої приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON], спадкова справа після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку не заводилась (а.с.32). Отже, на підставі вищенаведених доказів, встановлено відсутність спадкоємців після смерті [PERSON], які у встановленому порядку прийняли спадщину. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У справі встановлено, що позивач на день відкриття спадщини після смерті разом зі спадкодавцем [PERSON] не проживала та у строк, визначений у ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини у встановленому законом порядку не подала. Разом з цим, на підставі досліджених судом доказів стверджено, що позивач фактично вступила у володіння спадковим майном, здійснює за ним догляд та є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Зазначені обставини не заперечені та визнані відповідачами, тому, в силу ст.ст.60, 61 ЦПК України, вважаються доведеними та такими, що доказуванню не підлягають. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, проаналізувавши письмові докази у їх сукупності та враховуючи те, що інші спадкоємці, які спадщину у встановленому порядку не прийняли, та орган місцевого самоврядування по місцю проживання спадкодавця проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не заперечив, а також з огляду на причини та строк пропуску позивачем терміну подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає необхідним визначити останній додатковий строк для вчинення такої дії терміном у два місяці. З огляду на підставу позову, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved