Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із скаргою в якій просив зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції (далі відділ ДВС) Гапонюка А.В. виконати рішення Полонського районного суду від 11.04.2013 року, скасувати постанову начальника відділу ДВС Яремової А.В. від 13.10.2014 року про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність зазначеного державного виконавця, скасувати постанову винесену цим державним виконавцем 13.11.2013 року про закінчення виконавчого провадження, та зобов'язати вказаних посадових осіб відділу ДВС відновити виконавче провадження і виконати згадане рішення суду. В обґрунтування скарги зазначав, що за рішенням Полонського районного суду від 11.04.2013 року зобов'язано [PERSON] не чинити перешкоди для власників квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у користуванні заїздом до подвір`я, зокрема надати змогу користуватись брамою, а також звільнити частину подвір`я від речей, які створюють перешкоди для заїзду до квартири № 2 транспортних засобів. На виконання цього рішення суду 3.10.2013 року державним виконавцем Гапонюком А.В. відкрито виконавче провадження. 11.09.2014 року ним подано для начальника відділу ДВС Яремової А.В., скаргу на бездіяльність цього державного виконавця, оскільки останній не виконав рішення суду у вказаній частині. Яремова А.В., 15.10.2014 року винесла постанову якою відмовила у задоволенню його скарги, та з цієї постанови він дізнався, що виконавче провадження закрито. Такі дії зазначених посадових осіб відділу ДВС вважає незаконними. В судовому засіданні [PERSON] та його адвокат скаргу підтримали і просили її задовольнити. Начальник відділу ДВС Яремова А.В., державний виконавець Гапонюк А.В. скаргу не визнали, пояснили, що ними у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» було виконано рішення суду в частині зобов'язання [PERSON] не чинити згаданих перешкод, про що 11.11.2013 року складено відповідний акт, та після цього 13.11.2013 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази суд вважає скарга задоволенню не підлягає. Встановлено, що 03.10.2013 року за заявою [PERSON] державним виконавцем Гапонюком А.В. на виконання згаданого рішення Полонського районного суду винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою для боржниці [PERSON] запропоновано добровільно виконати, зокрема зобов'язати її не чинити перешкоди для власників квартири № 2, зазначеного домоволодіння [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у користуванні заїздом до подвір`я, зокрема надати змогу користуватись брамою, а також звільнити частину подвір`я від речей, які створюють перешкоди для заїзду до квартири № 2 транспортних засобів. 11.11.2013 року державним виконавцем Гапонюком А.В. за участю [PERSON], та [PERSON] (дружини [PERSON]) було складено акт про те, що [PERSON] звільнила частину подвір`я від речей які створюють перешкоди для заїзду до квартири № 2 транспортних засобів, зобов'язано боржницю не чинити перешкоди для стягувачів у користуванні заїздом в подвір`я та зобов'язано надати змогу користуватись брамою. 13.11.2013 року цей же держаний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням [PERSON] рішення суду. 11.09.2014 року [PERSON] подав скаргу для начальника відділу ДВС Яремовій А.В., в якій просив зобов'язати державного виконавця виконати рішення Полонського райсуду від 11.04.2013 року, оскільки він та члени його сім`ї не мають можливості користуватись брамою, не мають заїзду в подвір`я, воно не звільнене від речей, які створюють перешкоди для заїзду до їхньої квартири № 2 транспортних засобів. 15.09.2014 року Яремова А.В. відмовила у задоволенні скарги [PERSON], мотивуючи тим, що в діях державного виконавця при виконанні ним згаданого виконавчого провадження відсутні порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» , та не вбачається бездіяльність. Вирішуючи питання законності вимог скарги суд виходить із наступного. Згідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Відповідно до пункту 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню - у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Як вбачається із змісту резолютивної частини рішення Полонського районного суду від 11.04.2013 року, воно носить зобов'язальний характер, та покладає на боржника [PERSON] обов'язки зокрема, не чинити перешкоди для власників квартири № 2 у користуванні заїздом до подвір`я, надавати для них змогу користуватись брамою, а також звільнити частину повір`я від речей, які створюють перешкоди для заїзду до квартири № 2 транспортних засобів. Такі ж самі вимоги були викладені у виконавчому листу, про що свідчать дані постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2013 року. За приписами ст. 75 названого Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. Відповідно до пункту 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення, зокрема постанов, складання актів та протоколів. Згідно до пункту 1.5.2. названої Інструкції акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. В матеріалах виконавчого провадження міститься акт державного виконавця Гапонюка А.В. від 11.11.2013 року яким встановлено, що боржник [PERSON] виконала рішення суду. Також, як вбачається із ухвали Полонського районного суду від 13.11.2013 року по справі за заявою [PERSON] про відстрочку виконання рішення суду, боржниця просила залишити її заяву без розгляду у зв'язку з добровільним виконанням рішення. Наведені обставини свідчать, що на день винесення державним виконавцем Гапонюком А.В. оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, вимоги рішення суду боржник [PERSON] виконала, при цьому державним виконавцем не було допущено порушень вимог згаданого Закону, які би давали підстави визнавати незаконною зазначену постанову. В свою чергу, [PERSON] не надано суду об'єктивних, переконливих доказів, які би спростовували дані акту держаного виконавця від 11.11.2013 року, або ж свідчили про невиконання боржницею на вказаний час рішення суду. Оскільки суд не вбачає, що державним виконавцем Гапонюком А.В. при здійсненні виконання виконавчого провадження були допущені порушення закону, які би призвели до порушення прав та свобод стягувача, тому постанова винесена начальником відділу ДВС Яремовою А.В. від 15.09.2014 року про відмову у задоволенні скарги [PERSON] є законною, а відтак підстав для її скасування та відновлення виконавчого провадження не має.

Outcome: dismissed