Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір, відповідно до умов якого Відповідач взяла на себе зобов'язання передати у власність, а Позивач - прийняти у власність земельну ділянку під номером 55, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0268 га за ціною 306 163,00 грн., та укласти і нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу вищенаведеної земельної ділянки, в термін до 01 квітня 2014 року. Позивач в рахунок належних з нього платежів по договору купівлі-продажу вищенаведеної земельної ділянки передав Відповідачу аванс у сумі 81 600,00 грн. Проте в обумовлений сторонами строк договір купівлі-продажу не був укладений з вини Відповідача, яка, з її слів, «не змогла підготувати необхідний пакет документів». Згодом Відповідач відмовилася від укладення договору, у зв'язку із чим повернула Позивачу частину отриманих коштів, а саме - 6 360,00 грн., решту суми у розмірі 75240,00 грн. Відповідач зобов'язалася повернути Позивачу в строк до 01 жовтня 2014 року, в підтвердження чого надала розписку від 01 вересня 2014 року. Однак Відповідач свого зобов'язання і цього разу не виконала, гроші не повернула, пояснень з цього приводу не надає. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачки у розмірі 75240,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а також підтвердив обставини, які викладі в позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі та пояснила, що вона дійсно не повернула позивачу суму у розмірі 75240,00 грн., оскільки у неї було скрутне матеріальне становище. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 24 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір, відповідно до умов якого Відповідач взяла на себе зобов'язання передати у власність, а Позивач - прийняти у власність земельну ділянку під номером [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0268 га за ціною 306 163,00 грн., та укласти і нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу вищенаведеної земельної ділянки, в термін до 01 квітня 2014 року. Позивач в рахунок належних з нього платежів по договору купівлі-продажу вищенаведеної земельної ділянки передав Відповідачу аванс у сумі 81 600,00 грн. Проте в обумовлений сторонами строк договір купівлі-продажу не був укладений з вини Відповідача, яка цей факт не заперечувала. Згодом Відповідач відмовилася від укладення договору, у зв'язку із чим повернула Позивачу частину отриманих коштів, а саме - 6 360,00 грн., решту суми у розмірі 75240,00 грн. Відповідач зобов'язалася повернути Позивачу в строк до 01 жовтня 2014 року, в підтвердження чого надала розписку від 01 вересня 2014 року. Однак Відповідач свого зобов'язання і цього разу не виконала, гроші не повернула, вищевказані факти підтвердила в судовому засіданні відповідачка. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться до них. У відповідності до ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Суд вважає, що оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки між сторонами не відбувся, то відповідачка повинна повернути суму авансу, оскільки вона її зберігає без достатніх правових підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved