Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із даним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що він володіє на праві власності ? частиною житлового будинку і господарських будівель в [ADDRESS], що належать йому на підставі Договору довічного утримання від 22.06.2007 року, укладеного між позивачем і його батьком [PERSON]. [INFO] року батько позивача помер. Інша ? частина житлового будинку і господарських споруд належала відповідачу [PERSON], яка пізніше подарувала її своїй дочці відповідачу [PERSON]. Від часу смерті батька відповідачі чинять позивачу перешкоди в користуванні власністю, не допускають його до будинку, самовільно користуються цілим будинковолодінням. З метою захисту своїх прав власності позивач змушений був звернутися до Радивилівського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ будинковолодіння і виділення йому в натурі належної ? частини жилого будинку і господарських будівель. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 03 грудня 2012 року скасовано рішення Радивилівського районного суду і винесено рішення по суті. Частково задоволено його позов, розділено будинковолодіння в натурі і виділено йому наступні приміщення: коридор 2-1 площею 7,4 кв.м, житлова кімната 2-2 площею 14 кв.м, кухня 2-3 площею 10,1 кв.м, ванна 2-4 площею 3,6 кв.м, санвузол 2-5 площею 1,2 кв.м, веранда а-1, ганок а-1, погріб ПГ, надвірні будівлі та споруди - 0,44 сараю, 0,5 колонки (літ.К), огорожа дерев»яна (літ.№2), ворота (літ.№3). Проте відповідачі ухиляються від виконання рішення суду, не допускають його до належної йому частини будинковолодіння, повісили замки на всі вхідні двері та на ворота і не допускають його, державного виконавця на територію будинковолодіння. Державний виконавець притягував відповідача [PERSON] до відповідальності за невиконання судового рішення у виді накладення штрафу. Позивач звернувся з заявою до прокурора району про відкриття кримінального провадження відносно [PERSON] за ухилення від виконання судового рішення. Дії відповідачів, якими вони чинять перешкоди позивачу в користуванні його власністю стали підставою звернення з даним позовом до суду. Просить усунути перешкоди в здійсненні його права власності на згадане будинковолодіння, виселити відповідачів з його частини жилого будинку і господарських приміщень, вселити його в належну йому частину житлового будинку і господарських приміщень і надати йому ключі від вхідних дверей житлового будинку і господарської будівлі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Показала, що її син [PERSON] на протязі семи років не має доступу до своєї власності. Відповідачі не допускають позивача на територію будинковолодіння і в житловий будинок та господарські споруди. Відповідачі не допускають державного виконавця на територію будинковолодіння і в будинок для проведення виконавчих дій. Відповідачі також не дозволяють працівникам бюро технічної інвентаризації здійснити обмір належної позивачу частини будинковолодіння для виготовлення технічного паспорта на будинковолодіння. З вини відповідачів будинковолодіння руйнується, наявна тріщина в стіні, там на даний час відключено центральне опалення. Відповідач [PERSON], яка є власником частини будинковолодіння, постійно проживає в м. Одеса і в будинковолодінні буває рідко. Відповідач [PERSON] постійно проживає в будинку, хоча не є власником. Вона користується цілим будинковолодінням і відмовляється допустити позивача на його частину будинковолодіння. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судові засідання тричі не з»явилися в т.ч.: 23.11.2015 року, 21.12.2015 року, 22.01.2016 року, хоча були належним чином повідомлені . Жодних заперечень по суті позовних вимог від відповідачів до суду не надходило. Допитаний в судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог державний виконавець Бречко І.К. вважає позовні вимоги підставними. З показів Бречко І.К. встановлено, що на даний час в нього на виконанні перебуває виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-252/11, виданого 01.12.2014 року на підставі рішення Апеляційного суду Рівненської області, про поділ в натурі будинковолодіння в [ADDRESS]. Боржник [PERSON] не виконала рішення суду в частині заміни віконного прорізу і переобладнання окремого входу в належну їй частину будинковолодіння. Виконання інших вимог рішення суду він не може перевірити так як не має доступу до житлового будинку. Фактично в будинку проживає відповідач [PERSON], яка не допускає його в будинок. Немає також можливості зайти у двір будинковолодіння так як ворота замкнені. Ним виносилися постанови про притягнення [PERSON] до відповідальності у вигляді штрафу за ухилення від виконання судового рішення. Про злісне ухилення [PERSON] від виконання судового рішення він звернувся до прокурора району про внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Для того, щоб виконати згаданого рішення апеляційного суду йому необхідно мати доступ в житловий будинок, господарські приміщення і на територію будинковолодіння. Проте відповідачі чинять йому перешкоди в цьому і добровільно не звільняють частину будинковолодіння, яке належить [PERSON]. Заслухавши представників позивача [PERSON], адвоката Януля В.С., державного виконавця Бречко І.К., дослідивши письмові докази, давши їм правову оцінку суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Відсутність заперечень зі сторони відповідачів по суті позову суд розцінює як фактичне визнання ними позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником ? частини житлового будинку і господарських споруд в [ADDRESS]. Власником іншої частини будинковолодіння є відповідач [PERSON]. Позивач володіє даною ? частину будинковолодіння за адресою [ADDRESS] на підставі Договору довічного утримання від 22 червня 2007 року, укладеного між [PERSON] і [PERSON] і посвідченого приватним нотаріусом Радивилівського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №2515.(а.с.7-8) Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 03 грудня 2012 року згадане будинковолодіння розділено в натурі і позивачу виділено: в житловому будинку приміщення: коридор 2-1 площею 7,4кв.м, кухню 2-3 площею 10,1 кв.м, ванну 2-4 площею 3,6 кв.м, житлову кімнату 2-2 площею 14,0 кв.м, санвузол 2-5 площею 1,2 кв.м, веранду а-1, ганок а1, погріб ПГ; з надвірних будівель та споруд - 0,44 сараю, 0,5 колонки/літК/, огорожа дерев»яна /літN2/, ворота /літ№3/, що складає 52/100 цілого будинковолодіння. Зобов»язано сторони ([PERSON] і [PERSON].) виконати роботи по переобладнанню будинку. Рішення набрало законної сили і є чинним.(а.с.9) В судовому засіданні з показів сторін встановлено, що фактично цілим будинковолодінням користуються відповідачі. Вони перешкоджають позивачу в доступі до його власності, не виконують рішення суду про поділ майна в натурі і чинять перешкоди позивачу виконати роботи по переобладнанню будинку. Відповідачі також не допускають на територію будинковолодіння і в житловий будинок державного виконавця Бречко І.К. для примусового виконання судового рішення. З акта державного виконавця від 09.09.2015 року відділу ДВС Радивилівського РУЮ Бречка І.К. встановлено, що відповідачем [PERSON] не виконується рішення суду, вона не допускає [PERSON] у виділену йому частину приміщення, а також не допускає в приміщення державного виконавця. Аналогічне встановлено з Повідомлення про розірвання договору про виконання інвентаризаційних робіт начальника КП «Радивилівське РБТІ» [PERSON] від 31.12.2015 року №671. З даного вбачається, що установа не може виконати договір №87 від 17.03.2015 року, укладений між КП «Радивилівське БТІ» і [PERSON] діючою за дорученням [PERSON], щодо інвентаризаційних робіт по об»єкту нерухомого майна - будинковолодіння в [ADDRESS] в зв»язку з перешкодою працівникам проникнути на його територію. З вини відповідачів порушуються права майнові права позивача як власника. Відповідно до ст..41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст..316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Ст.318 ЦК України зазначає, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном і на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст..321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановленому законом. Відповідно до ст..386 ЦК України держава забезпечує рівний захист усіх суб»єктів права власності. Статтею 391 цього кодексу передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідачі чинять перешкоди позивачу у здійсненні ним конституційного права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і тим самим порушують вимоги згаданих норм права. Порушені права позивача підлягають захисту у заявлений в позові спосіб. Порушене право позивача у здійсненні права власності підлягає захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні ним права власності шляхом виселення відповідачів з належних йому приміщень і вселення його в належну йому частину житлового будинку і господарських приміщень.

Outcome: approved