Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй на підставі державного акта серії ЧН № 089613 земельну ділянку площею 10,2110 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Він (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняв, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку в зв`язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. У судове засідання представник Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи (а.с. 10; 13-18) вбачається, що [PERSON] за життя набула право власності на земельну ділянку площею 10,2110 га, кадастровий номер 7423883000:02:001:0138, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, на її ім`я був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 089613. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким належну їй на підставі державного акта серії ЧН № 089613 заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 9). Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 29 листопада 2019 року (а.с. 36), а тому спадкування земельної ділянки площею 10,2110 га, кадастровий номер 7423883000:02:001:0138, після смерті [PERSON] здійснюється за цим заповітом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України [PERSON] , як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] . З копії спадкової справи № 417/2007 до майна померлої [PERSON] (а.с. 29-34) вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після її смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку у зв`язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 709/02-31 від 20 травня 2019 року (а.с. 12). З матеріалів справи вбачається, що оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 089613 втрачено, що підтверджується оголошеннями про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 11). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved