Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 13 листопада 2011 року він надав [PERSON] позику в сумі 1015 дол. США, що на той час було еквівалентно 8221 грн. Відповідач зобовязався повернути борг через рік, тобто до 13 листопада 2012 року. На підтвердження укладеного договору позики та його умов була оформлена розписка. На протязі періоду: з листопада 2012 року до листопада 2015 року він декілька разів нагадував [PERSON] про необхідність повернення боргу, однак на його вимоги останній не реагував, і він зрозумів, що відповідач не має наміру повертати борг. На час подання позовної заяви згідно з офіційним курсом Національного Банку України офіційний курс гривні щодо долару США складає за 100 одиниць 2264,8976 грн., а тому сума коштів в розмірі 1015 доларів США становить 22989,75 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 22989,75 грн., що еквівалентно 1015 дол. США на час його звернення до суду, зазначивши, що він надав у борг відповідачу 1000 дол. США, а 15 дол. США зазначено, що відповідач раніше брав у нього в борг у гривнях. Із суми боргу йому повернуто 400 грн. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що брав у борг у позивача на купівлю мотоцикла гроші в сумі 8221 грн., як зазначено у розписці, визнає цей борг в повному обсязі і хоча він повертав частинами борг позивачу, але останній не надавав йому письмових розписок. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання про те, що зі слів [PERSON] йому відомо, що той брав у [PERSON] гроші в борг на купівлю мотоцикла, а потім частинами повертав борг. Як при передачі коштів [PERSON] [PERSON], так і при поверненні [PERSON] коштів [PERSON] він присутнім не був. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8221 грн. терміном на один рік, що підтверджується розпискою, наданою [PERSON] В даній розписці зазначено, що відповідач 13.11.2011 року взяв у [PERSON] вісім тисяч двісті двадцять одну грн., сума боргу написана прописом. В розписці також вказано, що сума, взята в борг, еквівалентна 1015 доларів (а.с.10). Таким чином, між сторонами виникли договірні зобовязання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Ст. 527 ЦК України передбачає, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Правовідносини щодо договору позики регулюються главою 71 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, в даному випадку 13 листопада 2011 року на суму 8221 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідачем 13 листопада 2011 року була написана розписка в підтвердження факту укладення договору позики. Ст. 530 ЦК України передбачає строк виконання зобовязання. Як зазначено в розписці, кошти були надані на строк один рік, а тому строк виконання зобовязання закінчився 13 листопада 2012 року. Судом встановлено, що позивач надав у борг за договором позики відповідачу 8221 грн та відповідно до вимог ч.1 ст.1046, ч.1 ст.1049 ЦК України відповідач як позичальник зобовязаний повернути позивачу як позикодавцеві таку ж суму грошей (позику), тобто грошові кошти у такій самій кількості, що були йому передані у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач взяв у борг у позивача грошові кошти - 8221грн. і у строк, вказаний у договорі, не повернув, а тому зазначені кошти, підлягають стягненню з нього на користь [PERSON] Позивач не надав суду письмових доказів, як передбачено ст.1047 ЦК України, що ним було надано відповідачу грошові кошти в іноземній валюті, а саме 1015 дол. США, а також не надав доказів в валюті якої держави визначений грошовий еквівалент. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив, що на погашення боргу відповідач передав йому 400 грн. На підставі викладеного, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши їх наданими доказами,

Outcome: partial