Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що його вітчим [PERSON] мав право на земельну частку (пай), площею 4,31 умовних кадастрових гектарів на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно сертифіката серії ОД-ОЗ № 0131532. 07.02.2000 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] мати позивача [PERSON] його поховала і відповідно до cт. ст. 531, 549 ЦК Української PCP прийняла його спадщину, так як на момент його смерті була непрацездатною особою та тривалий час перебувала на його утриманні і проживала з ним разом однією сімєю в цивільному шлюбі з 1957 року по момент його смерті. Після смерті [PERSON] мати позивача користувалась та розпорядилась предметами його домашнього вжитку та іншим майном і продовжувала проживати в його житловому будинку. Спадщина [PERSON] належить [PERSON] з моменту відкриття спадщини [PERSON] в силу ч. 2 ст. 548 ЦК Української PCP. 16.10.2008 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті матері [PERSON] прийняв її спадщину, так як подав до Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області заяву про прийняття спадщини матері. Однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права, так як мати позивача при житті документально не оформила спадщину [PERSON]. [PERSON] в позасудовому порядку новий сертифікат отримати не має можливості, тому вимушений звернутись до суду з даним позовом і просить його задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні надавши пояснення, позов підтримав. Представник відповідача - Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області в судове засідання не зявилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій вказала, що з позовними вимогами позивача згодна та підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без участі їх представника. (а.с. 23) Суд, ознайомившись з доводами позивача, дослідивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що вітчим позивача [PERSON] мав право на земельну частку (пай), площею 4,31 умовних кадастрових гектарів на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно сертифіката серії ОД-ОЗ № 0131532. (а.с. 6) 07 лютого 2000 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 201118. (а.с.9) Суд констатує, що після смерті [PERSON] мати позивача [PERSON] його поховала і відповідно до cт. ст. 531, 549 ЦК Української PCP прийняла його спадщину, так як на момент його смерті була непрацездатною особою та тривалий час перебувала на його утриманні і проживала з ним разом однією сімєю в цивільному шлюбі з 1957 року по момент його смерті. Після смерті [PERSON] мати позивача користувалась та розпорядилась предметами його домашнього вжитку та іншим майном і продовжувала проживати в його житловому будинку. Згідно ст. 548 ЦК Української PCP, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української PCP, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Крім того строк оформлення спадщини після її прийняття,- законом не обмежений. Таким чином, спадщина [PERSON] належить матері позивача [PERSON] з моменту відкриття спадщини [PERSON] в силу ч. 2 ст. 548 ЦК Української PCP. 16 жовтня 2008 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 162955. (а.с.8) Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1163535 (а.с.7) - позивач являється сином покійної [PERSON] Як вбачається з акту від 08.09.2016 року (а.с.10), підписаного свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], засвідченого секретарем Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, - гр. [PERSON] дійсно проживав разом з матірю [PERSON], яка померла 16.10.2008 р., з квітня 2008 року по жовтень 2008 року, здійснював догляд за нею та вели разом спільне господарство; а з акту від 12.07.2016 року (а.с.11), - [PERSON], який помер 07.02.2000 р. та [PERSON], яка померла 16.10.2008 р. дійсно проживали разом однією сімєю в цивільному шлюбі з 1957 року по момент смерті чоловіка [PERSON] Після смерті матері [PERSON] прийняв її спадщину, так як подав до Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області заяву про прийняття спадщини матері. Однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права, так як мати позивача при житті документально не оформила спадщину [PERSON]. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні також підтвердили факт того, що [PERSON], який помер 07.02.2000 р. та [PERSON], яка померла 16.10.2008 р. дійсно проживали разом однією сімєю в цивільному шлюбі з 1957 року в будинку [PERSON] по момент його смерті. Згідно довідки Кодимської державної нотаріальної контори № 1101/02-14 від 04.11.2016 р. після смерті [PERSON], померлої 16 жовтня 2008 року, заведена спадкова справа № 258/2009 р. На спадщину заявив [PERSON], свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Після смерті [PERSON], померлого 07 лютого 2000 року спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася.(а.с. 27) Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» до переліку документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) відноситься і рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отже позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved