Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю «НВП «УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що наказом від 16 червня 2016 року № 13 був призначений на посаду директора товариства. Трудові обовязки виконував сумлінно, заяви про звільнення не подавав, однак коли 01.11.2016 року звернувся до ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» для здійснення платежу в інтересах товариства, дізнався, що він вже не є директором. З метою з'ясування обставин звільнення, звернувся до офіційного сайту Міністерства юстиції України, де в розділі державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знайшов інформацію про те, що рішенням загальних зборів учасників Товариства від 25 жовтня 2016 року директором призначено [PERSON] з 26.10.2016 року. Після цього він звернувся до Управління з питань реєстрації виконавчого комітету Криворізької міської ради та отримав засвідчені копії документів, що стали підставою для внесення змін до реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» в частині зміни керівника виконавчого органу, зокрема протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ», які начебто були проведені 25 жовтня 2016 року у м. Кривому Розі, копії нотаріально посвідчених довіреностей від імені всіх учасників Товариства на передачу своїх повноважень щодо участі у загальних зборах іншим особам та інші документи. У Загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ», які начебто відбулися 25.10.2016 року позивач участі не приймав, про їх проведення повідомлений не був. Довіреності від учасників Товариства: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на право представлення їх інтересів на загальних зборах учасників цього Товариства на ім'я [PERSON] жоден з учасників не надав, вказані довіреності та протокол загальних зборів учасників від 25.10.2016 року сфальсифіковані. Крім того, позивач зазначає, що наказ про звільнення з посади директора йому надано не було, припускає, що його взагалі не існує. [PERSON] на робочому місці за зареєстрованою юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» з часу його призначення не зявлявся, його жодного разу ніхто з працівників не бачив, та про його існування нікому не відомо. З цих підстав, позивач вважає його звільнення незаконним, просив суд поновити його на займаній посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 жовтня 2016 року до дня поновлення на роботі з розрахунку середньомісячної заробітної плати 4006,99 гривень 99 копійок. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, надали до суду заяву, в якій просили суд провадити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача ТОВ «НВП «УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» [PERSON] в судове засідання теж не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам\~ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Згідно ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. У пункті 24\~постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чиінтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті\~3,\~15 ЦПК України). Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Відповідно до\~статті 4 КЗпП України\~законодавство про працю складається з цього\~Кодексу\~та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.\~\~ Спори про поновлення на роботі (статті\~232,\~235\~глави\~ХV «Індивідуальні трудові спори» КЗпП України) належать до трудових спорів. Критерієм розмежування справ цивільного судочинства від справ господарського судочинства є одночасно як суб'єктний склад учасників процесу, так і характер спірних правовідносин.\~\~ Вимоги позивача - фізичної особи до товариства з обмеженою відповідальністю про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу заявлені щодо захисту порушених трудових прав та ґрунтуються на положеннях\~КЗпП України, тому підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 3 від 15 червня 2016 року Загальних Зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» позивачу [PERSON] передано повноваження по керівництву товариства (а.с.5). На підставі протоколу наказом від 16 червня 2016 року № 13 позивач приступив до виконання обовязків директора товариства (а.с.4). Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] [INFO], 16.06.2016 року був переведений на посаду директора ТОВ « НВП «Укрпромтехнологія» безстроково (а.с.7 зворот). Підстави для звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, передбачені ст.ст. 40-41 КЗпП України. При звільненні [PERSON] з займаної посади відповідач не зазначив, які ж саме порушення з боку позивача чи інші обставини стали причиною для звільнення. Представник відповідача визнав, що передбачених в законі підстав для звільнення [PERSON] не було. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.1992 року з послідуючими змінами « Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність закону. Суд не вправі визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник, або уповноважений ним орган не повязували звільнення. З цих підстав, суд приходить до висновку, що позивач підлягає поновленню на роботі на займаній посаді. Крім того, відповідно до протоколу загальних зборів учасників від 25.10.2016 року, збори проводились за участі громадянина [PERSON] Молдова [PERSON], як представника за довіреностями всіх учасників Товариства: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та запрошеної особи, яка не була учасником товариства, - [PERSON]. Згідно заяви [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення від 02.11.2016 року відкрито кримінальне провадження щодо невстановленої особи, яка скористалась підробленою довіреністю від імені [PERSON] та проводиться досудове слідство. Відповідно до\~ст.235 КЗпП України: у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Положеннями статті другої «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. №100, визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу вимушеного прогулу проводиться, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Як вбачається з даної ТОВ «НВП «УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ» довідки заробітна плата [PERSON] на займаній посаді директора за серпень становила 5000 грн., вересень - 5020 грн. 98 коп. ( а.с.34). Час вимушеного прогулу становить з 25 жовтня 2016 року по 23 грудня 2016 року, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 4006,99 грн. за час вимушеного прогулу. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно п.1 ч.1\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому відповідно до положень\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути 1102,40 грн. судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved