Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя та сварками на цьому ґрунті. З цих підстав не підтримують шлюбних відносин, тривалий час проживають окремо. Позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу розглянути в його відсутність, про що повідомив суд письмовою заявою. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, незаперечувала проти їх задоволення, просила розгляд справи провести в її відсутність, про що повідомила суд заявою. Враховуючи, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 10.04.1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв`язку з чим вони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Статтею 7\~СК\~України встановлено,\~що\~жінка\~та\~чоловік\~мають\~рівні\~права і\~обов`язки\~\~у\~сімейних\~відносинах,\~шлюбі\~та\~\~сім`ї. Сімейні\~\~відносини регулюються на засадах \~справедливості,\~\~добросовісності та\~\~розумності,\~\~відповідно до \~моральних засад \~суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.51 Конституції України, \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Статтею 112\~СК України\~передбачено,\~що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини та наведені положення матеріального закону, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не можливе, а збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку з чим шлюб необхідно розірвати, задовольнивши позов. Суд враховує і те, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка не просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона обрала після реєстрації шлюбу з позивачем.

Outcome: approved