Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), зареєстрований 20.01.2006р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис за №48. В обґрунтування заяви адвокат Корнієнко А.А. зазначив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 2006р. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причинами розпаду сім`ї стали різні погляди на сімейне життя, втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, що призвело до фактичного відчуження. Вони досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Заявниками досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. За таких обставин, просили шлюб, укладений між ними, розірвати. Заявники в судове засідання не з`явилися, однак надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, свою заяву підтримали за обставин, викладених в ній. Просили шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3ст. 234 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що 20.01.2006р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис за №48 між заявниками укладено шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що причинами розпаду сім`ї стали різні погляди на сімейне життя, втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, що призвело до фактичного відчуження. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Заявниками досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. Дані обставини підтверджуються копією Договору про визначення місця проживання, виховання та сплату аліментів на дітей від 10.09.2020р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавриненко О.В., зареєстрованого в реєстрі за №757. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved