Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить визначити, що частки [PERSON], [PERSON], [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та складали по 1/3 частки за кожним, встановити факт прийняття [PERSON] спадщини у вигляді 1/6 частини квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON], а також визнати за позивачем право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 05 грудня 2002 року. При цьому позивач посилається на те, що [PERSON] належало 1/3 частина вищезазначеної квартири. 05 грудня 2002 року [PERSON] померла та після смерті матері [PERSON] фактично прийняв спадщину, однак до нотаріальної контори з відповідною заявою своєчасно не звертався. 14 жовтня 2014 року позивач звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на спірну квартиру не зареєстровано, а тому [PERSON] вимушений звернутись о суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач та його представник просили у задоволені позову відмовити. 3-я особа: представник Третьої одеської державної нотконтори до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, надав до суду лист з проханням слухати справу у їх відсутність, розгляд справи залишили на розсуд суду. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на житло від 27 серпня 1993 року квартира [ADDRESS] на праві спільної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], право власності в КП «БТІ» Одеської міської ради на зазначену квартиру не зареєстровано. В квартирі [ADDRESS] проживали та зареєстровані [PERSON], [PERSON] (по день смерті) та [PERSON] (по день смерті). 05 грудня 2002 року померла [PERSON] (актовий запис про смерть №10754 від 07 грудня 2002 року). 19 вересня 2004 року помер [PERSON] (актовий запис про смерть №8406 від 19 вересня 2004 року). [PERSON] є сином померлої [PERSON] (актовий запис про народження №2995 від 22 жовтня 1949 року), [PERSON] донька померлої [PERSON] (актовий запис про народження №90 від 12 січня 1954 року). Відповідно до ст.548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець\~\~прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Доводи [PERSON] про те, що він фактично прийняв спадщину після смерті матері, шляхом отримання речей які належали [PERSON] не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки при розгляді даної справи позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що позивачем не вивозились будь-які речі після смерті [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що в звязку з проведенням ремонту ще при житі [PERSON] в спірній квартири старі речі вивозились та завозились нові, однак коли саме це відбувалось зазначити не змогла. При таких обставинах та враховуючи, що позивачем не доведений факт прийняття спадщини у вигляді 1/6 частини квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON], суд вважає вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за позивачем право власності не підлягаючими задоволенню. Вимоги [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності суд вважає також не підлягаючими задоволенню, оскільки право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано.

Outcome: dismissed