Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 5 січня 2008 року в с.Вербівка Іллінецького району Вінницької області він придбав у [PERSON] належні йому на праві власності за розпорядженням Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області від 29 грудня 2007 року № 579 дві земельні ділянки: площею 0,4779 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 0,8796 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Криштопівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, загальною ціною 50000 грн., сплативши продавцю вказану суму грошей. На час укладення такого договору продавець не мав відповідних державних актів на право власності на належні йому земельні ділянки. На підтвердження цього фактично вчиненого правочину [PERSON] видав йому власноручну розписку із зобовязанням оформити належним чином купівлю-продаж після оформлення та реєстрації у встановленому законом порядку права власності на зазначені обєкти нерухомого майна. Із того часу він фактично володіє вказаними земельними ділянками, обробляє та утримує їх. Продавець [PERSON] 26 лютого 2008 року отримав державний акт Серії ЯЕ № 685372 на право власності на земельну ділянку площею 0,4779 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та державний акт Серії ЯЕ № 685050 на право власності на земельну ділянку площею 0,8796 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва На підтвердження свого права володіння вказаними земельними ділянками він також має на руках зазначені державні акти. Продавець [PERSON] помер 1 травня 2012 року в с.Вербівка Іллінецького району Вінницької області. За життя [PERSON] заповіту щодо розпорядження належним йому на день смерті майном не склав, єдиним спадкоємцем за законом після його смерті є його син відповідач [PERSON] Відповідач [PERSON] спадщини після смерті свого батька також не приймав, не претендує на неї та не оспорює факту продажу померлим батьком належних йому земельних ділянок. Разом із тим він не має повноважень на укладення відповідних договорів купівлі-продажу земельних ділянок. Крім того, це неможливо зробити сьогодні в силу мораторію на купівлю-продаж земель сільськогосподарського призначення. Позивач також звертає увагу суду на ту обставину, що на час укладення ним із померлим наразі продавцем договору купівлі-продажу земельних ділянок сільськогосподарського призначення 10 січня 2008 року законодавчі заборони щодо таких правочинів не діяли. З огляду цього позивач [PERSON] просить суд встановити факт укладення між ним, як покупцем, і продавцем [PERSON] в с.Вербівка Іллінецького району Вінницької області 10 січня 2008 року договору купівлі-продажу належних йому на праві власності за розпорядженням Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області від 29 грудня 2007 року № 579 двох земельних ділянок: площею 0,4779 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 0,8796 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Криштопівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, загальною ціною 50000 грн., та визнати за ним право власності на вказані земельні ділянки в порядку придбання за договором купівлі-продажу, укладеним 5 січня 2008 року в с.Вербівка Іллінецького району Вінницької області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду заяву із проханням вирішити справу за його відсутності і задовольнити його позовні вимоги із викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилась, натомість подала до суду власноручну заяву із проханням вирішити справу за її відсутності та визнанням позовних вимог [PERSON] За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів, прийняти повне визнання позову відповідачем [PERSON] і задовольнити позовні вимоги [PERSON] із наступних мотивів. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються цивільним та земельним законодавством України. Згідно приписів ст.ст.16, 220, 317, 328, 330, 334 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права та визнання правочину дійсним; якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна; фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати; склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими; якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до закону майно не може бути витребуване у нього; право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. При вирішенні спору суд враховує також ту обставину, що у період із 1 січня 2008 року по 13 січня 2008 року мораторій на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення не діяв, оскільки після схвалення Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення та прийняття відповідних законодавчих актів» від 19 грудня 2006 року, згідно з яким мораторій був продовжений до 1 січня 2008 року, Президент України наклав на нього вето. Відтак фактично у цей період сторони могли укладати між собою угоди про відчуження земель сільськогосподарського призначення. На підтвердження своїх позовних вимог позивач [PERSON] надав суду копію паспорта громадянина України відповідача [PERSON], [INFO] (а.с.2), копію свідоцтва про смерть 1 травня 2012 року [PERSON] (а.с.3), копію розписки [PERSON] про фактичний продаж ним 5 січня 2008 року [PERSON] належних йому земельних ділянок (а.с.4), копії державних актів на право власності [PERSON] на земельні ділянки (а.с.5, 6). Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази у справі в контексті наведених вище правових норм регулювання предмету спору, суд визнає доведеними вимоги позивача і вважає за необхідне за обґрунтованими вимогами [PERSON] встановити факт укладення між ним, як покупцем, і продавцем [PERSON] в с.Вербівка Іллінецького району Вінницької області 5 січня 2008 року договору купівлі-продажу належних йому на праві власності за розпорядженням голови Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області від 29 грудня 2007 року № 579 двох земельних ділянок: площею 0,4779 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 0,8796 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Криштопівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, загальною ціною 50000 грн., та визнати за [PERSON] право власності на вказані земельні ділянки в порядку придбання за договором купівлі-продажу, укладеним 5 січня 2008 року в с.Вербівка Іллінецького району Вінницької області. При цьому суд враховує також те, що внаслідок смерті продавця позивач позбавлений можливості захистити своє право у будь-який інший передбачений законом спосіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved