Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Авентус Україна», треті особи - приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І., про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за №54758, про стягнення з нього на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості в розмірі 49750,00 гривень. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] посилається на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки будь-яких фінансових відносин між ним та відповідачем не існує, проведені в односторонньому порядку розрахунки відповідача по справі не можуть бути доказом безспірності грошових вимог; він не був обізнаний про звернення ТОВ «Авентус Україна» до нотаріуса з приводу вчинення виконавчого напису, отже був позбавлений можливості принести свої заперечення проти незаконно нарахованих сум. Жодних кредитних договорів про отримання кредитних коштів між ним та будь-якою банківською установою з нотаріальним посвідченням такого договору, не укладалось, тому позивач вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недоотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ухвалою від 07.09.2021 відкрито провадження у справі, витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. матеріали нотаріальної справи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №54758; витребувано у ТОВ «Авентус Україна» повідомлення позивача про заміну кредитора та докази відправлення повідомлення, копію вимоги щодо усунення порушень за кредитним договором шляхом погашення боржником кредитної заборгованості з підтвердженням вручення чи невручення боржникові з певних причин відповідного повідомлення, документи на підтвердження існування між сторонами кредитних правовідносин за договором, з зазначенням дати виникнення права вимоги за даним правочином; первинні бухгалтерські документи (платіжні доручення, квитанції, виписки з рахунку боржника з зазначенням обов`язкових реквізитів документа у відповідності до п.п. 61,62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75), розрахунок заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором. Ухвалою від 07.09.2021 вжито заходів забезпечення позову у справі, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №54758, вчиненого 11.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги. Представник відповідача - ТОВ «Авентус Україна» в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі, пославшись в обґрунтування заперечень на те, що відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію» та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладення договору між позивачем та відповідачем відбувалося в онлайн- режимі. Перед подачею заявки, клієнт повинен ознайомитись з Правилами та відповідним примірним Кредитним договором, що розміщені на Веб-сайті. Клієнт обирає бажані умови кредитування, підтверджує згоду на обробку персональних даних та ознайомлення з Правилами, вказує засоби зв`язку та створює пароль. Також клієнт підтверджує, що одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом та використовується ним як аналог власноручного підпису. 17.10.2020 між [PERSON] та відповідачем по справі було укладено договір № 3067702 про надання споживчого кредиту, згідно якого позивач отримав від відповідача кредитні кошти в розмірі 15000,00 грн., строк договору 30 днів, знижені процента ставка 0,95 % в день від суми кредиту, стандартна процентна ставка 1,90 % в день від суми кредиту. Представник зазначив про те, що товариством направлялася вимога про повернення заборгованості [PERSON] 18.02.2021 р., за вих.. № 3067702-2-2021. Жодних заперечень на вимогу не надходило. В вимозі, боржника повідомлено про те, що у разі не сплати боргу, товариство буде звертатися до нотаріуса за видачею виконавчого напису. Представник товариства також вказав, що для видачі виконавчого напису було надано кредитний договір №3067702 від 17.10.2020, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, розрахунок суми заборгованості, копію довіреності представника. Виконавчий напис № 54758 від 11.06.2021 вчинений у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Зважаючи на вище викладене, представник відповідача провив відмовити у задоволенні позову. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І., в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце його проведення повідомлені належно. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.10.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 3067702, який було підписано позивачем по справі електронним підписом одноразовим ідентифікатором А357754. З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 3067702, яка була надана відповідачем приватному нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису разом із заявою від 07.06.2021 вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] за вказаним вище кредитним договором станом на 22.02.2021 становить 48950,00 грн. і складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15000,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 33950,00 грн. 11.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №66464106 на підставі виконавчого напису №54758 від 11.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості в розмірі 49750,00 грн. 18.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. в межах виконавчого провадження №66464106 була винесена постанова про арешт коштів боржника [PERSON] . Ухвала суду від 07.09.2021 про витребування доказів, приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не виконана. Відповідно до статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат»(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку. Тобто, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В той же час у матеріалах справи наявна копія договору № 3067702, укладеного 17.10.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , вказаний договір не посвідчувався нотаріально, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Спірний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Суд звертає увагу на те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період. Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. До заяви про вчинення виконавчого напису, стягувачем наданий розрахунок заборгованості, в якому зазначено прізвище, ім`я та по батькові боржника, номер кредитного договору, дату видачі кредиту, заборгованість за кредитом станом на 22.02.2021 - 48950,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15000,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 33950,00 грн. При цьому вказаний розрахунок не містить відомостей про період виникнення цієї заборгованості, порядок нарахування відсотків, що унеможливлює проведення перевірки вказаного розрахунку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. До матеріалів справи відповідачем долучені докази направлення позивачу рекомендованого відправлення. У вказаному відправленні вказана адреса позивача - [ADDRESS] , при тому, що адреса реєстрації позивача, яка зазначена в копії кредитного договору, в копії паспорту позивача - [ADDRESS] . Крім того, не зазначене, що саме міститься у вказаному відправленні. Тобто належних доказів отримання [PERSON] будь-яких повідомлень-претензій про існуючу заборгованість за кредитним зобов`язанням, що надсилалась в установленому порядку суду не надано, а відтак відсутність можливості боржнику реалізувати своє право щодо позиції відносно боргу в зобов`язанні, не можна визнати як безспірність вимог кредитора. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У матеріалах справи наявні квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 908,00 грн. за подання до суду позову, а також квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 454,00 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого позивачем судового збору, а саме 1362,00 грн. (908,00+454,00). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved