Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що він є літньої та хворою людиною, постійно потребує лікування, для чого потрібно чимало коштів та стороннього догляду. У серпні 2016 року його було госпіталізовано у звязку із перенесеним інсультом, а у січні 2017 року через утворення гангрени нижньої кінцівки йому було ампутовано ногу. Крім того, з грудня 2016 року позивач являється інвалідом першої «А» групи довічно. У звязку із потребою у постійному сторонньому догляді й відсутністю даної допомоги, позивач звернувся до органів соціального захисту, де йому було повідомлено, що він може бути влаштований до геріатричного закладу на платній основі, на даний час вартість місячного перебування у вказаному закладі становить близько 5 000 грн. Однак, враховуючи, що місячний дохід позивача - його пенсія становить 1 800 грн. 35 коп., йому не вистачає оплатити перебування у вище вказаному закладі самостійно. А тому позивач просив суд стягнути зі своїх синів [PERSON] та [PERSON] аліменти на своє утримання у вигляді коштів на покриття витрат, повязаних з лікуванням та доглядом за ним, у розмірі не менше 1 600 грн. з кожного щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив суд стягнути зі своїх синів [PERSON] та [PERSON] аліменти на своє утримання у вигляді коштів на покриття витрат, повязаних з лікуванням та доглядом за ним, у розмірі 100 грн. з кожного щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. Представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, які є аналогічними наведеним у позовній заяві. Відповідачі та їх представники уточнені позовні вимоги визнали в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши думку сторін по справі, повно та всебічно зясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що позивач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дана обставина визнається сторонами, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню. З 22.12.2016 року [PERSON] являється інвалідом першої групи підгрупи «А» довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0774422. Згідно висновку лікарської консультаційної комісії лікувального закладу КЗ БМР Білоцерківська міська лікарня №1 від 05.05.2017 року, [PERSON] за станом здоровя потребує стороннього догляду та може перебувати в будинку - інтернаті загального типу. Як вбачається із відповіді Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної від 03.10.2017 року №П.26.816, проживання у Бородянському психоневрологічному інтернаті з геріатричним відділенням на платній основі становить 5 500 грн. Відповідно до п. 3.1 Положення про будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів, геріатричний пансіонат, пансіонат для ветеранів війни і праці до будинку-інтернату приймаються на державне утримання особи похилого віку, які досягли пенсійного віку, та інваліди першої і другої групи, старші за 18 років, які за станом здоров'я потребують стороннього догляду, побутового обслуговування, медичної допомоги, яким згідно з медичним висновком не протипоказане перебування у будинку-інтернаті та які не мають працездатних родичів, зобов'язаних їх утримувати за законом. Судом також встановлено, що [PERSON] є пенсіонером, перебуває на обліку в Білоцерківському ОУ ПФУ та отримує пенсію за віком при повному стажі в сумі 1 800 грн. 35 коп. щомісячно, що підтверджується довідкою, виданою Білоцерківським ОУ ПФУ України Київської області № 2865/02 від 11.05.2017 року. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При вирішення спору слід врахувати роз'яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч.2 ст.205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Позивач, крім [PERSON] та [PERSON] В, інших дітей не має, в зареєстрованому шлюбі не перебуває. Батьківських прав стосовно своїх синів не позбавлений. А тому, враховуючи, що позивач потребує матеріальної допомоги та догляду, інших дітей та родичів, крім відповідачів не дає, діти допомоги своєму непрацездатному батькові добровільно не надають, хоча є працездатними, а тому суд приходить до висновку, що останні мають можливість сплачувати аліменти на утримання батька в заявленому розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved