Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт народження дитини - доньки [PERSON], яка народилася [INFO] року в м. Донецьк Донецької області. Встановлення даного факту необхідне заявнику для реєстрації народження доньки і представлення свідоцтва про народження у відповідні органи на території України, оскільки наявні документи про народження дитини, установами не визнаються. Окрім того, у отриманні свідоцтва про народження Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області йому було відмовлено, оскільки відсутній медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». З огляду на викладене, посилаючись на ст. 257-1 ЦПК України, просив суд встановити факт народження дитини - доньки [PERSON], яка народилася [INFO] року в м. Донецьк Донецької області, батьками якої є: громадянин України [PERSON], [INFO]., та громадянка України [PERSON], [INFO] У судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву з мотивів викладених у ній, просив задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Згідно з ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З Паспорту громадянина України Серія [NUMBER], виданого 15.10.1998 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Донецьк Донецької області, зареєстрований у [ADDRESS]. З Паспорту громадянина України Серія [NUMBER], виданого 23.06.1998 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Донецьк Донецької області, зареєстрована у [ADDRESS]. З Довідки № 3004008920 від 05.02.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції випливає, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Донецьк, разом з [PERSON], [INFO], перемістилася з тимчасово окупованої території в [ADDRESS]. З Довідки № 3004008954 від 06.02.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції випливає, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Донецьк, перемістився з тимчасово окупованої території в [ADDRESS]. З Медичного свідоцтва про народження № [NUMBER], виданого 01.12.2016 року випливає, що у [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], народилася [INFO] року о 17 год. 25 хв. дівчинка вагою 3550,0 г. Як встановлено судом, державна реєстрація народження дитини [PERSON] була проведена на тимчасово окупованій території, оскільки факт народження відбувся на зазначеній території, про що свідчить свідоцтво про народження Серія [NUMBER], видане 09.12.2016 року Кіровським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Згідно з зазначеним свідоцтвом, [PERSON] народилася [INFO] року в м. Донецьк Кіровського району, батьком записаний: [PERSON] (громадянин України), матір'ю - [PERSON] (громадянка України). З метою реєстрації народження доньки і представлення свідоцтва про народження у відповідні органи на території України, заявник звернулася до Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, однак у такій йому було відмовлено, що підтверджується відповідною відмовою у проведенні державної реєстрації за вих. № 254/14.15-25 від 21.02.2017 року, оскільки відсутній медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до п. 1 розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (далі - Правила), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Підпунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил чітко визначено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини, серед яких, зокрема, зазначено медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано Кабінет Міністрів України ужити заходів, зокрема, щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VIII, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 10 Постанови, відповідно до п.4 ст.273 ЦПК ( 1502-06 ) суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки як встановлено судом, [PERSON] народилася [INFO] року в м. Донецьк Донецької області, батьками є: громадянин України [PERSON], [INFO]., та громадянка України [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 26 травня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 30 травня 2017 року.

Outcome: approved