Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності від 30 серпня 1993 року на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує тим, що після смерті його батька [PERSON] відкрилася спадщина. Батько був співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , яка на праві спільної часткової власності належить також матері [PERSON] і брату [PERSON] . За життя батько [PERSON] прийняв спадщину після смерті його матері (своєї дружини) [PERSON] , яка померла [INFO] , та з метою оформлення спадкових прав звернувся до нотаріуса. Однак нотаріус роз`яснив, що у свідоцтві про право власності на квартиру вказано ім`я спадкодавця « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть вказано « [PERSON] ». Тому батько звернувся до Яворівського районного суду Львівської області із заявою про встановлення факту належності документу. Однак батько помер [INFO] . Він прийняв спадщину після смерті батька, але розбіжності в документах у написанні імені матері унеможливлюють оформлення спадщини. Оскільки встановлення даного факту необхідне для оформлення спадщини після смерті спадкодавця, просить заяву задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 15 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не прибув, його представник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Гуцал Л.І. в судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, зважаючи на таке. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності його матері [PERSON] свідоцтва про право власності від 30 серпня 1993 року на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на спадщину. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 30 серпня 1993 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданою 02 вересня 2013 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданою 11 серпня 2020 року. Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, проживаючих за адресою: [ADDRESS] , у квартирі зареєстрований [PERSON] з 23 листопада 1984 року; [PERSON] з 30 лютого 1984 року, [PERSON] 21 вересня 2013 року знято з реєстрацію місця проживання; [PERSON] з [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 02 червня 1960 року в графі батько зазначено [PERSON] , в графі мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 09 травня 1964 року в графі батько зазначено [PERSON] , в графі мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 січня 1959 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 січня 1959 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до довідки № 221 від 22 вересня 2020 року, виданої ОСББ «Добрий господар», встановлено, що мати [PERSON] [PERSON] була зареєстрована і до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . З метою оформлення спадкових прав заявник [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено в оформлення спадкових прав, зважаючи на розбіжності у написанні імені [PERSON] . Дослідивши описані вище докази в їх сукупності і системному зв`язку, суд вважає, що заявником доведено, що свідоцтво про право власності від 30 серпня 1993 року на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , дійсно належало його матері [PERSON] . Даний факт підтверджено описаними вище доказами, а саме копію свідоцтва про смерть, де ім`я [PERSON] зазначено, як [PERSON] ; копіює будинкової книги, у якій зазначено як [PERSON] так і [PERSON] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] , де в графі мати зазначено [PERSON] . Також у всіх наданих заявником документах збігаються особові дані [PERSON] , зокрема, прізвище, по батькові, дата народження. За наведених обставин, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності від 30 серпня 1993 року на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , оскільки встановлення цього факту має юридичне значення, надасть заявнику можливість оформити спадщину після смерті батька, а інший спосіб його встановлення відсутній. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved