Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що його мати, [PERSON] , працювала в колгоспі «30-річчя ВЛКСМ» у 1952-1976 роках. У 1994 році було проведено розпаювання майна, земель даного колгоспу, про те мати позивача не була включена у списки даного господарства. За період свого життя, [PERSON] , майнову і земельну частку (пай) оформити не встигла, оскільки їй було невідомо, про те, що вона не була внесена до списку пайовиків в колгоспі «30-річчя ВЛКСМ». Із врахуванням наведеного та поданих документів, просить суд задовольнити поданий ним позов та визнати за ним право на середню частку майна і земельну частку (пай) розміром 1,81 га загальної площі на території Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області із земель майна і запасу чи резервного фонду. Позивач [PERSON] у підготовчому засіданні позов визнав, посилаючись на викладені в ньому обставини та просив задовольнити. Представник відповідача Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області Шехович Я.Д. у підготовчому засіданні позов визнав, згідний на його задоволення. Додатково пояснив, що у них є резервний фонд, з якого можна виділити середню частку у розмірі вказаному позивачем у позовних вимогах. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників підготовчого засідання, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Із свідоцтва про народження позивача відомо, що його матір`ю вказана [PERSON] . ( а.с. 14). Згідно копії свідоцтва про смерть від 19.09.1995 року відомо, що [PERSON] померла [INFO] у м. Самбір Львівської області. ( а.с. 7). Із довідок, виданих виконкомом Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 19.11.2018 року та 18.03.2019 року, покійна [PERSON] працювала у місцевому Стрілковицькому господарстві з 1952 року по 1976 рік, а саме у колгоспі «30 річчя ВЛКСМ» /книга обліку трудового стажу і заробітку колгоспника с. Ваньовичі бригада № 3 том № 11 ст. 74 особ. рах. № 53/. При розподілі земельного паю не була включена у списки даного господарства. ( а.с. 10, 11). Згідно довідки виданої виконкомом Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 21.03.2019 року відомо, що списки осіб, які мають право на безоплатне отримання земельного паю складав колгосп-агроторг «Стрілковицький». Як вказує представник відповідача, мати позивача мала право на земельну частку (пай), однак з невідомих йому причин, не була включена в списки осіб, що мали право на отримання земельного паю. Із довідки виданої виконкомом Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 15.04.2019 року відомо, що середня частка (пай) по сільській раді становить 1,81 га. ( а.с. 13). Відповідно до п.п. 2,7 Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Установлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. З урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 року № 122 «Про організацію робіт та методику розподілу майна і земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», цей порядок визначає процедуру розподілу земельних ділянок, що підлягають паюванню, між власниками земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) (далі - проект). Організація робіт з розподілу земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок згідно з проектом. У разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про: -внесення змін до проекту розробником документації із землеустрою з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); -надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою рішення щодо внесення змін до проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 із змінами від 19.03.2010 року № 2, відповідно до ч.3 ст.1 Закону України від 05.06.2003 року № 899-ГУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) майна і земельних ділянок власникам майна земельних часток (паїв)», суд визнає право на майно і земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на майно і земельну частку (пай). В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 27 серпня 2014 року по справі № 6-12823св14, зазначено, що право особи на майно і земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на майно і земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) майна і земельних ділянок власника майна і земельних часток (паїв)», право особи на майно і земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду відповідно до ст. 2 є документом, що посвідчує таке право. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Представник відповідача позов визнав та згідний на його задоволення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням наведених норм, представлених документів та визнання позову представником відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved