Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просив визнати незаконним і скасувати наказ КЗ КДЮШСШ «ХТЗ» ХОР № 17-к від 15.01.2020 року «Про прийняття заходів дисциплінарного покарання». В обґрунтування позову посилався на те, що він обіймає посаду старшого тренера-викладача з футболу у Комунальному закладі «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа «ХТЗ» Харківської обласної ради, що підтверджується наказом № 90 від 30.08.2019 року. Наказом КЗ КДЮСШ «ХТЗ» ХОР № 17-к від 15.012020 року «Про прийняття заходів дисциплінарного покарання» позивачу було винесено догану за непрофесійний підхід та халатне відношення до організації та проведенню змагань, що призвело до підриву авторитету закладу. Зі змістом Наказу позивач ознайомився через свого представника, який 13.02.2020 року отримав відповідь на адвокатський запит КЗ КЮСШ «ХТЗ» ХОР від 10.02.2020 року № 80. Із акту, який було надано відповідачем слідує, що позивача було ознайомлено з наказом від 16.02.2020 року, що свідчить про невиконання відповідачем свого обов`язку ознайомити позивача з наказом під розписку. Вважав даний наказ незаконним, таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав. Відповідно до Наказу КЗ КДЮСШ «ХТЗ» ХОР № 2 від 02.01.2020 року «Про проведення змагань» було наказано провести з 09.01.2020 року по 12.01.2020 року в легкоатлетичному манежі відкритого зимового турніру з міні-футболу на призи КДЮС «ХТЗ» серед юнаків 2009-2010 року народження, відповідальність за проведення змагання було покладено на старшого тренера-викладача відділення футболу [PERSON] . Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Як слідує з Наказу, порушення трудової дисципліни відповідач вбачав у не відстороненні позивачем судді [PERSON] від виконання своїх посадових обов`язків. В мотивувальній частині наказу зазначено, що в суботу 10 січня під час гри до позивача в усній формі звернулися батьки команди ДЮСШ-11 з проханням зробити заміну судді [PERSON] , посилаючись на те, що він обслуговував матч в нетверезому стані. Позивач не відсторонив суддю [PERSON] та вже після винесення догани надав пояснення, що [PERSON] проводив арбітраж гри на відповідному професійному рівні. За скаргою батьків позивач зазначає, що ступінь наркотичного або алкогольного сп`яніння будь-якої людини, і в тому числі арбітра [PERSON] може визначити тільки лікар-нарколог після взяття відповідних аналізів. Таким чином, причиною винесення догани позивачу стало саме не відсторонення судді спортивних змагань, на що він не був уповноважений. Відповідно до Положення про проведення відкритого зимового турніру на призи КЗ КДЮСШ «ХТЗ» ХОР з футболу серед юнаків 2009 та 2010 року народження, проведення змагань покладається на головну суддівську колегію. Повноважень з притягнення до дисциплінарної відповідальності інших тренерів позивачу не надано. Відповідно до ст. 46 КЗпП України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається, зокрема, у разі появи на роботі в нетверезому стані. Жодним актом позивача не було уповноважено на відсторонення судді [PERSON]. Таким чином, позивачем не було допущено порушень трудової дисципліни, адже він не є уповноваженою на відсторонення судді [PERSON] особою, а отже, наказ є незаконним і підлягає скасуванню. Окрім того, наскільки відомо позивачу, то до [PERSON] не було застосовано дисциплінарних стягнень за появу на робочу місці у нетверезому стані, що підкреслює недоведеність підстав для прийняття спірного наказу. Відповідно до КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення проте письмові пояснення були отримані у позивача після накладення стягнення, а отже, позивач не мав можливості пояснити свої дії та довести їх правомірність позивачу. Оскільки письмові пояснення були витребувані після накладення стягнення, позивач не мав можливості захистити свої законні права та інтереси, що є підставою для скасування наказу. На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов. Протоколом автоматизованого розподілу судової прави між суддями від 02.03.2020 року визначеного головуючого суддю по даній справі - Шевченко Г.С. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.03.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 06.04.2020 року. 01.04.2020 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. Слухання справи відкладено на 06.05.2020 року. 06.05.2020 року у зв`язку з перебуванням судді Шевченко Г.С. на лікарняному, цивільна справа за позовом [PERSON] не розглядалася, судове засідання призначене на 26.05.2020 року. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку із знаходженням судді Шевченко Г.С. з 18.05.2020 року у відпустці по вагітності та пологам, визначено головуючого суддю - Горпинич О.В.. 20.05.2020 року справу прийнято до провадження, призначено судове засідання на 22.06.2020 року. 18.06.2020 року директором КЗ КДЮСШ «ХТЗ» ХОР подано відзив на позов, в якому вказувалося, що позивач обіймав посаду старшого тренера-викладача з футболу у відповідача до 02.03.2020 року. Трудові обов`язки старшого тренера-викладача викладено в п. 49 Постанови КМУ від 05.11.2008 року № 993 «Про затвердження Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу», старший тренер-викладач виконує обов`язки, визначені для тренерів-викладачів, і здійснює контроль за діяльністю тренерів-викладачів з видів спорту, несе відповідальність за організацію навчально-тренувального процесу, комплектування та проведення тренерських рад, відділень, організацію заходів з підвищення кваліфікації тренерів-викладачів і за результатами виступу спортсменів на змаганнях та здійснює контроль і несе відповідальність за додержанням норм антидопінгового законодавства. Також позивач мав обов`язки, визначені у п. 39 вищевказаної постанови згідно якої тренер-викладач зобов`язаний додержуватися вимог статуту спортивної школи, виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку та посадові обов`язки, накази і розпорядження керівництва спортивної школи. Відповідно до п 2 розділу ІІ Посадової інструкції тренера-викладача першої категорії дитячо-юнацької спортивної школи позивач організовує і проводить спортивні заходи, а також бере участь у встановленому порядку змаганнях і навчально-тренувальних зборах. Таким чином, позивач згідно своїх трудових обов`язків був зобов`язаний організувати та провести спортивні змагання, виконувати накази і розпорядження керівництва спортивної школи належним чином. Невиконання або неналежне виконання таких обов`язків свідчить про протиправність поведінки позивача. Згідно наказу на [PERSON] було покладено обов`язок по проведенню змагань з міні-футболу з 09.01.2020 року по 12.01.2020 року, а також призначено його Головним суддею змагань. Згідно цього ж наказу відповідальність за проведення змагань покладено також на позивача. 11.01.2020 року під час проведення матчу за участю команди ДЮСШ-11 до позивача звернулися батьки з вимогою заміни судді [PERSON] , мотивуючи цю вимогу фактом знаходження відповідного судді в нетверезому стані. При цьому, змагання обслуговували лікарі-фахівці, а саме лікар-терапевт [PERSON] та медична сестра [PERSON] .. Чергова [PERSON] також підтверджує факт знаходження особи, що була одягнута в форму судді змагань, в холі легкоатлетичного манежу із запахом спиртного. Однак, позивач не вчинив дій по залученню медичних працівників для перевірки та з`ясування нетверезого стану [PERSON] , не запропонував [PERSON] пройти медичний огляд на предмет алкогольного сп`яніння. Навіть не зупинив матч, чим поставив під загрозу здоров`я дітей - учасників матчу. Така бездіяльність і є порушенням своїх трудових обов`язків [PERSON] .. В своїх поясненнях, які надав 14.01.2020 року перед застосуванням до нього дисциплінарного стягнення, [PERSON] зазначав, що ступень наркотичного або алкогольного сп`яніння [PERSON] може визначити тільки лікар-нарколог після відібрання відповідних аналізів. Проте, бездіяльність [PERSON] проявляться в тому, що за наявності відповідного твердження батьків, він як головний суддя змагань не вчинив жодних дій щодо перевірки підтвердження або спростування цієї заяви батьків. Порушення трудової дисципліни позивачем виражається у його бездіяльності, халатному відношенні до організації та проведенню змагань 11.02.2020 року, а саме в тому, що на звернення батьків команди ДЮСШ-11 з проханням зробити заміну судді [PERSON] , якій обслуговував матч в нетверезому стані, позивач ніяк не відреагував, а лише заявив, що замінити суддю ніким. Як головний суддя змагань, позивач не вчинив ніяких дій для перевірки такої заяви батьків, допустив фактичну участь нетверезого судді у проведенні матчу. Більш того, про нетверезий стан судді [PERSON] заявляли не тільки батьки а й інструктор-методист [PERSON] та тренер-викладач з футболу [PERSON] . Вони також зверталися до позивача як до головного судді змагань з проханням виправити конфліктну ситуацію та замінити суддю [PERSON] , однак і на це прохання позивач ніяк не відреагував, тобто порушив свої обов`язки старшого тренера - викладача головного судді змагань та свої трудові обов`язки. Порушення трудових обов`язків полягає саме у бездіяльності позивача, його халатному відношенні до виконання своїх трудових обов`язків. Твердження позивача, що ним не було порушено трудову дисципліну, так як він не мав повноважень на відсторонення судді [PERSON] також є помилковими. Суддя [PERSON] не перебував у трудових відносинах з відповідачем, тому посилання позивача на положення ст. 46 КЗпП є не невірним. Він повинен був вчинити дії щодо з`ясування стану судді [PERSON] .. Саме в цьому і проявляється халатне ставлення позивача по виконанню наказу від 02.01.2020 року № 2. [PERSON] у позові вказує, що відповідно до положення про проведення відкритого зимового турніру на призи КЗ КДЮСШ «ХТЗ» ХОР з футболу, проведення змагань покладається на головну суддівську колегію. Але обов`язки по створенню цієї колегії також покладено на [PERSON] як головного суддю змагань. Тобто також бездіяльність та халатне відношення [PERSON] до виконання своїх трудових обов`язків має вираження у факті неутворення головним суддею змагань головної суддівської колегії, оскільки саме [PERSON] згідно наказу №2 від 02.01.2020 року визначено відповідальним за підготовку та проведення змагань у якості головного судді. 12.01.2020 року на адресу відповідача надійшла заява від батьків дітей-учасників змагань з повідомленням про бездіяльність [PERSON] та вимогою застосувати відповідні заходи. З`ясовуючи обставини та факти, що викладено у зверненні, власник запропонував [PERSON] надати письмові пояснення стосовно заяви батьків. Позивач скористався своїм правом та надав такі письмові пояснення 14.01.2020 року, про що свідчить відповідна реєстрація вхідної кореспонденції № 11 від 14.01.2020 року. Більш того, цього ж дня 14.01.2020 року позивачу було запропоновано надати додаткові письмові пояснення стосовно конфлікту 11.01.2020 року та його бездіяльність як головного судді змагань та отримав відповідні письмові пояснення 14.01.2020 року. На підставі викладеного просили відмовити в задоволення позовних вимог. Представником позивача [PERSON] було подано відповідь на відзив, в якому вказувалося, що фактичного порушення трудової дисципліни під час проведення змагань з міні-футболу з 09.01.2020 року по 12.01.2020 року з боку позивача не відбулося. В мотивувальній частині наказу № 17-к від 15.01.2020 року зазначено, що в суботу, 10 січня, під час гри до позивача в усній формі звернулися батьки команди ДЮСШ-11 з проханням зробити заміну судді [PERSON] , посилаючись на те, щ він нібито обслуговував матч в нетверезому стані. Проте, ані посадовою інструкцією, ані жодним нормативно-правовим актом на позивача не було покладено повноважень щодо відсторонення судді спортивних змагань. Суддя [PERSON] здійснював свої функції саме як тренер під час змагань, і позивач не був уповноважений притягати його до дисциплінарної відповідальності за появу на роботі у стані алкогольного сп`яніння або будь-яким іншим чином відсторонювати. Відповідач посилається на доповідні записки лікаря-терапевта [PERSON] та медичної сестри [PERSON] , які нібито підтверджують знаходження [PERSON] в нетверезому стані, а також на доповідну записку чергової [PERSON] . Між тим, вищевказані документи не слугували підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності і були виготовлені вже після того, як було подано позов. В наказі № 17-к від 15.01.2020 року зазначено, що догану позивачу винесено враховуючи доповідну записку інструктора-методиста [PERSON] та заяву батьків. В акті, що був складений заступником директора з навчально-тренувальної роботи [PERSON] , інструктором-методистом [PERSON] , старшим інспектором по кадрам [PERSON], юристом [PERSON] було зазначено, що в наданні документів, а саме доповідної записки інструктора-методиста [PERSON] та заяви батьків позивачу було відмовлено. Про вищезазначені доповідні записки річ не йшла ані в акті, ані в наказі № 17-к від 15.01.2020 року. Не було їх надано і у відповіді на адвокатський запит від 31.01.2020 року, яким просили надати належним чином завірені копії усіх без виключення документів, на підставі яких застосовувалися до [PERSON] заходи дисциплінарного стягнення. Вищезазначене свідчить про виготовлення відповідних доповідних записок вже після того, як було надано позов до суду, а отже, вони не слугували підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Також вказувалося, що наказом № 149-к від 11.06.2020 року було виправлено описки в наказі від 15.01.2020 року № 17-к. Проте, жодним нормативно-правовим актом непередбачено можливість виправляти описку в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності через півроку після прийняття відповідного наказу. Пунктом 3 наказу № 17-к від 15.01.2020 року позивачу було наказано дати письмове поясненням своїм діям. Таким чином, письмові пояснення були затребувані у позивача вже після накладення стягнення, а отже позивач не мав можливості пояснити свої дії та довести їх правомірність позивачу. У матеріалах справи присутня надана відповідь на адвокатський запит пояснювальної записки позивача без дати. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. За ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (ст. 16 ЦК України). За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно наказу №90 КЗ КДЮСШ «ХТЗ» ХОР [PERSON] призначено старшим тренером-викладачем з футболу з 01.09.2019 року. Посадовою інструкцію тренера-викладача першої категорії дитячо-юнацької спортивної школи передбачені завдання та обов`язки, відповідно до яких тренер-викладач першої категорії організовує і проводить спортивні заходи, а також бере участь у встановленому порядку змаганнях і навчально-тренувальних зборах, забезпечує облік і своєчасне подання звітів про проведення спортивних заходів, виконує окремі службові доручення свого безпосереднього керівника. Також даною інструкцією передбачено відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачена цією інструкцією, несе відповідальність у межах, визначених чинним законодавством України про працю. Згідно розділу V інструкції тренер-викладач 1 категорії КДЮШС повинен знати: основи методичного спортивного тренування, вимоги навчально-тренувальної, науково та лікувально-профілактичної роботи зі спортсменами, правила змагань, методичні нормативні інші керівні матеріали з питань навчально-спортивної роботи. Перспективи і напрями розвитку фізичної культури в країні, веденні і оформленні документів, складання та формування звітів спортивної діяльності. З вищевказаною Інструкцією [PERSON] був ознайомлений 30.01.2009 року. Наказом від 02.01.2020 року заплановано провести з 09.01.2020 року по 12.01.2020 року в легкоатлетичному манежі відкритого зимового турніру з міні-футболу на призи КДЮС «ХТЗ» серед юнаків 2009-2010 року народження. Відповідальність за проведення змагань покладено на старшого тренера - викладача відділення футболу [PERSON] , якого призначено головним суддею змагань. В період з 09 по 12 січня 2020 року в легкоатлетичному манежі проведено відкритий зимовий турнір з міні - футболу, що не оспорюється сторонами. Головним суддею змагань призначено старшого тренера-викладача відділення футболу [PERSON] 12.01.2020 року на ім`я директора КДЮСШ «ХТЗ» ХОР адресовано звернення від батьків дітей, які приймали участь у змаганнях з футболу, відповідно до якого повідомлялося, що батьки дітей 2009/2010 року народження, приймали учать у змаганнях з футболу з 09.01.2020 - 12.01.2020 року. Просили звернути увагу та прийняти міри, з приводу того, що головний суддя матчу [PERSON] , допустив суддю [PERSON] , який судив футбольну гру 11.01.2020 року у нетверезому стані, що призвело до порушень правил гри, спірного матчу, легких травмувань дітей, які були на полі. Головний суддя відмовив в заміні судді, апелюючи тим, що немає йому заміни. В матеріалах справи міститься доповідна записка інструктора - методиста, згідно якої зазначалося, що 10.01.2020 року в суботу під час проведення гри до головного судді [PERSON] в усній формі звернулися батьки команди ДЮСШ-11 з проханням замінити суддю [PERSON] , оскільки він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Але головний суддя ніяким нічим не відреагував на прохання батьків, після чого батьки дітей написали скаргу на ім`я директора КДЮСШ «ХТЗ» ХОР. Також у доповідній записці вказувалося, що інструктор - методист [PERSON] разом із тренером по футболу [PERSON] підійшли до головного судді [PERSON] та попросили його виправити конфліктну ситуацію та здійснити заміну судді [PERSON] .. В пояснювальній записці [PERSON] , адресованої на ім`я директора КДЮСШ «ХТЗ» від головного судді [PERSON] зазначалося, останнім для проведення арбітражу турніру по міні - футболу, який проходив з 08 по 12 січня 2020 року у манежі КДЮСШ «ХТЗ» був запрошений арбітр, який входить до комітету арбітрів Харківської області з 2000 року [PERSON] , даний арбітр проводив арбітраж ігри на відповідному рівні. По скарзі батьків [PERSON] пояснював, що ступень наркотичного або алкогольного сп`яніння особи, у тому числі арбітра [PERSON] , може бути визначено тільки лікарем- наркологом після на здачі аналізів. Копія пояснювальної записки знаходиться в матеріалах справи. В судому засіданні представник позивача вказувала, що підприємство відповідача отримало пояснення від [PERSON] вже після винесення наказу № 17-к від 15.01.2020 року про застосування дисциплінарного стягнення. Проте, в судому засіданні оглянутий оригінал даної пояснювальної записки, в якій вказано, що пояснювальна записка отримана 14.01.2020 року старшим інспектором по кадрам [PERSON], вх. № 11 від 14.01.2020 року. У постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 295/3233/17, провадження 61-6794св18 зазначалося, що метою отримання власником або уповноваженим ним органом письмових пояснень порушника трудової дисципліни є з`ясування обставин, за яких вчинено проступок для врахування цього поряд з іншими обставинами при обранні виду стягнення, а тому сам по собі факт неотримання власником або уповноваженим ним органом таких пояснень за відсутності даних про поважність причин вчинення проступку не може бути підставою для визнання рішення про застосування дисциплінарного стягнення незаконним. Наказом № 17-к від 15.01.2020 року КЗ КДЮСШ «ХТЗ» ХОР [PERSON] тренеру - викладачу з футболу винесено догану за непрофесійний підхід та халатне відношення до організації та проведенню змагань, що привело до підриву авторитету закладу. В обґрунтування наказу вказувалося, що в суботу 10 січня під час гри до головного судді [PERSON] в усній формі звернулися батьки команди ДЮСШ-11 з проханням зробити заміну судді [PERSON] , так як він обслуговував матч в нетверезому стані, але головний суддя не відреагував на прохання батьків, які в свою чергу написали письмову скаргу на ім`я директора закладу про некомпетентність головного судді змагань. Інструктор-методист [PERSON] разом з тренером - викладачем з футболу [PERSON] підійшов до [PERSON] із проханням виправити конфліктну ситуацію та замінити суддю [PERSON] на іншого. Згідно Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 року № 993 п. 33 тренери - викладачі та інші фахівці, які залучені до навчально - тренувальної та спортивної роботи у спортивній школі, зобов`язані, зокрема, додержуватися норм санітарно - гігієнічного та антидопінгового законодавства під час проведення навчально - тренувальних занять і спортивної роботи. Пунктом 49 передбачено, що старший тренер-викладач виконує обов`язки, визначені для тренерів-викладачів, і здійснює контроль за діяльністю тренерів-викладачів з видів спорту, несе відповідальність за організацію навчально - тренувального процесу, комплектування та проведення тренерських нарад відділень, організацію заходів з підвищення кваліфікації тренерів - викладачів і за результатами виступу спортсменів на змаганнях та здійснює контроль і несе відповідальність за додержання норм антидопіногового законодавства. Тобто у Положенні чітко вказано про обов`язок тренера-викладача здійснення контролю за діяльністю тренерів-викладачів з видів спорту та відповідальність за організацію навчально - тренувального процесу. Статя 46 КзпП передбачає, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Посадовою Інструкцією тренера-викладача першої категорії дитячо-юнацької спортивної школи передбачено обов`язок щодо організації та проведення спортивних заходів. В пояснювальній записці [PERSON] вказувалося, що для проведення арбітражу турніру по міні-футболу, який мав місце з 08 по 12 січня 2020 року в манеже КДЮСШ «ХТЗ» ним був запрошений арбітр, який входить до комітету арбітрів Харківської області [PERSON]. Правові акти з охорони праці містять вимоги щодо заборони перебування працівників у стані алкогольного сп`яніння на виробничих об`єктах. У разі виявлення працівників у стані алкогольного сп`яніння працівник підлягає обов`язковому відстороненню від виробничого процесу задля попередження випадків травмування, оскільки опиняється під загрозою життя як його самого, так і оточуючих. Відсторонення від роботи використовується як тимчасовий захід для прийняття остаточного рішення про можливість або неможливість виконання працівником передбаченої трудовим договором роботи. Факт, що працівник перебуває на роботі у стані алкогольного сп`яніння може підтверджуватися усіма наявними видами доказів, та можуть бути підтверджені показаннями свідків. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] повідомила, що до [PERSON] зверталися батьків команди, які повідомили про знаходження [PERSON] у нетверезому стані. Проте зазначала, що у [PERSON] відсутні повноваження щодо відсторонення [PERSON] від проведення турніру. В доповідній записці [PERSON] вказувалося, що він разом із тренером [PERSON] зверталися до головного судді [PERSON] із проханням виправити конфліктну ситуацію через звернення батьків команди ДЮСШ-11 з проханням замінити суддю, [PERSON] , оскільки він обслуговував матч у нетверезому стані. Проте, незважаючи на те, шо [PERSON] відповідно до посадової інструкції був зобов`язаний організувати і провести змагання, останній не зробив жодних дій направлених на перевірку інформації стосовно звернення батьків команди щодо знаходження судді [PERSON] в нетверезому стані. Представник позивача вказувала, що наказом 149-к від 11.06.2020 року були внесені зміни в наказі № 17-к від 15.01.2020 року, а саме: в даті проведення змагань, замість вірного 11 січня 2020 року, вказувалося, що змагання проведено 10 січня 2020 року, але жодним нормативним актом не передбачено, внесення виправлень у накази. Необхідно наголосити, що ані сторона позивача, ані сторона відповідача не оспорюють жодним чином, що дійсно спірний матч відбувся саме 11 січня 2020 року, тому внесення виправлень у наказ № 17-к від 15.01.2020 року наказом від 11.06.2020 року № 149-к, не може бути підставою для визнання рішення про застосування дисциплінарного стягнення незаконним. На підставі викладеного суд приходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed