Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про поділ домоволодіння в натурі, припинення права спільної власності, встановлення факту знищення частки домоволодіння. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником 1\\4 частки домоволодіння [ADDRESS] м. Одесі (кв.№1) на підставі договору дарування від 11.04.2006р., зареєстрованому в КП «ОМБТІ та РОН» 06.05.2006р.. Власником ? частки домоволодіння є [PERSON] (кватира №3,4). Крім того, право власності на 1\\4 частку домоволодіння (квартира № 2) зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за [PERSON], який загинув [INFO]. Після смерті [PERSON] рішенням Ленінського райсуду м. Одеси від 18.09.2002р. право власності на вказану частку визнано за його дочкою [PERSON]. Однак у зв'язку з відсутністю в натурі власності, [PERSON] не зареєструвала свого права власності. Позивач стверджує, що фактично з 1957р. склався певний порядок користування домоволодінням. 01.11.2007р. між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було підписано акт про встановлення фактичного користування будівлями та спорудами в домоволодінні, з якого убачається, що: [PERSON] належать всі будівлі під літ.«Б», гараж літ «В»; [PERSON] в літ. «А» приміщення під № 1; [PERSON] в літ.А приміщення під № 2. Позивач стверджує, що приміщення під №2 в літ. «А» були знищені пожежею ще в 80-х роках. В зв'язку з фактичною відсутністю власності, що належала померлому [PERSON], позивач звернувся навесні 2009р. в КП «ОМБТІ та РОН» із заявою про проведення інвентаризації домоволодіння, в тому числі і території на якій знаходились приміщення будинку літ.«А» під №2 і у зв'язку з тим, що на території цих приміщень не було. БТІ у відповідності до нормативних документів в технічному паспорті станом на 28.05.2009р. визначило межі приміщення № 2-2 пунктирною лінією з відміткою про те, що воно «не використовується внаслідок пожежі та аварійного становища» і є підсобним. Відсутність майна на дійсний час, тобто повне знищення нерухомості підтверджується актом комісії ділянки №4 КП ЖКС «Пересипський» від 22.06.2009р., з якого вбачається, що приміщення №2 в літ.«А» не відновленні після пожежі, залишки стін з тріщинами і покриті мохом, дах, стеля, підлога взагалі відсутні. На місці колишньої кімнати 9,1 кв.м росте бур'ян та є пень спиляного дерева діаметром біля 15см. З акту Державної екологічної інспекції в Одеській області № 05-02 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 18.05.2009р. вбачається те, що був встановлений факт знесення в колишній кімнаті площею 9,1 кв.м дерева породи софора діаметром 14,5см. і що на пні знесеного дерева нараховане 10 річних кілець. Позивач вважає, що відповідачка [PERSON] після смерті [PERSON] не набула права власності на 1\\4 частку шляхом належної реєстрації в порядку ст.1299 ЦК України. Крім того, вона не брала участь в заходах по охороні та утримуванні території загального користування і спільної власності. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2012р. [PERSON] було відмовлено в задоволенні позову до [PERSON] і до [PERSON] про вселення її в домоволодіння, про визначення порядку користування домоволодінням і земельною ділянкою, про усунення перешкод в користуванні її частиною домоволодіння. Позивач бажає виділити його частку в натурі, а також припинити спільну часткову власність на спірне домоволодіння. В останніх позовних вимогах позивач просив: здійснити поділ домоволодіння по [ADDRESS] в м. Одесі в натурі між співвласниками домоволодіння згідно експертного висновку № 076/2014 судової будівельно-технічної експертизи від 25.07.2014р., проведеної ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.»; - визнати за позивачем право власності на домоволодіння [ADDRESS] в м. Одесі, що складається з житлового будинку літ. «А», житловою площею 21,1 кв.м, загальною площею 39, 1 кв.м, навісу літ. «М», розташованих на земельній ділянці площею 220кв.м в межах вписаних експертом в висновку; - визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] в м. Одесі, що складається з житлового будинку літ.Б, житловою площею 28, 2 кв.м, загальною площею 67, 9кв.м, гаражу літ. «В», розташованих на земельній ділянці площею 209 кв.м. - припинити право спільної часткової власності на домоволодіння по [ADDRESS] в м. Одесі. - Встановити факт повного знищення ? частки домоволодіння по [ADDRESS] в м. Одесі, яка належить [PERSON] на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2002р., що складалась з приміщень під № 2 в житловому будинку літ. А та літньої кухні літ.Ж.. (Т.2, а.с. 25) [PERSON] звернулась з зустрічним позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, усунення перешкод у відновлюванні частину будинку. Вищевказані зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником ? частки домоволодіння по [ADDRESS] у м. Одесі на підставі рішення Ленінського районного суду м. Одеси ( справа № 2- 598/02) від 18.09.2002р. після померлого [PERSON]. При цьому, відповідач посилається на те, що судом під час розгляду вищевказаної справи були витребувані з МБТІ та РОН ксерокопії схематичного плану спірної ділянки і домоволодіння станом на 1985, 1986, 1989 p.p. і довідка-характеристика, із яких вбачається, що домоволодіння за адресою [ADDRESS] існувало на момент укладення договору та ? частина спірного домоволодіння складається з : в житловому будинку літ. «А» 2-1 кухня пл.6,9 кв.м, 2-2 житлова кімната пл. 9,08 кв.м, житлового будинку літ. «Жж». Відповідачка стверджує, що її родина проживала в домоволодінні по [ADDRESS] у м.Одесі з 16 квітня 1963 р. 11.04.2006 р. [PERSON] подарувала свою ? частку домоволодіння по [ADDRESS] у м. Одесі [PERSON]. Після того, [PERSON] вигнав її з батьківського будинку, зруйнував її будівлі, та протягом 8 років перешкоджає їй користуванні власністю і здійсненні реєстрації права власності в ОМБТІ та РОН, оскільки не впускав у двір співробітників ОМБТІ для замірів і виготовлення техпаспорту, необхідного для реєстрації. Вона неодноразово зверталась зі скаргами до міліції, однак [PERSON] продовжує перешкоджати їй в користуванні домоволодінням. [PERSON] посилається на те, що із техпаспорту ( схематичного плану) за 24.03.1955 р. з поточними змінами за 11.12.80 р., 12.12.80 р. вбачається, що квартира № 1 в житловому будинку літ. «А» складалася з 1-1 кухні пл.6,90 кв.м, 1-2 житлової кімнати пл.21,30 кв.м, 1-3 тамбура пл.7, 20 кв.м. Ці ж приміщення зазначені і в Акті від 01.11.2007р. про встановлення фактичного користування будівлями та спорудами в домоволодінні, на який посилається [PERSON]. Із технічного паспорту за 28.05.2009 р., 13.08.2013 р. видно, що приміщення 1-1 кухня пл.6,90 кв.м, 1-3 тамбур пл.7, 20 кв.м не існують. За твердженням відповідачки, [PERSON] захопив частину її приміщення 2-1, без її згоди побудував коридор пл. 18,0 кв.м, а також знищив її житловий будинок літ. «Жж», і на його місці побудував сарай «Н». Відповідачка також вважає, що висновок № 076/2014 судової будівельно-технічної експертизи від 25.07.2014 р. ПП «Одеський НДЦЕД ім.Скибінського С.С.» є необґрунтованим, та таким, що суперечить іншим матеріалам справи. (Т.2, а.с. 1-5). Згідно останніх позовних вимог, [PERSON] просила: Стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 160000 гривень, а також зобов'язати [PERSON] не перешкоджати їй, [PERSON], у відновленні ? частки домоволодіння [ADDRESS] в м.Одесі, а саме в житловому будинку літ. «А» приміщень : 2-1 кухня пл.6,9 кв.м, 2-2 житлова кімната пл. 9,08 кв.м, житлового будинку літ. «Жж». (Т.2, а.с. 38) В судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Голева С.В. підтримала позовні вимоги, а також підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві. Вона також пояснила, що частка відповідачки зруйнувалась, оскільки тривалий час у будинку не проводились ремонтні роботи, не приймались заходи щодо його збереження. Представник позивача також просила відмовити у задоволенні зустрічного позову, оскільки частка, яка повинна була отримати у власність не існує, при цьому, особисто [PERSON] не має жодного відношення до руйнування її частини будинку. [PERSON], а також її представник адвокат - Кічук І.Г. просили відмовити у задоволенні позову [PERSON], оскільки він позбавляє відповідачку права власності на будинок. Вона також пояснила, що дійсно тривалий час у її частині будинку ніхто не проживав, а також не займався ремонтом. В зв'язку з чим, її частина будинку зруйнувалась. [PERSON] також пояснила, що [PERSON] не руйнував її частину будинку, проте скористувався тим, що вона була зруйнована та на цьому місці частково побудував коридор. Вона також пояснила, що бажає відновити її частину будинку, проте [PERSON] її не впускає в будинок. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнала, та, в свою чергу, просили визнати за нею право власності на частину будинку після його розділу в натурі. (Т.1, а.с. 183) Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про поділ домоволодіння в натурі, припинення права спільної часткової власності, встановлення факту знищення частки домоволодіння підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, усунення перешкод у відновлюванні частину будинку не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] м. Одесі на підставі договору дарування від 11.04.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімаченко С.Л., у реєстрі за №330. Відповідно до умов договору [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар 1/4 частку домоволодіння з надвірними спорудами [ADDRESS] м. Одесі, що складалось в цілому з двох житлових будинків, житловою площею 58,4 кв.м., зазначених на схематичному плані піл літ. «А,Б», та надвірних споруд: літ. «В»-гаражу, №2-6 огорожа, І-ІІ мостіння, розташованих на земельній ділянці, площею 434 кв.м. (Т.1, а.с. 3). Право власності [PERSON] зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 06.05.2006р., реєстраційний номер № 14291032. Необхідно також відзначити, що у витягу з реєстру права власності від 28.03.2006р. вбачається, що вбиральня літ. «Л», тамбур літ. «б», сараї літ. «И», «З», літні кухні літ. «Ж», «Г» - знесені. (Т.2, а.с. 18) За відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на 1\\2 частку будинку на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2014р.. (Т1., а.с. 174-175) Крім того, право власності на ? частку домоволодіння зареєстровано за [PERSON] 1\\4 частка на підставі договору дарування від 1.11.1989р.. Судом встановлено, що між співвласниками склався певний порядок користування приміщеннями і земельною ділянкою домоволодіння, а саме приміщеннями під № 1 в літ. «А», навісом літ. «М», сараєм літ. «Н» користується [PERSON]. Приміщеннями під № 2 в літ. «А»., літ. «Ж» користувався [PERSON]. Приміщеннями літ. «Б», гаражем літ. «В» користується [PERSON] Рішенням Ленінського районного суду м. Одеси від 18.09.2002р. за [PERSON] було визнано право власності на 1\\4 частку в спірному домоволодінні в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (Т1., а.с. 19) Рішенням Суворовського районного суду від 13 листопада 2012р. по цивільній справі № № 1527/2-723/12 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про вселення, визначення порядку користування домоволодінням і земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні частиною домоволодіння та позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про припинення права власності було встановлено увідповідності до п.3, 4 ст.334, 1299 ЦК України, що [PERSON], не маючи державної реєстрації спадкового майна за рішенням Ленінського райсуду м. Одеси від 18.09.2002р., фактично не прийняла 1\\4 частку в спірному домоволодінні і не набула права власності на неї, як то передбачено п. 2 ст.363 ЦК України, отже як наслідок не набула права на захист цього права власності. (Т.1, а.с. 15-16) В зв'язку з чим, суд відмовив [PERSON] у задоволенні її позову в тому числі в частині виділення їй в користування 1\\4 частки домоволодіння і 1\\4 частки земельної ділянки спірного домоволодіння, зобов`язання [PERSON] не перешкоджати їй в користуванні належною їй частиною домоволодіння і земельною ділянкою. Вказане рішення в частині відмови [PERSON] було залишено в силі рішенням Апеляційного суду Одеської області від 4 лютого 2013р. Під час розгляду справи, судом було витребувана і досліджена копію інвентарної справи спірного домоволодіння, з якої вбачається, що 01.11.2007р. інженером КП «ОМБТІ та РОН» був складений акт про встановлення фактичного користування будівлями і спорудами, який підписали, як співвласники - [PERSON], [PERSON], і [PERSON]. (Т.1., а.с. 29) В той же час тим же інженером було складено акт поточних змін, де зазначено, що ? частка зареєстрована за [PERSON] згоріла, та частина домоволодіння не відновлена і не використовується. Крім того з матеріалів інвентарної справи вбачається, що самочинно побудований житловий будинок літ. «Ж» був знесений. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини справи, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. [PERSON] в судовому засіданні визнала, що ? частку будинку, що їй перейшло за рішенням суду мали б складати приміщення під №2 в літ. «А» і літ. «Ж», якими користувався [PERSON]. Вона також пояснила, що вищевказані приміщення не придатні для проживання, оскільки зруйнувались за своїм технічним станом. Вищевказаний факт в судовому засіданні підтвердив представник позивача [PERSON]. Крім того, даний факт підтверджується матеріалами цивільної справи № 1527/2-723/12, яку суд вивчав в судовому засіданні, актами ділянки №4 КП ЖКС «Пересипський» 21.09.2007р. і від 22.06.2009р., актом № 05-02 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 18.05.2009р. Державної екологічної інспекції в Одеській області, технічним паспортом домоволодіння, виготовленим станом на 13.08.2013р. за замовленням [PERSON]. (Т.1, а.с. 27-28). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З урахуванням викладеного, суд вважає що, в судовому засіданні підтвердився факт повного знищення ? частки спірного домоволодіння, що належала [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Одеси ( справа № 2- 598/02) від 18.09.2002р. після померлого [PERSON]. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Суд вважає, що [PERSON] не надала суду належних доказів вини [PERSON] у спричиненні матеріальної шкоди, а саме, що він причетний до знищення її житлових та нежитлових приміщень. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON] не руйнував її частину будинку, проте скористувався тим, що вона була зруйнована та на цьому місці частково побудував коридор. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після визнання за нею право власності на ? частку спірного домоволодіння за рішенням Ленінського районного суду м. Одеси ( справа № 2- 598/02) від 18.09.2002р. після померлого [PERSON] не зареєструвала право власності на дану частину будинку, а також не приймала жодних заходів щодо утримання приміщень в житловому будинку літ. «А» приміщень : 2-1 кухня пл.6,9 кв.м, 2-2 житлова кімната пл. 9,08 кв.м, будинку літ. «Жж», у зв'язку з чим, вони зруйнувались. На підставі викладеного, суд вважає, що не підлягають позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріально шкоди у розмірі 160000 гривень. Суд також вважає, що не підлягають позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у відновлюванні частину будинку. Так, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: рішень судів, що набрали законної сили. Однак на теперішній час право власності [PERSON] на ? частку житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] м. Одесі не зареєстровано. В зв'язку з чим, [PERSON] не має право на задоволення вищевказаних вимог, оскільки не є співвласником будинку. Крім того, згідно ч. 4 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна. В судовому засіданні, був доведений факт повного знищення ? частки спірного домоволодіння, що належав [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Одеси ( справа № 2- 598/02) від 18.09.2002р. після померлого [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. Згідно ч. 2 ст. 349 ЦК України у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Таким чином, [PERSON] не має право на подання вищевказаної заяви, оскільки таке право має виключено [PERSON], яка не подавала відповідну заяву до державного реєстратора. В той же час, суд вважає, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про поділ домоволодіння в натурі, припинення права спільної власності. Так, між сторонами виникли правовідносини спільної часткової власності. Частиною 1 ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною 1 ст. 364 ЦК України встановлено, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У відповідності до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Згідно п. 20 Постанов у разі, коли громадяни, яким жилий будинок належить на праві спільної власності, крім наданої для будівництва й обслуговування цього будинку та господарських будівель земельної (присадибної) ділянки з належного дозволу відповідного органу виконавчої влади або місцевої ради тимчасово користуються ще й незайнятою суміжною ділянкою, суд, вирішуючи спір про порядок користування присадибною ділянкою та розпорядження нею, може одночасно визначити за тими ж правилами і порядок тимчасового користування суміжною ділянкою, зазначивши в рішенні, що він встановлюється на період до припинення права користування нею. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 076/2014 від 25.07.2014р., яка була проведена ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.», встановлено можливість поділу будинку в натурі. (Т.1., а.с. 61-109) Так експертом встановлено, що в результаті проведеного дослідження, виходячи з архітектурно планувального рішення приміщень житлового будинку літ. «А» та житлового будинку літ. «Б», враховуючи розташування надвірних будівель на земельній ділянці, і сформований порядок користування обстежуваним домоволодінням між співвласниками [PERSON] і [PERSON] при якому вхід на земельну ділянку, що знаходиться в користуванні [PERSON] здійснюється через металеву хвіртку з боку [ADDRESS], а вхід на земельну ділянку, що знаходиться в користуванні [PERSON] здійснюється через дерев'яні ворота з вбудованою хвірткою з боку вул. Островського. При цьому, експерт пропонує один технічно можливий варіант розподілу домоволодіння [ADDRESS] в м. Одесі в натурі між співвласниками домоволодіння [PERSON] і [PERSON], з урахуванням їх ідеальних частин визначених на підставі сформованого порядку користування жилими будинками і надвірними будівлями (без урахування самовільних будов), з урахуванням вимог законодавчої нормативно-технічної документації. Запропонований варіант розділу житлового будинку і надвірних будівель, розташованих по [ADDRESS] у Одесі, між співвласниками: [PERSON] і [PERSON] З урахуванням сформованого порядку користування жилими будинками і надвірними будівлями (без урахування самовільних будов) Співвласнику [PERSON] при запропонованому варіанті розділу пропонується виділити: Житловий будинок літ. «Б», інвентаризаційної вартістю 205 211 грн., гараж літ. «В», інвентаризаційної вартістю 22 796грн, загальної інвентаризаційної вартість 228007 грн., що відповідає 75/100 частинам (228007 грн. / 303839 грн.). Співвласнику [PERSON] при запропонованому варіанті розділу пропонується виділити житловий будинок літ. «А», інвентаризаційної вартістю 70 490 грн.; навіс літ. «М», інвентаризаційної вартістю 5 342 грн.; загальної інвентаризаційної вартість 75832 грн., що відповідає 25/100 частинам (75832 грн. / 303839 грн.). На підставі даних зазначених у Технічному звіті по кадастрової зйомки земельної ділянки по [ADDRESS] Одесі, виконаного ФОП [PERSON] станом на 2014р., ліцензія державної служби геодезії, картографії та кадастру [NUMBER], свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця [NUMBER] (див . Додаток №1), загальна площа обстежуваного земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні [PERSON] і [PERSON], розташованого за адресою: [ADDRESS] у Одесі (з урахуванням площі забудови житловими будинками, надвірними будівлями і спорудами), становить - 0,0429 га. Існуюча межа сформованого порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS] у Одесі користувача 25/100 частин - [PERSON] (згідно даних зазначених у Технічному звіті по кадастрової зйомки земельної ділянки по [ADDRESS] [ADDRESS] в г . Одесі, виконаного ФОП [PERSON] станом на 2014р. (див. Додаток №1)), описується таким чином: (див графічне відображення, малюнок №3 який є невід'ємною частиною даного висновку). Від кута огороджувального забору розташованого з боку [ADDRESS] (від точки 1) по прямій лінії на відстані 8,39м по межі огороджувального забору з суміжним землекористувачем (до точки 2); з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,68м по межі огороджувального забору з суміжним землекористувачем (до точки 5); з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 12,33м по межі огороджувального забору з суміжним землекористувачем до перетину з кордоном огороджувального забору з суміжним землекористувачем (до точки 4); з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 6,86м по межі огороджувального забору з суміжним землекористувачем (до точки 5); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,86м по межі огороджувального забору з суміжним землекористувачем до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літ. «Б» (до точки 6); з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 7,26м по зовнішній стіні житлового будинку літ. «Б» (до точки 7); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 6,35м по зовнішній стіні житлового будинку літ. «Б» (до точки 8); з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,33м по зовнішній стіні житлового будинку літ. «Б» (до точки 9); з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,95 м. По зовнішній стіні житлового будинку літ. «Б» (до точки 10); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,06м по межі огороджувального забору з суміжним землекористувачем [PERSON] до перетину з кордоном огороджувального паркану, розташованого з боку [ADDRESS] (до точки 11); з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,71м по межі огороджувального паркану, розташованого з боку [ADDRESS] до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літ. «А», розташованої з боку [ADDRESS] (до точки 12); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,56м по зовнішній стіні житлового будинку літ. «А», розташованої з боку [ADDRESS] (до точки 13); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 4,40м. по межі огороджувального паркану, розташованого з боку [ADDRESS] до перетину з кордоном огороджувального забору з суміжним землекористувачем до початкової точки відліку (до точки 1). Таким чином, площа території земельної ділянки, що знаходить у фактичному користуванні [PERSON] за існуючим порядком користування (згідно даних зазначених у Технічному звіті по кадастрової зйомки земельної ділянки по [ADDRESS] Одесі, виконаного ФОП [PERSON] станом на 2014р. (див. Додаток №1)), становить (з урахуванням площі забудови приміщеннями житлового будинку літ. «А» і надвірних будівель) - 220,0 м2. Вхід на територію земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні співвласника [PERSON], при існуючому порядку користування земельною ділянкою, здійснюється з боку [ADDRESS] через дерев'яні ворота з вбудованою хвірткою. Існуюча межа сформованого порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS] у Одесі користувача 75/100 частин - [PERSON], згідно даних зазначених у Технічному звіті по кадастрової зйомки земельної ділянки по [ADDRESS] Одесі, виконаного ФОП [PERSON] станом на 2014р. (Див. Додаток №1)). описується таким чином: (див. графічне відображення, малюнок N93 який є невід'ємною частиною даного висновку). Від кута огороджувального паркану, розташованого з боку [ADDRESS] (від точки 11) по прямій лінії на відстані 2,97м по межі огороджувального забору розташованого з боку [ADDRESS] до перетину з зовнішньою стіною гаража літ. «В» (до точки 14); Далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,67м по зовнішній стіні гаража літ. «В» (до точки 15); з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,79м по зовнішній стіні гаража літ. «В» (до точки 16); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 9,80м по межі огороджувального паркану, розташованого з боку [ADDRESS] до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літ. «Б» (до точки 17); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 6,19 по зовнішній стіні житлового будинку літ. «Б» (до точки 18); з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,68м по зовнішній стіні житлового будинку літ. «Б» (до точки 19), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 7,16м по зовнішній стіні житлового будинку літ. «Б» (до точки 6); з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 7,26м по зовнішній стіні житлового будинку літ. «Б» (до точки 7); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 6,35м по зовнішній стіні житлового будинку літ. «Б» (до точки 8); з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,33м по зовнішній стіні житлового будинку літ. «Б» (до точки 9); з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,95м по зовнішній стіні житлового будинку літ. «Б» (до точки 10); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,06м. по межі огороджувального забору з суміжним землекористувачем [PERSON] до перетину з кордоном огороджувального паркану, розташованого з боку [ADDRESS] до початкової точки відліку (до точки 11). Таким чином, площа території земельної ділянки, що знаходить у фактичному користуванні [PERSON] за існуючим, порядку користування згідно даних зазначених у Технічному звіті по кадастрової зйомки земельної ділянки по [ADDRESS] Одесі, виконаного ФОП [PERSON] станом на 2014р. (Див. Додаток №1)), становить (з урахуванням площі забудови приміщення житлового будинку літ. «Б» і надвірних будівель) - 209,0 м2. Вхід на територію земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні співвласника [PERSON], при існуючому порядку користуванні земельною ділянкою, здійснюється з боку [ADDRESS] через металеву хвіртку. Суд погоджується з вищевказаним висновком експерта, оскільки частка у праві спільної часткової власності [PERSON] зруйнована, а тому можливо здійснення поділу будинку в натурі, не враховуючи її частку. В той же час, суд вважає, що коректні поштові адреси повинні вирішувати органи місцевого самоврядування, а тому суд не закріплює за сторонами певні адреси, як того вимагав позивач [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: partial