Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що19.02.2014 року відповідач наніс йому легкі тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців та крововиливів обличчя. У зв'язку з отриманими ушкодженнями, змушений був звернутися за медичною допомогою та перебувати на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в Голопристанському ТМО. За цей час ним були витрачені грошові кошти на придбання медикаментів, переїзд до м. Херсона для проведення томографії та самі витрати на томографію на загальну суму 2341,29 грн. Окрім матеріальної шкоди, йому також була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, пов'язаних з ушкодженням здоров'я, яку оцінює у розмірі 15000 грн. Також, ним були витрачені кошти на правову допомогу для звернення до суду з вказаним позовом у розмірі 3000 грн. У зв'язку з тим, що вина відповідача в неправомірному заподіянні тілесних ушкоджень встановлена вироком суду, просить стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в сумі 2341,29 грн., моральну шкоду у розмірі 15000 грн. та витрати на правову допомогу - 3000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. В судових дебатах пояснив, що витрати на пальне, які не визнає представник відповідача пов'язані з переїздом до м. Херсона для проведення томографії головного мозку, а тому є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що матеріальну шкоду визнає на суму 2241,43 грн., тобто без врахування витрат на проїзд до м. Херсона, оскільки не зрозуміло, яким чином пальне може відноситись до травми головного мозку та інших отриманих позивачем ушкоджень. Моральну шкоду визнав частково у розмірі 1000 гривень. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та перевіривши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані по справі докази та надавши їм правову оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 19.02.2014 року в м. Гола Пристань, на перехресті вулиць 1 Травня та Берегова, [PERSON] через неприязні відносини, умисно наніс [PERSON] один удар правою рукою в ліву сторону обличчя та два удари кулаком по затильній частині голови, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу мозку. Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.05.2014 року за вищевказаним фактом [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно епікризу № 02303, [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні в Голопристанській ЦРЛ з 24.04.2014 по 07.05.2014 року у зв'язку з наслідками перенесеної черепно-мозкової травми. Дані відомості також узгоджуються із відповіддю головного лікаря КП «Голопристанська ЦРЛ» на запит суду в якій зазначено, що [PERSON] дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділені лікарні у вказаний період та приймав ліки за свій рахунок згідно переліку. До матеріалів справи долучені фіскальні чеки на медикаменти придбані в аптечному пункті №6 м. Гола Пристань, а також фіскальний чек на суму 515 грн., сплачену в касу м. Херсона, як благодійний внесок, всього в розмірі 2241,43 грн. Вказана сума визнана представником відповідача в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі згідно приписів ст. 174 ЦПК України. Між тим, суд погоджується з запереченнями представника відповідача та не вбачає підстав для задоволення витрат на придбання пального, оскільки чек, яким підтверджуються дані витрати датований 24.04.2014 року, а чек, яким підтверджуються витрати на томографію датований 26.04.2014 року. Таким чином, суд вважає недостовірними пояснення представника позивача з приводу того, що переїзд до м. Херсона був пов'язаний з проведенням томографії головного мозку позивача, оскільки такі відомості не узгоджуються із матеріалами справи, а іншого обґрунтування цих витрат суду надано не було. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то в цій частині суд виходить з наступних норм права та обставин справи. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода підлягає відшкодуванню лише у випадках, передбачених законом. Так, згідно положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вони є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Правова позиція Верховного Суду України з цього питання викладена в абзаці 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Звертаючись до суду позивач в поданій заяві вказував, що діями відповідача була принижена його гідність, від отриманих травм він змушений був звертатися до працівників міліції та медиків за допомогою. Крім цього, зазначив, що понесена ним моральна шкода полягає в переживанні фізичних та психічних страждань внаслідок пошкодження здоров'я та фізичного болю від тілесних ушкоджень. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 9 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи характер та обсяг пережитого фізичного болю позивачем та тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час і зусилля, необхідних йому для відновлення попереднього стану та виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000 грн., оскільки ця сума є достатньою для компенсації моральних переживань [PERSON] та такою, що відповідає обставинам справи. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч.3 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Згідно розрахунку, наданого представником позивача [PERSON], останнім були надані такі послуги та зазначена їх вартість: ознайомлення з матеріалами кримінальної справи (2 години) - 400 грн., участь у судовому розгляді кримінальної справи (2 год.) - 800 грн., складання цивільного позову - (5 год.) - 500 грн., подання адвокатських запитів - 300 грн. та участь в розгляді цивільної справи (3 год.) - 333 грн. Отже, дослідивши розрахунок адвоката суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення цих вимог та стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на правову допомогу у розмірі - 1133 грн., оскільки участь [PERSON] в ознайомленні з матеріалами кримінальної справи (2 год.)- 400 грн. та в судовому розгляді кримінальної справи (2 год.) - 800 грн. не відноситься до даної справи, а тому підстав для стягнення цих сум немає. Також, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial