Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини чоловічої статі, яка народилася 29 січня 2015 року та дитини жіночої статі, яка народилася 06 січня 2017 року в м. Севастополь, АР Крим. Свої вимоги заявник мотивував тим, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що має відповідне свідоцтво серії І-КГ №137315. 29 січня 2015 року, перебуваючи в м. Севастополь, [PERSON] народила дитину чоловічої статі, якого назвали [PERSON]. Крім того, 06 січня 2017 року, перебуваючи в м. Севастополь, [PERSON] народила дитину жіночої статі, яку назвали Маліка. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги неможливість реєстрації народження дитини органами державної реєстрації актів цивільного стану, заявник просив суд встановити факт народження дитини чоловічої статі в м. Севастополь, АР Крим, 29 січня 2015 року від матері - [PERSON], [INFO], громадянки України та батька - [PERSON], [INFO], громадянина України. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги викладені у заяві про встановлення факту народження дітей підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені у заяві. Просить суд заяву задовольнити, оскільки іншим чином не має можливості зареєструвати народження дітей відповідно до вимог законодавства України. Представник заінтересованої особи - Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не зявився. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає встановленими слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про одруження, серії І-КГ №137315 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 25 квітня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії І-КМ №513284 від 10.02.2015 року зареєстрованого Відділом запису актів цивільного стану Нахімовського району м. Севастополь Управління РАЦС Уряду Севастополя, [PERSON] 29 січня 2015 року в м. Севастополь, АР Крим народила дитину чоловічої статі. Крім того, відповідно до копії свідоцтва про народження, серії І-КМ №549402 від 17.01.2017 року зареєстрованого Відділом запису актів цивільного стану Нахімовського району м. Севастополь Управління РАЦС міста Севастополя, [PERSON] 06 січня 2017 року в м. Севастополь, АР Крим народила дитину жіночої статі. Однак, у заявника виникли труднощі, оскільки видане неповноважними органами АР Крим свідоцтва про народження дітей, не визнаються державними органами України. Так, згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином судом встановлено, що свідоцтва про народження дітей серії І-КМ №513284 від 10.02.2015 року та серії І-КМ №549402 від 17.01.2017 року, були видані органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, та є недійсними і не створюють правових наслідків, що в свою чергу позбавляє [PERSON], який є громадянином України, зареєструвати місце народження та проживання дітей а також реалізувати інші права та обовязки, повязані із народженням дітей. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п.2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до ст.7\~Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Судом встановлено,\~що батьки\~дітей є\~громадянами України,\~що підтверджується\~відповідною копією\~паспорту громадянина\~України заявника\~та його\~дружини;\~остання у закладі охорони здоров'я АР Крим народила дітей чоловічої та жіночої статі, про що їй були видані свідоцтва про народження, які відповідно до\~ст.. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON], щодо встановлення факту народження дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved