Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON]\~звернувся\~до суду з позовом до Новокамянської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області про повернення відумерлого майна посилаючись на те, що є спадкоємцем на майно [PERSON], який помер 01.01.1995 року. В процесі оформлення спадкових прав, державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) на яку мав право [PERSON], в звязку з тим, що 28.03.2012р. право на земельну частку (пай) рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області визнано відумерлою спадщиною і право на земельну частку (пай) вартістю 251\~256,90 грн. площею 10,8 умовних кадастрових гектарів, на яку згідно сертифікату серії РН № 908289 від 16.01.2003 року мав право [PERSON], передано у власність територіальної громади Новокамянської сільської ради. [PERSON] успадкував права та обовязки, які належали [PERSON] шляхом спадкової трансмісії, а саме після батька [PERSON], який прийняв спадщину після [PERSON], на підставі заповіту, але її не оформив, так як довго хворів та помер 28.03.2004р. [PERSON] була дружиною і спадкоємцем першої черги після [PERSON], вона також прийняла спадщину, але не оформила її. Позивач як спадкоємець має субєктивне право на отримання спадкового майна померлого [PERSON], [PERSON] [PERSON] і претендує на все майно, яке перейшло йому у спадок, тому і звернувся до суду з даною позовною заявою. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник Новокамянської сільської ради в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечує проти задоволення вимог заяви. Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги слідуюче. У відповідності до\~ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на\~підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові\~докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України, передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог\~ст. 1223 ЦК України. Згідно ст.ст.\~1268-1270,\~1272 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу\~- 6 місяців з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до положень\~ст. 1277 ЦК України\~лише у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Частиною 2\~статті 1223 ЦК України\~передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.5\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 01.01.1995р. відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-КГ № 039706, який був дідом позивача. 17.07.1998р. померла його дружина [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-КГ № 084719). Як вбачається з інформації наданої державним нотаріусом за № 626/02-14від 23.04.18р. остання фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак не переоформила. Але за життя залишила заповіт посвідчений Новокамянською сільською радою 10.12.1997р. на все належне їй майно на імя [PERSON] батька позивача. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КГ № 168505 [PERSON] помер 28.03.2004р. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом позивач отримав спадщину після смерті батька [PERSON] 23.06.2018р. Однак отримати земельну ділянку, належну [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії РН № 908289, він не зміг, оскільки на підставі рішення Великоолександрівського районного суду від 28.02.2012р. спадщина [PERSON] у вигляді земельної ділянки визнана відумерлою та передана у власність територіальної громади, яка прийняла у власність дану земельну ділянку та відповідно виготовила технічну документацію на неї. Згідно\~ст. 1280 ЦК України\~, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Земельна частка (пай), яка належала [PERSON] визнана відумерлою спадщиною та передана у власність Новокамянської сільської громади. Оскільки таке майно увійшло до складу земель комунальної власності, воно збереглося і може бути передано спадкоємцям. Передача спадкового майна спадкоємцю припиняє його статус відумерлої спадщини та право власності територіальної громади на це майно. Відповідно до ч. 1\~ст. 79-1 ЗК України\~формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Для повернення відумерлого майна в порядку ч. 2\~ст. 1280 ЦК\~не вимагається попереднє скасування судового рішення про визнання спадщини відумерлою. Право на захист спадкових прав шляхом подання позову про повернення відумерлого майна реалізується спадкоємцем у звязку з набуттям територіальною громадою права власності на спірне майно. У разі скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою, повернення такого майна відбудеться в порядку повороту виконання судового рішення , а не на підставі механізму, закріпленого в ч. 2\~ст. 1280 ЦК. Процесуальний закон обмежує подання заяви про поворот виконання строком позовної давності. Напроти строк, протягом якого спадкоємець має право вимагати передання відумерлого майна в натурі, законом не обмежений. Як зазначається в рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 р. у справі № 1-25/2011, поворот виконання рішення\~це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та в подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Поворот виконання застосовується щодо сторін саме виконавчого провадження. Проте право власності на відумерле майно набувається територіальною громадою на підставі судового рішення про визнання без застосування процедури примусового виконання. Відтак, територіальна громада, спадкодавець, спадкоємці не є сторонами виконавчого провадження. Внаслідок скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою відпаде правова підстава набуття територіальною громадою права власності на спадщину. Оскільки закон не містить прямого застереження про необхідність скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою для реалізації спадкоємцями свого права вимоги до територіальної громади,\~строк, протягом якого спадкоємець має право вимагати передання відумерлого майна в натурі, законом не обмежений, а іншого способу захисту своїх прав, окрім як звернення до суду у позивача немає, тому, враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved