Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, вказуючи про те, що між ним та ПАТ «Укрсоцбанк», було укладено договір кредиту № 895/06-034-78 (далі Договір), згідно умов якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредит окремими частинами в сумі 40000,00 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,00 % річних. Відповідно до п.1.2 Договору кредит надавався позичальнику на споживчі цілі. 10 червня 2010 року, між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту №895/06-034-78 від 23.02.2007 року. Як потім було встановлено під час розгляду іншої справи, що банк в односторонньому порядку збільшив процентну ставку за кредитом з 13 до 15 відсотків та нарахував йому заборгованість, як по кредиту так і за відсотки, а тому ця обставина суттєво вплинула на суму заборгованості яка вказана в додатковій угоді, що суттєво вплинуло на його права та обовязки а тому він просить визнати вказану угоду недійсною з моменту її укладення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що дійсно його довіритель уклав з відповідачем угоду про надання споживчого кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13%..10 червня 2010 року, між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту №895/06-034-78 від 23.02.2007 року. Як потім було встановлено під час розгляду іншої справи, що банк в односторонньому порядку збільшив процентну ставку за кредитом з 13 до 15 відсотків та нарахував йому заборгованість, як по кредиту так і за відсотки, а тому ця обставина суттєво вплинула на суму заборгованості, яка вказана в додатковій угоді, що суттєво вплинуло на його права та обовязки а тому він просить визнати вказану угоду недійсною з моменту її укладення. Згідно цієї угоди, Банком було пораховано заборгованість [PERSON] за договором кредиту № 895/06-034-78 станом на 23.02.2010 року, яка склала 35763 долара США, та заборгованість за відсотками яка склала 6743,87 долара США. Ці суми не відповідають дійсності тому угода повинна бути визнана в судовому порядку з моменту її укладення. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що вказана угода була укладена за погодженням сторін. Позивач визнав всі зміни до угоди. Що стосується підвищення відсоткової ставки, то вона була збільшена банком у строгій відповідності до п.п.2.6.1 та 2.6.2 Договору де визначено що кредитор повинен повідомити позичальника про намір змінити розмір процентів не пізніше ніж за 10 днів до початку їх застосування що вони й зробили та 10.10.2008 року направили на адресу позивача лист про підвищення процентної ставки, який він отримав. Після підвищення процентної ставки він продовжував сплачувати кредит та виконав зобовязань п.2.6.3 умов договору де зазначено , що в разі непогодження з новою процентною ставкою, не сплатив нараховані проценти комісійні та не повернув кредит, що вказує на те, що він прийняв умови банку. Про це свідчить і судова практика. Також вони вважають, що позов не підлягає ще й по тій причині, що позивач пропустив термін позовної давності, який вони просять застосувати. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 628 ЦК України визначає, що зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Умови договору кредиту були погоджені сторонами та затверджені їх підписами під договором. Згідно зі статтею :%; ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій саме формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлене договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового оборотом. При укладанні договору позивач та відповідач домовились про існування та зміст п.2.6 та позивач погодився його виконувати, що підтверджується підписанням договору та вчиненням дій направлених на його виконання. Відповідач при підвищенні відсоткової ставки10.10.2008 року за вихідним № 23-022/96-434 на адресу позичальника направив листа про підвищення відсоткової ставки за договором кредиту до 15 процентів. Також йому було розяснено, що згідно з умовами договору кредиту позичальник має право в будь-який час достроково погасити кредит та сплатити нараховані проценти або продовжувати користуватися кредитом, сплачені відсотки зазначені в листі. Позивач отримавши вказаний лист продовжував користуватись кредитом і сплачував відповідні суми. Ця обставина розцінюється судом, що відповідно до вимог ст.642 ЦК України як те, що позивачем була прийнята пропозиція відповідача про підвищення відсотків за вкладом. Тобто з часу отримання позивачем листа від відповідача йому було достовірно відомо, що відсотки по кредиту збільшились до 15% та він знав і про наслідки підвищення кредиту. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача є надуманими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Враховуючи, що позивач достовірно знав про підвищення відсоткової ставки за користування кредитом, він до суду за захистом свого права не звертався, а тому пропустив строки давності для звернення до суду про застосування, якого просить відповідач. Відповідно до вимог ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд в даному випадку вважає, що є всі підстави для застосування строку позовної давності, не вдаючись до аналізу всіх доказів по справі. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то суд вважає віднести його за рахунок держави.

Outcome: dismissed