overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся через свого представника [PERSON] до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Позивач до суду не з'явився, хоча був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник позивача до суду не з'явилась, однак, подала суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі та позов задовільнити в повному обсязі. Представник відповідача Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області в судове засідання не з'явився повторно, хоча про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з неявкою до суду осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне провести розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Криве Радехівського району Львівської області помер дід позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 13.05.2015 року Кривецькою сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.21). 15.04.2015 року спадкодавець [PERSON] склавши заповіт, посвідчений секретарем виконкому Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за №9, розпорядився належним йому майном слідуючим чином: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с.Криве Радехівського району (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 15.03.2000 року заповів позивачу. Решту свого майна [PERSON] заповів в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). А тому позивач являється спадкоємцем майна померлого за заповітом. Після смерті [PERSON] позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно знаходився на лікуванні, що підтверджується наявними у справі документами (а.с.31-36). Вважає, що пропустив встановлений законом строк із поважних причини, тому просить позов задоволити. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, у суду є всі підстави вважати, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому позов слід задоволити та визначити [PERSON] додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся через свого представника [PERSON] до суду з вказаним позовом, зазначивши в ньому обставини, що 10 серпня 2011 року, він уклав із [PERSON], у простій письмовій формі договір позики, згідно якого він передав їй грошові кошти у сумі 11000 гривень, з умовою їх повернення до 10 серпня 2013 року. На підтвердження укладання вищезазначеного договору [PERSON] власноручно написала розписку про отримання нею грошових коштів. Однак, у зазначений строк, [PERSON], не здійснила жодного платежу, чим змусила звернутись до Самарського районного суду м. Дніпропетровська, де стало відомо, що [PERSON] померла. Також, позивач зазначив, що 08 лютого 2014 року він з вимогою звернувся до Восьмої державної нотаріальної контори, та 07 березня 2014 року отримав повідомлення про те, що 06 березня 2014 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна після смерті [PERSON]. 05 травня 2014 року позивач пред'явив свої вимоги до [PERSON] про повернення грошових коштів у сумі 11000 гривень, за 263 дні прострочки в сумі 237 гривень 78 копійок, а всього загальної суми 11237 гривень 787 копійок. Однак, [PERSON] борг не повернув, на момент звернення з даним позовом сума позики у розмірі 11000 гривень та простроченої в розмірі - 237,38 гривень, так і залишаються не повернутими Відповідачем. Тому він вимушений, звернутися до Тернівського міського суду Дніпропетровської області за захистом своїх цивільних прав. Зазначені ним обставини підтверджуються доданими до заяви документами. В зв'язку з цими обставинами, [PERSON] підтверджуючи обставини доданими до заяви документами та посилаючись на ст.ст.625, 1281,1282 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся через суд з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON], померлим [INFO] року, визнавши,що померлий був батьком заявника. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що після смерті свого батька [PERSON], він звернувся в нотаріальну контору для отримання спадщини, однак йому було відмовлено з тих причин, що прізвища заявника і батька не ідентичні. Тому він вимушений звернутися з зазначеною заявою до суду в якій просить встановити факт родинних відносин. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідків , дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області надав суду заяву про слухання справи без участі представника відділу, покладаються на рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звертався до приватного нотаріуса Іщик М.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], але йому було відмовлено з тих підстав, що відсутній факт родинних відносин із померлим, так як прізвища заявника і батька не ідентичні.(а.с.10). З копії свідоцтва про смерть [PERSON], вбачається що останній помер [INFO] року (а.с.7). Той факт, що померлий [PERSON] є рідним батьком [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження заявника в якому заявник та батька записані на російській мові «[PERSON]» (а.с.5) Також в матеріалах справи мається копія договору купівлі продажу нерухомого майна, де прізвище померлого записано на російській мові «[PERSON]» (а.с.9). В судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON] підтвердили той факт, що померлий [PERSON] був рідним батьком заявника, за таких обставин суд вважає можливим встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся через суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 79 в будинку №35 по вулиці Ленінградська в м. Павлограді Дніпропетровської області. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована [PERSON], яка за даною адресою не проживає, де вона проживає в теперішній час позивачу невідомо, добровільно знатись з реєстрації вона не бажає. У позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, тому вимушений був звернутися за захистом до суду. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов, пославшись на підставі наведені в позовної заяві. Відповідач у судове засідання не зявилася, була повідомлена через оголошення розмішене в газеті. Суд, вислухавши в судовому засіданні позивача та його представника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON]Ф, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі- продажу, посвідченому 25.04.2006 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON].(а.с.22). Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У вказаній квартирі зареєстровано місце проживання[PERSON]\~, що підтверджується відомостями акту про не проживання складеним головою ОСББ «Ленінградська,35»від 18.08.2015 року.(а.с.16). Відповідно до вказаного акту від 18.08.2015 року, який складено за участю сусідів, в квартирі [ADDRESS], [PERSON]\~ не проживає з січня 2013 року.(а.с.16). В судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], повідомили суду, що є сусідами. В квартирі з січня 2013 року і на даний час [PERSON]\~ не проживає, власником квартири є позивач(а.с.16). Відповідно до\~ст. 405 Цивільного кодексу України,\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд, заслухавши покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідача в квартирі [ADDRESS], складає більш ніж рік, що є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся через суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком № 33 по вулиці Осипенко у с. Карабинівка Павлоградського району Дніпропетровської області. Позов мотивовано тим, що відповідач це колишній цивільний чоловік доньки позивача, який зареєстрований за адресою: [INFO], проте він створив нову сім`ю, не проживає за вказаною адресою, комунальні послуги не оплачує, а фактичне місце проживання на даний час будинок № 57 у с. Карабинівка Павлоградського району Дніпропетровської області. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником будинку №33 за адресою: вулиця Осипенко у с. Карабинівка Павлоградського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07.09.1987 року на підставі рішення Павлоградської районної ради народних депутатів №251 від 07.09.1989 року(а.с.7). З 18.03.2008 року у вказаному будинку зареєстрований, але не проживає [PERSON], [INFO].(а.с.12). Відповідно до акту Карабинівської сільської ради Павлоградського району від 19.05.2015 року № 261, який складено секретарем виконкому, депутатом Карабинівської сільської ради, сусідами, мешканцями будинку №34 та 31, в будинку №33 за адресою: вулиця Осипенко у с. Карабинівка Павлоградського району Дніпропетровської області вказано, що в будинку №33 по вулиці Осипенко у с. Карабинівка Павлоградського району Дніпропетровської області фактично постійно мешкають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].(а.с.11). Відповідно до\~ст.405 Цивільного кодексу України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідача в будинку №33 по вулиці Осипенко у с. Карабинівка Павлоградського району Дніпропетровської області складає більш ніж рік, що є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком №33 по вулиці Осипенко у с. Карабинівка Павлоградського району Дніпропетровської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувсяь до суду з заявою про встановлення факту смерті його батька. Свої вимоги мотивує тим, що 17.02.2017 року помер його батько [PERSON]. Оскільки смерть відбулась на тимчасово окупованій території України в м. Севастополі, Дніпровський районний у місті Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмовляє у державній реєстрації смерті. Тому звернувся з вказаною заявою до суду про встановлення факту смерті батька. В судове засідання заявник не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не зявився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що заявник є сином [PERSON] (свідоцтво про народження актовий запис 325). [PERSON] помер 07.02.2017 року про що відділом записів актів громадянського стану Балаклавського району міста Севастополя Управління записів актів громадянського стану міста Севастополя видано свідоцтво про його смерть. Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмовлено у реєстрації смерті у звязку з тим, що смерть відбулась на території окупованої частини України, а надане заявником свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Враховуючи вищевикладене, у суду не має сумнівів достовірності та правдивості встановленого факту, підтвердженими письмовими доказами, суд вважає, що заяву слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувсяь до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, їх шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив провести розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, однак від представника відповідача -[PERSON] надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила провести розгляд справи у відсутність відповідача та її представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 06 березня 2016 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Тростинсько-Новоселицької сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом серії І-ОК № 194295 (а.с.3). Як вбачається з свідоцтва серії І-БК № 509217 (а.с.4), від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви, спільне життя позивача та відповідача не склалося через різних поглядів сторін на сімейне життя, в зв'язку з чим вони проживають окремо, а за таких обставин їх шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. Спору про розподіл майна та утримання дитини між позивачем та відповідачем на день розгляду справи не виникає. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувсяя до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на підставі договору дарування від 18.01.2000 року належить житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими спорудами № 27, по вул. Робеспєра в м.Первомайську Миколаївської області. Однак зясувалося, що земельна ділянка, на якій розташований будинок до теперішнього часу перебуває у власності у [PERSON], оскільки на її імя виданий відповідний держаний акт про право власності на земельну ділянку. Позивач вважає, що з переходом права власності на житловий будинок до нього перейшло право власності і на земельну ділянку на якій він розташований. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0789 га. передану для обслуговування житлового будинку по вул. Роберспєра,27 в м.Первомайськ Миколаївської області. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена своєчасно та у встановленомузаконом порядку, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Згідно договору дарування від 18.01.2000 року [PERSON] обдарований прийняв в дар житловий будинок № 27 з відповідними господарчими та побутовими спорудами , по вул. Робеспєра в м.Первомайську Миколаївської області. Згідно копії державного акту серії IV-МК № 039090 про право приватної власності на землю земельна ділянка площею 0.0789 га. передана для обслуговування житлового будинку згідно договору дарування від 26.03.1996 ркоу за № 2-880 належить [PERSON] Згідно ч.1 ст.120 ЗК України та ч. 1 ст.377 ЦК України, якщо відчужується будівля і споруда, яка розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності відчужувачу, то до набувача переходить право власності і на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Таким чином, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, є законні підстави для задоволення позову, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі в силу ст.ст. ч.1 ст. 120 ЗК, ч.1 ст.377 ЦК України. Слід визнати за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку розміром 0.0789 га. передану для обслуговування житлового будинку за адресою вул. Робеспєра, 27 в м.Первомайськ Миколаївської області. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за її відсутністі та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, позивач та його представник проти такого вирішення справи не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON], звернувшись 08.11.2013 року до суду, просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, посилаючись на те, що 28.11.1992 року між нею та відповідачем був укладений шлюб ,від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося та з жовтня 2008 року вона з сином стала проживати окремо від відповідача. Рішенням Микитівського районного суду м Горлівки Донецької області від 10 серпня 2011 року шлюб був розірваний. На теперішній час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач не працює, отримує пенсію, аліментів нікому не сплачує. У зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду з дійсним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність та з посиланням на підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та з посиланням на визнання позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дітей /аліменти/ присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її батька /матері/. Судом встановлено, що 28 листопада 1992 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER]. Рішенням Микитівського районного суду м Горлівки Донецької області від 10 серпня 2011 року шлюб між сторонами розірваний В теперішній час дитина проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою СК «Гагаріна» № 234 від 05.11.2013р. Відповідач не працює, отримує пенсію, аліментів на інших дітей, непрацездатних батьків або дружину не сплачує ; відсутні й інші обставини, які мають суттєве значення для визначення розміру аліментів, тому він в змозі виплачувати 1/4 частину свого доходу з урахуванням того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 ч.2, 191 ч.1 СК України,

Outcome: approved