Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до СТОВ «Мрія» про визнання права власності на нерухоме майно В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач вказав, що 14.07.2014 року між [PERSON] та керівництвом СТОВ «Мрія» було досягнуто домовленості щодо купівлі - продажу нерухомого майна у вигляді нежитлової будівлі (Б) по [ADDRESS]. Дана будівля належала СТОВ «Мрія» та обліковувалась на балансі підприємства як нежитлова будівля - склад вартістю 16603 грн., які позивач по квитанції № 325 від 14.07.2008 року сплатив повністю до каси підприємства. Керівництво СТОВ «Мрія» обіцяло позивачу у найкоротший час виготовити правову та технічну документацію на дану будівлю та вони оформлять у нотаріальному порядку перехід права власності від СТОВ «Мрія» до позивача на вже куплену ним нежитлову будівлю. Попередній договір у письмовій формі між сторонами не складався та не підписувався, оскільки з липня 2008 року [PERSON] в повній мірі володіє та користується купленою ним будівлею. В даний час у позивача виникла необхідність у підключенні даної будівлі до мережі постачання електричної енергії, газопостачання, але його право власності не підтверджується відповідними доказами щодо переходу права власності від СТОВ «Мрія» до нього. Відповідач, як колишній власник будівлі не зацікавлений у належному переході права власності від СТОВ «Мрія» до позивача, оскільки вони уже отримали кошти в касу підприємства. Від позивача [PERSON] 16.07.2014 року до суду надійшла письмова заява в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Від директора СТОВ «Мрія» Кудревича М.А. до суду надійшла письмова заява в якій пояснив, що дійсно кошти від [PERSON] надходили до каси підприємства і підприємство не користується даною будівлею з 2007 року та зняло її з балансу, позов [PERSON] про визнання права власності на нежитлову будівлю визнає та просить розглянути справу без їх представника. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та від них надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Виходячи з наведенного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього ж кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Оскільки позови про визнання права власності, що пред'явлені на підставі статті 392 ЦК, пов'язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність. В матеріалах справи в підтвердження позову є наступні письмові докази: - копія паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON] (а.с.4-6); - копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 325 від 14.07.2008 року про перерахунок СТОВ «Мрія» коштів на суму 16603 грн. (а.с. 7); - копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витяг про реєстрацію права на нерухоме майно, в яких зазначено, що власником даної нежитлової будівлі є СТОВ «Мрія» (а.с. 8-9); - копія технічного паспорту на нежитлову будівлю (а.с. 10-13); - копія звіту про оцінку майна та висновок про вартість майна, в якому вказано, що станом на 06.05.2014 року, вартість майна становить 46380 грн. (а.с. 14-15); - копія довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 16). Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання пред'явленого позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інші інтереси осіб. Таким чином, виходячи з вище викладеного, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на нежитлову будівлю (Б), що розташована по [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved