Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 21.06.2011 року в Пнівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківській області, актовий запис № 13. В шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO], які на даний час проживають з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони виявились людьми з різними характерами, у них склались різні погляди на сімейне життя, різні інтереси та життєві принципи, в них відсутнє взаєморозуміння. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, нехтував своїми батьківськими обовязками по вихованню дітей, їх матеріально не забезпечував. Така поведінка відповідача призвела до погіршення взаємовідносин та фактичного припинення між ними сімейних відносин. З березня 2016 року вони проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти сімю у неї не має. Вважає, що сімейні відносини між ними припинені і відновлені бути не можуть, шлюб існує формально і примирення між ними неможливе. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не зявилась, однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених в позовній заяві та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей просить залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Також просить стягнути з відповідача в її користь судові витрати по справі. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається по останньому відомому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 21.06.2011 року в Пнівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківській області, актовий запис № 13 (а.с. 5). В шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 8-9). Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків, і не мають наміру їх підтримувати в подальшому, їх шлюб носить формальний характер. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сімю у позивача немає. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в звязку з категоричним запереченням позивача. Неповнолітніх [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] слід залишити проживати з матірю. В судовому засіданні встановлено, що позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 640,00 грн. судового збору згідно квитанції № 93.118.1/4592129 від 28.07.2017 р. (а.с. 1). На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 160 СК України,

Outcome: approved