Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних на утримання неповнолітньої дитини аліментів. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 12.01.2012 року з відповідача [PERSON] було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 2010 р.н, в розмірі по 350 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.12.2011 року. Позивачка вказує, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного утримання дитини, оскільки рівень її матеріального забезпечення постійно зростає, а відповідач добровільно не бажає збільшити розмір присуджених аліментів, а вона, у свою чергу, не може самостійно забезпечити спільну дочку усім необхідним. За вказаних обставин позивачка звернулась до суду та просить збільшити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів, що стягуються з нього за рішенням Ковельського міськрайонного суду від 12.01.2012 року і стягувати з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі по 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, із урахуванням чого судовий розгляд справи було ухвалено проводити у відсутності відповідача. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із позовної заяви убачається, що за рішенням Ковельського міськрайонного суду від 04.05.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №120262 від 05.08.2010 року). Як убачається із матеріалів справи, рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.01.2012 року у цивільній справі №0306/2002/2011 з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 350 гривень щомісячно, починаючи з 27.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Як установлено в судовому засіданні домовленості про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки між позивачкою та відповідачем не досягнуто. Разом із тим, у поданій до суду позовній заяві позивачем [PERSON] не обґрунтовано та не наведено доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 1000 гривень щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що після винесення Ковельським міськрайонним судом рішення від 12.01.2012 року про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей збільшився відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та для дітей віком від 6 до 18 років він складає: з 01.05.2017р - 1777 грн., з 01.12.2017р - 1860 грн. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні та положення ст.180 СК України про те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі 900 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням у даній справі законної сили. Визначений розмір аліментів в сумі 900 гривень на дитину щомісячно, на переконання суду, буде об'єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. На підставі вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір у справі згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. На підставі вищевказаного та

Outcome: partial