Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що 22.03.2015 року померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на будинковолодіння № 47 по вул. 1-го Травня в с. Сокиринці, Вінницького району Вінницької області, що належав померлій як члену колгоспного двору. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] являється позивач по справі, інші спадкоємці відсутні. Спадщину позивач прийняв, так як був постійно зареєстрований та проживав за однією адресою на момент смерті спадкодавця, також на іншу частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. В зв'язку з відсутністю в даний час належного правовстановлюючого документа на спадкове будинковолодіння позивач не має можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі. За наведених обставин, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов свого довірителя підтримує, змін та доповнень не має, просить його задоволити. Відповідач, представник Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння № 54 від 19.10.1988 року житловий будинок № 47 по вул. Первомайській в с. Сокиринці, Вінницького району Вінницької області належить [PERSON], як голові колгоспного двору (а.с. 12). 22.03.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 299498 від 25.03.2015 року ( а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на будинковолодіння № 47 по вул. 1-го Травня в с. Сокиринці, Вінницького району Вінницької області, що належав померлій як голові колгоспного двору. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] являється позивач по справі, інші спадкоємці відсутні. Спадщину позивач прийняв, так як був постійно зареєстрований та проживав за однією адресою на момент смерті спадкодавця, що підтверджується відміткою в паспорті про місце реєстрації (а.с. 8 9) та довідками Сокринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області № 222 від 25.03.2016 року та № 224 від 25.03.2016 року (а.с. 19 - 20); також, на іншу частину спадкового майна позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.7). Факт володіння, користування та розпорядження житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами №47 по вул. 1-го Травня в с. Сокиринці, Вінницького району Вінницької області померлою [PERSON] підтверджується: технічним паспортом на будинок, виготовленим КП «ВООБТІ» 22.03.2016 року (а.с. 13 - 15), виписками з домової книги (а.с. 16 17, 21 - 29), довідками Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 18 - 20). Являючись спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, позивач спадщину прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено, оскільки померлий спадкодавець за життя не отримала правовстановлюючий документ на будинок (а.с. 30). Дані правовідносини регулюються: - ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ст. 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 123 ч. 2 ЦКУРСР розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За даних обставин суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved