Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Скірченської сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом за ним, [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 3,2685 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Скірченської сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла його бабуся, [PERSON]. За час життя спадкодавець склала заповіт, в якому вказану вище земельну ділянку заповіла позивачу. Після її смерті позивач прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 9 червня 2009 року, який було посвідчено секретарем Скірченської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №14 видно, що [PERSON] державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку на підставі розпорядження Горохівської райдержадміністрації від 19 вересня 2007 року № 376 заповіла своєму внукові: [PERSON] (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 18.05.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] було відмовлено у зв'язку з тим, що спадкодавець не подав документи на оформлення спадщини в повному обсязі (а.с.15). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є онуком [PERSON] (а.с.13,14). З довідки Скірченської сільської ради від 04.01.2017 року №5 видно, що спадкоємець за заповітом, онук [PERSON] вступив у фактичне володіння майном шляхом спільного проживання (а.с.12). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.6). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 3,2685 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Скірченської сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача, Скірченської сільської ради відмовився.

Outcome: approved