Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Перемильської сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати його право власності на будинковолодіння [ADDRESS], посилаючись на те, що на початку 2006 року він придбав у селі Перемиль Горохівського району вищевказане будинковолодіння. Колишні власники виїхали у невідомому напрямку. Ніякого договору з ними позивач не уклав, так як вони не мали коли цим займатися. Нікого з рідних у них не залишилося. Враховуючи, що [PERSON] проживає з початку року 2006 року у вказаному домоволодінні, постійно, відкрито володіє ним понад десять років, просить поданий позов задовольнити. Представник Перемильської сільської ради в судове засідання не з'явився, в заяві до суду просить справу розглядати у його відсутності, позов [PERSON] визнає повністю, вважає, що на даний час останній є власником вищевказаного нерухомого майна. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з довідкою Перемильської сільської ради від 16.06.2016 року №691, [PERSON], 1957 року народження, з 2006 року проживає без реєстрації в [ADDRESS] (а.с.5). Довідкою Перемильської сільської ради від 29.12.2015 року №2541 стверджується, що згідно з запису в погосподарській книзі №1 сільської ради в селі Перемиль Горохівського району по вул.Кінцевій, 1, по особовому рахунку [NUMBER] значився жилий будинок з надвірними спорудами за [PERSON], яка померла у 2006 році. Спадкодавиця [PERSON] до дня смерті проживала одна, фактично перебувала у Львівській області у сина, де й померла. Заповіт від [PERSON] у сільській раді не посвідчувався. Єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] є син [PERSON], який проживає у Львівській області. Згідно з заявою [PERSON], він заперечень проти позовних вимог [PERSON] не має, не заперечує щодо оформлення права власності [PERSON] на вищевказане домоволодіння. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, спадкове майно, яке він успадкував, складається з земельної частки (паю). Свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок не видавалося. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що [PERSON] на початку 2006 року придбав будинковолодіння [ADDRESS], хоча договір нотаріально посвідчено не було з вини продавця. Враховуючи вищенаведене, те, що позивач [PERSON] з початку 2006 року проживає у вказаному вище житловому будинку, добросовісно заволодів цим майном, безперервно володіє та користується ним більше десяти років, суд вважає, що він набув право власності на дане нерухоме майно в порядку набувальної давності, а тому вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку набувальної давності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS].

Outcome: approved