Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем - [PERSON], та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції 27.07.2004 року, актовий запис за №48. Від даного шлюбу у сторін народилося шестеро дітей: донька [PERSON], [INFO], та сини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує, що причиною розлучення з відповідачем є те, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя, між ними не досягнуто взаєморозуміння, їх характери несумісні. Між ними склалися неприязні відносини, причиною яких є суперечки та конфлікти. З викладених підстав вважає, що їх сім'я існує лише формально та зберегти її неможливо, як і неможливо примиритися, тому просила шлюб, укладений з відповідачем, розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення у пресі - газеті «Волинь нова» (випуск №47 (16 298) від 04.05.2017 року) про виклик відповідача в судове засідання. За викладених обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 27.07.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції, встановлено, що сторони одружились 27.07.2004 року, про що складено відповідний актовий запис за №48 (а.с.9). Під час шлюбу у сторін народилося шестеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області: 30.08.2004 року, 21.11.2005 року, 27.03.2007 року, 28.04.2009 року, 24.05.2012 року, 08.07.2014 року, відповідно (а.с.3-5). Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що наведені останньою доводи, які відповідачем не оспорено та не спростовано, відповідають фактичним обставинам справи, за яких, в даному випадку, збереження сім'ї буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Таким чином, суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Таким, що не суперечить закону, суд вважає прохання позивача про залишення їй шлюбного прізвища «[PERSON]». Згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені останньою судові витрати: судовий збір в сумі 640,00 грн. та 180 грн. за опублікування судового оголошення про виклик відповідача в судове засідання через засоби масової інформації.

Outcome: approved