Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути на його користь з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 30434963, вул. Глибочицька, 44, м.Київ, 04050) суму страхового відшкодування у розмірі 16300 (шістнадцять тисяч триста гривень) та з [PERSON] ( [ADDRESS] ) у якості компенсації завданих матеріальних збитків у розмірі 20 606 (двадцять тисяч шістсот шість гривень), 03 коп. Крім того просив стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] , 05.02.2019 року, близько 10 год. 40 хв. керував автомобілем марки «ГАЗ 2705 14», державний номерний знак [NUMBER] , по пр. Московському 138 Г у м. Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мерседес Бенц», державний номерний знак [NUMBER] , що рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.12.1, 13.1 ПДР України. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.02.2019 (справа №645/790/19) [PERSON] , [INFO] , визнано винним у скоєнні даної ДТП. Постанова набрала законної сили 12.03.2019. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/8590295. [PERSON] , як власником автомобіля Mercedes-Benz GLS 350 D 4 Matic 2016 року, державний номерний знак [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ), було укладено договір добровільного страхування на транспорті №021134/4017/0000073 від 09.02.2018 із ПАТ «Страхова компанія «УНІКА». Відповідно до страхового акту №00289051 від 22.03.2019 р. складеного ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», вартість матеріального збитку з урахуванням зносу складає 89 735 (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять п`ять )грн., 71 коп., що відповідає також рахунку № [NUMBER] від 21.03.2019 наданому ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ «СОЛЛІ-ПЛЮС». З огляду на викладене, ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» платіжним дорученням №078191 від 25.03.2019 року перерахувало 71 435,71 грн., у якості страхового відшкодування на рахунок ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ «СОЛЛІ-ПЛЮС», враховуючи, що за Договором добровільного страхування №021134/4017/0000073 від 09.02.2018, передбачена франшиза у розмірі 18 300 грн. [PERSON] добровільно сплатив позивачу суму франшизи, передбаченої Полюсом АК/8590295 у розмірі 2000 гривень. Відповідно до акту виконаних робіт №1951 від 29.03.2019 року вартість ремонту склала 89 735,71 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять п`ять гривень, 71 коп. ). Враховуючи викладене, 21.05.2019 Позивач звернувся із заявою щодо виплати відшкодування в розмірі 18 300 грн. до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», проте листом від 10.06.2019 року вказана установа повідомила останнього про відсутність підстав для проведення страхового відшкодування. 28.08.2019 Позивач повторно звернувся із аналогічною заявою, проте знову листом від 23.09.2019 вих.№19/204791 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» останньому було відмовлено у здійсненні страхового відшкодування. З висновків звіту №00289051/1 дослідження спеціаліста - автотоварознавця [PERSON] автомобіля Mercedes-Benz GLS 350 D 4 Matic 2016 р.в., д.н.з. [NUMBER] , складеного 20.03.2019 року вбачається, що матеріальний збиток завданий власникові автомобіля Mercedes-Benz GLS 350 D 4 Matic 2016 р.в., державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 87003 грн., 49 коп. Вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 110341, 74 грн. (сто десять тисяч триста сорок одна гривня 74 копійки). Тобто втрата товарної вартості дорівнює 110341, 74 - 87003,49 = 23 337, 51 грн. (двадцять три тисячі триста тридцять сім тисяч грн.51 коп. ). Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.08.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з*явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду в особі представника апдвоката Мозгового М.В. надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його адвоката Мельниченко Є.О., які повідомлялися своєчасно та належним чином, до суду не з*явилися, неодноразово подавали заяви про відкладення розгляду справи, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавали, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала, не подавала відзиву на позов. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» до суду не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся рекомендованими листами, направленими їм судом на адрес відомого місця знаходження, які були вручені, не повідомили про причини неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавали, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без їх участі не надали, не подавала відзиву на позов. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання та не подали відзиву, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив розглядати справу в заочному порядку. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , 05.02.2019 року, близько 10 год. 40 хв. керував автомобілем марки «ГАЗ 2705 14», державний номерний знак [NUMBER] , по просп. Московському 138 Г у м.Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мерседес Бенц», державний номерний знак [NUMBER] , що рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.12.1, 13.1 ПДР України. Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28.02.2019 (справа №645/790/19) [PERSON] , [INFO] , визнано винним у скоєнні даної ДТП. Постанова набрала законної сили 12.03.2019. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/8590295. [PERSON] , як власником автомобіля Mercedes-Benz GLS 350 D 4 Matic 2016 року, державний номерний знак [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ), було укладено договір добровільного страхування на транспорті №021134/4017/0000073 від 09.02.2018 із ПАТ «Страхова компанія «УНІКА». Відповідно до страхового акту №00289051 від 22.03.2019 р. складеного ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», вартість матеріального збитку з урахуванням зносу складає 89 735 грн., 71 коп., що відповідає також рахунку №2057764 від 21.03.2019 наданому ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ «СОЛЛІ-ПЛЮС». З огляду на викладене, ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» платіжним дорученням №078191 від 25.03.2019 року перерахувало 71 435 грн., 71 коп. у якості страхового відшкодування на рахунок ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ «СОЛЛІ-ПЛЮС», враховуючи, що за Договором добровільного страхування №021134/4017/0000073 від 09.02.2018, передбачена франшиза у розмірі 18 300,00 грн. Відповідач [PERSON] добровільно сплатив позивачу суму франшизи, передбаченої Полюсом АК/8590295 у розмірі 2000 гривень. Відповідно до акту виконаних робіт №1951 від 29.03.2019 року вартість ремонту склала 89 735,71 грн. 21.05.2019 позивач звернувся із заявою щодо виплати відшкодування в розмірі 18 300 грн. до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Листом від 10.06.2019 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» повідомила [PERSON] про відсутність підстав для проведення страхового відшкодування. 28.08.2019 позивач повторно звернувся із заявою, проте знову листом від 23.09.2019 вих.№19/204791 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» останньому було відмовлено у здійсненні страхового відшкодування. З висновків звіту №00289051/1 дослідження спеціаліста - автотоварознавця [PERSON] автомобіля Mercedes-Benz GLS 350 D 4 Matic 2016 року, державний номерний знак [NUMBER] , складеного 20.03.2019 року вбачається, що матеріальний збиток завданий власникові автомобіля Mercedes-Benz GLS 350 D 4 Matic 2016 р.в., державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 87003 грн., 49 коп. Вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 110341, 74 грн. Втрата товарної вартості дорівнює 110341, 74 - 87003,49 = 23 337, 51 грн. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. При цьому пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків. Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ. Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»). Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Зазначене також узгоджується із висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду України від 04.12.19 у справі № 359/2309/17. За таких обставин, суд погоджується з тим, що сума страхового відшкодування , що підлягає стягненню з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» дорівнює 16 300,00 гривень, яка обчислена наступним чином: вартість відновлювального ремонту (89735, 71 грн.), зменшуємо на суму проведеного відшкодування ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» (71435,71 грн.) та розмір франшизи у розмірі 2000 гривень, встановлений Полісом АК/8590295. Тобто маємо: 89735,71 - 71435,71 - 2000 = 16 300,00 грн. Суд також погоджується із розрахунком суми матеріального збитку, який підлягає стягненню з [PERSON] , а саме тим, що вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу (110341,74 грн.), зменшується на матеріальний збиток, завданий власникові внаслідок пошкодження транспортного засобу (89735,71 грн.). Тобто втрата товарної вартості складає 110 341,74 грн. - 89 735,71 грн. = 20 606,03 грн. Відповідно до вимог п.1 ч.2., ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача На підставі викладеного,

Outcome: approved