Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади сіл Рівне, Вікторівка, Сергіївка, новий Мир, Муравейник, Шлях Незаможника в особі Рівненської сільської ради Генічеського району Херсонської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 грудня 2009 року в с. Н.Мир, Генічеського району, померла його хрещена мати [PERSON], про що виконавчим комітетом Рівненської сільської ради Генічеського району складено актовий запис №20 від 04.12.2009 року., свідоцтво про смерть серії 1-КГ №101211. Після смерті [PERSON] залишилось майно земельна ділянка площею 11,31 га на території Рівненської сільської ради, державний акт на право власності на землю серії ІІІ-ХС №013352. Згідно заповіту від 04.07.2006 року все своє майно [PERSON] заповіла йому [PERSON], інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Відсутність у нього заповіту на час смерті хрещеної мати не дало можливість звернутися до Генічеської державної нотаріальної контори для отримання спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, оскільки по перше, з 01.09.2009 року по 01.03.2016 року він постійно працював за межами України в м. Нижнєвартовськ, РФ. Про існування заповіту дізнався лише в березні 2016 року, коли повернувся в Україну та приїхав забирати з с. Н.Мир до м. Мелітополь свого вітчима [PERSON], та переглядаючи різні папери ним був виявлений заповіт та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. В звязку з чим, вважає вищезазначені обставини такими, що стали поважною причиною пропуску ним встановленого строку для прийняття спадщини. Просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його хрещеної матері [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просять визнати поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини один місяць. Представник Рівненської сільської ради Генічеського району до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Судом встановлені слідуючі фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. 03 грудня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КГ №101211 від 04.12.2009 року, виданим Рівненською сільською радою Генічеського району Херсонської області. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС №013352, виданого 05.06.2002 року Рівненською сільською радою, [PERSON] належить земельна ділянка, загальною площею 11,31 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Рівненської сільської ради Генічеського району, Херсонської області. За життя, [PERSON] залишила заповіт від 04.07.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1335, яким заповіла все належне їй майно [PERSON], [INFO]. Зазначене також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №5632609 від 04.07.2006 року. Згідно наданої ЗАТ «Зимушка» довідки №14 від 30.03.2016 року, позивач [PERSON] працював в ЗАТ «Зимушка» на постійній основі на посаді каменяра-плиточника з 01.09.2009 року по 01.03.2016 року. Звільнений в звязку з розірванням трудового договору. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є дружиною позивача у справі [PERSON] Після того, як чоловік звільнився з роботи і повернувся на Україну, в березні 2016 року вона разом із ним поїхала до с. Н.Мир, Генічеського району, для того щоб забрати до себе вітчима чоловіка [PERSON], який після смерті матері [PERSON] проживав сам. Переглядаючи різні речі, в тому числі і документи, [PERSON] виявив заповіт, який був написаний від імені його хрещеної матері [PERSON], яка померла 03.12.2009 року. Про існування вказаного заповіту ніхто не знав. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи наведене, суд вважає причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною, яка повязана з обєктивними обставинами, оскільки є достатні докази того, що позивач не знав про існування нерухомого майна, яке може бути успадковане, оскільки тривалий час знаходився за межами України, дізнався про його існування тільки в березні 2016 року, тому заявлений позов підлягає задоволенню, позивачу необхідно надати додатковий строк, достатній для прийняття спадщини один місяць, з дня вступу рішення суду у даній справі в закону силу.

Outcome: approved