Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Спадщину прийняв його брат [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майном. При житті [PERSON] заповіт не складав. Проте не встиг оформити своїх спадкових прав та [INFO] помер. Позивач являється спадкоємцем за законом другої черги. Спадщину після смерті брата прийняв шляхом подачі заяви нотаріусу у встановлений законом строк. Інших спадкоємців немає. Проте нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Бо у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння. Просив визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Судові витрати залишити за ним. У підготовче засідання позивач не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. З позовом згідні. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 39/2019, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. [INFO] померла матір позивача [PERSON] (а.с.8, 9). [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняв [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майном. Заповіт від імені [PERSON] та [PERSON] сільською радою не посвідчувався (а.с. 34). [INFO] [PERSON] помер (а.с.10). У шлюбі не перебував. Спадкових прав не оформив. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом другої черги. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв шляхом подачі заяви нотаріусу у встановлений законом строк (а.с.29). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , судом не здобуто. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину. Однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів. Про що нотаріусом винесена відповідна постанова (а.с.12). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Витягом з погосподарської книги №2 за 2019 рік по Смідинській сільській раді Старовижівського району Волинської області (а.с.13) підтверджується, що будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] належали [PERSON] . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.14-20). Позивачем оформлено право власності на земельну ділянку після смерті [PERSON] (а.с.11). Таким чином, суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що залишилися після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Понесені витрати по оплаті судового збору залишити за позивачем.

Outcome: approved