Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту смерті. Заяву мотивовано тим, що [INFO] в м. Донецьку померла [PERSON], що народилася [INFO]. Померла похована на території м. Донецьк, причина смерті: хронічна судинно - мозкова недостатність ІІІ стадії. Померла була бабою заявника. Враховуючи той факт, що смерть померлої сталася на території, що відповідно до постанови Верховної ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року №254-VІІІ визнається тимчасово окупованою, документами, що підтверджується факт смерті є такі, що видані медичними закладами, органами реєстрації та іншими незаконними органами (установами), що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України, а саме: лікарський висновок про смерть [INFO] №5; копія свідоцтва про смерть від 03.12.2016 року серія [NUMBER]. Просить встановити факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Донецьку. В судовому засіданні заявник заяву підтримала за обставин викладених в ній, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить телефонограма. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно зі статтею 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є бабою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та довідкою про зміну прізвища. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Ленінським відділом записів актів громадянського стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки [INFO] померла [PERSON], [INFO]. Згідно «Врачебного свидельства о смерти» №5 [INFO] померла [PERSON], [INFO]. Вказані документи видані на тимчасова неконтрольованій території, у зв'язку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть та можливості в подальшому прийняття спадщини. Відповідно до п.8 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Оскільки, встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть, суд приймає надане заявником лікарське свідоцтво про смерть № 5 від [INFO], як носій конкретної інформації факту смерті [PERSON], при цьому не може визнати вказане лікарське свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов'язки заявника. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON], оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою її смерті [INFO] та місцем смерті м. Донецьк. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати компенсувати за рахунок держави, оскільки заявник звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved