Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

[PERSON]\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Личаківського ВДВС\~м.\~Львова, третя особа - [PERSON]\~про звільнення\~майна з-під\~арешту, а саме з квартири № 5 «а» по вул. К.Левицького, 41 у місті Львові, яка перебуває у приватній власності [PERSON] та який було накладено першою Львівською державною нотаріальною конторою 23.01.2007 року. В обґрунтування позиву вказує на те, що у провадженні Галицького районного суду м.Львова перебувала цивільна справа № 2-3701/03 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою Галицького районного суду від 22.01.2003 р. у якості забезпечення позову у цій справі був накладений арешт на квартиру № 5 «а» будинку №41 по вул. К.Левицького, 41 у м.Львові. Наявні на той час боргові зобов'язання перед [PERSON] виконані у кінці 2003 року, у зв'язку з чим [PERSON] з 2003 по 2018 роки не наполягав на примусовому виконанні зобов'язання. Таким чином, ще у кінці 2003 року відпала необхідність у примусовому забезпеченні, яке вживалося для майбутньої можливості виконання рішення суду. Разом з цим, із-за відсутності часу і потреби і з огляду на інші суб'єктивні обставини, позивачем не ініціювалося питання про скасування накладеного арешту. Відтак, забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру № 5 «а» будинку №41 по вул. К.Левицького, 41 у м.Львові не було скасоване і продовжує перебувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач представник Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції Львівської області та третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явились,\~про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що являється дружиною [PERSON], який помер 29 березня 2018 року, про що видане свідоцтво серії І-СГ №502730. Ствердила, що їй достеменно відомо, що станом на 29.03.2018 року громадянин [PERSON] не мав будь яких боргових зобов'язань перед [PERSON]. Просила суд розглядати справу за зверненням [PERSON] без її участі. Таким чином, відповідно до ст.\~223\~ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши виступи сторін, повно та всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що квартира № 5 «а» будинку №41 по вул. К.Левицького, 41 у м.Львові на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] У провадженні Галицького районного суду м.Львова перебувала цивільна справа № 2-3701/03 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою Галицького районного суду від 22.01.2003 р. у якості забезпечення позову у цій справі був накладений арешт на належне позивачу нерухоме майно, а саме квартиру № 5 «а» будинку №41 по вул. К.Левицького, 41 у м.Львові. Заборона була накладена першою Львівською державною нотаріальною конторою 23.01.2007 року на підставі повідомлення №35 від 10.04.2003 р. виконавчої служби Личаківського РУЮ. На даний час цивільна справа № 2-3701/03 за позовом [PERSON] до позивача про стягнення боргу знищена і документів у даній цивільній справі не збереглося. Згідно отриманої усної інформації у Личаківському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції виконавче провадження за заявою [PERSON] знищене. Як убачається із матеріалів справи, наявні на той час боргові зобов'язання перед [PERSON] виконані у кінці 2003 року, у зв'язку з чим [PERSON] з 2003 по 2018 роки не наполягав на примусовому виконанні зобов'язання. Таким чином, ще у кінці 2003 року відпала необхідність у примусовому забезпеченні, яке вживалося для майбутньої можливості виконання рішення суду, що стверджується також листом Личаківського ВДВС м. Львова від 27.07.2018 року №5288 та письмовою заявою [PERSON], яка ствердила, що їй відомо, що станом на 29.03.2018 року громадянин [PERSON] не мав будь яких боргових зобов'язань перед [PERSON]. Стаття\~41\~Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.\~317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст.\~321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.. За\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1\~ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Так, за ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з вищевикладеного, на сьогоднішній день за наявності обтяження накладеного на квартиру, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки наявність заборони відчуження майна позивача без відповідних підстав порушує права позивача, як власника нерухомості.

Outcome: approved