Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.01.2010 р. шлюб між нею та відповідачем розірвано, в шлюбі у них народилась донька, [PERSON], [INFO]. Рішенням Луцького міськрайонного суду відповідача зобовязано сплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки у розмірі 350 грн. щомісячно. Враховуючи, що з дати прийняття судом рішення про стягнення аліментів пройшов тривалий період часу, змінився рівень життя в країні, дитина росте та потребує більших витрат на утримання, позивач вважає, що розмір аліментів, які сплачує відповідач є занадто низьким. Зазначає, що вона постійно несе витрати на оздоровлення дитини, спортивні заняття, лікування, навчання, відпочинок, не працює, перебуває у відпустці у звязку із вагітністю і пологами. Крім того, вказує на те, що відповідач має стабільне місце роботи, інших дітей на утриманні немає, добровільно матеріально не допомагає виховувати доньку, сплачує лише 350 грн. аліментів. В обґрунтування вимог щодо додаткових витрат на дитину зазначає, що її донька знаходиться на обліку в лікаря окуліста з діагнозом: міопія слабкого ступеня OU, потребує лікування, особливого догляду. Лікарем виписано рецепт на носіння окулярів, призначено відповідне лікування та спостереження у спеціалістів. В звязку з діагнозом доньки, позивач має намір направити дитину на санаторно-курортне лікування в спеціалізований офтальмологічний санаторій, в середньому така путівка коштує 7000 грн. На підставі наведеного, просить суд, збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] до 1000 грн, стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину на загальну суму 3500 грн. Представник позивача в судовому засіданні \~позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд, позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, подав до суду письмові заперечення, зазначив, що на даний час не працює, з останнього місця роботи звільнений у звязку із закінченням терміну трудового договору, прагне брати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, тому не заперечує проти збільшення розміру аліментів до 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Щодо додаткових витрат на дитину в розмірі 3500 заперечує в повному обсязі, оскільки у висновку лікаря не вказано про необхідність проходити лікування у санаторно-курортному закладі. Крім того, пояснив, що сам має незадовільний стан здоровя і збирається проходити обстеження. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу І-ЕГ № 032316, \~між сторонами 12.05.2011 року розірвано шлюб (а.с.4). Від спільного подружнього життя у них народилась дитина: донька [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ЕГ №142874, видане відділом РАЦС Луцького МУЮ (а.с.5). Як вбачається з копії свідоцтва про народження неповнолітньої [PERSON], [INFO] відповідач являється батьком останньої. Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.07.2012 р. (ВП33568974) вбачається, що 11.07.2012 р. державним виконавцем Першого ВДВС Луцького МУЮ [PERSON] відкрито виконавче провадження на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 23.09.2009 р. (а.с.7). Та обставина, що відповідач сплачує аліменти на користь позивача в розмірі 350 грн. сторонами не заперечується. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. З пояснень представника позивача встановлено, що крім стягуваних аліментів, відповідач в добровільному порядку ніякої допомоги на утримання дитини не надає, а позивач не має можливості в повній мірі забезпечувати всі потреби доньки, оскільки сама не працює, на даний час вагітна та чекає народження другої дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що з моменту постановлення вищезазначеного рішення у позивача суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів, зокрема збільшився прожитковий мінімум. А тому, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача з 350 гривень на 765 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд врахував стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів. Згідно з вимогами ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що відповідно до консультативного висновку окуліста 11673, у [PERSON] діагностовано міопатію слабкого ступеня OU (а.с.7-10), рекомендовано окуляри для постійного носіння, зорова гімнастика, зоровий режим, призначено лікування медичними препаратами та спостереження окуліста за місцем проживання. З пояснень представника позивача встановлено, що в звязку з виявленим діагнозом у [PERSON] дуже важливо вчасно виявити та попередити розвиток хвороби, оскільки дане захворювання має три ступеня розвитку. Захворювання має здатність прогресувати та ускладнюватись в звязку з чим лікарем-окулістом рекомендовано пройти санаторно-курортне лікування. На даний час відповідач не працює, не є інвалідом, не має інших дітей, не має на утриманні непрацездатних членів сімї, тому має нести порівну з позивачем додаткові витрати на дитину на підставі ст.141 СК України. А тому, вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на дитину в сумі 3500 грн. підлягає до задоволення. На підставі п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial