Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить: -встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 020061, виданий на підставі рішення Віньковецької райдержадміністрацїї № 117/08р від 07.04.2008 р. та зареєстрований 19.08.2008 р. у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності па землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010874901153, належить [PERSON], яка померла 29.08.2004 р.; -визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 020061, виданий 19.08.2008р. на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 117/08-р від 07.04.2008 р. на право власності па земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6099 га, що розташована на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області; -визнати за ним, [PERSON], право власності на земельну ділянку (рілля) № 449 площею 0,6099 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 06.12.2004 р.; В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29.08.2004 р. померла [PERSON], що підтверджується актом про смерть № 10 від 30.08.2004р.. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якого увійшла земельна ділянка для ведення товарного господарського виробництва площею 0,6099 га, що розташована на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 020061 від 19.08.2008 р. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] стала її дочка (мати позивача) [PERSON], яка прийняла спадщину, як спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав разом із «спадкодавцем (довідка № 758 від 11.07.2016 р.), проте не встигла її переоформити, оскільки 06.12.2004 року померла, що підтверджується актовим записом про смерть № 34 від 07.12.2004 року. [PERSON], є сином та спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON]. Факт родинних відносин між ними підтверджується свідоцтвом про його народження серія VІІІ-БМ № 315879 від 12.11.1982 р. Він прийняв спадщину як спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтвердив довідкою № 79 від 20.01.2017 року виданою Карачієвецькою сільською радою. 19.07.2016 р. він звернувся до державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори [PERSON] з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON]. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,6099 га, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 020061, йому відмовлено в звязку з неможливістю ідентифікації власника та в звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий 19.08.2008 р. на імя [PERSON], яка померла 29.08.2004 р., тобто після смерті спадкодавця. Посилаючись на вимоги ст. 256 ЦПК України, ст.ст. 3,15,16, 21 ЦК України позивач просить його вимоги задовольнити. В судове засідання позивач не зявилась просить справу розглядати без його участі, вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, справа розглянута без його участі. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення. Судом залучено до участі у справі як тертю особу [PERSON], яка повідомила письмово про те, що не згідна з позовом [PERSON] Справу просить розглядати без її участі. Судом встановлено, що 29.08.2004 р. померла в с. Карачіївці [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть № 20 від 30.08.2004 р. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якого увійшла земельна ділянка для ведення товарного господарського виробництва площею 0,6099 га, що розташована на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 020061 від 19.08.2008 року. Те, що вказаний державний акт виданий на імя [PERSON] належав померлій [PERSON] підтверджується випискою з погосподарських книг за 1964-1969 роки, в яких ця особа пишеться як [PERSON] (по прізвищу чоловіка - голови двору) [PERSON] [INFO], а донька її по прізвищу «Федорова». Інформаційною довідкою Держгеокадастру № 310/104/17 про те, що на імя [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку пай в КСП «Прапор жовтня», розмір 0,6099 га. Іншою інформаційною довідкою № 27-28-99.1-459/15-17 підтверджується, що вказана земельна ділянка знаходиться на території Карачієвецької сільської ради. Довідкою сільської ради № 758 від 11.07.2016 року про те, що померла 29.08.2004 року [PERSON] проживала [INFO] з дочкою [PERSON]. Тобто в різних документах по різному звучить прізвище та по батькові цієї особи, проте рік народження ідентифікує її як одну і ту ж особу в різних документах, вона в 1889 році народилась. Тому суд вважає доведеним належність їй державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 020061, виданого на підставі рішення Віньковецької райдержадміністрацїї № 117/08р від 07.04.2008 р. та зареєстрованого 19.08.2008 р. у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності па землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010874901153, на імя [PERSON], яка померла 29.08.2004року. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] стала її дочка (мати позивача) [PERSON]. Родинний звязок підтверджено вказаними вище довідками та погосподарськими книгами, актовий запис про її смерть № 34. Вона прийняла спадщину в силу ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав разом із «спадкодавцем (довідка № 758 від 11.07.2016 р.), проте не встигла її переоформити, оскільки 06.12.2004 року померла, що підтверджується актовим записом про смерть № 34 від 07.12.2004 року. [PERSON] є сином також про це вказано в погосподарських книгах та спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON]. Факт родинних відносин між ними підтверджується свідоцтвом про його народження серія VІІІ-БМ № 315879 від 12.11.1982 р. Він прийняв спадщину як спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтвердив довідкою № 79 від 20.01.2017 року виданою Карачієвецькою сільською радою. 19.07.2016 р. він звернувся до державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори [PERSON] з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON]. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,6099га, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №020061, йому відмовлено в звязку з неможливістю ідентифікації власника та в звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий 19.08.2008 р. на імя [PERSON], яка померла 29.08.2004 р., тобто після смерті спадкодавця. Позивач не може в позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Згідно ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів\~ст. 41 Конституції України\~та ст.ст.\~316,\~319,\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На підставі викладеного, позивач довів підстави та предмет позову, тому за ним, відповідно до ст. 1261 ЦК України слід визнати право на земельну ділянку, розташовану на території Карачієвецької сільської ради. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Із довідки сільської ради слідує, що на момент смерті спадкодавця третя особа з ними не проживала, тому не вступила у права на спадкове майно і невизнання нею позову судом не приймаються. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт серії ЯЕ № 020061, виданий 19.08.2008 р. на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації №117/08-р від 07.04.2008 р. на право власності па земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6099 га, що розташована на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області слід визнати недійсним у звязку з вступом в права спадкодавця та видачею його після смерті фізичної особи.

Outcome: approved