Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із заявою про визнання його тітки [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення його опікуном, посилаючись на наступне. [PERSON] є рідною сестрою його матері - [PERSON], отже його тіткою. На даний час [PERSON] проживає разом із ним та він нею опікується. До цього нею опікувалася її мати - [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON] є інвалідом 11 групи з дитинства безстроково, вона має важку розумову відсталість, не може керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, потребує постійного стороннього нагляду. У свою чергу він має повну цивільну дієздатність, перебуває з [PERSON] в родинних стосунках та за поданням Виконавчого комітету Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області може бути призначений її опікуном. У судовому засіданні [PERSON] свої вимоги, викладені в заяві підтримав, посилаючись на вказані обставини. Представник органу опіки і піклування Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області сільський голова Сіра І.М. у судовому засіданні заяву [PERSON] пітримала, вказавши що за станом свого здоров'я [PERSON] дійсно має бути визнана недієзданою та над нею необхідно встановити опіку і опікуном має бути [PERSON] , який є її родичем та здатен виконувати обов'язки опікуна. З урахуванням стану здоров'я [PERSON], суд ухвалив її у судове засідання не викликати та розглянути справу за її відсутності. Вислухавши пояснення [PERSON], представника заінтересованої особи Сірої І.М. всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність заяву задовольнити, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, про що свідчать їх паспорти (а.с.10,11,14). Матір'ю заявника [PERSON] є [PERSON], яка мала дошлюбне прізвище «[PERSON]», що вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] (а.с.8,13). Із свідоцтв про народження [PERSON] [NUMBER] та [PERSON] [NUMBER] вбачається, що у них одні батьки - [PERSON] та [PERSON], тобто вони сестри(а.с.6,7). Таким чином [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] [PERSON] - мати [PERSON], померла [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER](а.с.16). Верхньосамарська сільська рада Близнюківського району Харківської області своїм Рішенням №3-2 від 26.03. 2010 вирішила у зв'язку із смертю [PERSON] припинити її опікунство над [PERSON].(а.с.17). Ця ж рада як орган опіки і піклування звернулася до суду з поданням про необхідність встановлення щодо [PERSON] опіки, оскільки вона є інвалідом 2 групи, не орієнтується у простих життєвих ситуаціях, не вміє ні читати ні писати, самостійно себе не обслуговує, потребує стороннього догляду, а тому її слід визнати недієздатною та призначити опікуном її племінника - [PERSON] з яким вона і проживає(а.с.18). Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії КП Близнюківська центральна районна лікарня Харківської області від 07.12.2016 №245, [PERSON] за станом здоров'я може надавати допомогу хворому(а.с.19). За місцем проживання Верхньосамарською сільською радою Близнюківського району Харківської області [PERSON] характеризується лише позитивно. Він одружений. Має дорослу дочку, приватний підприємець. Бере участь у житті села, небайдужий до літніх людей, спокійний, врівноважений, доброзичливий, користується авторитетом серед мешканців(а.с.22). Він має у власності приватний будинок, в якому проживає разом із дружиною та тіткою [PERSON], що вбачається із Акта обстеження матеріально-побутових умов та довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідки про склад сім'ї(а.с.23-25). Сестрі [PERSON] - [PERSON] безстроково встановлена другу група інвалідності, що вбачається із довідки до Акту огляду МСЕК серії ХАР -08, №028606 від 23.12. 2009(а.с.9). [PERSON] є інвалідом з дитинства, їй встановлена друга група інвалідності безстроково, вона не працездатна, має важку розумову відсталість, потребує постійного стороннього догляду. Зазначені обставини підтверджені медичною довідкою серії ХАР-Р- 82 № 018830 від 01.07.1983, висновком лікарсько-консультативної комісії КП Близнюківська центральна районна лікарня Харківської області від 07.12.2016 №245, випискою із медичної карти [PERSON] (а.с.12,20,21). Ухвалою суду від 28.12.2018 щодо [PERSON] призначено судову психіатричну експертизу(а.с.43,44). Згідно висновку №37 від 22.01.2019 судово-психіатричної експертизи, проведеної Обласною психіатричною лікарнею 33 (м. Харків), [PERSON] виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості, відповідно до свого психічного стану на теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними(а.с.50-53). Відповідно до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч.1ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Згідно ч.ч.1-3 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. А згідно з частиною четвертою статті 63 цього Кодексу опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особливих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч.5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або декількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до вимог ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявник бажає та має можливість бути опікуном над [PERSON], є її родичем, не обмежений у своїй цивільній дієздатності, фактично доглядає за [PERSON] яка і проживає у його родині, інших родичів які б виявили бажання бути опікунами не встановлено, суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в зв'язку з чим заява про визнання особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню. Згідно ч.ч. 6-7 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Виходячи із встановлених у судовому засіданні обставин справи, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатною строком на два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч.2 ст. 299 ЦПК України судові витрати необхідно віднести на рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved