Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], в якому просить суд визнати за ним право власності на 22/100 частки житлового будинку під №1-б, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, які складаються з: житлового будинку літ. «А» повністю, загальною площею 40,4кв.м., житловою 22,3 кв.м., житлового будинку літ. «В» повністю, загальною площею 62,3кв.м., житловою 43,2кв.м.; сан блок «И»; огорожа №23; хвіртка №25; ворота №28; мостіння ХІV, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 06 квітня 2015року. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 06 квітня 2015року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт, зареєстрований у спадковому реєстрі за №55820494, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі всього того, що належить спадкодавцеві на день смерті, є він - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 22/100 частин житлового будинку під №1-б, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, у звязку з чим, він звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Однак, постановою державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] від 19 жовтня 2015року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що право власності померлої на частку житлового будинку під №1-б, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, належним чином не оформлено. Позивач вказує, що 26 липня 1984року, на підставі рішення Виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів за № 369 [PERSON] було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, згідно якого, [PERSON] належала 1/4 частка житлового будинку. Згідно рішення виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів від 17 травня 1996 року № 444 «Про визначення правового становища зведених будов, затвердження розрахунку часток, про дозвіл будівництва» вищевказана частка підлягала перереєстрації на 11/50 частки. Розпорядженням Київської районної адміністрації від 21 липня 2005 року №999 «Про визнання за громадянами права на ідеальну частку в домоволодінні по вул. Гаршина, буд. 1-б у м. Одеса» частка підлягала перереєстрації на 6/100. Також позивач зазначає, що у 2008році [PERSON] було розпочато будівництво житлового будинку літ. «А» та літ. «И»- санблок, і 02 листопада 2011року нею було отримано Декларацію про готовність обєкта до експлуатації, затверджену ІДАБК в Одеській області за №ОД 18211068805, відповідно до якої слід вважати закінчений будівництвом обєкт за адресою: м. Одеса, вул. 1-б, готовим до експлуатації. Крім того, позивач вказує, що 24 листопада 2011 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» Одеської міської ради був проведений перерахунок часток та виданий розрахунок часток об'єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, Київський район, вул. Гаршина. буд.1-б, який було затверджено розпорядженням Київської районної адміністрації за № 315 від 07 травня 2012 року «Про затвердження розрахунку часток у домоволодінні № 1-б по вул. Гаршина», відповідно до якого у фактичному користуванні [PERSON] знаходяться 22/100 частки домоволодіння, які складаються з: житлового будинку літ. «А» повністю, загальною площею 40,4 кв.м., житловою - 22,3 кв.м.; житловий будинок літ. «В» повністю, загальною площею 62,3 кв.м., житловою - 43,2 кв.м.; санблок «И»; огорожа № 23; хвіртка № 25; ворота №28; мостіння XIV, інші 78/100 часток домоволодіння знаходяться у фактичному користуванні [PERSON]. Даним розпорядженням Київська районна адміністрація запропонувала [PERSON] та [PERSON] оформити правовстановлюючі документи на право власності на ідеальну частку у домоволодінні № 1-б по вул. Гаршина у м. Одеса. Таким чином, позивач вважає, що відповідно до вимог діючого законодавства [PERSON] мала законні підстави та необхідні документи для реєстрації права власності на 22/100 частки житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина 1-б, з видачею відповідного свідоцтва, однак свідоцтво про право власності отримати не встигла, оскільки 06 квітня 2015року померла. З урахування викладеного, приймаючи до уваги, що за життя [PERSON] не встигла отримати свідоцтво про право власності на 22/100 частки житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина 1-б, [PERSON] звернувся до суду із відповідним позовом. У судове засідання 29.02.2016року позивач не зявився, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, його представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Одеської міської ради про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 29.02.2016року не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника відповідача. Третя особа - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, у судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмові пояснення на позовну заяву не надав. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконкомом Київської районної ради народних депутатів 26 липня 1984року, належить ? частина житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться у м. Одесі, по вул. Гаршина, під №1-б. Зазначене свідоцтво було видано на підставі рішення виконкомому Київської районної ради народних депутатів під №369 від 21 квітня 1978року, та зареєстроване в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON], записано в реєстрову книгу під №16440 стр. 179 кн. 165 від 10 грудня 1985року. У подальшому, [PERSON] була проведена реконструкція належної їй на праві власності ? частини житлового будинку, розташованого у м. Одесі, по вул. Гаршина, під №1-б. 02 листопада 2011року Інспекцією ДАБК в Одеській області була зареєстрована декларація за № ОД 18211068805 про готовність реконструйованого обєкта до експлуатації (а.с.8-9). 24 листопада 2011року КП «ОМБТІ та РОН» було виготовило технічний паспорт на житловий будинок, який знаходиться у м. Одесі, по вул. Гаршина, під №1-б, проведено перерахунок часток та виданий розрахунок ідеальних часток у домоволодінні №1-б по вул. Гаршина, згідно якого, у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться житловий будинок літ. «А» повністю, загальною площею 40,4кв.м., житловою-22,3кв.м., житловий будинок літ. «В» повністю, загальною площею 62,3кв.м., житловою 43,2кв.м.; санблок «И»; огорожа №23; хвіртка №25; ворота №28; мостіння XIV, що складає 22/100 частин домоволодіння, інші 78/100 часток домоволодіння знаходяться у фактичному користуванні [PERSON] Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 07 травня 2012року за №315 «Про затвердження розрахунку ідеальних часток у домоволодінні №1-б по вул. Гаршина» було запропоновано [PERSON] та [PERSON] оформити правовстановлюючі документи на право власності на ідеальну частку у домоволодінні №1-б по вул. Гаршина, згідно наданого розрахунку ідеальних часток та нотаріально засвідченої заяви: [PERSON] 22/100 частин домоволодіння; [PERSON] 78/100 частин домоволодіння. Запропоновано КП «ОМБТІ та РОН» внести зміни в реєстраційну справу по домоволодінню №1-б по вул. Гаршина, згідно даного розпорядження. 06.03.2014року [PERSON] було складено заповіт, з якого вбачається, що все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON], 12.06.1949року народження. Зазначений заповіт посвідчений [PERSON], державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2-189. 06 квітня 2015року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ЖД № 408800, актовий запис №3876 від 06 квітня 2015року. Після її смерті, 24 червня 2015року [PERSON] звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 жовтня 2015року, державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 22/100 частки житлового будинку під №1-б, розташованого в місті Одесі по вулиці Гаршина після смерті [PERSON], оскільки право власності на частку житлового будинку під №1-б, розташованого в місті Одесі по вулиці Гаршина, [PERSON] належним чином не оформлене. На виконання вимог ухвали суду Третя Одеська державна нотаріальна контора надіслала суду завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлої 06 квітня 2015року, зі змісту якої вбачається, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], який спадщину прийняв шляхом своєчасного звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст. 1235 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Отже, судовим розглядом встановлено, що після реконструкції житлового будинку під №1-б, розташованого в місті Одесі по вулиці Гаршина, та після затвердження розрахунку ідеальних часток, [PERSON] не встигла оформити правовстановлюючі документи на право власності на ідеальну частку, тобто не встигла отримати свідоцтво про право власності на 22/100 частки житлового будинку під №1-б, розташованого в місті Одесі по вулиці Гаршина, оскільки 06 квітня 2015року померла. Крім того, суд зазначає, що [PERSON] було дотримано положення Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461, введено в експлуатацію реконструйований житловий будинок, затверджено розрахунок ідеальних часток, у звязку з чим, станом на момент розгляду справи, 22/100 частки житлового будинку під №1-б, розташованого в місті Одесі по вулиці Гаршина, не мають статусу самочинно реконструйованого нерухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 329 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. При викладених обставинах, враховуючи, що [PERSON], який є єдиними спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], своєчасно звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку, суд зазначає, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] у вигляді 22/100 частки житлового будинку під №1-б, розташованого в місті Одесі по вулиці Гаршина, у звязку з чим, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], на 22/100 частки житлового будинку під №1-б, розташованого в місті Одесі по вулиці Гаршина. Отже, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що відсутність реєстрації права власності [PERSON] на 22/100 частки житлового будинку під №1-б, розташованого в місті Одесі по вулиці Гаршина, призвела до неможливості [PERSON] оформити свої спадкові права щодо цієї частини житлового будинку, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду його право захистити неможливо. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved