Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом в суд до [PERSON] про стягнення боргу за простроченим грошовим зобов'язанням з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми в загальній сумі 369429,59 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 30.05.2011 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ «Компанія «РЕАЛ ГРУП», відповідно до якого він відступив (продав) свою частку в розмірі 343000,00 грн., а відповідач зобов'язувалася прийняти вказану частку та сплатити за неї зазначену суму на умовах, у строки і в порядку, визначеному в договорі, відповідно до якого розрахунок здійснюється шляхом безготівкового перерахування відповідачем грошових коштів на належний йому поточний банківський рахунок в продовж шести місяців з дня укладення договору. Він свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Не зважаючи на зазначені в договорі умови розрахунку, по закінченню шестимісячного строку відповідач з ним не розрахувалася, незважаючи на неодноразові вимоги про це, відмовляється виконати свої зобов'язання. В січні 2013 року він з метою досудового врегулювання спору направив відповідачу претензію про сплату боргу, яка також залишена [PERSON] без належного реагування і тільки в липні 2013 року ним отримано на його поточний рахунок кошти від відповідача в сумі 200000 грн. в рахунок погашення наявного боргу. На даний час жодних коштів відповідач йому не повернула, порушивши взяті на себе зобов'язання. Оскільки в досудовому порядку вирішити спірне питання з відповідачем не вдалося, він змушений звернутися в суд за захистом своїх прав та просить стягнути в судовому порядку із [PERSON] в свою користь заборгованість за договором в загальній сумі 369429,59 грн., що складається із основного боргу 323000,00 грн., індексу інфляцій в сумі 22080,90 грн., 16453,95 грн. - 3% річних від простроченої суми боргу, та всі судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені ним вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин на повторний виклик, про день та час слухання справи повідомлялася завчасно і належним, про що свідчать поштові розписик, про причини неявки суду не повідомила та не подала заяви про слухання справи в її відсутність. За згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2011 року між сторонами по даній справі укладено нотаріально засвідчений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ «КОМПАНІЯ «РЕАЛ ГРУП», згідно якого позивач [PERSON] відступив (продав) свою частку в розмірі 343 000, 00 грн., що становить 49% в статутному капіталі товариства, а відповідач [PERSON] зобов'язалася прийняти вказану частку та сплатити за неї обумовлені грошові кошти на умовах, в строки і в порядку визначеному в договорі, зокрема в п.3.2 Договору, відповідно до якого розрахунок здійснюється шляхом безготівкового перерахування покупцем, тобто відповідачем [PERSON], грошових коштів на належний позивачу банківський рахунок в продовж 6 місяців з дня укладення договору. Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, врегульовані нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч.1 ст.691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Судом також встановлено, що після закінчення строку виконання зобов'язання, визначеному сторонами в п.3.2 договору купівлі-продажу частки, тобто з 01.12.2011 року, в порушення п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 41, 4.2 договору відповідач [PERSON], як покупець, грошові кошти позивачу не сплатила. 15.01.2013 року позивач [PERSON] направив відповідачу [PERSON] претензію про виконання зобов'язань та сплату грошових коштів, у відповідь на яку тільки 08.07.2013 року [PERSON] перерахувала на належний позивачу поточний рахунок в банку, який був зазначений в договорі, 20000 грн. в рахунок часткової сплати боргу. Даний факт позивачем не заперечується. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, те, що відповідачем не подано, а судом під час розгляду справи не здобуто жодних доказів на підтвердження виконання [PERSON] свого обов'язку за договором купівлі-продажу щодо оплати предмета договору, суд приходить до висновку, що належні позивачу кошти на даний час відповідачем не сплачені, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 323000 грн. основної заборгованості за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «РЕАЛ-ГРУП», укладеному 30.05.2011р. є підставними та підлягають до задоволення. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідач [PERSON], не виконавши свої зобов'язання по договору, повинна сплатити позивачу [PERSON]: - 323 000, 00 грн.- сума несплаченого грошового боргу за частку за період з 09.07.2013 року по 30.04.2014 року (343 000, 00 грн. - 20 000, 00 грн.); - 343,00 грн. - борг за частку з врахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення з 01.12.2011 року по 08.07.2013 року (343 000,00 грн. х 100,1% (індекс інфляції) =343343,00 грн. - 343000,00 грн.= 343,00 грн.); - 21737,90 грн. боргу з врахуванням індексу інфляції за час прострочення з 09.07.2013 року по 30.04.2014 року (323000,00 грн. х 106,73% (індекс інфляції) =344737,90 грн. - 323000,00 грн. = 21737,90 грн.); - 16463,95 - три проценти річних від простроченої суми ( 343000,00 х 3% /100/365 (366) (кількість днів у відповідному році) х 585 (загальна кількість днів прострочення за період з 01.12.2011 року по 08.07.2013 року) = 16463,95 грн.; - 7884,74 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу за частку (323000,00 грн. х 3% /100/365 (366) (кількість днів у відповідному році) х 297 (загальна кількість днів прострочення за період з 09.07.2013 року по 30.04.2014 року) = 7884,74 грн. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає. Оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування заявлених до неї позовних вимог, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному об'ємі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені ним судові витрати по справі згідно поданих квитанцій. На підставі наведеного, ст. ст. 526, 530, 610, 623, ЦК України,

Outcome: approved