Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що 17 липня 2013 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,62 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту про право власності на землю серії 1-ВЛ №033162. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким 0,20 га земельної ділянки заповіла [PERSON], земельну ділянку площею 0,30 га та житловий будинок з надвірними будівлями позивачу, а [PERSON] земельний пай площею 3,07 га. Решту земельної ділянки [PERSON] не включила в заповіт. Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду від 26 квітня 2010 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] 0,32 га земельної ділянки, що в с. Ратнів Луцького району. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 01 березня 2011 року за [PERSON] визнано право на обовязкову частку у спадщині, що залишилась після смерті [PERSON], та визнано право власності на 2/3 частин житлового будинку та надвірних споруд по вул. Залізничній, 1 в с. Ратнів та на 2/3 частин земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та надвірних споруд площею 0,25 га, яка становить 0,16 га. [PERSON] померла 187.03.2016 року, спадщину після її смерті прийняв та оформив [PERSON] Просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті [PERSON], а саме на 0,0900 га земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,0500 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в селі Ратнів Луцького району. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 07 лютого 20 2018 року залучено до участі в справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON]. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідачів надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено,що [PERSON] померла 17 липня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 129615 (а.с. 4). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Ратнів, приватизовану земельну ділянку площею 0,50 га згідно державного акту серії 1-ВЛ заповіла внучці [PERSON] 0,30 га, дочці [PERSON] площею 0,20 га, земельний пай площею 3,07 га згідно сертифікату ВЛ № 0195814 заповіла внучці [PERSON] Рішенням Луцького міськрайонного суду від 26 квітня 2010 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме на 0,32 га земельної ділянки, що в с. Ратнів Луцького району ( 0,20 га по заповіту і 0,12 га за законом), що належить [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії 1-ВЛ №033162. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2011 року постановлено визнати за [PERSON] право на обовязкову частку в спадщині, що залишилась після смерті матері [PERSON], яка померла 17 липня 2003 року, визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по вул.. Зарічна, 1 в с. Ратнів Луцького району та на 2/3 частин земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та надвірних споруд площею 0.25 га, що становить 0,16 га, що належала [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії 1-ВЛ №033162, виданого на підставі рішення Ратнівської сільської ради Луцького району від 27.08.1992 року № 103. 18 березня 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №183214 ( а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2016 року, спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] ( а.с.12,13). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON]Г, яка померла 17.07.2003 року, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) в колишньому КСП «Рать» с. Рать Луцького району Волинської області розміром 2,73 га. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР ( в редакції 1963 року), що діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], та прийняла спадщину відповідно до вимог ст.. 549 ЦК Української РСР ( в редакції 1963 року), оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, що стверджується довідкою Ратнівської сільської ради, яка наявна в матеріалах спадкової справи, копія якої досліджена в судовому засіданні ( а.с. 9). Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті [PERSON],яка померла 17 липня 2003 року, а саме на 0,0900 га земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,0500 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в селі Ратнів Луцького району, та належали спадкодавцю на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії 1-ВЛ №033162.

Outcome: approved