Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП «Будаки» про визнання права власності. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити та справу слухати в його відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог та просив справу слухати в його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД №36, виданий виконавчим комітетом Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеській області 20 січня 2003 року, батьку позивача - [PERSON], належав майновий пай у розмірі 11139 грн. або 0,21% у загальному пайовому фонду СВК «Чорноморський»/колишня агрофірма Джержинського (вул.Дзержинського 76, с.Приморське, Білгород-Дністровский район, Одеської області). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеській області від 25 травня 2006 року встановлено факт прийняття та визнано право власності за позивачем [PERSON] на спадщину у вигляді майнового паю у розмірі 11139 грн. після померлого батька. 03 червня 2014 року виконавчий комітет Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеській області видав позивачу свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серії ОД №748 у розмірі 11139 грн. у пайовому фонду СВК «Чорноморській». 20 грудня 2005 року між власниками майнових паїв, визначених в результаті паювання майна СВК «Чорноморський» було укладено договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності. Згідно п.1.1 вказаного Договору співвласники домовилися спільно володіти, користуватися і розпоряджатися майном, яке вони погоджуються отримати у спільну часткову власність як єдиний майновий комплекс у відповідності з даним договором та іншими угодами, укладеними між ними. Пунктом 1.2 Договору встановлено, що перелік майна, яке буде передане співвласникам, наданий комісією з реструктуризації СВК «Чорноморський» і наведений в Додатку №1 до цього Договору. Відповідно до акту прийому-передачі майна, якій є додатком до договору, під №1 вказаний магазин в с.Вільне вартістю 10000 грн.. Відповідно до п.1.4 договору з метою більш ефективного використання майна співвласники домовились передати його за договорами оренди ПП «Агрофірма «Будаки». Згідно п.2.1 договору з метою оперативного вирішення питань, що виникають в процесі виконання даного договору, співвласники делегують [PERSON] повноваження представляти їх інтереси при отриманні майна від колективного сільськогосподарського підприємства, укладанні договорів про передачу майна і від їх імені підписати ці договори. Відповідно до п.6.1 договору він набирає чинності з моменту підписання всіма співвласниками. Згідно п.6.2 договору строк його дії встановлено 5 років з моменту набрання договором чинності. 06.01.2006 року у виконання умов договору від 20 грудня 2005 року, між [PERSON] та Приватним підприємством «Агрофірма «Будаки» було укладено договір оренди. Виходячи зі змісту п.1.1 цього договору співвласники зобовязались передати належні їм на праві спільної часткової власності основні засоби колишнього СВК «Чорноморський» в оренду ПП «Агрофірма «Будаки» строком на 5 років починаючи з реєстрації в Приморській сільській раді і закінчуючи 22 грудня 2010 року. Ще до передачі майна у оренду ПП «Агрофірма «Будаки» вказаний магазин був переданий позивачу у оренду, що підтверджується договором від 21 травня 2002 року, укладений між позивачем та СВК «Чорноморський». За час оренди і після закінчення строку оренди, ПП «Агрофірма «Будаки» викупила у власників паї, які передали у оренду майно, значну частку майнових паїв та 14 березня 2016 року отримала свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСХП (майновий сертифікат) серії ОД №796 на суму 522495 грн.. Крім того, ПП «Агрофірма «Будаки» за бажанням власників паїв видала їм їхні паї часткою переданого майна у оренду. Так, 10 лютого 2016 року на підстави акту прийомупередачі позивачу у власність у рахунок його паю передана будівля магазину по вул.Центральна 50-А. с.Вільне, Білгород-Дністровського району, Одеській області, інвентарний номер 2. Згідно відповіді КП «Білгород-Дністровське БТІ» на запит адвоката від 29 березня 2016 року державна реєстрація права власності на магазин не проводилася, у зв'язку з чим нотаріальне оформлення правочину не можливе. В п.1 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що усі субєкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. У п.3 вказаної Постанови передбачено, що «Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України». У п.5 Постанови вказано, що «Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Згідно ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти,користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності отримується в порядку,визначеному законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах,що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відовідно до ст.16 ЦК України кожний може звернутися до суду за захистом своїх майнових і немайнових прав. За час користування будівлею позивач провів капітальній ремонт, вложив значні кошті на ремонт. Згідно довідки виконавчого комітету Приморської сільської ради №140 від 23.02.2016 року за магазином закріплена земельна ділянка площею 0,04 га..

Outcome: approved