Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , із 4000 грн до 2000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2019, яке було залишене в силі постановою Верховного суду від 11.03.2020, із позивача стягнуто на користь відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наразі матеріальне становище позивача змінилося та зазначена сума аліментів ставить його та його сім`ю в скрутне матеріальне становище, позбавляє можливості забезпечувати потреби другої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Зокрема зазначив про те, що обґрунтовуючи розмір аліментів Верховний суд виходив із того, що позивач отримував заробітну плату від ТОВ «Маш-Буд Сервіс», а також і від ПП «Фактор Груп-С», проте наразі він продовжує отримувати зарплату лише від ТОВ «Маш-Буд Сервіс». Матеріальне становище позивача змінилося в гірший бік, він був вимушений продати належний йому на праві власності автомобіль у зв`язку з потребою грошей. Аліментні зобов`язання в сумі 4000 грн становлять 100 % його доходу та не залишають засобів для існування. Ухвалою суду від 09.02.2021 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, вивчивши позицію обох сторін, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2019 у справі № 759/10277/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 02.07.2018 до досягнення дитиною повноліття. Постановою Київського апеляційного суду від 28.11.2019 вказане рішення змінено в частині способу стягнення аліментів та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно постанови Верховного суду від 11.03.2020 було скасовано постанову Київського апеляційного суду від 28.11.2019, а рішення Святошинського районного суду залишено в силі. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстава для зміни розміру аліментів. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. При вирішенні питання про визначення розміру аліментів між цими суб`єктами у постанові від 11.03.2020 Верховий суд виходив з того, що [PERSON] отримував нарахований та виплачений дохід не тільки від ТОВ «Маш-Буд Сервіс», але і від ПП «Фактор Груп-С», здійснював витрати на утримання свого майна, зокрема автомобіля Mercedes-Benz 600, 1996 року випуску, а до цієї дати придбавались і продавались інші транспортні засоби, а також витрати на іншу дитину, що значно перевищують офіційний дохід [PERSON] , підтвердження якого містяться в матеріалах справи. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає про те, що на момент звернення до суду із цією позовною заявою отримує дохід лише від ТОВ «Маш-Буд Сервіс». Однак жодних доказів у підтвердження того, що позивач перестав отримувати дохід від ПП «Фактор Груп-С» суду надано не було, як і не надано доказів відчуження автомобіля Mercedes-Benz 600, 1996 року випуску. Необхідність забезпечення потреб другої дитини - малолітнього [PERSON] також враховувалась при прийнятті рішення про стягнення аліментів у розмірі 4000 грн, а про зміну сімейного стану чи наявність на утриманні інших дітей не зазначено. Скептичній оцінці підлягає повідомлення про те, що загальні витрати [PERSON] обмежуються виключно офіційно отримуваним доходом позивача від ТОВ «Маш-Буд Сервіс», у якому позивач працюючи на посаді директора щомісячно отримує нарахування в обсязі мінімальної заробітної плати, або у розмірі близькому до мінімальної заробітної плати. Суд загалом критично оцінює повідомлену в позовній заяві інформацію про те, що відразу після прийняття Верховним судом постанови від 11.03.2020 у позивача різко змінився матеріальний стан і він вимушений 12.05.2020 року, тобто через місяць, звернутися із позовною заявою про зменшення розміру аліментів. В частині клопотання позивача від 16 квітні 2021 року щодо долучення довідки про доходи до матеріалів цивільної справи, то така довідка в порушення норм ЦПК України не була направлена відповідачці. Отже, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я позивача або його близьких, тому підстави для зміни раніше визначеного судом розміру аліментів відсутні. Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed