Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, посилаючись на те, що 25 березня 1988 року батьку [PERSON] як голові колгоспного двору видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок в с.Великий Ходачків, вул..Загороди, 22, Козівського району. 25 грудня 2002 року [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р2\~№704682 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 04 січня 2013 року помер [PERSON]. Вказує, що на час смерті [PERSON] була пенсіонером за віком, має право на обовязкову частку у спадщині. [PERSON] пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки не мала документів на майно\~[PERSON], свідоцтво про смерть отримала 12 січня 2016 року, має право на обовязкову частку у спадщині, вважала, що має право на спадкування за будь-яких обставин. Просить визначити додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 04 січня 2013 року. Позивач та її представник, згідно договору №2-ц/2016 про надання правової допомоги від 08 лютого 2016 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Представник відповідача, згідно договору про надання правової допомоги від 20 лютого 2016 року, проти задоволення позову заперечив, вказує, що причини пропущення строку прийняття спадщини, на які посилається позивач, не є поважними. Позивачем не наведено доказів чому та з яких обєктивних причин не отримала протягом 3-х років після смерті батька свідоцтво про смерть. Не вважає юридичну необізнаність [PERSON] причиною пропуску прийняття спадщини. Просить відмовити в задоволенні позову. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] часто відвідувала батьків. Про смерть [PERSON] позивач знала, проте чи були перешкоди для прийняття спадщини у встановлений законом строк не знає. Свідок [PERSON] дала аналогічні покази, що і свідок [PERSON]. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що була усна домовленість щодо поділу майна, що належало батькам сторін, що будинок мав належати [PERSON], а земельний пай - [PERSON]. Про смерть [PERSON] позивач знала, обєктивних причин, що перешкоджали отриманню свідоцтва про смерть спадкодавця не було Свідок [PERSON] пояснила, що позивач знала про смерть батька, обєктивних причин, що перешкоджали отриманню свідоцтва про смерть [PERSON] не було. Свідок [PERSON] дав аналогічні покази, що і свідок [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, покази свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 січня 2013 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №197920 (а.с.13). Згідно ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі N24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. При розгляді справи не встановлено причин, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на звернення у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини із заявою про її прийняття до нотаріальної контори. Твердження, що позивач вважала, що має право на спадкування за будь-яких обставин у звязку з тим, що мала право на обовязкову частку у спадщині оскільки є пенсіонером, суд до уваги не приймає, оскільки юридична неграмотність та необізнаність спадкоємців про правила ст.ст.1268 - 1269 ЦК не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про надання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed