Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з відповідачем в справі перебуває в шлюбі з 17.08.2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 167. Від шлюбу сторони мають троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує також, що подружнє життя не склалось, з січня 2015 року сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин. За вказаних обставин вважає, що шлюб існує лише формально й зберегти сімю неможливо, а тому просить шлюб розірвати. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є молодою особою працездатного віку. У звязку з наведеним позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочок [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в сумі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, позивач вказує, що вона не працює, є інвалідом першої групи та потребує сторонньої допомоги, тому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно на період встановлення інвалідності. Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 17.08.2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 167. Від шлюбу сторони мають троє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як слідує зі змісту позовної заяви, сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, з часу подання позову до суду позитивних змін у сімї не відбулося. Позивач настоює на розірванні шлюбу аргументуючи тим, що шлюб розпався остаточно, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти стягуються на корись того із батьків з ким проживає дитина. Судом встановлено та підтверджується довідкою про склад сімї та проживання, що малолітні діти сторін проживають з позивачем. Відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дітей, які перебувають на утриманні позивача, а тому у [PERSON] виникло право на звернення з даним позовом до суду. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу - визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Статтею ст. 184 Сімейного кодексу України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не працює, має мінливий, нерегулярний дохід, тому вимоги позивача про стягнення з нього аліментів на утримання дітей саме в твердій грошовій сумі не суперечать вимогам закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення\~ст. 180 СК України\~про те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Відповідач є молодою особою працездатного віку, коштів на утримання неповнолітніх дітей не надає, неповнолітні діти сторін проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, а тому відповідно до вимог ст. 184 СК України аліменти, які будуть стягуватись з відповідача [PERSON]Д, слід визначити у твердій грошовій сумі в сумі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у\~ст. 7 СК України. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1\~ст. 75 СК України,\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.\~ У відповідності до ч.2\~ст. 76 СК України,\~після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право непрацездатної дружини на утримання чоловіком, за умови, що її колишній чоловік може надавати матеріальну допомогу.\~ Відповідно до Пенсійного посвідчення серії ААЇ № 100277, виданого 06.07.2016 року Пенсійним фондом України, [PERSON] є інвалідом 1 групи загального захворювання. Згідно копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, [PERSON] є інвалідом 1 групи загального захворювання та потребує постійного стороннього догляду. Інвалідність встановлена на строк до 01.07.2018 року, тобто є непрацездатною. Визначаючи розмір аліментів на утримання непрацездатної дружини, суд виходить з того, що позивач є інвалідом першої групи, тому виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно. Крім того, відповідно\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 гривень по вимозі про розірвання шлюбу та по вимозі про стягнення аліментів, від сплати якого позивач при поданні позову була звільнена законодавством.

Outcome: approved