Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03 жовтня 2017 року. Від шлюбу дітей не мають. У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, сторони з жовтня 2018 року не ведуть спільного господарства, проживають окремо, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, дійсні причини позову про розірвання шлюбу суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 03 жовтня 2017 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 03 жовтня 2017 року у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 1662. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Причиною припинення шлюбних відносин являється те, що між сторонами, як вказує позивач, втрачено почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на життя, у них відсутні спільні інтереси. Сім`я розпалася, оскільки сторони тривалий час спільно не проживають і не ведуть спільного господарства, та існує формально. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved