Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області про скасування обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна. Позивач зазначав, що 30.12.1998 р. на підставі заповіту, посвідченого Броварською міською державною нотаріальною конторою 03.03.1995 р. за реєстровим №1154, він набув право власності на нерухоме майно - будинок [ADDRESS] . Документи, які підтверджують його право власності на будинок, є свідоцтво про право на спадщину за заповітом за р.№2.4137 від 30.12.1998 р. та довідка КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» №399 від 11.06.2020 р. В 2020 році він випадково дізнався, що на його будинок накладено арешт, що підтверджується змістом інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Заборона зареєстрована 11.08.2004 р. 10:07:02 за №1230511 реєстратором: Броварська міська державна нотаріальна контора. Власником будинку названий [PERSON] . Причина відсутності коду: архівний запис. Архівний номер: 3212684КІЕV469, архівна дата 30.10.2000 р., дата виникнення 01.01.1956 р., № реєстра: 84313-133, внутр. № F201853F2ВF13А2С6147. Заборону відчуження нерухомого майна накладено безпідставно, оскільки [PERSON] був власником і проживав у житловому будинку [ADDRESS] , а після зміни нумерації його будинок отримав №8, і саме на цей будинок мав бути накладений арешт. Посилаючись на викладене, позивач просив суд скасувати заборону (архівний запис) на будинок [ADDRESS] , яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11.08.2004 р. 10:07:02 за №1230511 реєстратором: Броварською міською державною нотаріальною конторою, архівний номер: 3212684КІЕV469, архівна дата 30.10.2000 р., дата виникнення 01.01.1956 р., № реєстра: 84313-133, внутр. №F201853F2ВF13А2С6147. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом за р.№2.4137 від 30.12.1998 р. та довідки КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» №399 від 11.06.2020 р., позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,16). Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо житлового будинку [ADDRESS] наявне обтяження у вигляді заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 1230511, зареєстровано 11.08.2004 10:07:02 за №1230511 реєстратором: Броварська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: не вказано, б/н, не вказано, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 3212684КІЕV469, архівна дата 30.10.2000 р., дата виникнення 01.01.1956 р., № реєстра: 84313-133, внутр. №F201853F2ВF13А2С6147, комментарий: не всі дані по алфавіту (а.с.6). Згідно інвентаризаційної справи житловий будинок у 1948 році був за адресою: [ADDRESS] , у 1962 році був за адресою: [ADDRESS] , а з 1974 року став під №4. Згідно архівних даних станом на 1961 рік було зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.17-20). За нормами ст.ст. 317 та 321 ЦК України зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved