Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, у якій просить встановити факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого [PERSON] , на підставі рішення Фрунзівської районної державної адміністрації Одеської області від 19 серпня 1997 року № 335/97, який зареєстровано 21 жовтня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 167 , який належав саме [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у селі Макорти Софіївського району Дніпропетровської області помер заявника дід [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ОД № 0291867 від 21.10.1997 року, розміром 8,2 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Войничівської сільської ради Захарівського району Одеської області, колишнього КСП «Войничівське». [INFO] у с. Савчинське Фрунзівського району Одеської області померла заявника мати [PERSON] . Заявник не може прийняти спадщину, оскільки у вищевказаному сертифікаті серії ОД № 0291867 на право на земельну частку (пай) прізвище спадкодавця вказано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », тому вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву, в якій вимогу про встановлення факту підтримав і просить її задовольнити, справу просить розглянути за його відсутності. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву, в якій вказала, що повністю визнає вимоги заяви і не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер дід заявника [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції в Одеській області від 30 січня 2007 року, актовий запис № 12 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме діду заявника належало право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення Фрунзівської районної державної адміністрації Одеської області від 19 серпня 1997 року № 335/97, розміром 8,2 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Войничівської сільської ради Захарівського району Одеської області, колишнього КСП «Войничівське», який зареєстровано 21 жовтня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 167 (а.с. 4). [INFO] померла мати заявника [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Войничівською сільською радою від 09 лютого 2007 року, актовий запис № 1 (а.с. 10). Однак, у вищевказаному сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище спадкодавця вказано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », тому заявник не може прийняти спадщину та вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Листом Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління держгеокадастру в Одеській області від 06.11.2019 року № 270/155-19 встановлено, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) гр. [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № [NUMBER] виданого на підставі розпорядження районної державної адміністрації № 335/97 від 19.08.1997 року, розмір земельної частки (паю) складає 8,2 умовних кадастрових гектарах колишній КСП «Войничівське» на території Войничівської сільської ради (а.с. 8). Родинні відносини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] народилася [INFO] в селі Савчинське Фрунзівського району Одеської області, батьком записаний [PERSON] (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 12 січня 2018 року Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] народився [INFO] в селі Савчинське Фрунзівського району Одеської області, матір`ю записана [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року № 1377-VIII, в Одеській області перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район; селище міського типу Фрунзівка Фрунзівського району на селище міського типу Захарівка. За довідкою Войничівської сільської ради Захарівського району Одеської області № 373 від 04.11.2019 року, [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно постійно проживав і був зареєстрований до дня своєї смерті в селі Савчинське Захарівського району Одеської області. У житловому будинку, що розташований за вищевказаною адресою, крім [PERSON] на день його смерті постійно проживали: [PERSON] - дочка; [PERSON] , [INFO] - онука; [PERSON] , [INFO] - онук (а.с. 7). Оцінюючи встановлені обставини та правовідносини, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки(статті 1220, 1221, 1222, 1261 ЦК України). Визначаючи наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу у судовому порядку, суд виходить з положень п.6 ч. 1 і ч. 2 ст. 315 ЦПК про те, що суд розглядає справи про встановлення факту , зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За результатом дослідження та оцінки описаних у цьому рішенні доказів, суд приходить до висновку про доведеність факту належності спадкодавцю сертифікату, що підтверджено співпадінням особових відомостей щодо дати і місця народження та місця проживання спадкодавця, які були зазначені в його сертифікаті, свідоцтві про смерть та облікових даних сільради за місцем його проживання та реєстрації на день видачі сертифіката. Суд також погоджується з доводами заявника про те, що законом не визначено іншого порядку встановлення цього факту виходячи з наступних положень законодавства. Статтею 2 Указу Президента України від 10 листопада 1994 року N 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» було визначено, що кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Статтею 3 цього Указу встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Пунктом 17 розділу Х «Перехідні положення» чинного Земельного кодексу України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» не передбачена можливість внесення змін до тексту вже виданого сертифіката. Виходячи з наведеного, встановлення факту належності спадкодавцю вказаного сертифіката надасть можливість заявнику оформити свої спадкові права щодо цієї спадщини і законом не визначено іншого порядку встановлення цього факту. За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані і суд вважає за необхідне їх задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved