Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право на користування житловим будинком в смт. Дубляни Самбірського району по вул. Маслозаводській, 3 Львівської області, який належить позивачу на праві власності згідно реєстраційного посвідчення, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації від 01.12.1997 року. [PERSON] фактично не проживає за місцем реєстрації з травня 2010 року, а тому [PERSON] просить у судовому порядку визнати її такою, що втратила право на користування вищевказаним житловим приміщенням, відповідно шляхом зняття з реєстраційного обліку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав звернення [PERSON] до суду та посилався на обставини, зазначені в позовній заяві уточнивши, що його довіритель звертається до місцевого суду в тому числі виходячи із захисту права власності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомленою про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; із заявою про розгляд справи у її відсутності чи про відкладення до суду не зверталася, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечив представник позивача. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням слід задовольнити виходячи з наступного: Судом установлено, що будинок №3 по вул. Маслозаводській в смт. Дубляни Самбірського району Львівської області документально перебуває у власності [PERSON] згідно реєстраційного посвідчення, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації від 01.12.1997 року. Із довідки №4000 виданої виконавчим комітетом Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області 18.11.2015 року відомо, що [PERSON] один проживає в [INFO]. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно ст. 72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У судовому засіданні із представлених документів, пояснень представника позивача [PERSON] знайшло своє підтвердження, що відповідач [PERSON] фактично не проживає понад пять років і лише формально залишилася зареєстрованою в [INFO], відтак, позов підставний і його слід задовольнити. Крім наведеного представник позивача уточнив, що його довіритель [PERSON] звернувся до суду виходячи із захисту права власності. А згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Цивільного закону України позивач є субєктом права приватної власності, де в тому числі регламентовано право використовувати належне майно; власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків; захист права власності здійснюється судом. Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обовязок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; тому, враховуючи все вище наведене, суд прийшов до висновку про підставність позову [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на проживання та користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації [PERSON], [INFO]. Судові витрати у звязку із таким вирішенням спору підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved