Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло № 3177 від 03 жовтня 1994 року на праві спільної часткової власності належала 1/3 частка [ADDRESS]. Свідоцтво зареєстровано в ОМБТІ № 468 стр. 162 кн. 44 пр від 15.02.1995 року. Співвласником вказаної квартири на підставі Свідоцтва про право власності від 03 жовтня 1994 року та договору дарування від 10 лютого 2004 року є відповідач [PERSON], якій належить 2/3 частки вказаної квартири. 30.10.2004 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб в Приморському районному управлінні юстиції м. Одеси за актовим записом № 265. 30 травня 2012 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Д., зареєстрований в реєстрі за № 2785, за яким, [PERSON] все своє майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, та все те, на що він матиме право заповів [PERSON], [INFO]. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку [ADDRESS]. Позивач зазначив, що його мати - [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті свого чоловіка [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла, не залишивши заповіту. 02 лютого 2016 року позивач, як єдиний спадкоємець за законом після смерті [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом до Другої одеської державної нотаріальної контори. Державним нотаріусом другої одеської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 25/2016 після смерті [PERSON] Однак, оригінали документів щодо належності [PERSON] 1/3 частки [ADDRESS], а саме оригінал розпорядження органу приватизації, оригінал свідоцтва про право власності та оригінал технічного паспорту на квартиру у позивача були відсутні, так як усі документи знаходились у покійної матері, а після її смерті позивач з невідомих обставин їх не знайшов. Постановою про відміну у вчинені нотаріальної дії, виданої Другою одеською державною нотаріальною конторою за таких обставин позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на 1/3 частки [ADDRESS], та за таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх прав і свобод. У судовому засіданні представник позивача, адвокат Єрьоменко Л.В., надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу слухати без технічної фіксації судового процесу. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить справу слухати без технічної фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази зібрані у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи. Судом встановлено, що [PERSON] згідно копії свідоцтва про право власності на житло № 3177 від 03 жовтня 1994 року виданого Одеським заводом будівельно-оздоблювальних машин на праві спільної часткової власності належала 1/3 частка [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту, виготовленого ПП «Проект» від 05 серпня 2016 року, [ADDRESS] складається з трьох житлових кімнат площею 50 кв.м., загальною площею 82,7 кв.м. 30.04.2004 року між [PERSON] та [PERSON] Першим відділом реєстрації актів цивільного стану було укладено шлюб, за актовим записом № 265. 13 травня 2012 року [PERSON] склав заповіт, за яким все його майно, з чого б воно не складалось, і де б воно не знаходилось, та все те, на що він матиме право на день його смерті заповів [PERSON] Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2785. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті відкрилась спадщина на зазначену частку квартири. [PERSON] після смерті [PERSON] звернулась до Другої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, та була відкрита спадкова справа. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року, фактично прийнявши але не встигнувши оформити своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка, [PERSON], померлого [INFO] року. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON] (копія свідоцтва про народження знаходиться в матеріалах справи). 29.01.2016 року [PERSON] звернувся до Другої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], де була зведена спадкова справа за № 25/2016. Постановою про відміну у вчинені нотаріальної дії від 05 лютого 2016 року, виданої Другою одеською державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на 1/3 частки [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням - є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що зазначено в статті 1217 Цивільного кодексу України. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 1258 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування за законом наступає в тому випадку, коли фізична особа не залишила заповіт. Згідно до положень Розділу 86 Цивільного кодексу України, підставами для одержання права на спадкування за законом є кровні зв'язки, сімейні відносини, шлюб, усиновлення, перебування на утриманні спадкодавця не менш ніж п'ять років до його смерті. При спадкуванні за законом майно переходить до зазначених в законі спадкоємців відповідно з встановленою черговістю, тобто до чітко вказаного кола осіб, які спадкують одночасно. Тобто, принципами спадкування за законом являється черговість спадкування та рівність часток спадкоємців в межах кожної черги. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що [PERSON] була дружиною [PERSON]; позивач [PERSON] був рідним сином [PERSON], яка померла після відкриття спадщини але не встигли її прийняти. Судом встановлено, що [PERSON] належить до спадкоємців першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] Відповідачем не було надано будь-яких доказів в спростування доводів позивача. Статтею 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Таким чином судом встановлено і матеріалами справи доведено, що позов [PERSON] законний та обгунтований, тому суд приходить до переконливого висновку про можливість визнання права власності на спадкове майно померлої за спадкоємцем першої черги, оскільки визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, віднесено до компетенції суду. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечувати захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійсненого проголошення Основним Законом України принципу верховенства права. Рішення суду є законним тоді, коли суд, виконав всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 Цивільного процесуального кодексу України, також правильно тлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, яке ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність або допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинами, які мають значення для вирішення справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved