overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що його шлюб з відповідачкою розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам. З врахуванням вказаного позивач просить розірвати вказаний шлюб. В суд позивач та відповідачка подали заяви, в якіх просить справу слухати у їх відсутність, позивач свої позовні вимоги підтримує, а відповідачка - визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ТП № 066378, виданим 11.11.2000р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Ружинського району Житомирської області. Сторони є батьками [PERSON], 24.04.2001року народження, спору відносно місця проживання якої між ними немає. З пояснень позивача, викладених ним в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивач примирятись з відповідачкою та проживати з нею однією сім'єю не бажає. \~ Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. 2 Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, а також враховуючи заяву відповідачки, в якій вона повністю визнає позовні вимоги, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї [PERSON] є неможливим , оскільки суперечить інтересам сторін, а тому їхній шлюб суд розриває. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що його шлюб з відповідачкою розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам. З врахуванням вказаного позивач просить розірвати вказаний шлюб. В суд сторони подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивач свої позовні вимоги підтримує, а відповідачка - визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ТП № 320612 , виданим 25 травня 1991 року Зарудинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області. На даний час сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], спору відносно місця проживання яких між ними немає. З пояснень позивача, викладених ним в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивач примирятись з відповідачкою та проживати з нею однією сім'єю не бажає. \~ Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. 2 Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Крім того, як вбачається із заяви відповідачки, вона також погоджується на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї [PERSON] є неможливим , оскільки суперечить інтересам сторін, а тому їхній шлюб суд розриває. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що його шлюб з відповідачкою розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам. З врахуванням вказаного позивач просить розірвати вказаний шлюб. В суд сторони подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивач свої позовні вимоги підтримує, а відповідачка - визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 10 листопада 1990 року Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. На даний час сторони мають повнолітніх дітей. З пояснень позивача, викладених ним в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивач примирятись з відповідачкою та проживати з нею однією сім'єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Крім того, як вбачається із заяви відповідачки, вона також погоджується на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї [PERSON] є неможливим , оскільки суперечить інтересам сторін, а тому їхній шлюб суд розриває. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що його шлюб з відповідачкою розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам. З врахуванням вказаного позивач просить розірвати вказаний шлюб. Позивач також просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в суд подала заяву, в якій також просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ТП № 073807, виданим 31.08.2001р.Бистріївською сільською радою Ружинського району Житомирської області. Сторони є батьками [PERSON], яка народилась 22.01.2003р., та [PERSON], яка народилась 23.03.2006р., спору відносно місця проживання яких між ними немає. З пояснень позивача, викладених ним в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивач примирятись з відповідачкою та проживати з нею однією сім'єю не бажає. 2 \~ Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка вказану позовну вимогу визнає повністю, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї [PERSON] є неможливим , оскільки суперечить інтересам сторін, а тому їхній шлюб суд розриває. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що його шлюб з відповідачкою розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам. Оскільки добровільно відповідачка шлюб розривати не бажає, тому він вимушений звертатись до суду та з врахуванням вказаного просить розірвати шлюб з відповідачкою. В суд позивач не зявився, подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву до суду не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 25 квітня 2015 р. виконавчим комітетом Карабчиївської сільської ради Ружинського району Житомирської області. Як вбачається з позовної заяви, сторони від шлюбу дітей не мають. З пояснень позивача, викладених ним в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивач примирятись з відповідачкою та проживати з нею однією сім'єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що його шлюб з відповідачкою розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і\~ тому перебування в шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам. Оскільки добровільно відповідачка шлюб розривати не бажає, тому він вимушений звертатись до суду та з врахуванням вказаного просить розірвати шлюб з відповідачкою. В суд позивач, та його представник\~ не зявилися, представник позивача подав заяву, в якій просить справу слухати у\~ відсутність позивача, свої позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась , направила заяву про слухання справи в її відсутність,\~ протии задоволення позову не заперечує, відзиву на позов до суду не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11 серпня 2007 р. Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 295 (а.с.7-8). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця проживання яких між сторонами немає (а.с.9-10). З пояснень позивача, викладених ним в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивач примирятись з відповідачкою та проживати з нею однією сім`єю не бажає. Згідно зі\~статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.. 100 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Крім того, суд враховує, що відповідачка відзиву щодо позову до суду не надала та не просила суд надати сторонам час на примирення, а навпки позовні вимоги визнала, та не заперечувала щодо розірвання шлюбу. А тому з вказаних\~ вище підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Оскільки відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги повністю, а суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що його шлюб з відповідачкою розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам. Спільних неповнолітніх дітей не має. Та оскільки, добровільно через органи ДРАЦС відповідачка шлюб розривати не бажає, тому він вимушений звертатись до суду та з врахуванням вказаного просить розірвати шлюб з відповідачкою. В суд позивач не з`явився, подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідачка, в судове засідання не з`явився , про час та дату розгляду справи повідомлена завчасно про що свідчить поштові повідомлення про вручення судової повістки. Відзив на позов суду не подав. Відповідно ухвали суду від 19.02.2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26 листопада 2019 р. Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (повторно) . (а.с. 6-7). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає, однак відповідачка добровільно реєструвати розірвання шлюбу через органи ДРАЦС відмовляється. З пояснень позивача, викладених ним у позовній заяві, вбачається, що він з відповідачкою на даний час не підтримує шлюбних відносин, і примирятись з нею та проживати однією сім`єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім`ї сторін є неможливим, оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їх шлюб суд розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що його шлюб з відповідачкою розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть і перебування в шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам. В суд позивач подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідачка, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, заявлені позовні вимоги визнає повністю. Відзив на позов до суду не подала. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий 29 липня 2020 р. Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (а.с.6). Сторони є батьками неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , спору відносно місця проживання яких між ними немає.(а.с.7,8) З пояснень позивача, викладених ним в позовній заяві, вбачається, що він з відповідачкою на даний час не підтримує сімейних відносин, і примирятись та проживати з нею однією сім`єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, враховуючи також визнання відповідачкою позовних вимог, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім`ї сторін є неможливим, оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їхній шлюб суд розриває. Оскільки, відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги повністю, а суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищеназваним позовом, мотивуючи тим, що його шлюб з відповідачкою розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають на протязі 30 років, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам. В суд позивач подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідачка в суд не з'явилась, відзиву на позов не подала, направила до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] Бистрицькою сільською радою Ружинського району Житомирської області. З пояснень позивача, викладених ним в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивач примирятись з відповідачкою та проживати з нею однією сім'єю не бажає. Згідно зі\~статтею 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, враховуючи також визнання відповідачкою позовних вимог , суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї сторін є неможливим , оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їхній шлюб суд розриває. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане. Оскільки відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги повністю, а суд,

Outcome: approved