Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 02 лютого 2010 року ним з [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у виді розписки та дано у борг 5000 дол. США, що на дату звернення до суду за курсом Національного Банку України становить 136789, 50 грн. (5000х27,3579 грн. (2735,79 грн. за 100 дол. США), які останні зобов'язалися повернути на першу вимогу позивача. До теперішнього часу відповідачами грошові кошти не повернуто, на неодноразові вимоги відповідачі ухиляються від їх повернення, не реагують на прохання щодо добровільного повернення боргу. [PERSON] просить стягнути солідарно з відповідачів грошові кошти у сумі 5000 дол. США, що на момент подачі позовної заяви становить 136789, 50 грн., а також судові витрати в сумі 1367,90 грн., що разом складає 138157,40 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного рішення не заперечив. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, але про причини своєї неявки не повідомили. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність гроші або речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Згідно із ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.. Згідно із ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що 02 лютого 2010 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір позики у виді розписки у відповідності до якої позивачем надано відповідачам у борг 5000 дол. США, що за курсом Національного Банку України становить 136789, 50 грн. (5000х27,3579 грн.), які останні зобов'язалися повернути на першу вимогу позивача. 21 січня 2013 року та 4 лютого 2013 року [PERSON] направляв відповідачам письмові вимоги про повернення коштів, однак відповідачі до теперішнього часу зобов'язання не виконали. Суд приходить до висновку, що на користь [PERSON] підлягає стягненню з відповідачів солідарно 5000 дол. США, що за курсом Національного Банку України становить 5000*27,3579 грн. (2735,79 грн. за 100 дол. США) = 136789, 50 грн.

Outcome: approved