Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 34544, яким стягнуто з нього на користь товариства з обмежною відповідальністю «Вердикт капітал»\~заборгованість за кредитним договором № 490928072, який укладено 28 листопада 2014 року між ним та АТ «Альфа-Банк». Про вчинення даного виконавчого напису він дізнався з постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., яка була надіслана за місцем його роботи, а також проходження служби. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» є спірними, договірних відносин із вищевказаною фінансовою установою у нього не має, крім того, відповідач не повідомив його про свій намір звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 34544, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В.. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву з проханням справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання свого представника не направили, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду відзив, згідно якого у задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на те, що оспорюваний виконавчий напис приватним нотаріусом вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства. Крім того, просили відмовити позивачу [PERSON] у стягнення витрат на правничу допомогу, у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували перерахування коштів представнику. Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, інформація про виклик у справі третьої особи розміщувалася судом на її офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, причину неявки до суду не повідомила/а.с.132/. Третя особа приватний виконавець виконавець виконачого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, інформація про виклик у справі третьої особи розміщувалася судом на її офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, причину неявки до суду не повідомила/а.с.128/. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 листопада 2014 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладений кредитний договір, за умовами якого ПАТ «Альфа-Банк» надало відповідачу кредит у розмірі 6483,98 грн. з кінцевим строком повернення до 01.12.2016 року/а.с.80/. Відповідно до виписки з особового рахунку № [NUMBER] за Кредитним договором № 490928072 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 03.03.2021 року становить 8396,25 грн./а.с.89/. 03 березня 2021 року на адресу зазначену позивачем в кредитному договорі направлена письмова претензія вих.№ 13884953 про погашення кредитної заборгованості /а.с.88/. 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 34544, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 490928072 від 28 листопада 2014 року, укладеним між ним та ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі 8396,25 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 3193,13 грн., строкова заборгованість за комісією 298, 94 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам 1181,39 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 3776,79 грн./а.с.77/. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 15 травня 2021 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого напису № 34544, виданого 23 березня 2021 року, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В./а.с.8/. Відповідно до ст.ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1\~ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат»\~(далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим\~Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~стаття 50 Закону «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. А відтак, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17. Аналізуючи вищевикладене та наявні у справі документи, на підставі яких приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. видала виконавчий напис, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом 23 березня 2021 року за відсутності належних та допустимих доказів підтвердження безспірності заборгованості [PERSON] , докази одержання або неодержання боржником письмової вимоги про усунення порушень матеріали справи не містять, а відтак, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором не є безспірною, у зв`язку з чим вимоги позивача є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Що ж стосуєтьсь вимог поизивача про стягнення з ТОВ «Вердик Капітал» витрат на правничу допомогу в розмірі 8400 грн. суд приходить до наступного висновку. У відповідності до пункту 12 частини третьої статті 2\~ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). Пунктом 1 частини третьої статті 133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої та другої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Частиною восьмою статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» 8400 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137\~ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті (щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката) суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 10.08.2021 року представник відповідача ТОВ «Вердик Капітал» подав до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, понесених позивачем. Судом встановлено, що 26 липня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Ліненко О.А., який діє на підставі свідоцтва на прово зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 2852 укладено договір про надання правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на надання професійної правничої допомоги позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера на суму 8400 грн. Оцінивши надані позивачем докази підтвердження розміру понесених ним судових витрат, врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, суд приходить до висновку, що визначений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8400 грн. неспівмірний складності справи та виконаним адвокатом обсягам роботи, є завищеним, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 4000 грн. витрат на професійно правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст .141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином, в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та 454 грн. судового збору за подачу заяви про забезпечення позову.

Outcome: partial