Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 03.11.2009 р. у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3009. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між сторонами сімейні відносини фактично припинені, шлюб існує формально, а тому просить розірвати шлюб між ними. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.07.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідач подала суду заяву, у якій вказала, що позов визнає, просила розірвати шлюб між сторонами. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). У поданій позовній заяві позивач ствердив про стійкий розлад у сім`ї, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнала повністю. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони не підтримують сімейних відносин, проживають окремо та не ведуть спільне господарство близько одного року, шлюб існує формально та сторони погоджуються на його розірвання, а тому позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути 908,00 гривень судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору при подані позову до суду

Outcome: approved