Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 02.11.2002 року укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2163. Від подружнього життя сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо, на примирення не згоден. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.12.2019 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.02.2020 року задоволено клопотання представника позивача та відповідачки та надано сторонам термін на примирення строком 6 (шість) місяців, до закінчення строку на примирення зупинено провадження по справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.08.2020 року відновлено провадження по справі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, 28.08.2020 року від представника позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій він також підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, 25.08.2020 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 02.11.2002 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2163, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть, спорів щодо визначення місця проживання дітей між сторонами немає. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя`проголошенаКонституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved