Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Енергобанк» про стягнення банківського вкладу та процентів. В якому зазначив, що 29 грудня 2014 року між ним та ПАТ «Енергобанк» було укладено договір про банківський строковий депозит в національній валюті строком з 29 грудня 2014 року по 30 березня 2015 року. Згідно договору № ДФ-121287-2501 вкладник передав банку 5000 грн. з процентною ставкою 23,5 % відсотків річних, проценти за депозитним договором нараховуються у порядку визначеному п.п. 2.4.1 договору. Відповідно до умов договору виплата процентів здійснюється у день закінчення строку визначеним п 1.5 договору у порядку та умовах викладених у п.п. 1.3, 1.4, 1.5 основних умов, одночасно з поверненням суми вкладу. Для припинення дії договору та повернення суми депозитного вкладу позивач звернувся до начальника відділення №1 в м. Чернівеці, ПАТ «Енергобанк», однак йому було відмовлено у видачі суми депозиту без пояснення причини відмови. В день передбачений договором для повернення депозиту позивач повторно звернувся із вимогою про повернення суми депозиту та наполягав, що завчасно повідомив банк про свої наміри припинити договір по спливу строку договору та забрати депозит згідно з умовами договору в строк закінчення депозитних вкладів. Відповідач не виконав своїх зобовязань за договором та не повернув кошти і проценти. На підставі викладеного просить стягнути з ПАТ «Енергобанк» на його користь заборгованість за строковим договором банківського вкладу № ДФ 121287-2501 у загальному розмірі 5000 грн. на відповідно до заяви від 27.05.2015 року [PERSON] уточнив, що просить стягнути не сплачені відсотки за договором в розмірі 23,5 % річних, що становить 228 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та уточнив, що просить стягнути з відповідача на його користь не сплачені відсотки в розмірі 23,5 % річних, що станосить 228 грн. також надав суду копію заяви про перерахування коштів від 30.04.2015 року в сумі 5114 грн 13 коп. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно вимог ст. 1058 ч. 1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), яка прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1060 КК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Судом встановлено, що 29 грудня 2014 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] уклали договір № ДФ-121287-2501 про строковий банківський вклад з виплатою відсотків в кінці строку. Відповідно до умов даного договору п.1.1 банк приймає від клієнта на зберігання кошти в сумі 5000 гривень, строком на 91 день, з 29 грудня 2014 року по 30 березня 2015 року зі сплатою 23,50% відсотків річних. Згідно, п.1.3 договору № ДФ-121287-2501 для обліку нарахованих відсотків банк відкриває клієнту рахунок № 26380512925203. П. 1.5 передбачено, що нараховані відсотки сплачуються по закінченні терміну дії вкладу, або в день дострокового повернення вкладу шляхом виплати готівкою через касу банку або шляхом безготівкового перерахування на рахунок клієнта. Банк зобовязується повернути суму вкладу і нараховані згідно з умовами договору відсотки та закрити вкладний рахунок (а.с.5-6). Позивач [PERSON] вніс на рахунок банку кошти в сумі 5000 гривень, що підтверджується квитанцією від 29 грудня 2014 року № 4018056 (а.с.7). 30 березня 2015 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Енергобанк м. Київ [PERSON] про повернення депозиту в сумі 5000 гривень і проценти (а.с.10), однак банком дані вимоги не виконані. Представником відповідача ПАТ «Енергобанк» - [PERSON] на адресу суду надіслано письмові заперечення, в яких зазначено, що постановою Правління Національного Банку України № 96 від 12.02.2015 р. «Про віднесення ПАТ «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних», а також на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 29 від 12.02.2015 р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішила: розпочати з 13.02.2015 р. процедуру виведення ПАТ «Енергобанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації; тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 13.02.2015 р. по 12.05.2015 р.; призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» провідного професіонала відділу стратегії та нормативно-методологічного забезпечення [PERSON] Також зазначає, що відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Враховуючи, що суму вкладу в розмірі 5000 гривень позивач отримав через банківську установу ПАТ КБ «Привабанк», просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог (а.с. 33).\~ За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між [PERSON] та ПАТ «Енергобанк» є договірними (договір банківського вкладу), регулюються ст.ст. 1058-1061 ЦК України. Відповідно до положень ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 29 від 12.02.2015 р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» вирішено: розпочати з 13.02.2015 р. процедуру виведення ПАТ «Енергобанк» з ринку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації; тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 13.02.2015 р. по 12.05.2015 р. включно; призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» провідного професіонала відділу стратегії та нормативно-методологічного забезпечення [PERSON] (а.с. 33). Під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України (п.1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору; клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку; кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. Виходячи із Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» можна прийти до висновку, що вкладник банку не являється його кредитором. Отже, з наведеного слідує те, що позивач не є кредитором банку, а є клієнтом - вкладником банку - відповідача і банк відповідає за несвоєчасне виконання своїх договірних зобов'язань. Крім того, не можуть бути застосовані норми п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», де зазначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, на які посилається відповідач, оскільки обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті, а також щодо примусового стягнення коштів, оскільки мова йде про кошти банку, в даному ж випадку кошти вкладника [PERSON], а не банку.\~\~ Також, з діючих норм законодавства вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Банк не виконав вимогу позивача в повному обсязі не повністю повернув суму нарахованих відсотків після закінчення строку дії договору, тому суд приходить до висновку про стягнення саме з відповідача - ПАТ «Енергобанк» на користь позивача суми невиплачених відсотків за Договором №ДФ-121287-2501 про строковий банківський вклад з виплатою відсотків в кінці строку від 29.12.2014 року в розмірі 113 гривень 87 копійок, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. У даному ж випадку рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку - ПАТ «Енергобанк» не прийнято. Суду не надано доказів, які б звільняли відповідача від виконання зобов'язання за даним договором банківського вкладу (депозиту). Відповідно до ст.ст. ст.ст. 15, 16, 1058, 1059, 1060, 1061 ЦК України,

Outcome: partial