Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER], виданої 10.09.1979; факт належності йому диплому № [NUMBER] від 27.06.1985; факт належності йому архівної довідки від 10.08.2017 № 0111-21-372. Встановлення цих фактів заявнику необхідно для оформлення пенсії за віком До суду надійшла заява [PERSON] про підтримання доводів заяви та слухання справи за його відсутності. Заінтересована особа - Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова направило суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника із зазначенням щодо відсутності заперечень з приводи вимог заяви. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають (ч. 3 ст. 315 ЦПК України). В паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданому на ім'я заявника, містяться такі відомості: [PERSON], [INFO], місце народження: м. Медех Каспського району, Грузія. Однак, у ряді документів, необхідних для оформлення пенсії, його ім'я та по батькові вказується іншим чином. Так, у трудовій книжці заявника серії [NUMBER], вказується російською мовою «[PERSON]», [INFO]; «[PERSON], [INFO]». У дипломі серії [NUMBER], виданому Харківським державним університетом ім. О.М. Горького, вказується українською мовою «[PERSON]», а російською «[PERSON]». На запит заявника Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна видано архівну довідку, в якій також вказується, що слухачем та студентом Харківського державного університету імені О.М. Горького був саме [PERSON]. Заявник вказує, що за національністю він азербайджанець, народився у Грузія та більше 30 років мешкає в Україні. Відповідно до азербайджанської традиції утворення чоловічих імен та по батькові до імені батька додається приставка «-огли», в Україні ж при творенні чоловічих імен та по батькові вживається суфікс «-ович», який додається до імені батька, що й стало причиною плутанини у заповненні його документів. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що різниця в написанні по батькові заявника має місце через довільний переклад та не врахування національних особливостей його написання, а тому заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved