Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Дегівської сільської ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON] , яка померла 04 грудня 2016 року. У позовній заяві зазначено, що внаслідок смерті бабусі позивача [PERSON], яка померла 04 грудня 2016 року в с.Дегова Рогатинського району Івано-Франківської області, відкрилася спадщина за заповітом, складеним на користь позивача. До складу спадщини входять житловий і господарські будівлі, що розташовані по вул.Зелена, буд.№33 в с.Дегова Рогатинського району Івано-Франківської області. Оформити в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння, як спадкоємець за заповітом, він немає можливості через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. Просив позов задовольнити. Представник позивача позов підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, у судове засіданя не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без його участі. Дегівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України, участь у судових засіданнях це право, а не обовязок сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 04 грудня 2016 року в с.Дегова Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 240083, виданого 06 грудня 2016 року виконавчим комітетом Дегівської сільської ради Рогатинського району Івано Франківської області. Відповідно до заповіту, посвідченого 07 травня 2015 року у с.Дегова Рогатинського району Івано Франківської області, [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Відповідно до довідки №187, виданої 01 червня 2017 року виконавчим комітетом Дегівської сільської ради Рогатинського району, [PERSON] станом на 01.07.1990 року проживала з [PERSON] в с.Дегова Рогатинського району Івано-Франківської області. Постійне місце проживання [PERSON] до дня її смерті сбуло с.Дегова, вул.Зелена, 33, Рогатинського району. заповіт, який посвідчений від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Дегівської сільської ради 07.05.2015 року за №47 не змінений і не скасований. [PERSON] помер 03 грудня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НМ № 170969, виданим Дегівською сільською радою 03 грудня 2004 року. Згідно довідки № 95, виданої 24 квітня 2017 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстрація права власності домоволодіння № 33 по вул. Зелена в с. Дегова Рогатинського району не проводилась. Домоволодіння має наступні технічні характеристики: А житловий будинок загальною площею 59, 8 м2, житловою площею 33,4 м2, Б літня кухня загальною площею 16,7 м2, В стайня - стодола загальною площею 36,2 м2, № 1 ворота загальною площею 7,5 м2 , № 2 огорожа загальною площею 19,6 м2, №3 криниця загальною площею 11, 0 м/п . Як вбачається із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 33 по вул. Зелена в с.Дегова Рогатинського району інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 77\~063 грн. Приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу [PERSON] 02 червня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №33 по вул.Зелена в с.Дегова Рогатинського району Івано-Франківської області через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа на домоволодіння. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначено, що спадкову справу №96/2017 було відкрито приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу після смерті [PERSON], яка померла 04 грудня 2016 року. Із документів спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем [PERSON], яка померла 04 грудня 2016 року та яка прийняла спадщину, але не оформила спадкові права після смерті чоловіка [PERSON], який помер 03 грудня 2004 року, є [PERSON]. Стаття 1 протоколу до Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи (ст.392 ЦК України). За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. За [PERSON] , [INFO], жителем [INFO], 702, 703,704, ідентифікаційний номер [NUMBER] слід визнати право власності на домоволодіння загальною вартістю 77\~063 грн., що розташоване по вул.Зелена , буд. № 33 в с.Дегова Рогатинського району Івано-Франківської області - житловий будинок загальною площею 59, 8 м2, житловою площею 33,4 м2, літню кухню загальною площею 16,7 м2, стайню-стодолу загальною площею 36,2 м2, ворота загальною площею 7,5 м2, огорожу загальною площею 19,6 м2, криницю загальною площею 11, 0 м/п, які на день смерті належали [PERSON] , яка померла 04 грудня 2016 року в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved