Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовною заявою, у якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 13 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. за реєстровим № 2626. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 26 травня 2021 року постановою державного виконавця Вараського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Міщенко О.М. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/ або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику [PERSON] . Постановою Державного виконавця Вараського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Міщенко Оленою Миколаївною від 01 червня 2021 року, звернуто стягнення на доходи боржника, [PERSON] у ПАТ «Діамант». Про накладення арешту на належні йому кошти позивач дізнався 27 травня 2021 року, коли не зміг розрахуватись платіжною картою. Звернувшись до відділення банку, дізнався про те, що арешт накладений рамках виконавчого провадження № 65183351, відкритого 19 квітня 2021 року на підставі виконавчого документу - виконавчого напису № 2626, виданого 13 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення [PERSON] грошових коштів у розмірі 12 540 грн. на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал». Позивач зазначає, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису не мав жодної безспірної заборгованість перед стягувачем, тобто нотаріусом не встановлено чи була заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Під час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимог законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів, не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу, штрафу, пені та відсотків за користування кредитом, нотаріус не переконався належному повідомленні боржника про суму заборгованості. Позивач отримав кредитні кошти, однак у значно меншому розмірі, ніж заявлена у виконавчому написі розмірі та у зовсім іншої юридичної особи, між сторонами не було укладено жодного кредитного договору, кредитні кошти отримувались шляхом онлайн кредитування та здійснювалась проплата. Вчиняючи виконавчий напис № 2626 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. не врахував, що станом на 13 січня 2021 року Постановою КМУ №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчиненя виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів. З огляду на наведене, позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з грубим порушенням норм діючого законодавства та вважає його таким, що не підлягає виконанню. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. У заяві зазначено, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити, не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., будучи належним чином повідомленим про день та час судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснень щодо позову не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державний виконавець Вараського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Міщенко О.М., будучи належним чином повідомленою про день та час судового засідання, у судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява Вараського відділу державної виконавчої служби про розгляд справи без участі представника відділу, а саме державного виконавця Міщенко О.М., за наявними матеріалами. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків. 13 січня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2626, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 3709128 від 25 жовтня 2019 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Згідно з виконавчим написом, строк платежу за кредитним договором № 3709128 від 25 жовтня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 31 січня 2020 року по 01 грудня 2020 року. Сума заборгованості складає 11 610 грн. 00 коп., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 000 грн. 00 коп., прострочена заборгованість за комісією 1\~500 грн. 00 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6 750 грн. 00 коп., строкова заборгованість за штрафами і пенями (нараховано з 10 листопада 2019 року по 31 січня 2020 року) 360 грн. 00 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача в розмірі 930 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. У виконавчому написі зазначено, що він вчинений на підставі статі 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. 19 квітня 2021 року державним виконавцем Вараського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Міщенко О.М. відкрито виконавче провадження № 65183351 про примусове виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса. Статтею 18\~ЦК\~України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1 п.1 , п.п.3.1, 3.2 п.3 глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження №\~14-84цс19) Велика Палата Верховного\~Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, хоча обов`язок доказування та подання доказів покладений на сторони, відповідно до ст.12 та ст.81 ЦПК України. Зважаючи на те, що в матеріалах справи відомості щодо безспірності заборгованості по кредитному договору № 3709128 від 25 жовтня 2019 року відсутні, доказів протилежного суду не надано, то суд вважає, що у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що виконавчий напис за реєстровим № 2626 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За правилами ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved