Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи тим, що 01.08.2009 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду, Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №316. Позивач зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини між ними припинені 2 роки тому, проживають окремо. Збереження сім`ї та сумісне проживання вважає неможливим. Стверджує, що причиною розірвання шлюбу є втрата поваги та довіри між ними, відсутність сімейних стосунків, відсутність почуттів прихильності та любові один до одного, взаємоповаги та взаєморозуміння. Спільне господарство разом відповідачем не ведеться, збереження шлюбу є неможливим. За таких обставин, позивач просить суд шлюб, який був укладений 01.08.2009 року між ним та [PERSON] розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутні. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з`явилася, однак надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнає повністю, просить їх задоволити та розглянути справу у її відсутні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва серії [NUMBER] від 01.08.2009 року про шлюб, 01.08.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду, Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №316. Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально. Спорів щодо поділу спільного майна сторонами не заявлялося. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved