Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом його право власності на земельну ділянку площею 1,34 га., яка розташована на території Бранівської сільської ради та належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 10.11.03 Горохівською районною державною адміністрацією, посилаючись на те, що [PERSON] все своє майно заповіла йому, її племіннику [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті позивач прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Бранівської сільської ради в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнав повністю, щодо визнання його права власності на вказане вище майно не заперечує. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного 01.03.2007 року [PERSON], який було посвідчено секретарем Бранівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №38 видно, що вона все своє майно заповіла племінникові [PERSON] (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.12). Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 20.03.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено (а.с.17). Документами про родинні відносини стверджується, що позивач [PERSON] є племінником [PERSON] (а.с.12,13). Довідкою Бранівської сільської ради від 22 вересня 2016 року №1347 стверджується, що спадкоємцем після померлої [PERSON] є племінник [PERSON] (а.с.10). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.11). З оголошення в газеті Горохівський вісник від 21.01.2017 року вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який було видано на ім'я [PERSON] слід вважати недійсним у зв'язку з його втратою (а.с.14). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці відсутні. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,34 га., яка розташована на території Бранівської сільської ради та належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 10.11.03 Горохівською районною державною адміністрацією. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача Бранівської сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved