Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати удаваним правочином договір доручення від 29 січня 2011 року, укладений між ним та [PERSON], на здійснення передбачених даною довіреністю дій щодо автомобіля марки OPEL - VEKTRA, 1994 року випуску, шасі ( кузов, рама, коляска ) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]; визнати укладеним договір купівлі-продажу даного автомобіля; визнати за ним право власності на даний автомобіль; звільнити автомобіль з-під арешту, накладеного згідно акту опису й арешту майна від 22 липня 2014 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 січня 2011 року ним було куплено у [PERSON] автомобіль марки OPEL - VEKTRA, 1994 року випуску, шасі ( кузов, рама, коляска ) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] за 48 000 грн. 00 коп. При цьому, продавець власноручно написав розписку про це. Однак, на вимогу відповідача [PERSON], яку той мотивував відсутністю часу, перереєстрація автомобіля не була проведена, а був укладений договір доручення від 29 січня 2011 року. 22 липня 2014 року начальником відділу державної виконавчої служби Самбірського МРУЮ у Львівській області був проведений опис і арешт належного позивачу автомобіля, через боргові зобов'язання [PERSON] В судовому засіданні представник позивача - [PERSON], та позивач позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але представив суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, даний позов визнає у повному обсязі. Представник відділу державної виконавчої служби Самбірського МРУЮ у Львівській області Ханас І.І. в судовому засіданні проти даного позову не заперечувала, покладалася на думку суду. Третя особа по справі [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника ВДВС, третьої особи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. На підставі ч. 1 ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Згідно ч. 2 ст. 235 ЦК України, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними », за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вбачається, що [PERSON] записаний власником автомобіля марки OPEL - VEKTRA, 1994 року випуску, шасі ( кузов, рама, коляска ) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. У судовому засіданні встановлено, що 29 січня 2011 року приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу [PERSON] посвідчено довіреність, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] продавати, обміняти, здавати в оренду за ціну і на умовах на їх розсуд, надавати в позичку, зняти з обліку в органах МРЕВ, експлуатувати належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Самбірським ВРЕР ДАІ 12.01.2010 року, автомобіль марки OPEL - VEKTRA, 1994 року випуску, шасі ( кузов, рама, коляска ) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Угодою від 29 січня 2011 року, яку [PERSON] уклав із [PERSON], підтверджується, що [PERSON] продав автомобіль марки OPEL - VEKTRA, 1994 року випуску, шасі ( кузов, рама, коляска ) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] За проданий автомобіль отримав 48 000 грн. Автомобіль переданий покупцю разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Договір купівлі-продажу сторони домовились оформити шляхом надання доручення на користування та відчуження автомобіля. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) зобов'язується передати майно у власність іншій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності із правилами ст. ст. 205, 208,657 ЦК України, для договору купівлі - продажу транспортних засобів не є обов'язковою письмова форма його укладення та нотаріальне його посвідчення. Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до переконання, що фактично між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу автомобіля марки OPEL - VEKTRA, 1994 року випуску, шасі ( кузов, рама, коляска ) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], оскільки вони досягли згоди з усіх істотних умов договору, а саме: автомобіль відповідні кошти, прийняв його у володіння, користування та розпорядження, але, з метою економії часу та коштів, для приховання даного правочину вони вчинили договір доручення від 29 січня 2011 року, який слід визнати удаваним. Із виконавчого листа, постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови начальника відділу державної виконавчої служби Самбірського МРУЮ від 02 липня 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ( ВП № 42565227 ) відомо, що на виконання зобов'язання [PERSON], перед страховою компанією « Нова » накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] та заборонено його відчуження. Ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Як було встановлено судом, [PERSON] набув право власності на автомобіль марки OPEL - VEKTRA, 1994 року випуску, шасі ( кузов, рама, коляска ) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], на підставі договору купівлі - продажу від 29 січня 2011 року, з моменту його передачі, тобто з 29 січня 2011 року, однак відповідачем це право не визнається, про що свідчать дії відповідача, а тому за [PERSON] слід визнати право власності на вказаний автомобіль. За таких обставин, суд вважає автомобіль марки OPEL - VEKTRA, 1994 року випуску, шасі ( кузов, рама, коляска ) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], слід виключити з акту опису й арешту майна від 22.07.2014 р. та звільнити з-під арешту (зняти арешт), який був накладений постановою від 02.07.2014 року ( ВП № 42565227 ), а позов задовольнити повністю.

Outcome: approved