Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача\~про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору дарування від 29.09.2012 року йому належить земельна ділянка площею 0,1103 га, цільове призначення якої, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по вул. Грушевського,8, смт.Лужани, Кіцманського району, Чернівецької області. Вказує, що для забезпечення потреб сімї та створення належних умов проживання ним здійснено будівництво житлового будинку, господарських будівель та споруди, без отримання відповідного дозволу, по факту будівництва яких було замовлено обмірні креслення. На даний час бажаючи узаконити нерухоме майно позивачем виготовлено технічний паспорт, однак в сільській раді отримано розяснення, що місцева рада не має повноважень на те і потрібно звернутись до суду, а тому просив позов задовольнити. Позивач в підготовче судове засідання не зявився, однак подав заяву про підтримання позову. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, однак подав заяву про визнання позовних вимог. Просили справу розглянути без їх участі, що вбачається із поданих сторонами письмових заяв. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1.\~ст.206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3.\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що на підставі договору дарування від 29.09.2012 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1103 га, цільове призначення якої, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по вул. Грушевського,8, смт.Лужани, Кіцманського району, Чернівецької області (а.с.16-17). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Грушевського,8 в смт.Лужани Кіцманського району, Чернівецької області вбачається, що житловий будинок (літ.А-ІІ,), погріб (літ.Пг), альтанка (літ.Б), сарай (літ.В), огорожі №1-2, яма вигрібна №3, зазначені як самочинно побудовані (а.с.18-23). З технічного висновку про стан будівельних конструкцій будівель, які заходяться за вище вказаною адресою, і можливість експлуатації у відповідності до архітектурно-будівельних, санітарно-технічних та протипожежних норм, вбачається, що будівлі відповідають відповідним нормам, стан конструкцій оцінюється як добрий та задовільний, будівлі придатні до експлуатації за призначенням, рекомендовані до здачі в експлуатацію (а.с.25,26,9-10). Таким чином,\~вище вказані\~господарські будівлі\~та споруди відповідають вимогам державних будівельних норм. Частиною 2ст. 373 ЦК України, передбачено, що особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Водночас згідно із частиною третьою статті 376 ЦК Україниправо власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. При цьому слід ураховувати положення ч. 1ст. 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об'єкті нерухомості. Як передбачено\~статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 32 ЦК України\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволеннюу звязку з\~визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підставі оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст.15,\~16,\~328,\~392 ЦК України, ст.ст.

Outcome: approved