Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому позивач просить стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в сумі 3500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 28.03.2018 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Відповідачу запропоновано у 15 денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Ковельського міськрайонного суду відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Копію ухвали про відкриття провадження надіслано учасникам справи. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримав 02.04.2018. Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. Згідно поданого відповідачем відзиву на позов, [PERSON] визнає позов частково. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки, проте не погоджується з розміром аліментів. Зокрема, у відзиві на позов відповідач покликається на те, що обов'язок утримувати неповнолітню доньку є обов'язком як матері так і батька. Вказує, що на даний час офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід. Крім того зазначає, що після розірвання шлюбу з позивачем, він залишив спільне житло та згідно договору оренди винаймає квартиру за яку сплачує кошти в сумі 2200 гривень. Крім того, здійснює догляд та надає матеріальну допомогу матері, яка за станом здоров'я потребує такої допомоги. Зважаючи на викладені обставини, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки в сумі 1500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачем подано суду відповідь на відзив, згідно якої позивач вказує, що перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради та отримує державну соціальну допомогу за престарілою особою [PERSON], [INFO]. Зазначає, що її батьки є пенсіонерами, батько є інвалідом другої групи, які також потребують матеріальної допомоги. Вказує, що вона з дочкою винаймає житло та сплачує кошти за договором найму житла. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи здійснюється судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовну заяву з доданими до неї документами, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходжу до висновку, що надані учасниками справи докази та повідомлені ними обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що неповнолітня дочка сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою та обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2018 року 1492 гривні, з 1 липня 1559 гривень, з 1 грудня 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров'я, оскільки не довів протилежне, а тому цілком може та зобов'язаний надавати своїй дочці матеріальну допомогу. Поряд з тим, суд вважає, що позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3500 гривень щомісячно, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В поданій позовній заяві, обгрунтовючи можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в сумі 3500 гривень щомісячно позивач покликається на те, що відповідач працює за кордоном та 3500 гривень складає лише 1/10 частину його сукупного доходу, проте такі доводи позивача нічим не підтверджено. Приймаючи до уваги, що відповідач хоч і має дохід, що ним не заперечено, проте позивачем не доведено жодним належним та допустимим доказом, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в сумі 3500 гривень щомісячно. За вказаних обставин, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в сумі 1500 гривень щомісячно. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2018.

Outcome: partial