Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з вищевказаною заявою, про встановлення факту йому належності правоустановчих документів. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав та в її обгрунтування зазначив, що він народився [INFO] року в с. В. Хутори Шевченківського району Харківської області. В свідоцтві про народження його призвіще зазначено як - [PERSON]. Рішення ІІІ сесії ХХІІІ скликання Великохутірської сільської ради народних депутатів Шевченківського району Харківської області 5 серпня 1998 року йому була надана в постійне користування земельна ділянка № [NUMBER] , площею 1.58 га, яка розташована на території Великохутірської сільської ради. При видачі відповідного державного акту його призвіще було зазначено як -«[PERSON]», коли в інших документа він значить як -«[PERSON]». Окрім того на підставі рішення XYІІ сесії, ХХІІІ скликання Великохутірської сільської ради народних депутатів Шевченківського району Харківської області від 16 листопада 2001 року йому було видано Державний акт на право приватної власності на землю, який також містить помилку в написані призвіща та по батькові його зазначили як «[PERSON]» , замість правильно «[PERSON]». Звернувшись для отримання кадастрових номерів земельних ділянок він отримав відмову враховуючи вказані неточності. В адміністративному порядку виправити дані помилки немає можливості, тому він змушений звернутися до суду та просить встановить факт належності йому правоустановчих документів на землю. Представник відділу Держземагенства у Шевченківському районі Харківської області в судове засідання не з'явився , надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника , проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. В судовому засіданні представник реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала, в подальшому прохала розглядати справу у відсутності представника. Суд вивчивши заслухавши учасників судового засідання , вивчивши матеріали справи вважає,що заява [PERSON] підлягає задоволенню. При цьому суд ґрунтується на наступному. Судом встановлені такф факти на відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З свідоцтва про народження ( серія [NUMBER] , виданого Великохутірською сільською радою 28 червня 1968 рок4 ) вбачається , що [INFO] року в с. В. Хутори Чугуївського району Харківської області народився [PERSON]. 10 січня 2000 року Шевченківським РВ УМВС України в Харківській області на ім'я [PERSON], був виданий паспорт громадянина України (серія [NUMBER]) та 07 квітня 1999 року зареєстрована картка фізичної особи - платника податків. З Державного акту на право постійного користування землею ( серія серія І V-ХР №033244) вбачається ,що він виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення ІІІ сесії ,ХХІІІ скликання Великохутірської сільської ради народних депутатів Шевченківського району Харківської області від 5 серпня 1998 року, за цім рішення [PERSON] була надана в постійне користування земельна ділянка № [NUMBER] , площею 1.58 га, яка розташована на території Великохутірської сільської ради. Держаний акт ( серія РІ №712324 ), виданий підставі рішення XYІІ сесії, ХХІІІ скликання Великохутірської сільської ради народних депутатів Шевченківського району Харківської області від 16 листопада 2001 року засвідчує, що [PERSON] було видано в приватну власність земельну ділянку розміром 5.41 га ,розташовану на території Великохутірської сільської ради. З відповіді відділу Держземагенства у Шевченківському районі Харківської області від 28 січня 2015 року вбачається ,що заявнику відмовлено в виправленні помилок ,що містять державні акти та запропоновано звернутися до суду. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] засвідчили ,той факт ,що знають [PERSON] тривалий час, знають що він займається сільським господарством , має земельні ділянки і , що в його документах допущені помилки при написані його призвіща та по батькові. Виходячи з наданих суду доказів , пояснень свідків суд дійшов до висновку , що [PERSON],[PERSON] та [PERSON] є одна і таж сама особа, і документи відносно однією особи стосуються іншої. За правила ч.1 ст.. 16 Цивільного кодексу України кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 55 Констиуції України гарантує кожному на судовий захист. Відповідно до ст.234 ЦПК України суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно до п.6. ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином встановлення зазначеного факту, має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник може мати право користуватися земельною ділянкою , мати право власності на землю, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити його вказаних прав. З таких обставин, з умов виваженості, розумності і справедливості , суд вважає заяву [PERSON]. доведеною та такою що підлягають задоволенню.

Outcome: approved