Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обгрунтування своїх вимог позивач послався на те, що за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03.08.2009 року є власником 41/100 частин домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Могилівська, 18. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси зареєстровано в КП «ОМБТІ і РОН», номер запису 43821 в книзі 303-148. Вказана частина домоволодіння належала матері позивача та відповідача - [PERSON] на підставі рішення Народного суду Іллічівського району м. Одеси від 29.05.1973 року. За вказаним рішенням житловий будинок № 18 по вул. Могилівська в м. Одесі був розподілений, за [PERSON] визнано право власності на 41/100 частин домоволодіння, які складаються з кімнати площею 18,7 кв.м., кімнати 9,3 кв.м., коридору площею 4,6 кв.м., тамбур 1,9 кв.м., огорожа № 3; за [PERSON] визнано право власності на 59/100 частин домоволодіння № 18 по вул. Могилівська в м.Одесі, які складаються з кімнати 19,7 кв.м., кімнати 9 кв.м., літньої кухні, прибудови, погребу, уборної, огорожі № 1, 2. Сторони є рідними братами по матері. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] в 1973 році [PERSON] залишився мешкати разом з матірю [PERSON] в виділеній їй частині зазначеного домоволодіння. Відповідач [PERSON], відповідно, став мешкати разом з батьком, в виділеній останньому 59/100 частині домоволодіння за вказаною адресою. Після смерті матері [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, за рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.09.2009 року за ним визнано право власності на 49/100 частин домоволодіння. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 04.11.2009 року за [PERSON] визнано право власності на 59/100 частин домоволодіння № 18 по вул. Могилівська в м. Одесі в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 06.04.1976 року. Спірне домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 512 кв.м., яка на підставі рішення Виконавчого комітету Іллічівської районної Ради депутатів трудящих м. Одеси № 746 від 25.06.1957 року про відвід земельної ділянки під індивідуальне жиле будівництво виділена [PERSON], сторони є користувачами земельної ділянки. Домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці, хоч і використовується, як єдиний майновий комплекс, однак юридично, складається з двох самостійних обєктів нерухомості, так як ще в 1973 році фактично було розділено на два, в домоволодіння є два окремих входа. Позивач стверджував, що протягом тривалого часу не може самостійно володіти та користуватись на свій розсуд належною йому частиною житлового будинку, так як відповідач без його письмової згоди в належну йому частину домоволодіння запросив мешкати племінника, не визнає його право на користування частиною житлового будинку, посилаючись на те, що між нами не встановлений порядок користування приміщеннями спірного домоволодіння. Крім того, позивач зазначав, що має намір розпорядитись належним йому майном, здійснити своє право на приватизацію земельної ділянки, на якій розташована частина житлового будинку та господарські споруди, але не може реалізувати своїх прав та змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Сторони в останнє судове засідання не зявились, надали заяви, в яких просили вирішити спір без їх участі за першим варіантом висновку експерта №09-12/16 судової будівельно-технічної експертизи, яка була проведена згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 23.11.2016 року. Третя особа Одеська міська рада в судове засідання не зявилась, просила розглянути справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, доводи та докази сторін, на які вони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] є власником 41/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою місто Одеса, вул. Могилівська, 18 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.08.2009 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ і РОН», номер запису 43821 в кн.. 303-148. Відповідач [PERSON] є власником 59/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою м.Одеса, вул. Могилівська, 18 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.11.2009 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ і РОН», номер запису 43821 в кн.. 303-148. Земельна ділянка площею 512 кв.м. під житловим будинком з надвірними спорудами за спірною адресою була відведена [PERSON] під індивідуальне житлове будівництво на підставі рішення виконавчого комітету Іллічівської районної ради депутатів трудящих ся від 25 червня 1957 року № 746. За висновком №09-12/16 судової будівельно-технічної експертизи від 12.03.2017 року існує наступний порядок користування житловим будинком з надвірними спорудами № 18, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Могилівська, а саме: 1 співвласник ([PERSON]О.) володіє та користується 1-1 жила кімната, площею 18,7 кв.м., 1-2 кухня, площею 4,6 кв.м., 1-3 веранда, площею 9,3 кв.м., 1 кухня, площею 10,6 кв.м., № 3 огорожа. 2 співвласник ([PERSON]І.) володіє та користується 2-1 кухня, площею, 10,1 кв.м., 2-2 коридор, площею 4,5 кв.м., 2-3 коридор площею 9,0 кв.м., 2-4 жила кімната площею 19,7 кв.м., А літня кухня, Е погріб, Д убиральня, №1 № 2 огорожа, І цистерна. Земельна ділянка знаходиться в загальному користуванні, огороджена, в наявності два окремих входи з вул. Могилівська. Крім того, згідно з висновком №09-12/16 судової будівельно-технічної експертизи від 23.11.2016 року, площа земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Могилівська, 18, та знаходиться в користуванні співвласників домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Могилівська, 18 [PERSON] та [PERSON] складає 519 кв.м., та існує технічна можливість виділити з спільної часткової власності в самостійний обєкт нерухомості 41/100 частку домоволодіння, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, а також присвоїти окрему адресу на підставі Довідки з адресного реєстру міста [PERSON] про резервування адреси нерухомого майна від 15 липня 2015 року (а.с. 18). При першому пропонованому варіанті визначення порядку користування земельною ділянкою виходячи з фактичної площі земельної ділянки 519 кв.м. співвласникам пропонується виділити земельні ділянки площею S306 кв.м. та S213 кв.м., та оскільки частини житлового будинку, що належать співвласникам межують із виділеними земельними ділянками, та пропонується встановлення сервітутів для можливості обслуговування частин житлового будинку: S3 6 кв.м., S4 - 11 кв.м. Межа розділу описується наступним чином: S1 (співвласник [PERSON]І.) 306 кв.м. від точки А до точки Б 26,50 м.; від точки Б до точки В 9,20 м.; від точки В до точки Л 11,40 м.; від точки Л до точки К 0,10 м.; від точки К до точки И 8,80 м.; від точки И до точки З 3,10 м.; від точки З до точки Ж 1,15 м.; від точки Ж до точки Є 6,23 м.; від точки Є до точки Е 6,98 м.; від точки Е до точки А 18,60 м.; S2 (співвласник [PERSON]О.) 213 метрів: від точки В до точки Г 10,30 м.; від точки Г до точки Д 26,50 м.; від точки Д до точки Е 1,10 м.; від точки Е до точки Є 6,98 м.; від точки Є до токи Ж 6,23 м.; від точки Ж до точки З 1,15 м.; від точки З до точки И 3,10 м.; від точки И до точки К 8,80 м.; від точки К до точки Л 0,10 м.; від точки Л до точки В 11,4 м. Оскільки частини будинку, що належать співвласникам межують із виділеними земельними ділянками, експертом пропонується встановлення сервітутів для можливості обслуговування частин житлового будинку із встановлення меж утворюваних земельних ділянок при розробці документації землевпорядною організацією наступним шляхом : Ділянка S3 6 кв.м. встановлення сервітуту для обслуговування частини житлового будинку, що належить [PERSON]: від точки Є до точки є1 1,10 м.; від точки є1 до точки є2 5,32 м.; від точки є2 до точки є3 1,10 м.; від точки є3 до точки Є 5,32 м. Ділянка S4 11 кв.м. встановлення сервітуту для обслуговування частини житлового будинку, що належить [PERSON]: від точки к2 до точки к1 8,80 м.; від точки к1 до точки К 1,20 м.; від точки К до точки к3 1,10 м.; від точки к3 до точки к2 1,20 м. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.ч. 1,2 та 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користуванням майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду до декількох осіб, право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб в вартості будівлі і споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження будівлі і споруди. Відповідно до ч. 3 ст. 415 ЦК України особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди). Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більш осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно до ч.1 ст. 364 та 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність обґрунтованих заперечень відповідача проти припинення права спільної часткової власності, а також те, що представник позивача, відповідач та його представник не заперечують проти першого варіанту визначення порядку користування земельною ділянкою, який було запропоновано судовим експертом у висновку №09-12/16 судової будівельно-технічної експертизи від 12.03.2017 року, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та доведеними в процесі розгляду справи та можливим визначити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Могилівська, 18 згідно з варіантом першим експертного висновку №09-12/16 судової будівельно-технічної експертизи від 12.03.2017 року.

Outcome: approved