Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, терміном 60 календарних днів, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] . В позові вказав, що після смерті матері постало питання про прийняття спадщини за заповітом, однак в приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу йому відмовили у зв`язку з пропущенням строку встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини стало те, що він не знав про наявність заповіту, віддалено проживав від місця відкриття спадщини. Позивач направив до суду телефонограму та просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача надіслав до суду заяву та просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги заявлені позивачем визнав у повному обсязі та не заперечив задоволенню позову. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] направили до суду нотаріально засвідчені заяви в яких відмовилися від права на спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] на користь свого брата [PERSON] . На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що спадкодавець майна [PERSON] померла [INFO] . Заповітом посвідченим 02.12.1996 секретарем Великояблунецької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі № 29 стверджується, що [PERSON] при житті заповіла все належне їй майно своїм дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки Ємільчинської селищної ради № 7418 від 26.11.2019, [PERSON] , [INFO] на день смерті [INFO] була зареєстрована і постійно проживала одна за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до постанови державного нотаріуса Новоград - Волинської державної нотаріальної контори № 120/02-31 від 23.01.2020, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини та роз`яснено право на звернення до суду за захистом своїх прав. Довідкою Ємільчинської селищної ради від 11.03.2020 № 1621, копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , нотаріально засвідченими заявами третіх осіб про відмову від права на спадкове майно стверджується, що особи які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні, яка відкрилася після смерті [PERSON] - відсутні. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином обставини зазначені позивачем, а саме незнання про наявність заповіту є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 23.08.2017 року № 6-1320цс17 та від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17. Отже, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved