Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 18 серпня 1988 року він народився у смт. Кириківка Великописарівського району Сумської області і з часу народження постійно та безвиїзно проживає на території України. Вказав, що його мати [PERSON] та його брат [PERSON] є громадянами України, а він громадянином України не являється, оскільки в свій час не звернувся до відповідних держаних органів для видачі паспорта громадянина України. Зазначив, що у червні 2014 року він отримав у Гребінківському відділенні Лубенської ОДПІ картку платника податків. Крім цього зазначив, що 27.03.2014 року він звернувся до Гребінківського районного сектору УДМС України у Полтавській області із заявою про видачу йому паспорта Громадянина України, але отримав відмову, оскільки уповноваженими особами було встановлено лише його особу, але не було підтверджено належності до громадянства будь-якої держави. У зв'язку з вищевикладеним, просить встановити факт постійного проживання на території України. У судовому засіданні заявник свою заяву підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у заяві, просив його заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання на території України. Представники заінтересованих осіб, Гребінківського районного сектору УДМС України в Полтавській області та ВДРАЦС Гребінківського РУЮ у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши доводи та пояснення заявника, свідків, перевіривши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 серпня 1988 року в смт. Кириківка Великописарівського району Сумської області народився заявник [PERSON], що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серії І-БП № 156649, виданим Виконавчим комітетом Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, актовий запис № 43 (а.с. 06). Із картки платника податків виданої Гребінківським відділенням Лубенської ОДПІ вбачається, що [PERSON] 11 червня 2014 року було присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER] (а.с.05). Із довідки, виданої 02 квітня 2014 року завідувачем Гребінківського РС УДМС України у Полтавській області вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], зареєстрований [INFO]. Також із довідки вбачається, що проведеною за заявою [PERSON] перевіркою було встановлено особу заявника, але не встановлено його належності до громадянства будь-якої держави (а.с.10). Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991року. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991року або 13.11.1991року. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Отже факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується поясненнями свідків: [PERSON] та [PERSON]., а також наявними у матеріалах справи доказами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає факт постійного проживання заявника на території України встановленим.

Outcome: approved