overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Мервинської сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1.36 га., згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], як на спадкове майно після померлої [PERSON], яка померла [INFO] року. Мотивує свій позов тим, що [PERSON] все своє майно посвідчила йому заповітом. [PERSON] померла [INFO] року. Враховуючи, що позивач після її смерті прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Мервинської сільської ради в судове засідання не зявився, в письмовій заяві до суду позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного 18 листопада 2008 року, який було посвідчено секретарем Мервинської сільської ради видно, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] року. Постановою державного нотаріуса від 14 грудня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Довідкою Мервинської сільської ради від 10.12.2018 року №1655 стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді посвідчувався по реєстру №264 від 25.12.2008 року. Заповіт не змінений і не скасований. Спадкоємець [PERSON] вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом подання заяви до Горохівської державної нотаріальної контори. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], померлій [PERSON] належала земельна ділянка площею 1.36 га. Відповідно до оголошення в газеті «Горохівський вісник», Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] слід вважати недійсним у звязку з його втратою. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлої [PERSON] прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1.36 га., згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], як на спадкове майно після померлої [PERSON], яка померла [INFO] року. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Мервинської сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] як на спадкове майно померлої дружини, [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує свій позов тим, що [INFO] року померла дружина, [PERSON] . Після її смерті позивач є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнав повністю, щодо визнання його права власності на вказане вище майно не заперечує. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.12.2018 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] було відмовлено. Відповідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Довідкою Мервинської сільської ради від 18.10.2018 року № 1411 стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцями за законом на майно, яке залишилось після смерті спадкодавця є чоловік, [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] Спадкоємець [PERSON] вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання. З заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] видно, що спадщини після померлої [PERSON] вони не приймали. Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті звертався з відповідною заявою про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після померлої [PERSON] , прийняв спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] як на спадкове майно померлої дружини, [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача Мервинської сільської ради відмовився.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON]. звернувся з позовом до Мирківської сільської ради, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] посилаючись на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті позивач прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Мирківської сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.5). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його батьком є [PERSON] (а.с.6). Довідкою Мирківської сільської ради від 24.04.2014 року №102/110/2-14 стверджується, що спадкодавець [PERSON] проживав до дня смерті разом із сином [PERSON]. З дружиною [PERSON] спадкодавець на день смерті був розлучений. Заповіт [PERSON]. у Мирківській сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. є син [PERSON]., який вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання (а.с.9). Згідно з витягом з погосподарської книги №2 за 2014 рік Мирківської сільської ради, по особовому рахунку [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами належить [PERSON]. Відповідно до технічної документації на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 20.05.2014 року видно, що спадкової справи після померлого [PERSON] не заводилось. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] прийняв спадщину, оскільки фактично проживав разом з ним, є спадкоємцем його майна за законом першої черги. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] [PERSON]. в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача Мирківської сільської ради відмовився.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Мирненської сільської ради Горохівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що він є спадкоємцем за законом після померлої матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач вчасно до нотаріальної контори для прийняття спадщини не звернувся, оскільки після померлого спадкодавця фактично прийняв спадщину. Також є юридично необізнаним у сфері спадкування. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнав повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З заповіту, який було складено [PERSON] 17 липня 2015 року видно, що вона належну їй земельну ділянку заповіла своєму синові, [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Довідкою Мирненської сільської ради від 25.05.2019 року №297 стверджується, що спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом є її син, [PERSON] . З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 04.07.2019 року №01-09/932 видно, що спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось. Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Враховуючи вищенаведене, суд важає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Міловської сільської ради Великобурлуцького р-ну Харківської області для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилась після померлого 01.09.2012 р. в м. Харкові батька [PERSON]. Позивач у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори із тих підстав, що ним випадково серед речей батька в січні 2016 року був знайдений державний акт на право власності на земельну ділянку яка розташована на території Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. Цю причину пропуску строку він просив визнати поважною і визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці. Міловська сільська рада Великобурлуцького району Харківської області в поданій суду заяві позов визнала і просила його розглядати без представника ради. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 01.09.2012 р. в м. Харків помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії 1-ВЛ № 368512, виданої 04.09.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 9). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 7.6292 гектарів, яка розташована на території Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 097338, виданого 04.02.2005 р. на імя померлого Великобурлуцькою РДА в Харківській області (а.с. 12). Нотаріальним органом [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск встановленого ст.1270 ЦК України строку (а.с.13). Той факт, що [PERSON] в 6 -місячний термін після смерті батька [PERSON] не подав заяву до нотаріальної контори в звязку із тим, що не знав про наявність у батька будь-якої власності і лише в січні 2016 р. випадково довідався про це, суд визнає поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини. У суду відсутні відомості про існування інших спадкоємців. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В звязку із чим, суд вважає можливим визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після померлого 01.09.2012 р. [PERSON], в один місяць починаючи із наступного дня після набрання цим рішенням чинності.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Містівської сільської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 6.16 га, вартістю 158151.61 грн. призначеного для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Містівської сільської ради Сватівського району Луганської області, відповідно державного акта серії І ЛГ № 006915 від 04.11.2002 року, зареєстрованим за № 235, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 02 липня 2014 року. У підтвердження позовних вимог позивач у позові вказав, що за законом він є єдиним спадкоємцем і інші особи не звернулись у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Він не має можливості оформити спадщину у звязку з втратою державного акта на право власності на землю серії І ЛГ № 006915 від 04.11.2002 року, зареєстрованим за № 235, на імя померлого. Здійснити державну реєстрацію спадкового майна позивач не правомочний тому просить суд задовольнити позов. Представник відповідача у письмовому звернені позов визнав. Суд, прийнявши заяву представника відповідача про визнання позову, встановивши, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. Вказані правовідносини регулюються: ст. 16, ч.3, ч.5 ст. 376, ст. ст. 1216- 1220, ст. 1261, ч.5 1268 ЦК України, На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Одеської міської Ради про зняття заборони відчуження обєкта нерухомості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27. 08. 1987 року у Восьмій одеській державній нотаріальній конторі був зареєстрований у реєстрі за №1 -3045 договір купівлі-продажу, згідно з яким позивач став власником житлового будинку під номером№ 14 по вулиці 37-Лінія в містів м. Одесі. Згідно з інформаційної довідки № 103118580 з Єдиного реєстру відчуження Об'єктів нерухомого майна від 08.11.2017 року на належне позивачу майно будинок № 14 по вулиці 37 Лінія м. Одеси накладено обтяження заборона до реєстрації № 8143137 на підставі Рішення №232 від 06.10.1975 року виконкому Ленінського району м. Одеси. Але згідно з довідки №2502-11.1.-29 від 28.08.2017р., виданої Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської Ради рішення: виконавчого комітету Ленінської районної ради номер 232 від 06.10,1975 року не існує. Таким чином, позивач позбавлений можливості розпорядження належній йому будинком. На підставі викладеного, позивач просить вилучити з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна запис щодо обтяження - заборони, реєстраційний номер обтяження 8143137, обєкт обтяження: будинок, адреса: Одеська область, м.Одеса, вулиця 37 лінія, будинок 14, підстава обтяження: рішення № 232 від 06.10.1975 року виконавчого комітету Ленінської районної ради. В судове засіданні позивач подав заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність. Представник Одеської міської Ради, згідно поданої заяви просив розглянути справу без його участі. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 27. 08. 1987 року у Восьмій Одеській державній нотаріальній конторі був зареєстрований у реєстрі за №1-3045 договір купівлі-продажу, згідно з яким [PERSON] став власником житлового будинку під номером№ 14 по вулиці 37-Лінія в містів м. Одесі. Даний договір був зареєстрований Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 13.10.1987р.. Згідно з інформаційної довідки № 103118580 з Єдиного реєстру відчуження Об'єктів нерухомого майна від 08.11.2017 року на належне позивачу майно будинок № 14 по вулиці 37 Лінія м. Одеси накладено обтяження заборона до реєстрації № 8143137 на підставі Рішення №232 від 06.10.1975 року виконкому Ленінського району м. Одеси. Але згідно з довідки №2502-11.1.-29 від 28.08.2017р., виданої Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської Ради рішення: виконавчого комітету Ленінської районної ради номер 232 від 06.10.1975 року не існує. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відсутнє підтвердження наявності законного існування заборони. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Павлівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка сталася 03.10.2006 року.\~Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.10.2006 року померла його мати [PERSON], він є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті, проте не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк, оскільки вважав, що він фактично прийняв спадщину. В судове засідання: - позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує; - представник відповідача - Павлівської сільської ради Ріпкинського району, не з'явилася, надавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У п. 24. постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, перевіривши, що визнання позову Павлівською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області є безумовним, воно не суперечить ст.ст. 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, знаходить, що визнання позову Павлівською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області слід прийняти та відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ухвалити рішення про задоволення позову та визначення [PERSON] додатковий строк тривалістю в 3 місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, після смерті [PERSON], яка сталася 03.10.2006 року.

Outcome: approved