Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції міста Києва про зняття арешту та визнання права власності. Позивач зазначав, що 25 лютого 2008 року ним у відповідача [PERSON] було придбано автомобіль [NUMBER], сірого кольору, № кузова JTJHF10U900308971, 2003 року випуску, що підтверджується договором купівлі-продажу автомобіля, який було укладено між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]. Даний договір було укладено без нотаріального посвідчення вказаної угоди, але цього ж дня, для можливості використання (розпорядження) вказаного автомобіля, відповідач [PERSON] надав позивачу, засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], довіреність, що в свою чергу також є підтвердженням продажу позивачу вищевказаного автомобіля. 31 березня 2015 року позивач встановив, що 07 червня 2012 року [PERSON] державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції м. Києва наклав арешт на все майно боржника, тобто на все майно відповідача [PERSON], і право позивача на розпорядження власним майном було порушено. Відповідач [PERSON] звернувся із заявою до [PERSON] державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції м. Києва про закінчення виконавчого провадження в рамках якого було накладено арешт на все його майно та додатково повідомив, що борг перед стягувачем АКБ «Європейський» в сумі 55598,50 грн. виплачено в повному обсязі, а також надав довідку №1258 від 22 грудня 2010 року, видану АКБ «Європейський» про відсутність заборгованості по кредиту №К/009/2605 від 26 жовтня 2007 року. 18 травня 2015 року [PERSON] державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції м. Києва розглянуло вказане звернення відповідача від 31 березня 2015 року та надало відповідь, якою повідомлялося, що у виконавчому листі відсутня інформація щодо наявних правовідносин між [PERSON] та АКБ «Європейський», а у звязку із ліквідацією банку АКБ «Європейський», відібрати інформацію щодо виконання рішення, не виявляється можливим. Таким чином, виконавче провадження завершене не було та відповідно, арешт з майна відповідача [PERSON] знято також не було. Згідно пояснень відповідача [PERSON], за кредитним договором №К/009/2605 від 26 жовтня 2007 року, укладеним між ним та АКБ «Європейський», в забезпечення кредиту було передано автомобіль [NUMBER], № кузова JTJHF31UХ00012268, 2003 року випуску, що також підтверджується договором кредиту №К/009/2605 від 26 жовтня 2007 року та договором застави від 26 жовтня 2007 року. Отже, виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на все майно відповідача [PERSON], забезпечувалося іншим рухомим майном, а саме: автомобілем [NUMBER], № кузова JTJHF31UХ00012268, 2003 року випуску. Автомобіль марки LEXUS RX 300, д.н.з. [NUMBER], сірого кольору, № кузова JTJHF10U900308971, 2003 року випуску, було придбано позивачем [PERSON] у відповідача [PERSON] до відкриття виконавчого провадження у [PERSON] державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції м. Києва і тим більше до накладання арешту на все майно [PERSON] ти самим відділом. Посилаючись на викладене, позивач просив суд зняти арешт із транспортного засобу, а саме: автомобіля [NUMBER], сірого кольору, № кузова JTJHF10U900308971, 2003 року випуску, визнати за ним право власності на транспортний засіб, а саме: автомобіль [NUMBER], сірого кольору, № кузова JTJHF10U900308971, 2003 року випуску. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив суд про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача [PERSON] державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції міста Києва не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Судом встановлено, що 26 жовтня 2007 року між відповідачем [PERSON] та АКБ «Європейський» було укладено кредитний договір №К/009/2605 (а.с.5-7). В забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено договір застави від 26 жовтня 2007 року, згідно якого в заставу було передано автомобіль [NUMBER], № кузова JTJHF31UХ00012268, 2003 року випуску (а.с.8-10). Згідно довідки №1258 від 22 грудня 2010 року, виданої АКБ «Європейський», по кредитному договору №К/009/2605 від 26 жовтня 2007 року заборгованість відсутня. Кредит сплачено повністю у відповідності до виконання рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 грудня 2009 року у справі №2-1530/08 (а.с.11). Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 15 червня 2004 року, власником транспортного засобу, а саме: автомобіля [NUMBER], сірого кольору, № кузова JTJHF10U900308971, 2003 року випуску, є відповідач [PERSON] (а.с.16). Згідно договору купівлі-продажу від 25 лютого 2008 року, не посвідченого нотаріально, відповідач [PERSON] передав у власність позивачу [PERSON] автомобіль [NUMBER], сірого кольору, № кузова JTJHF10U900308971, 2003 року випуску (а.с.18). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 25 лютого 2008 року, відповідач [PERSON] надав позивачу [PERSON] засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], довіреність на керування та розпорядження транспортним засобом автомобілем [NUMBER], сірого кольору, № кузова JTJHF10U900308971, 2003 року випуску (а.с.19). За позивачем [PERSON] було належним чином зареєстровано право власності на автомобіль [NUMBER], сірого кольору, № кузова JTJHF10U900308971, 2003 року випуску, що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном, строк дії якого до 25 листопада 2013 року (а.с.15). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки LEXUS RX 300, д.н.з. [NUMBER], сірого кольору, № кузова JTJHF10U900308971, 2003 року випуску, позивача [PERSON] застрахована в страховому товаристві з обмеженою відповідальністю «Глобус» (а.с.14). Відповідно до приватизаційного посвідчення на право власності на земельну ділянку, виданого згідно Державного акту на право власності серії ЯА №481518 від 10 серпня 2005 року і на підставі рішення сесії Броварської міської ради Київської області від 07 липня 2005 року, за [PERSON], як співвласником земельної ділянки обслуговуючого гаражного кооперативу «МЕТАЛУРГ» площею 5,6183 га, кадастровий номер 3210600000000350502, з цільовим призначенням для обслуговування кооперативних гаражів землі транспорту, рахується земельна ділянка розміром 22,99 кв.м. під гаражем №298н (а.с.44). Згідно довідки №б/н від 19 січня 2016 року, виданої обслуговуючим гаражним кооперативом «МЕТАЛУРГ», [PERSON] дійсно є членом обслуговуючого гаражного кооперативу «МЕТАЛУРГ» і має гараж за №298н, в якому зберігає автомобіль марки «Лексус», сірого кольору, д.н.з. [NUMBER] (а.с.45). Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції міста Києва [PERSON], при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1530, виданого 02 вересня 2011 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь АКБ «Європейський» боргу в розмірі 255598,50 грн., було накладено арешт на все майно в межах суми боргу, що належить боржнику [PERSON] (а.с.17). Відповідно листа [PERSON] державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції м. Києва від 18 травня 2015 року, у виконавчому листі відсутня інформація щодо наявних правовідносин між відповідачем [PERSON] та АКБ «Європейський», а у звязку із ліквідацією банку АКБ «Європейський», відібрати інформацію щодо виконання рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 грудня 2009 року у справі №2-1530/08, не виявляється можливим (а.с.13). Дослідивши письмові матеріали справи та вислухавши сторін в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що заборгованість по кредитному договору №К/009/2605 від 26 жовтня 2007 року, в межах якої було накладено арешт на все майно відповідача [PERSON], сплачено в повному обсязі, у відповідності до виконання рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 грудня 2009 року у справі №2-1530/08, що підтверджується відповідною довідкою №1258 від 22 грудня 2010 року, виданою АКБ «Європейський». Відповідно п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. У ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ч. 5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Тому суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги щодо зняття арешту із транспортного засобу підлягають задоволенню. Також суд вважає, що підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо визнання права власності за позивачем [PERSON] на транспортний засіб, а саме: автомобіль [NUMBER], сірого кольору, № кузова JTJHF10U900308971, 2003 року випуску, оскільки відповідач [PERSON] передав позивачу [PERSON] право користуватися та розпоряджатися вищезазначеним транспортним засобом, яке належним чином, відповідно до чинного законодавства було зареєстроване, що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд (Частина пята статті 174 ЦПК України). За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги в повному обсязі, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved