Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 04.02.2012 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 37. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, близько року сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин. За вказаних обставин вважає, що шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю неможливо, а тому просить шлюб розірвати. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює та отримує регулярний дохід. У зв'язку з наведеним позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення ним повноліття. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 04.02.2012 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 37. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як слідує зі змісту позовної заяви, сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, з часу подання позову до суду позитивних змін у сім'ї не відбулося. Позивач настоює на розірванні шлюбу аргументуючи тим, що шлюб розпався остаточно, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.. Судом встановлено, що неповнолітній син сторін перебуває на утриманні позивача. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, судом враховується, що відповідач працює в ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» та отримує регулярний дохід, інших утриманців немає, тому відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання неповнолітнього сина (аліменти), які будуть стягуватись з відповідача [PERSON] слід визначити у частці від його заробітку (доходу) - в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з для пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 гривень, встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2017 року. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved