Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме - 9/20 частки житлового будинку №46 по вулиці Успенській (колишня назва вулиці - Жовтневої революції) в місті Маріуполі Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 14 лютого 2016 року. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті останнього відкрилася спадщина у вигляді вказаного нерухомого майна, яке належало спадкодавцеві на підставі ухвали Новоазовського районного суду Донецької області від 14 травня 2013 року. Інших спадкоємців крім позивача немає. При зверненні [PERSON] до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки державна реєстрація права власності вказаного житла не була проведена. У звязку з цим, з метою захисту спадкових прав, позивач просить суд визнати за нею право власності на обєкт нерухомості в порядку спадкування за законом. Разом і цим, відповідачка [PERSON], діючи в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO], звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 9/40 частки зазначеного нерухомого майна. Вказала, що позивач не єдиний спадкоємець після смерті [PERSON], померлого 14 лютого 2016 року. [PERSON] є спільною донькою відповідачки та [PERSON], а отже і спадкоємцем першої черги за законом. У звязку із цим, [PERSON], будучи законним представником останньої, звернулася до державного нотаріусу із проханням видати на імя дочки свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нотаріусу не було надано документ, який посвідчує право власності на нерухомість та витяг про реєстрацію права власності. Таким чином, відповідачка з метою забезпечення спадкових прав звернулася до суду. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON], ознайомившись із зустрічною позовною заявою, зменшила розмір позовних вимог. Просила суд визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 9/40 частки житлового будинку №46 по вулиці Успенській (колишня назва вулиці - Жовтневої революції) в місті Маріуполі Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 14 лютого 2016 року. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні не заперечували проти задоволення уточненого первісного позову, просили суд задовольнити вимоги зустрічного позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, суд вважає, що обидва позови підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного 25 жовтня 2010 року договору купівлі-продажу, засвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3016, [PERSON], ІПН 28942000364, прийняла у власність від [PERSON], ІПН [NUMBER], 9/20 частини жилого будинку №46, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Успенська (колишня назва вулиці - Жовтневої революції), та розташований на земельній ділянці Маріупольської міської ради Донецької області. Загальна площа вказаної частки домоволодіння становить 38,1 кв.м., а житлова площа 12,9 кв.м. Дані про реєстрацію містяться у витязі про державну реєстрацію прав від 08 листопада 2010 року за №27921279. Ухвалою Новоазовського районного суду Донецької області від 14 травня 2013 року було визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] і [PERSON], за якою жилий будинок №46 по вулиці Успенській (колишня назва вулиці - Жовтневої революції) в місті Маріуполі Донецької області було визнано спільною сумісною власністю подружжя. В порядку поділу спільно нажитого майна подружжя за [PERSON] було визнано право власності на жилий будинок №46 по вулиці Успенській (колишня назва вулиці - Жовтневої революції) в місті Маріуполі Донецької області. [PERSON] помер 14 лютого 2016 року у Малиновському районі міста Одеси, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №949994, повторно виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 16 червня 2016 року, актовий запис №305 від 18 лютого 2016 року; а також довідкою про причину смерті №123 від 16 лютого 2016 року. Після смерті останнього відкрилася спадщина на 9/20 частки житлового будинку №46 по вулиці Успенській (колишня назва вулиці - Жовтневої революції) в місті Маріуполі Донецької області. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], (позивач у справі) є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] I-HO №372985, виданим Виконкомом Хомутовської с/Ради Новоазовського району Донецької області 01 березня 1996 року, актовий запис №4 від 01 березня 1996 року. При зверненні останнього до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно, постановою державного нотаріуса Новоазовської державної нотаріальної контори [PERSON] від 09 вересня 2016 року, [PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки державна реєстрація права власності на частку житлового будинку №46 по вулиці Успенській (колишня назва вулиці - Жовтневої революції) в місті Маріуполі Донецької області не була проведена, та рекомендовано звернутися до суду. Із наданих суду документів, зокрема, свідоцтва про народження серії 1-НО №312787, повторно виданого Відділом РАЦС Димитровського міського управління юстиції Донецької області 07 грудня 2009 року, також вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. У звязку із цим, після смерті [PERSON], [PERSON], будучи законним представником [PERSON], звернулася до державного нотаріусу із проханням видати на імя дочки свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак постановою державного нотаріуса Новоазовської державної нотаріальної контори [PERSON] від 10 жовтня 2016 року, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нотаріусу не було надано документ, який посвідчує право власності на нерухомість та витяг про реєстрацію права власності. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст.1216, ст.1218, ст.1261, ст.1267, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог п.23, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді даних справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи той факт, що на теперішній час спадкоємці позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через те, що державна реєстрація права власності щодо вказаної квартири не була проведена, суд вважає необхідним захистити їх права та визнати за ними в судовому порядку право власності, за кожним, на 9/40 частки житлового будинку №46 по вулиці Успенській (колишня назва вулиці - Жовтневої революції) в місті Маріуполі Донецької області, загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 12,9 кв.м. Враховуючи наведене, на підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: approved