Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду с позовом про стягнення боргу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02 січня 2014 року між сторонами була укладена та написана розписка, згідно якої визначено, що відповідач отримав від позивача грошову суму в розмірі 15 000, 00 (пятнадцять тисяч) доларів США. Згідно умов укладеної розписки відповідач зобовязаний був здійснювати часткове погашення суми заборгованості в розмірі 1250, 00 (одна тисяча двісті пятдесят)доларів США щомісячно. Та здійснити повний розрахунок по отриманим грошовим коштам 02 січня 2015 року. Нажаль відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, не повернув позивачу взяті в борг грошові кошти, та не виконував щомісячних платежів на протязі всього строку дії боргу. Неодноразові нагадування позивачем відповідачу про виконання умов домовленості не далі позитивного результату. Позивач у жовтні 2014 року звертався з цього приводу до правоохоронних органів, але нажаль це не дало результатів, і відповідач продовжив не виконувати свої зобовязання, в звязку з чим позивач вимушений був звернутися до суду для захисту свого права. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь суму еквіваленту суми боргу згідно розписки, яка на дату розрахунку, згідно офіційного курсу НБУ складає 372 300, 00 гривень, а також стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору, так як сам він є пенсіонером по віку, згідно посвідчення № 1/144018 від 27 червня 1995 року та ветераном праці, дитина війни (17 квітня 2007 року) згідно посвідчення серії АВ № 263770 від 29 жовтня 2003 року, і при зверненні до суду скористався наданим законодавством України (ст. 82 ЦПК України) правом не сплачувати судовий збір при зверненні до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги позивача [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить суд ухвалити рішення на користь позивача, не проти, щоб справа розглядалася у заочному порядку. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не представив до суду жодних заяв, клопотань, або заперечень по справі. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 02 січня 2014 року між сторонами була укладена та написана розписка, згідно якої визначено, що відповідач отримав від позивача грошову суму в розмірі 15 000, 00 (пятнадцять тисяч) доларів США (а.с.2). Згідно умов укладеної розписки відповідач зобовязаний був здійснювати часткове погашення суми заборгованості в розмірі 1250, 00 (одна тисяча двісті пятдесят)доларів США щомісячно. Та здійснити повний розрахунок по отриманим грошовим коштам 02 січня 2015 року. Нажаль відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, не повернув позивачу взяті в борг грошові кошти, та не виконував щомісячних платежів на протязі всього строку дії боргу. Неодноразові нагадування позивачем відповідачу про виконання умов домовленості не далі позитивного результату. Позивач у жовтні 2014 року звертався з цього приводу до правоохоронних органів, але нажаль це не дало результатів, і відповідач продовжив не виконувати свої зобовязання, в звязку з чим позивач вимушений був звернутися до суду для захисту свого права. Вказані обставини також підтверджуються матеріалами справи: а.с. 3 ,4 копії документів позивача а.с. 11 адресна довідка а.с. 43 ставки НБУ Згідно чинного законодавства встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), час. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, ст. 526 Цивільного кодексу України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), ст. 610 Цивільного кодексу України. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, час. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, ще і було зроблено позивачем. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі, стягнувши на користь позивача з відповідача суму боргу, яка вказана у розписці, та стягнути на користь держави суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved