Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком позивача по вул. Набережна, 43 в с. Поляхова Теофіпольського району. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] не проживає у будинку з грудня 2012 р., а її діти [PERSON] та [PERSON] з червня 2013 року. В ході судового розгляду позивач свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що з 2002 року проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] спочатку в с. Романово, а пізніше, приблизно з 2007 або 2008 року в його будинку по вул. Набережна, 43 в с. Поляхова Теофіпольського району, який придбав в 1996 році. Разом з ними, крім двох його дітей, також проживали троє дітей [PERSON], які були зареєстровані в його будинку. Старший син [PERSON] після закінчення школи виїхав на навчання та знявся з реєстрації у будинку. Позивач зазначив, що в той час, коли був на заробітках в м. Москва [PERSON] з іншим чоловіком в листопаді 2012 року виїхала з дому та стала проживати в м. Хмельницький. Її діти [PERSON] та [PERSON] проживали в його будинку разом з його дітьми до червня 2013 року і після закінчення школи також поїхали до матері, після чого більше додому не поверталися. На його думку, можуть проживати за зазначеною ним квартирою в м. Хмельницький, так як вони раніше орендували цю квартир, а по вул. Бойцуна, 56 в с. Поляхова проживають батьки [PERSON] В даний час наявність реєстрації в будинку відповідачів перешкоджає йому отримати субсидію для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Судові повістки відповідачам, направлені за зареєстрованим місцем їх проживання [INFO], за можливим місцем їх фактичного проживання [INFO] та за місцем проживання батьків відповідача [PERSON] по вул. Бойцуна, 56 в с. Волиця вручені не були та повернуті до суду з приміткою «Адресат вибув», зробленими поштовим відділенням. Відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, в тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в обєкті поштового звязку вручаються адресату, а у разі його відсутності повнолітньому члену його сімї за умови предявлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні звязки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо). В разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сімї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення. Таким чином, відповідачі були відсутні за адресою свого зареєстрованого місця проживання, можливого фактичного проживання та за місцем проживання їх близьких родичів, тому, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, він вважається таким, що повідомлений належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає, що судовий виклик відповідачу вручено належним чином. Заслухавши пояснення позивача, свідків, та дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 391 ЦК України визначено права власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 150, 156 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, якими можуть бути, згідно ч. 4 ст. 64 кодексу, крім подружжя, їх дітей та батьків, також і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Члени сімї власника будинку, які проживають разом з ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, і, крім того, вони мають право за згодою власника будинку вселяти в займане ними приміщення інших членів сімї. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє членів сімї власника права користування жилим приміщенням. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено строк та умови, за яких член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом, а саме, у разі відсутності такого члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Позивач являється власником житлового будинку по вул. Набережна, 43 в с. Волиця Теофіпольського району, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13292494, видане 22 січня 2007 року Теофіпольським районним бюро технічної інвентаризації. У будинку позивача зареєстровані співмешканка [PERSON], [INFO], та її діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Поляхівської сільської ради Теофіпольського району від 18 грудня 2015 року № 1075. Свідок [PERSON], [INFO], пояснив, що проживає по сусідству з будинком позивача у будинку по вул. Набережна, 45, разом позивач з [PERSON] прожили близько 3 років. Василь їздив на заробітки в Москву і через деякий час помітив, що до сусідки часто приходить син їх сільського лікаря. Дещо пізніше сусідка продала двох корів, свиней та поїхала кудись разом з тим чоловіком. Її діти проживали в селі до закінчення навчального року, після чого також виїхали. З того часу у селі не бачив ні [PERSON], ні її дітей. Свідок [PERSON], [INFO], зазначила, що проживає [INFO] по сусідству з будинком позивача та пояснила, що позивач, який сам виховував двох неповнолітніх дітей, став спільно проживати з [PERSON] та її трьома дітьми. За час їх спільного проживання [PERSON] ніде не працювала, домашнім господарством не займалася, сімю забезпечував позивач. Під час перебування позивача на заробітках [PERSON] в кінці 2012 року поїхала з іншим чоловіком, а після закінчення навчального року її діти [PERSON] та [PERSON] також виїхали, після чого їх не було. З довідки Волицької сільської ради від 18 грудня 2015 р. № 1075 вбачається, що відповідачі зареєстровані у будинку позивача, але не проживають за цією адресою з грудня 2012 року та з червня 2013 року. Таким чином, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов переконання, що відповідачі більше одного року у будинку позивача не проживають, зазначені обставини відповідачами не спростовані, не доведено існування поважних причин відсутності за місцем проживання понад 1 рік та домовленості з власником житла, тому вони підлягають визнанню таким, що втратили право користування жилим приміщенням через відсутність за місцем проживання понад строку тимчасової відсутності. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved