Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 27.06.2013 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 669. Від подружнього життя у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що останні два роки подружнє життя з відповідачем погіршувалось та привело до припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач влаштовує сварки, перебуваючи в нетверезому стані допускає фізичне рукоприкладство, та на даний час між ними втрачено почуття любові та поваги. Позивач просить суд, шлюб, який зареєстрований 27.06.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис №669, - розірвати. Крім того, позивач просить суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище та визначити місце проживання її доньки за місцем проживання позивача. За заявою позивача - ухвалою Луцького міськрайонного суду від 28.03.2016 року провадження у справі в частині вимог позивача про відновлення їй дошлюбне прізвище після розлучення та визначення місця проживання її доньки за місцем проживання позивача залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач решту позовних вимог підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу та стягувати з нього на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки від всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони з 27.06.2013 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 669 (а.с. 5). Від подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 9). В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. Від надання строку на примирення сторони відмовились. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. Разом з тим, згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини - [PERSON], відповідач [PERSON] являється батьком останньої (а.с. 9). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] має стабільний заробіток, однак не надає постійну матеріальну допомогу дитині, хоча спроможний. Дитина [PERSON] проживає окремо від відповідача [PERSON] та знаходиться на утриманні та вихованні позивача [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також враховує той факт, що [PERSON] не заперечує сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частки від всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення нею повноліття (а.с. ). Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині в розмірі - ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved