Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію речового права. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 17 квітня 2012 року в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області померла [PERSON], після її смерті нерухоме майно успадкував її чоловік [PERSON], однак спадщину він не оформив оскільки 26 квітня 2012 року помер в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області. Після його смерті відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину є він та його брат [PERSON], однак, оформити свої права на нерухоме майно не має можливості із-за відсутності правовстановлюючих документів, а також через те, що державна реєстрація права власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Церковна №12 в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області, проведена на [PERSON] на підставі рішення суду від 19 листопада 2013 року про визнання права власності на майно. Вказує на те, що повторним заочним рішенням Глибоцького районного суду від 29 квітня 2015 року [PERSON] відмовлено у визнанні за ним права власності на спірний житловий будинок. Зважаючи на викладене, просить суд позов задовольнити, визнати за ним право власності на 1/2 частки спадкового майна, скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Глибоцького РУЮ Чернівецької області та скасувати обтяження, накладені на спірне нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак від його представника [PERSON] надійшла до суду заява відповідно до якої позовні вимоги він підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в його відсутність. Представник реєстраційної служби Глибоцького РУЮ в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомили і не просили суд відкласти розгляд справи, а тому суд вважає, що справу можна розглянути в їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що 17 квітня 2012 року в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області померла [PERSON] Після її смерті все майно успадкував її чоловік [PERSON], однак свої спадкові права не оформив, оскільки, помер 26 квітня 2012 року в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, спадкоємцями першої черги є його сини [PERSON] та [PERSON], які своєчасно прийняли спадщину, звернувшись до нотаріуса із відповідними заявами про прийняття спадщини, а тому кожному із них належить по 1/2 частки спадкового майна. Однак, із-за відсутності правовстановлюючих документів оформити свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не має можливості, у звязку із чим постановою приватного нотаріуса Глибоцького районного нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Церковній № 12 в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним права власності на 1/2 частку спадкового майна є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру прав на підставі рішення про скасування записів Державного реєстру прав, що може бути прийняте державним реєстратором у разі подання заінтересованою особою рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. Встановлено, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Церковній № 12 в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області за реєстраційним номером 250532473210 проведена державна реєстрація права власності на обєкт нерухомого майна на [PERSON] на підставі рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області № 715/226/13 ц, виданого 19.11.2013 року, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою цього ж суду від 29 вересня 2014 року заяву [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про перегляд заочного рішення у вказаній справі було задоволено та заочне рішення від 19 листопада 2013 року скасовано і дану справу призначено до розгляду в загальному порядку. Повторним заочним рішенням від 29 квітня 2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно позивачу [PERSON] відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині визнання за ним права власності на спірний житловий будинок. Разом із тим, проведена державна реєстрацію права власності за відповідачем [PERSON] перешкоджає позивачу [PERSON] зареєструвати за собою право власності на спадкове майно, а тому необхідно скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Глибоцького РУЮ Чернівецької області про державну реєстрацію права власності за номером запису 3984008 на обєкт нерухомого майна за реєстраційним номером 250532473210: житловий будинок, господарські будівлі та споруди, обєкт житлової нерухомості за адресою: Чернівецька область Глибоцький район село Станівці вулиця Церковна / вулиця Чапаєва/ будинок 12, власником якого значиться [PERSON]. На думку суду, позовна вимога про зобовязання державного реєстратора реєстраційної служби Глибоцького РУЮ Чернівецької області провести відповідні дії по вилученню даних щодо державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна за номером 250532473210, є зайвою, оскільки відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру прав на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 1220, ст. 1222, 1223 , 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: partial