Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Красноколядинської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, а саме будинок, розташований в с. Красний Колядин по провулку Шевченка, буд 4 та земельні ділянки площею 4,49 га (рілля) та площею 0,63 га (кормові угіддя), розташовані на території Красноколядинської сільської ради Талалаївського району, в порядку спадкування після смерті 12 березня 2016 року його батька [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є спадкоємцем після смерті батька, і прийняв спадщину, але позбавлений можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, в звязку з втратою правовстановлюючих документів на земельні ділянки, розташовані на території Красноколядинської сільської ради та на будинок в с. Красний Колядин, що належали спадкодавцю на праві власності. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив задовольнити його позов в повному обсязі. Представник відповідача - Красноколядинської сільської ради Талалаївського району в судове засідання не зявився, сільський голова надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи без участі представника сільської ради, щодо задоволення позову [PERSON] не заперечують. Представники 3-х осіб в судове засідання не зявилися, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 12 березня 2016 року в с. Красний Колядин Талалаївського району (а.с.7). 12 вересня 2012 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно, яке на день смерті буде належати йому і на яке за законом матиме право, він заповів [PERSON]. Даний заповіт посвідчено секретарем Красноколядинської сільської ради Талалаївського району [PERSON] 12.09.2012 року, що підтверджується копією заповіту (а.с.9) [PERSON] був власником земельної ділянки, загальною площею 5,120 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Красноколядинської сільської ради Талалаївського району, що складається з ріллі площею 4,49 га (кадастровий номер 7425382000:05:001:0527) та кормових угідь площею 0,63 га, (кадастровий номер 7425382000:05:001:1117), що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 868991, виданого 20 липня 2007 року (а.с.11) Також [PERSON] був власником будинку, розташованого в с. Красний Колядин по провулку Шевченка, буд 4, Талалаївського району Чернігівської області, згідно свідоцтва про право власності САВ 854349, виданого 10.12.2008 року Красноколядинською сільською радою, форма власності приватна, частка 1/1, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» ( а.с 10) Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], і є його єдиним спадкоємцем, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної за його заявою (а.с. 62-67) Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори листами від 08.02.2017 року було розяснено позивачу про неможливість видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті 12 березня 2016 року [PERSON] на спадкове майно земельні ділянки площею 4,49 га та 0, 63 га, на території Красноколядинської сільської ради, та будинок в с. Красний Колядин по провулку Шевченка, № 4, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с.12-13 ). Факт втрати державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 868991, виданого 20 липня 2007 року [PERSON] та свідоцтва про право власності на будинок САВ 854349, виданого 10.12.2008 року Красноколядинською сільською радою [PERSON], підтверджується також оголошенням в газеті «Трибуна Хлібороба» від 18.02.2017 року (а.с.21). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних справ може бути визнання права. Таким чином в судовому засіданні, на підставі досліджених доказів, встановлено, що [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом після смерті 12 березня 2016 року [PERSON] не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що належало спадкодавцю, а саме державного акту про право власності на земельну ділянку та свідоцтва про право власності на будинок, в звязку з чим його право, підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно, що належало померлому [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved