Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 19 липня 2013 року між ним та [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж земельної ділянки площею 0,06 га, цільовим призначенням для ведення колективного садівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS], переданої відповідачу у власність на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Іллінецької міської ради Вінницької області від 27 грудня 1999 року. Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. В рахунок виконання укладеного договору, 19 липня 2013 року [PERSON] сплатив [PERSON] 10000 грн. вартості земельної ділянки. [PERSON] в свою чергу на виконання досягнутої домовленості надав [PERSON] розписку про отримання грошей в сумі 10000 грн. та передав технічну документацію на землю, при цьому через відсутність коштів зобов'язався пізніше нотаріально посвідчити фактично укладений і виконаний сторонами в повному об'ємі договір купівлі-продажу. На даний час відповідач відмовляється оформити нотаріально договір купівлі-продажу. Тому він просить суд встановити факт укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнати за ним право власності на майно, придбане за договором купівлі-продажу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву із проханням вирішити справу в його відсутність і задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів Правовідносини, що є предметом спору між сторонами по справі, регулюються цивільним законодавством України щодо правових наслідків недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Зокрема, відповідно до ст.ст.220, 328 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що сторони 19 липня 2013 року дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу земельної ділянки ціною 10000 грн. На виконання такої взаємної домовленості добросовісний покупець [PERSON] передав продавцю [PERSON] обумовлену ними суму грошових коштів у розмірі 10000 гривень, взамін фактично отримав придбане майно. На даний час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються також і поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.3), копією розписки [PERSON] про отримання від [PERSON] грошей в сумі 10000 грн. в рахунок придбаної земельної ділянки (а.с.4), копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON] (а.с.5), копією витягу з рішення 13 сесії 23 скликання Іллінецької сільської ради Вінницької області від 27 грудня 1999 року (а.с.6). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає вимоги позивача доведеними, тому слід визнати дійсним факт укладення позивачем 19 липня 2013 року із відповідачем. договору купівлі-продажу земельної ділянки, за позивачем слід визнати право власності на майно в порядку їх придбання за договором купівлі-продажу як за добросовісним набувачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved