Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «КЗЕСО» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. В обґрунтування позову зазначається, що позивач працював на підприємстві з 18 лютого 2020 року по 18 січня 2021 року. Позивач звільнився за власним бажанням, однак під час звільнення підприємство не здійснило повний розрахунок із позивачем та не виплатило заробітну плату. Оскільки підприємством допущено порушення порядку розрахунку після звільнення, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що підприємство позов визнає в межах наданої до суду довідки від 16 серпня 2021 року. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] . Так, судом встановлено, що [PERSON] працював на ПрАТ «КЗЕСО» з 18 лютого 2020 року по 18 січня 2021 року (а.с.7-8). 18 січня 2021 року позивач був звільнений за власним бажанням. На дату звільнення борг підприємства перед позивачем зі сплати заробітної плати складав 28 640 грн., що підтверджується довідкою від 16 серпня 2021 року. Станом на момент розгляду справи сума боргу підприємства перед позивачем не змінилась. Відповідно до ст. ст. 116 та 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк вип-латити не оспорювану нею суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при від-сутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити пра-цівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ви-носить рішення по суті спору. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] звільнений з підприємства та з ним не проведено повного розрахунку по заробітній платі. Спору щодо належних звільненому працівникові сум між сторонами не має та така сума складає 28 640 грн., що підтверджується відповідною довідкою підприємства та визнається стороною відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру середнього заробітку відповідачем надано розрахунок, згідно якого середньоденний розмір заробітної плати позивача складає 251 грн. 27 коп.. Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверд-женого постановою Кабінету Міністрів України від 08лютого 1995 року № 100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Згідно абз. 3 п. 4 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 ка-лендарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Пра-цівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох кален-дарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. З наданих до суду документів та розрахунку вбачається, що борг підприємства перед позивачем складається з суми невиплаченої заробітної плати, яка станом на 18 серпня 2021 року позивачу не перерахована, а тому позивач має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку (дата судового рішення), виходячи з середньоденного розміру заробітної плати на рівні 251 грн. 27 коп.. Згідно з положень ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення заробітної плати в межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial