Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що після смерті [INFO] його батька [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] У встановлений законом строк він не звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька та пропустив з строк для прийняття спадщини, тому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в межах шести місяців з дня набрання чинності рішенням суду та справу розглядати за його відсутністю. Представник Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, суд може визначити за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що житловий будинок в [ADDRESS] згідно акту купівлі -продажу від 25 листопада 1959 року та згідно рішення народного суду Березівського району Одеської області від 25 вересня 1959 року належав [PERSON] (а.с.12-13). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Згідно довідки виданої Новоселівькою сільською радою від 27 грудня 1999 року [PERSON] до дня своєї смерті проживав в [ADDRESS] (а.с.8). З облікової картки об'єкта погосподарського обліку вбачається, що [PERSON] був головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Згідно заяви від 4 лютого 2008 року [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с.11). Відповідно до листа Березівської державної нотаріальної контори від 18 березня 2017 року позивачу роз'яснено щодо пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, рекомендовано з даного питання звернутися до суду (а.с.7). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. В обох випадках спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, і, крім того, юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов'язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщин. Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред'явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у тому числі і як спадкоємець першої черги за законом не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за законом, не надав, що, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує на те, що йому не було відомо про відмову іншого спадкоємця від спадщини. До того ж строк на прийняття спадщини позивачем сплив майже 20 років тому. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обставини, на які посилається позивач, такими не є. Поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач не надав. Об'єктивних, непереборних, істотних труднощів у [PERSON] для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька не було. Враховуючи викладене позивачу слід відмовити в задоволенні позову у визначенні додаткового строку на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]

Outcome: dismissed