Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обгрунутвання позовних вимог позивач вказує, що рішенням суду від 30.10.2015 р. з [PERSON] на його користь стягнуто борг станом на 30.06.2015 р. в сумі 99053,61 грн. Рішенням суду від 13.05.2017 р. стягнуто з відповідача на його користь станом на 01.01.2017 р. інфляційні втрати 20801,25 грн., 20: річних 29770,21 грн. Станом на 30.06.2017 р. заборгованість відповідача становить: інфляційні втрати 11820,38 грн., 20% річних від заборгованості за період з 01.01.2017 р. по 30.06.2017 р. 14839,52 грн. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість 11820,38 грн. інфляційні витрати та 14839,52 грн. 20% річних. Позивач просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся неодноразово судовими повістками, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.10.2015 р. по справі № 676/5366/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та стягнення моральної шкоди позов було задоволено частково. Зазначеним рішенням яке набуло законної сили 16.12.2015 р., позов було задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 99053,61 грн., 200,00 грн. моральної шкоди. Вказаним рішенням суду встановлено, що 13.05.2013 року, 31.05.2013 року, 08.01.2014 року між сторонами укладені договори позики на суму 10 000 (десять тисяч) грн., 5 000 (п'ять тисяч) грн. та 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн. В підтвердження боргових зобов'язань перед [PERSON] 13.05.2013 року, 31.05.2013 року, 08.01.2014 року, [PERSON] власноручно написав розписки, якими підтвердив отримання в борг у позивача коштів у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн., 5 000 (п'ять тисяч) грн. та 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн. Строком на один місяць за кожним договором. Відповідно до п. 6 договорів позики, у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, 20% річних від простроченої суми та моральну шкоду. Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 12.06.2017 р. по справі № 676/606/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, стягнуто з відповідачка на користь позивача станом на 01.01.2017 р. заборгованість 20801,25 грн. інфляційних втрат, 29770,21 грн. 20,0% річних. Рішення судів відповідачем не виконано. Ст. 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Вищевказаними рішеннями судів, які відповідно до ч. 3\~ст. 61 ЦПК України\~мають преюдиційне значення для суду при вирішенні справи, було встановлено загальна сума заборгованості в сумі 149625,07 грн.(99053,61 грн. згідно рішення суду від 30.10.2015 р. та 50571,46 грн. згідно рішення від 12.06.2017 р.), яка є простроченою станом на 01 січня 2017 року. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Ухвалення рішення суду про стягнення грошової суми за договором позики за змістом частини третьої статті 1049 ЦК України не припиняє обовязку позичальника сплати проценти за користування грошима, передбачені статтею 1048, та суму передбачену статтею 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач борг стягнутий за рішеннями суду по справі не сплатив, а тому з нього підлягає до стягнення на користь позивача інфляційні втрати за період з 01.01.2017 р. по 30.06.2017 р. в розмірі 11820,38грн. в якому просить позивач: 149625,07 грн. х 1,079 (індекс інфляції за січень-червень 2017 року) = = 161445,45 грн.; 161445,45 грн. 149625,07 грн. = 11820,38 грн. Укладеними між сторонами договорами позики встановлено 20% річних від простроченої суми. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 20% річних за період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року в розмірі 14839,52 грн. (149625,07 грн. грн. х 20 % : 365 х181). З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved