Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги наступним. 27 квітня 2016 р. помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру приватним нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, що належала померлому, які б були зареєстровані належним чином. Посилаючись на вимоги Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 47,53 кв.м, житловою площею 26,80 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 27 квітня 2016 р. (арк. справи 24). Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства. Третя особа у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне. 2 травня 2016 р. помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього, виданим Запорізким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 2 травня 2016 р., актовий запис № 3163 (арк. справи 6). Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖС № 298620, виданим Ленінським відділом ЗАГС м. Запоріжжя 11 квітня 1985 р., актовий запис № 969 (арк. справи 7). Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності на житло № 12 від 06.10.2004, виданого ВАТ «Запоріжжитлоцивілбуд» (російською мовою ОАО «Запорожжилгражданстрой»), [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] загальною площею 47,53 кв.м, у т.ч. житловою площею 26,80 кв.м, яка приватизована на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (арк. справи 8). Проте, за життя [PERSON] своє право власності в БТІ не зареєстрував, про що, зокрема, свідчить рішення реєстратора від 07.10.2004 вих. № 748/ОТП (арк. справи 9). Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного субєктом оціночної діяльності ТОВ «[PERSON] Плюс», вартість вищезазначеної квартири станом на 31.10.2016 складає 111\~494 грн. (арк. справи 1420). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді належної йому квартири, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 33, кв. 12, яка належала спадкодавцеві на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності на житло. Після смерті батька позивач у шестимісячний строк 16 травня 2016 р. звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу китаєвої О.О. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 11/2016. Крім позивача до приватного нотаріуса звернувся [PERSON], інший син [PERSON], який згідно із його заявою від 13.10.2016 відкликав свою заяву від 16.05.2016 про прийняття спадщини та відмовився від спадщини. 28.10.2016 позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, постановою вказаного нотаріуса від 28 жовтня 2016 р. у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) позивачеві було відмовлено з тих підстав, що право власності на квартиру не зареєстровано за спадкодавцем в ТОВ «ЗМБТІ». Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Крім позивача [PERSON] інших спадкоємців щодо майна померлого [PERSON] немає. Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1)\~\~\~\~якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2)\~\~у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності\~\~у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати\~\~у відповідних органах\~\~дублікат правовстановлюючого документа. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). В даному випадку право власності спадкодавця не було зареєстровано належним чином за його життя. Син спадкодавця [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Однак, за відсутності умов для одержання в приватного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] позбавлений можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача. З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], внаслідок чого за ним слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], після смерті його батька [PERSON], який помер 27 квітня 2016 р., задовольнивши позовні вимоги.

Outcome: approved