Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому просив стягнути із них солідарно кошти попередньої оплати за договором купівлі-продажу в розмірі 2900 доларів США та 1000 євро, що разом в гривневому еквіваленті становить 110643 гривень. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що у серпні 2019 року він з метою придбання двигуна для свого автомобіля марки Merсedes Vito, в якості попередньої оплати, передав [PERSON] кошти у розмірі 2900 доларів США та 1000 євро. За усною домовленістю між ними, [PERSON] зобов`язався передати двигун для автомобіля протягом двох тижнів з моменту отримання цих коштів. Проте, по закінченню двотижневого строку, [PERSON] двигун не передав. [PERSON] ще протягом наступних кількох місяців намагався домовитися із [PERSON] про отримання двигуна, проте марно. 16 грудня 2019 року, [PERSON] , в присутності [PERSON] та [PERSON] , власноруч написав розписку, в якій підтвердив факт отримання коштів у рахунок сплати за придбання ним двигуна та зобов`язався передати його [PERSON] впродовж 90 днів, але в будь-якому випадку не пізніше 16 березня 2020 року, або повернути кошти. Однак, по настанню 16 березня 2020 року, [PERSON] не виконав свої договірні зобов`язання. Вважає, що його право на своєчасне отримання товару за договором купівлі -продажу порушене, що тягне за собою правові наслідки, обумовлені ч.2 ст.693 ЦК України. 09 жовтня 2020 року представник [PERSON] адвокат Машталєр І.С. уточнила позовні вимоги, мотивуючи його тим, що у зобов`язанні брали участь [PERSON] та [PERSON] , де останній придбав двигун в Республіці Литва та привіз його до України, тому має право вимагати виконання обов`язку, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За таких обставин [PERSON] просив суд стягнути із [PERSON] та [PERSON] солідарно суму попередньої оплати за договором купівлі-продажу та сплачений судовий збір. 25 листопада 2020 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] , вважаючи, що в серпні 2019 року він та його син [PERSON] домовились із [PERSON] про придбання для останнього двигуна марки Merсedes\~Vito. В свою чергу, [PERSON] передав [PERSON] кошти 2900 доларів США та 1000 євро, в якості передоплати за товар та надані послуги з доставки товару. 04 вересня 2019 року в Республіці Литва [PERSON] придбав двигун марки Merсedes № [NUMBER] . Однак під час перетину кордону 06 вересня 2019 року, даний двигун та рахунок-фактура від 04 вересня 2019 року були вилучені прикордонною службою республіки Польща. Про даний факт одразу було повідомлено [PERSON] 16 грудня 2019 року на підтвердження виконання своїх зобов`язань, [PERSON] написав розписку [PERSON] про доставку двигуна до 16 березня 2020 року або повернення коштів. 16 січня 2020 року двигун марки Merсedes № [NUMBER] та рахунок-фактура N20183093 від 04 вересня 2019 року були поверненні [PERSON] і він здійснив митне оформлення. Вказує, що за розмитнення двигуна він розрахувався своєю кредитною картою. Наступного дня, після повернення двигуна, [PERSON] був повідомлений, що він може забрати двигун, на що відповів, що забере двигун через тиждень, проте в домовлений час двигун не забрав, а потім перестав реагувати на дзвінки. Таким чином, твердження [PERSON] про те, що двигун марки Merсedes, не був переданий йому в строк встановлений розпискою, є такими що не відповідають дійсності, а також спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи. Більше того, [PERSON] не надав жодних доказів намагання забрати товар, а йому було відмовлено в цьому. Так, останнім днем для передання товару покупцю за договором купівлі-продажу було 16 березня 2020 року. 16 січня 2020 року [PERSON] було передано двигун, а 17 січня 2020 року [PERSON] , звернувся до [PERSON] , зателефонувавши йому по телефону, з вимогою прийняти товар. [PERSON] вказує, що декілька разів, в усній розмові, в строк обумовлений розпискою, попереджав [PERSON] про те, що товар можна забрати, на що останній запевнив, що забере трохи пізніше, так як зайнятий іншими справами. Після закінчення строку, визначеного розпискою, запідозрили в діях [PERSON] шахрайські ознаки, так як він не забирав товар, хоча [PERSON] , неодноразово до нього звертався, у зв`язку із чим останній звернувся із заявою до поліції. З огляду на те, що умови договору [PERSON] , в частині прийняття товару не виконані, будь-які спроби вирішити питання про виконання ним умов договору в частині прийняття товару в досудовому порядку не мали успіху, тому вимушений звернутися до суду з вимогою зобов`язати [PERSON] виконати умови договору та прийняти товар, а саме двигун марки Merсedes № 65195531593478. Ухвалою судді від 29 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом. 09 жовтня 2020 року ухвалою суду до справи залучено у якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду 26 листопада 2020 року прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON] . Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 16 липня 2020 року [PERSON] подав до суду заперечення на позов в яких просив суд відмовити в позові, підтвердив те, що він та [PERSON] у серпні 2019 року домовились про поставку двигуна до автомобіля, та отримання від останнього 2900 доларів США та 1000 євро в якості попередньої оплати. Вказує, що 04 вересня 2019 року він придбав двигун у Литовській Республіці. 06 вересня 2019 року під час перетину кордону, двигун було вилучено прикордонною службою, про що було повідомлено [PERSON] 16 грудня 2019 року на виконання своїх зобов`язань надав [PERSON] розписку. 17 грудня 2019 року уповноваженими органами було прийнято рішення про повернення вилученого двигуна, після чого двигун було повернуто і згодом розмитнено. Зазначає, що на наступний день після розмитнення було повідомлено [PERSON] про можливість отримання двигуна, проте останній повідомив про те, що двигун забере через деякий час, а згодом перестав відповідати на телефонні дзвінки. Через невиконання зобов`язань [PERSON] був змушений звернутися 24 березня 2020 року до поліції. Вважає, що у зв`язку з тим, що [PERSON] відмовився забрати двигун, він був позбавлений можливості виконати зобов`язання, тому зобов`язання не виконано не з його вини. 25 листопада 2020 року [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити в позові. Оскільки вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на обставини викладені у зустрічному позові. 17 грудня 2020 року до суду від адвоката Машталєр І.С. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву в якому та заперечила проти зустрічного позову, оскільки твердження [PERSON] є безпідставними, не доведені належними та допустимими доказами, та такими що не відповідають дійсним обставинам справи, тому вимоги задоволенню не підлягають. Представник [PERSON] адвокат Машталєр І.С. в судовому засіданні первісний позов підтримала; зустрічний позов не визнала. [PERSON] та його представник адвокат Остапчук О.О. в судовому засіданні первісний позов не визнали; зустрічний позов підтримали. [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти первісного позову, зустрічний позов підтримав та в подальшому в судове засідання не з`явився, будучи повідомленими про таке. [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про таке. Суд, заслухавши учасників справи, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини. Так, у серпні 2019 року було укладено усний договір купівлі - продажу двигуна для автомобіля марки Merсedes Vito, за яким [PERSON] в\~якості попередньої\~оплати передав [PERSON] кошти у розмірі 2900 доларів США та 1000 євро, а той в заміну зобов`язався передати двигун протягом двох тижнів з моменту отримання коштів, що підтверджується учасниками справи. 04 вересня 2019 року було придбано двигун Merсedes Sprinter, 2013 року виробництва, номер двигуна № [NUMBER] . Продавець двигуна ЗАТ «Метла» м.Шилуте, вул.Прамоньєс, 6D, Республіка Литва. Покупцем двигуна виступив [PERSON] , що підтверджується рахунком-фактурою №20183093 (а.с.40). Під час перетину кордону, прикордонною службою республіки Польща двигун Merсedes № [NUMBER] та рахунок-фактура №20183093 були вилучені для з`ясування їх походження. Вказана обставина відома учасникам справи та не заперечується. Окрім того, вказане підтверджується переліком опису вилучених речей від 06\~вересня 2019\~року (а.с.39). У зв`язку із вилученням майна та на підтвердження раніше укладеної усної угоди 16 грудня 2019 року [PERSON] , в присутності [PERSON] та [PERSON] , власноруч написав розписку, в якій підтвердив факт отримання коштів в рахунок оплати за придбання [PERSON] товару та зобов`язався передати його останньому протягом 90 днів, але в будь-якому випадку не пізніше 16 березня 2020 року, або повернути кошти (а.с.8). Постанова районної прокуратури у місті Перемишлі від 17 грудня 2019 року свідчить, що двигун марки Mercedes № [NUMBER] був придбаний добросовісно і підлягає поверненню особі, в якої він був вилучений (а.с.38). 16 січня 2020 року двигун марки Mercedes № [NUMBER] та рахунок-фактура\~№20183093 повернуті [PERSON] (а.с.37) Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до п.3 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Згідно із ч.2 ст.218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Суд звертає увагу на те, що сторони при укладенні договору не дотримались форми його укладення, оскільки вартість двигуна в гривневому еквіваленті становить 110643 гривень, що значно перевищує двадцятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Однак, враховуючи те, що сторони договір не уклали у письмовій формі та все ж зобов`язалися його виконати, відтак суд вважає даний договір укладеним та дійсним. У відповідності до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.663\~ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.691\~ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін. Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Так, уклавши усний договір купівлі-продажу [PERSON] передав [PERSON] попередню оплату за товар, а останній зобов`язався передати двигун в обумовлені сторонами строки. Проте, при вчиненні дій на виконання зобов`язання у [PERSON] виникли обставини, які ускладнили виконання зобов`язання, про що було повідомлено [PERSON] . Надання розписки суд розцінює, як акт зміни договору з огляду на істотні обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору в серпні 2019 року, з огляду на те, що сторони діяли на власний розсуд та були вільні у виборі своєї поведінки, [PERSON] будучи обізнаним про обставини, які ускладнили виконання договору в обумовлені строки продовжив свої правовідносини із [PERSON] , не скориставшись своїми правами щодо припинення зобов`язання та не бажав настання наслідків, які це супроводжують. Отже, за зміненим договором [PERSON] зобов`язався, а [PERSON] проти цього не заперечував, передати останньому протягом 90 днів, але в будь-якому випадку не пізніше 16 березня 2020 року обумовлений двигун, або повернути кошти. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.693\~ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. При цьому, припис частини 2 статті 693\~ЦК України містить альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 8 лютого 2019 у справі № 909/524/18. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, [PERSON] не надано суду належних доказів на підтвердження виконання свого обов`язку щодо поставки двигуна до автомобіля [PERSON] . Також, не надано доказів ухилення [PERSON] від прийняття виконання зобов`язання. Суд критично оцінює, посилання [PERSON] , як на доказ на талон-повідомлення та роздруківки мобільного оператора, оскільки до поліції останній завернувся після завершення строку виконання зобов`язання, а роздруківки містять інформацію про телефонні з`єднання, проте не містять про предмет розмови абонентів. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , обставини на які посилається [PERSON] , не підтвердили. Оскільки невиконання зобов`язання [PERSON] за договором підтверджується матеріалами справи, а доказів протилежного суду не надано, більше того долучені до матеріалів справи документи виписані на ім`я [PERSON] , який здійснював оплату митних платежів, домовленість була щодо двигуна до автомобіля Merсedes Vito натомість у суді [PERSON] та [PERSON] доводять належне виконання зобов`язань надаючи докази, що стосуються двигуна Merсedes Sprinter, відтак суд вважає що вимога про стягнення з [PERSON] суми попередньої оплати є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо вимоги про солідарне стягнення коштів із [PERSON] слід зазначити наступне. За змістом положень ст.ст.49-51 ЦПК України відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси, і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Відтак, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Суд звертає увагу на те, що під час судового розгляду було з`ясовано, що як усний договір, так і письмовий договір було укладено між [PERSON] \~ та [PERSON] , відтак між вказаними особами виникли взаємні договірні відносини та обов`язки відповідати у разі невиконання зобов`язання. Отже, [PERSON] не був учасником вказаних правовідносин та не брав на себе ніяких зобов`язань перед [PERSON] . Більше того, у судовому засіданні [PERSON] підтвердив лише те, що допомагав сину [PERSON] у поїздках закордон, доказів на підтвердження того, що [PERSON] здійснював сплату митних платежів в межах його спільних зобов`язань із [PERSON] , а не з іншою особою, суду не надано. Вирішуючи зустрічний позов слід зазначити наступне. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.6 ст.71 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу на те, що вимога у зустрічному позові [PERSON] перебуває у прямому зв`язку із вимогою до нього ж щодо зобов`язання [PERSON] виконати обов`язки за договором купівлі-продажу двигуна до автомобіля марки Mercedes Vito, а саме прийняти товар - двигун марки Mercedes № [NUMBER] , придбаний згідно із рахунком-фактурою № N20183093 від 04 вересня 2019 року. Звертаючись до суду із зустрічним позовом [PERSON] не довів суду в чому полягає порушення чи невизнання його прав [PERSON] . За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відмову: в задоволенні вимоги [PERSON] щодо солідарного стягнення суми попередньої оплати із [PERSON] ; та в задоволенні зустрічного позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову в задоволенні зустрічного позову, судові витрати покладаються на особу яка його сплатила.

Outcome: partial