Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявник зазначав, що 26 травня 2018 року помер [PERSON], який доводиться заявнику двоюрідним дядьком по бабиній лінії зі сторони батька. Однак, документи, що підтверджують їх родинні звязки, не збереглися, а саме: свідоцтво про народження матері спадкодавця [PERSON], яким підтверджувалось, що вона доводилась рідною сестрою [PERSON], яка є матірю [PERSON], батька заявника. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. 22 червня 2018 року [PERSON], який є спадкоємцем за законом, відмовився від прийняття спадщини, що залишилася після смерті його брата [PERSON] на користь свого сина [PERSON] У встановлений законом строк, після смерті [PERSON], заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 29 листопада 2018 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори [PERSON] прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та надано розяснення про необхідність підтвердження через суд родинні звязки спадкоємця та померлого, які не підтверджені. З метою підтвердження родинних відносин з спадкодавцем, Десята київська державна нотаріальна контора зверталась до Державного архіву Чернігівської області. 25 жовтня 2018 року за №В-2661 Державним архівом Чернігівської області повідомлено, що книзі реєстрації актових записів про народження за 1924 рік по с. Бобруйки Остерського району Ніжинського округу, що збереглась частково - з 10 травня по 9 жовтня 1924 року актового запису про народження [PERSON] немає. Листом від 25 жовтня 2018 року за №Щ-2662 Державним архівом Чернігівської області повідомлено, що книгах реєстрації актових записів про шлюб за 1935-1938 роки по с. Бобруйки Остерського району Чернігівської області актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] немає. Книги реєстрації актових записів про шлюб з 1935-1938 роки по с. Озерне Козелецького району Чернігівської області на зберігання до архіву не надходили. Таким чином, у звязку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON], померла 01 грудня 2007 року доводиться рідною сестрою [PERSON], померлої 23 вересня 1980 року і по матері [PERSON] Єфросінії Євсієвої. Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт того, що [PERSON], який помер 26 травня 2018 року, проживав постійно до дня смерті за адресою: [ADDRESS], є двоюріднім дядьком [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]. В судовому засіданні представник заявника адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи Десятої київська державна нотаріальна контора не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БК № 441397, виданого відділом державної реєстрації смерті [PERSON] територіального управління юстиції у місті Києві, 26 травня 2051 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. 22 червня 2018 року [PERSON], який є спадкоємцем за законом, відмовився від прийняття спадщини, що залишилася після смерті його брата [PERSON] на користь свого сина [PERSON] (а.с.7). Як вбачається із матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] № 595/2018 у встановлений законом строк, після смерті [PERSON], заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 29 листопада 2018 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори [PERSON] прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та надано розяснення про необхідність підтвердження через суд родинні звязки спадкоємця та померлого, які не підтверджені (а.с.8). Родинні відносини підтверджуються наступними доказами. 26 листопада 1910 року народилась [PERSON] у посвідці про народження якої записано батьком [PERSON], а матір'ю [PERSON] Єфросінія Євсієвна, що підтверджується свідоцтвом про народження та паспортом (а.с.11, 12). У 1924 року народилась [PERSON]. 02 червня 1939 року народився [PERSON] у посвідці про народження якого записано батьком [PERSON], а матірю [PERSON] (а.с.13). 20 липня 1951 року у [PERSON] народився син [PERSON] у свідоцтві про народження якого записано мати [PERSON] (а.с.14). 24 серпня 1965 року у [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.14). 23 вересня 1980 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.15). 01 грудня 2007року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.16). Спадкове майно після [PERSON] прийняв її син [PERSON] за заповітом, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі та рішенням суду від 11.04.2016 року (а.с.17,18). Довідкою виданою виконавчим комітетом Козелецької селищної ради №3-93 від 08.06.2018 р. підтверджується, що [PERSON] являється спадкоємцем після смерті [PERSON], померлого 26.05.2018 р. (а.с.20). Довідкою виданою виконавчим комітетом Козелецької селищної ради №3-98 від 22.06.2018 р. підтверджується, що [PERSON] за власні кошти поховав дядька - [PERSON], померлого 26.05.2018 р. (а.с.20). Заявою [PERSON], [INFO] від 27.11.2018р., підтверджується факт родинних відносин між [PERSON], померлої 23.09.1980 р. та [PERSON], померлої 01.12.2007 р., які дійсно були рідними сестрами по матері - [PERSON] Єфросінії Євсієвої. Підпис [PERSON] засвідчено в.о. старости Бобруйківського старостинського округу, зареєстрованого в реєстрі за №17 (а.с.21). Заявою [PERSON], [INFO] від 27.11.2018 року, підтверджується факт родинних відносин між [PERSON], померлої І 23.09.1980 року та [PERSON], померлої 01.12.2007 р., які дійсно були рідними сестрами по матері - [PERSON] Єфросінії Євсієвої. Підпис [PERSON] засвідчено в.о. старости Бобруйківського старостинського округу, зареєстрованого в реєстрі за №18 (а.с.22). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Пунктом 1,\~7\~постанови Пленум\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31\~березня 1995\~року вказав на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON], який помер 26 травня 2018 року є двоюрідним дядьком заявника. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог в повному обсязі.

Outcome: approved