Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», про повернення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 січня 2015 р. він уклав з відповідачем договір-заяву № 313731/13282/5-15 від 22 січня 2015 р., відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в національній валюті в розмірі 90 000 гривень на строк до 22 червня 2015 р. під 25% річних. З метою повернення вкладу шляхом перерахування коштів та процентів на рахунок позивача, він 4 червня 2015 р. звернувся до відповідача із заявою, яка не була задоволена. Зазначеними діями відповідача йому була спричинена моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях, переживаннях, погіршенні матеріального становища родини позивача, сімейних стосунків, що негативно відбилось на його здоровї. Посилаючись на вимоги ст.ст. 15, 16, 23, 509, 611, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) просив стягнути з відповідача суму депозиту 90 000 гривень, проценти 1\~787,67 гривень, моральну шкоду 20\~000 гривень та витрати зі сплати судового збору (арк. справи 26). Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. В заяві зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, а саме: поштове відправлення з повісткою на 20 серпня 2015 р. вручено уповноваженим особам відповідача; поштове відправлення з повісткою на 30 вересня 2015 р. вручено уповноваженим особам відповідача.Причин неявки у судове засідання представник відповідача суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник відповідача суду не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 22 січня 2015 р. позивач уклав з відповідачем договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 5 місяці в національній валюті № 313731/13282/5-15, відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в національній валюті в розмірі 90\~000,00 гривень на строк з 22 січня 2015 р. по 22 червня 2015 р. під 25,00% річних (арк. справи 7). Внесення коштів підтверджено меморіальним ордером від 22 січня 2015 р. (арк. справи 8). 4 червня 2015 р. позивач звернувся до банку із заявою про повернення вкладу, на яку 30 червня 2015 р. (тобто, після закінчення терміну дії договору) отримав відповідь про необхідність звернення до банку для подальшого обслуговування із посиланням на Постанову НБУ від 3 березня 2015 р. № 160 (арк. справи 12, 13). Тобто, вимоги позивача банк не задовольнив і депозитний вклад на вимогу позивача не повернув. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з вимогами\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Як передбачено\~ст. 1060 ЦК України,\~договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки банк порушив умови договору, прострочивши виконання зобовязання, чим позбавив\~\~позивача права вільно володіти та користуватися\~\~належними йому грошовими коштами, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення неповернутої суми вкладу у розмірі 90\~000,00 гривень та 25% річних (на підставі п. 2 договору), що складає за період прострочення виконання зобовязання з 23 червня 2015 р. по 21 липня 2015 р. (згідно з позовною заявою) 1787,67 гривень. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 20\~000 гривень, то суд вважає ці вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке. Як вказує позивач, моральна шкода, спричинена йому відповідачем, полягає у душевних стражданнях, переживаннях, погіршенні матеріального становища родини позивача, сімейних стосунків, що негативно відбилось на його здоровї, підтвердженням чого є медична картка позивача. Проте, правові відносини, які виникають з договору банківського вкладу, врегульовані нормами ЦК України (ст.ст. 625, 1058-1065), що не передбачають такого виду відповідальності банку, як відшкодування моральної шкоди. Суд зазначає, що правовідносини, що існують між сторонами, є зобов'язальними. У разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст. 611 ЦК України). В умовах, коли законом можливість відшкодування моральної шкоди не передбачена, її відшкодування здійснюється лише у випадку, якщо сторони передбачили таку можливість в укладеному договорі. У договорі, укладеному між сторонами, відсутні умови щодо відшкодування моральної шкоди, з огляду на що підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 20\~000 гривень відсутні Підсумовуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення суми депозиту у розмірі 90\~000 гривень та 25 % річних за період з 23 червня 2015 р. по 22 липня 2015 р. у розмірі 1\~787,67 гривень. На підставі частини третьої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто у розмірі 917,88 гривень (1% від задоволеної частини вимог).

Outcome: partial