Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], вказавши, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачеві [PERSON] (11/25 часток) та третій особі [PERSON] (14/25 часток). Також в житловому будинку мешкає відповідач [PERSON], який як член родини оселився в будинку з дозволу власника та мешкає у ньому. В період проживання відповідач [PERSON] поводиться неправомірно та негідно, принижує честь та гідність позивача та третьої особи, комунальні послуги не сплачує, а у грудні 2014 року також і вчинив щодо позивача по справі злочин, передбачений ст. 125 ч. 1 КК України, за що був засуджений вироком суду. Посилаючись, що в результаті неправомірних дій [PERSON] порушуються права позивача як власника будинку та створюються неможливі для проживання умови, просить виселити [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги на зазначених підставах, вказавши додатково, що відповідач [PERSON] являється племінником позивача та мешкав в будинку з 1980 року, а у 1997 році з дозволу та згоди співвласників був зареєстрований за вказаною адресою. Однак, останнім часом відповідач поводиться негідно, вчиняє сварки, погрожує позивачеві та його матері [PERSON], вимагаючи переоформити право власності на будинок на нього, при цьому позивачеві взагалі не дає змоги мешкати у його кімнатах, у зв'язку з чим [PERSON] вимушений був мешкати у літній кухні, комунальні послуги не сплачував до грудня 2014 року, а з грудня сплатив лише частку. У грудні 2014 року [PERSON] побив [PERSON], за що був засуджений вироком суду. Отже, на цей час сумісне проживання позивача та третьої особи разом з відповідачем не виявляється можливим та призводить до порушення прав власників будинку, у зв'язку з чим позивач наполягав на виселенні відповідача з будинку. Представник позивача на позовних вимогах наполягала, вказуючи, що відповідач своїми протиправними діями створив неможливі умови для проживання власникам будинку, не сплачує комунальні послуги, не пускає позивача до кімнат, тож є підстави для його виселення без надання іншого житлового приміщення. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON], вказавши, що являється власником 14/25 часток домоволодіння. Відповідач [PERSON] в будинку оселився зі згоди власників та мешкав там постійно, але комунальні послуги не сплачував, неодноразово вчиняв щодо [PERSON] та [PERSON] протиправні дії, пошкоджував майно, погрожував їм фізичною розправою, вимагаючи переоформити право власності на будинок на себе, а [PERSON] також ображав нецензурною лайкою та погрожував відправити до психіатричної лікарні. У грудні 2014 року [PERSON] побив її сина та намагався його задушити. Отже, третя особа вказувала на неможливість сумісного проживання з [PERSON] через порушення останнім правил співжиття та спокою власників будинку, скоєння щодо них протиправних дій та просила виселити [PERSON] з будинку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи, що дійсно з дитинства мешкав в будинку, а у 1997 році був зареєстрований за вказаною адресою. Деякий час мешкав у найманому житлі, але кілька місяців назад разом зі своєю подругою [PERSON] оселився в будинку, зайнявши дві з чотирьох кімнат. Інші дві кімнати в будинку займає [PERSON] В ході проживання в будинку у нього з позивачем та третьою особою постійно виникають конфлікти та сварки з різних приводів. Зокрема, з приводу оплати комунальних послуг, за які відповідач почав частково сплачувати лише у грудні 2014 року, оскільки раніше мешкав в найманій квартирі. Також у грудні 2014 року він побив свого дядьку [PERSON] - позивача по справі, за що був засуджений вироком суду. Будь-яких вимог з приводу отримання права власності на будинок не пред'являв, просив у позові відмовити. Також в ході розгляду справи судом за клопотанням позивача та відповідача були допитані свідки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою сторін, мешкає у будинку [ADDRESS] знає, що між сусідами виникають конфлікти з різних причин, про які вона знає як зі слів [PERSON], так і будучи очевидицею них. Так, деякий час тому, почувши шум, свідок пішла до будинку [NUMBER], де побачила, що [PERSON] не пускає до будинку [PERSON] Також їй відомо, що [PERSON] не сплачував за комунальні послуги, оскільки саме свідок на прохання [PERSON] здійснює такі оплати та лише у січні 2015 року [PERSON] надав 200 гривень на оплату спожитого газу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що мешкає в будинку [ADDRESS] разом з [PERSON] В будинку оселилась без дозволу позивача та третьої особи та не цікавлячись їх думкою з цього приводу, оскільки її запросив відповідач [PERSON] Позивач [PERSON] мешкав у тимчасовій будівлі, де відсутні водопостачання та туалет, але перешкод у проживанні в будинку йому не створювалось. 23.12.2014 року від [PERSON] дізналась, що він побився з [PERSON] При вивченні матеріалів справи судом встановлено наступне. Відповідно д копії технічного паспорту та свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (а.с. 4-6, 7-8) домоволодіння [ADDRESS] належить на парві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] Частки співвласників складають відповідно 11/25 та 14/25 часток. Як вбачається з плану житлового будинку та пояснень учасників провадження в судовому засіданні в будинку наявні чотири кімнати, дві з яких займає [PERSON] (а останнім часом і [PERSON].)., а в інших двох мешкає [PERSON] та [PERSON] Згідно з висновком дільничного інспектора міліції Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізької області від 20.04.2013 року 20.04.2013 року до міліції звернулись [PERSON] зі скаргою на [PERSON] та [PERSON] зі скаргою на [PERSON], вказуючи скандал, який виник з приводу проживання в одному будинку. За результатами розгляду скарг з [PERSON] проведено профілактичну бесіду про недопущення повторного скоєння правопорушення. Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2015 року, який набрав законної сили 21.03.2015 року, [PERSON] був засуджений за скоєння злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, щодо потерпілого [PERSON] за обставин, вказаних у вироку суду. Відповідно до ст. 61 ч. 1, 4 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оцінюючи пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що твердження позивача та третьої особи на стороні позивача щодо систематичного виникнення між ними та відповідачем скандалів та конфліктів з різних приводів, пов'язаних з проживання в будинку, позивачем не оспорювались та такі обставини визнані ним в судовому засіданні. Також вироком суду, який набрав законної сили, встановлено факт скоєння [PERSON] умисного насильницького злочину щодо [PERSON] При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 157 Житлового Кодексу України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Стаття 116 ч. 1 Житлового Кодексу України вказує, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи вищезазначені висновки суду, пояснення сторін, третьої особи та свідків в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що [PERSON] систематично порушуються правила співжиття, що робить неможливим проживання його в будинку, належному позивачеві та третій особі, разом з ними. Також суд враховує, що [PERSON] без згоди та дозволу власників будинку вселив до нього [PERSON], а також тривалий час не сплачував комунальні послуги, пов'язані з користуванням будинком, що визнано сторонами в судовому засіданні. Крім того, на думку суду, позивач [PERSON], [INFO], та третя особа [PERSON], [INFO], є літніми особами, тож відносяться до найбільш вразливої категорії громадян, підлягають особливому захисту та мають право на спокійне життя, що є неможливим внаслідок образ та протиправних дій з боку відповідача. Зважаючи на викладене, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved