Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом в якомупросить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 27 січня 2013 року, на житловий будинок загальною площею 44,6 м.кв. разом з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Львівська область Кам'янка-Бузький район село Ременів вулиця Романа Шухевича, № 76. Позивач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від Ременівської сільської ради надійшла заява, в якій вони просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечують. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.562 ЦК України (в редакції 1963 р.) у випадку смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривається. Судом встановлено, що 27.01.2013 р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СТ № 309857, яке 28.01.2013 року видане виконкомом Ременівської сільської ради. Як вбачається з матеріалів справи, а саме дубліката свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 07.04.2015 року, виданого на підставі рішення № 21 від 20.03.2015 року виконкому Ременівської сільської ради, будинковолодіння № 76, яке знаходиться по вулиці Ковальових в с. Ременів Кам'янка-Бузького району Львівської області належить колгоспному двору, головою якою була [PERSON], що також підтверджується довідкою № 1031 виданої Ременівською сільської радою 12.11.2015 року, а також те, що свідоцтво на право власності на житловий будинок було видане на підставі рішення Кам'янка-Бузького райвиконкому № 307 від 22.12.1988 року, зареєстрованого 27.12.1988 року Червогоградським МБТІ в реєстровій книзі № 1 за реєстром № 101. З довідки № 1033 від 12.11.2015 р., виданої Ременівською сільською радою вбачається, що відповідно до рішення восьмої сесії двадцять першого скликання Ременівської сільської ради вулиця Ковальових в с. Ременові була перейменована на вулицю [PERSON]. Із свідоцтва про народження серії ЯД № 411272, яке 6.03.1952 року видане Ременівською сільською радою вбачається, що таке видане на ім'я [PERSON] і його мамою є [PERSON]. Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п.2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії. які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ч.3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Згідно ст.121 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Відповідно до ч.1, 2 ст.123 ЦК України (в редакції 1963 р.) частка члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають право ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved