Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний нотаріус виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.11.2012 між ним та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 14/0804/82/0146880, відповідно до якого йому було надано кошти в сумі 16 592,92 грн. з датою повного погашення кредиту - 02.11.2016. Правонаступником кредитора за даним зобов`язанням на теперішній час є відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». З постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника він дізнався, що на підставі виконавчого напису за реєстровим № 7014 вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною 25.02.2020 з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» за вказаним Договором стягується заборгованість в розмірі 20 608, 58 грн.: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 13 971,12 грн; прострочена заборгованість за процентами - 6 637,46 грн. Вважає, що даний виконавчий напис вчинений нотаріусом на підставі вимоги , яка не є безспірною та лише з формалізованим підходом до визначеної законом процедури і перевірки поданих стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, також виконавчий напис вчинено поза межами трирічного строку, який скінчився не пізніше 02.11.2019, а тому просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відзив до суду не подавав, а тому суд ухвалює рішення на підставі доказів наданих позивачем. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.11.2020 по справі відкрито провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що 02.11.2012 між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 14/0804/82/0146880, відповідно до якого позивачу було надано кошти в сумі 16 592,92 грн. з датою повного погашення кредиту - 02.11.2016. Відповідно до договору відступлення права вимоги №114/10 від 25.09.2015, договору відступлення права вимоги № АКП-250915 від 25.09.2015, договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) №15/04/2016-01 від 15.04.2016, договору відступлення права вимоги №02/20/2019-КА від 02.10.2019 правонаступником кредитора за даним зобов`язанням на теперішній час є відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». 25.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №014/0804/82/0146880 від 02.11.2012, укладеним із ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд».Відповідно до вказаного виконавчого напису строк платежу за Кредитним договором № №014/0804/82/0146880 від 02.11.2012 настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.08.2017 по 12.11.2019. Сума заборгованості складає 20608,58 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумую кредиту - 13971,12 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 6637,46 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 300 грн., виконавчий напис вчинено 25.02.2020, він набирає чинності з дати вчинення та має бути пред`явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця протягом року з дня його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за № 7014. На підставі виконавчого напису № 7014, виданого 25.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було відкрито виконавче провадження ВП № 61662120 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором у розмірі 20608,25 грн. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172«Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02. 2012 № 296/5, який набрав чинності 07.03.2012. Так, відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.20212 за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015. На виконання ухвали суду приватним нотаріусом надано документи, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, в яких відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, наявна лише сама письмова вимога, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги позивача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Отже, [PERSON] не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Про наявність виконавчого напису позивач дізнався лише з постанови приватного виконавця про звернення стягнення. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, у тому числі і з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленого ст.88 Закону України «Про нотаріат». Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 3.1, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом, і не може бути змінений домовленістю сторін. Разом з тим відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Згідно з п. 3.4 гл. 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Право у кредитора (відповідача) виникло з 02.11.2016, тому у межах трирічного строку він мав можливість звернутися до суду або в позасудовому порядку про стягнення заборгованості. Строк минув 02.11.2019, а оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинений лише 25.02.2020. При цьому детального розрахунку суми заборгованості із зазначенням періоду та інформацією щодо останнього здійсненого платежу матеріали, на підставі яких було здійснено оспорюваний виконавчий напис, не містять. Таким чином, на час вчинення виконавчого напису, з дня виникнення у відповідача права вимоги, минуло більше трьох років, що є правовою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки він суперечить Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Враховуючи викладене вище, а також те, що позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved