Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що йому належить\~ свідоцтво про право власності на житло, видане 10.01.1997 року\~ №12459/1 УЖКГ\~ виконкому Кременечуцької міської Ради\~ народних депутатів, та зареєстроване в КП «МБТІ» за №8869. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначив, що згідно свідоцтва на право власності на житло, виданого 10.01.1997 року УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [PERSON] подарувала свою частку квартири [PERSON] Після цього 02.10.2014 року [PERSON] продала [PERSON] 1/3 частини квартири, що підтверджено договором купівлі продажу, посвідченому приватним нотаріусом. [PERSON] звернувся до Реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ Полтавської області з заявою про проведення державної реєстрації права власності на майно. Проте йому було відмовлено, оскільки в правовстановлюючому документі на квартиру допущена помилка та його прізвище зазначено як «Осовец», замість «Осовець». Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.09.2015 року \~залучено до участі в справі, в якості\~заінтересованої особи Кременчуцьку міську раду Полтавської області, Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву, в повному обсязі, просила її задовольнити. Заінтересовані особи КП «Квартирне управління», Реєстраційна служба Кременчуцького міського управління юстиції, Кременчуцька міська рада Полтавської області, Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Подали заяви, в яких просили справу слухати без їх участі, не заперечували проти встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Заявник має прізвище «Осовець». Цей факт підтверджено паспортом серія КО №256581, виданий 06.09.2010 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області. Заявник [PERSON] подав свідоцтво про народження серія ІV-КИ №498682, виданого 06.09.1985 року районним відділом ЗАГС м. Апостолово Дніпропетровської області, в якому зазначено його прізвище на російській мові «Осовец Вадим Игоревич». В свідоцтві на право власності від 10 березня 1997 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради народних депутатів, зазначено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]І [PERSON] набув право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], що підтверджено договором купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.12.2014 року. Представник заявника [PERSON], вона ж його мати і співвласниця квартири, пояснила, що свідоцтво про право власності видавалось заявнику в 1997 році, коли він ще був неповнолітнім, мав лише свідоцтво про народження, де зазначено його прізвище «Осовец», тому в свідоцтві зазначено саме таке прізвище. КП «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради листом від 22.05.2015 року №01-12/211 відмовило [PERSON] виправити помилку, допущену у прізвищі [PERSON] в свідоцтві про право власності на житло, виданого 10.01.1997 року УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів. Таким чином [PERSON] не має іншої можливості підтвердити належність правовстановлюючого документу на квартиру. Відповідно до\~ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved