Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 120000дол.США. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказував на те, що 10.03.2016 року відповідач\~отримав у позику від нього грошові кошти у сумі 120000 доларів США, які відповідач зобов`язався повернути до 10.03.2017 року, що підтверджується розпискою. Також позивач просив стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн.У зв`язку з ухиленням відповідача від повернення грошових коштів та не виконанням умов договору позики, позивач звернувся до суду. В засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в засіданні підтвердив отримання 120000 доларів США, визнав суму заборгованості, а також визнав судові витрати. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до виновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як видно з розписки, складеної 10.03.2016 року, [PERSON] отримав безпосередньо від [PERSON] грошову суму в розмірі 120000 дол.США, які зобов`язався повернути не пізніше 10.03.2017 року. Згідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2\~ст.1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Нормами\~ст.1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як визначено нормами ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно вимог\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.1\~ст.611 ЦК України\~ у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. За нормами частин 1 та 6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з нормами ч.1\~ст.80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У строк, визначений в розписці, та до теперішнього часу, гроші позивачу не повернуто. Приймаючи до уваги встановлені обставини враховуючи те, що відповідач підтвердив отримання позики, враховуючи норми, якими регулюються виниклі правовідносини, вимоги є цілком обгрунтованими, і вказана сума в повному обсязі підлягає стягненню з відповідача. Щодо вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, згідно представленого договору про надання правової допомоги від 07.03.2019р., то вона також підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з нормами ч.1,2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до вимог ч.3 ст.133 ЦПК України вказані витрати відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи . Отже, вимога про стягнення витрат, пов`язана з правничою допомогою адвоката, в розмірі 1500 грн., також підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача також необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 9605,00 грн..

Outcome: approved