Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] Вимоги мотивує тим, що вказану квартиру він придбав 19.02.2003 року 13 серпня 2011 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, після чого 10 травня 2011 року [PERSON], як член сім'ї була зареєстрована у [ADDRESS]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2015 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка в квартирі не проживає. Позивач зазначає, що реєстрація відповідачки у квартирі перешкоджає йому як власнику вільно користуватися належним йому майном та збільшує фінансові навантаження пов'язані з утриманням житла. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та викладені у позові обставини. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою її реєстрації, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 19.02.2003 року, посвідченим державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Васильченко Л.О., зареєстрованим у реєстрі за № 1у-283 та реєстраційним написом Київського міського бюро технічної інвентаризації від 04.03.2003 року, записаним у реєстровій книзі за № 5483 (а.с. 9-9 зв.). Згідно запису у копії паспорта відповідачки, шлюб між сторонами був укладений 13.08.2011 року. Як убачається із довідки по формі № 3, виданої ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України № 792 від 03.10.2016 р., у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON], малолітня донька [PERSON], [INFO], та відповідачка [PERSON] (а.с. 4). Шлюб між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2015 року (а.с. 3). В судовому засіданні позивач пояснив, що відповідачка добровільно виселилася із його квартири у вересні 2015 року, забравши всі свої речі, з того часу [PERSON] він не бачив, їхня дитина залишилась проживати з ним, місце перебування відповідачки йому не відомо, будь яких зв'язків з нею не має, участі в утриманні спірного житла відповідачка не приймає, жодних домовленостей з приводу користування квартирою з [PERSON] не було. Дані обставини підтверджуються поясненнями свідків. Так, допитана судом свідок [PERSON] засвідчила суду, що вона працює техніком доглядачем будинку по [ADDRESS] якого проживають позивач з донькою. Відповідачки вона жодного разу не бучила, про не проживання [PERSON] з позивачем їй також пояснювали чергові будинку. Щоранку вона бачить, що [PERSON] сам веде дитину в садок. Квартиру позивача вона періодично відвідувала у зв'язку з виконанням службових обов'язків, при цьому бачила там лише чоловічі та дитячі речі, відповідачка там не мешкає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сусідом, відповідачка була дружиною [PERSON], шлюб вони розірвали. Орієнтовно з 2015 року відповідачка не проживає з позивачем, пішла з квартири з доброї волі, сварок між сторонами не було, у квартирі [NUMBER] позивач проживає з дитиною, жіночих речей там не має, житло утримує позивач. Про факт не проживання відповідачки у спірному житловому приміщенні свідчать акти від 20 липня 2016 року, 15 вересня 2016 року та 05 жовтня 2016 року посвідчені директором ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України, у яких зазначено, що [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідачка більше року без поважних причин постійно не проживає у [ADDRESS] у м. Києві, її майно там не знаходиться, будь які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідачка не несе, у зв'язку з чим позивачу, який є власником вказаної квартири, відповідачка чинить перешкоди у користуванні житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися належною йому квартирою, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved