Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням [PERSON] сільської ради № 8 від 02.07.1998р. передано в колективну власність агрофірмі «Верховина» землю для паювання працівників та пенсіонерів соціальної сфери с. Попельники Снятинського району. Його батько [PERSON] був включений до списку громадян, які мають право на земельний пай в агрофірмі «Верховина» за № 540. Згодом йому повинні були видати сертифікат на право на землю в межах середньої земельної частки без визначення меж в натурі на місцевості. Однак, даний сертифікат був втрачений. Журнали видачі сертифікатів на земельні частки (паї) по [PERSON] сільській раді відсутні. 08.12.1998р. її батько [PERSON] помер. 26.02.2003р. на ім'я його батька був виданий державний акт серії ІІ-ІФ № 037128, відповідно до якого йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради. Після смерті батька спадкова справа у нотаріальній конторі не заведена, єдиним спадкоємцем всього належного йому майна є мати позивача [PERSON], яка на день смерті проживала та булла зареєстрована з батьком в одному житловому будинку та вступила в управління спадковим майном. 01.11.2003р. померла його мати і позивач являється єдиним її спадкоємцем за заповітом. Однак належним чином не може оформити спадщину, у зв'язку з тим, що державний акт виданий після смерті батька. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ІФ № 037128 від 26.02.2003р., що знаходяться на території [PERSON] сільської ради. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, справу розглядати без її участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, а саме: списки затверджені [PERSON] сільською радою та рішення третьої сесії третього демократичного скликання. [PERSON] сільської ради від 02.07.1998р. «Про передачу землі в колективну власність агрофірмі «Верховина»; державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ІФ № 037128 від 26.02.2003р. виданий на [PERSON]; довідки [PERSON] сільської ради від 10.01.2018р. № 30, від 01.02.2018р. № 77, від 05.02.2018р. № 85; свідоцтво про смерть [PERSON] серії І-НМ № 092955; свідоцтво про смерть [PERSON] серії І-НМ № 148608; довідку [PERSON] сільської ради від 01.02.2018р. № 78; заповіт, посвідчений секретарем Попельниківської сільської ради 18.12.2002р. від імені [PERSON]; довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 20.03.2018р. № 778/01-09, № 776/02-14; інформаційну довідку із Спадкового реєстру від 14.03.2018р.; постанову Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.03.2018р.,- вважає, що позов частково підставний та підлягає\~ до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, виходячи з вищенаведеного, в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 0,25 га в умовних кадастрових гектарах, яка була йому передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після його смерті 08.12.1998р. спадкоємцем належного йому на праві власності майна стала його дружина [PERSON], яка вступила в управління спадковим майном. Після смерті [PERSON] 01.11.2003р. спадкоємцем належного їй на праві власності майна за заповітом став її син-позивач [PERSON], який вступив в управління спадковим майном та у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а отже вважається таким, що прийняв спадщину. Тому, суд приходить до висновку, що за ним слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території [PERSON] сільської ради Снятинського району, в межах земельної ділянки площею0,25 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ІІ-ІФ № 037128, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 422 від 26.02.2003р., виданого на [PERSON]. На підставі наведенного, ст.ст. 321, 328, 392, 1216, 1217, 1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: partial