Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з даним позовом до суду посилаючись на те, що він є співвласником по 1/2 частині магазину «Чава», розташованого в с. Колочава, по вулиці Шевченка №27 «В», Міжгірського району, Закарпатської області. Його право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №11425770 від 23.10.2013 року. Однак, ці обставини відповідачка не взяла до уваги і без його погодження розпочала незаконне будівництво житлового будинку по вул. Шевченка №27 «В». З приводу наведених обставин позивач звертався до ДАБІ в Закарпатській області, яка підтвердила незаконне будівництво розпочате відповідачкою [PERSON], притягнувши останню до адміністративної відповідальності із виданням припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Крім цього, ДАБІ в Закарпатській області прийнято рішення про скасування будівельного паспорту від 18.11.2016 року, який видавався відповідачці. Позивач у своїй заяві зазначив, що рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 05.07.2016 року, що набрало законної сили у справі №300/476/16-ц встановлено наявність його порушених прав як співвласника на вище вказаний обєкт нерухомості саме діями відповідачки, яка проводить незаконне будівництво. Даним судовим рішенням відповідачку [PERSON] зобовязано зупинити проведення незаконного будівництва через чисельні порушення порядку його проведення. Звертає увагу суду на ту обставину, що самовільне будівництво відповідачка проводить на місці зруйнованої кочегарки (колишній павільйон Міжгірського ЗТО), що знаходилася поряд з основною будівлею магазину і використовувалася для її обігріву. На час розгляду даного позову між ним та відповідачкою не визначено та не проведено реальних меж розподілу на рівні частки у їхньому нерухомому майні. При цьому [PERSON] намагається незаконно оформити реєстрацію права власності на земельну ділянку де розміщена вище вказана будівля. Виходячи з вище наведеного, позивач просив суд відповідно до положень визначених ст. 317,319,321 ЦК України забезпечити захист його права власності на нерухоме майно, яке порушується неправомірними діями відповідачки, а тому просив суд зобовязати останню усунути перешкоди у користування власністю, а саме магазином «Чава», що розташований в с. Колочава, по вулиці Шевченка №27 «В», Міжгірського району, Закарпатської області, шляхом знесення за її власний рахунок самочинної будівлі без номера, зведеної в місці розташування вище вказаної будівлі магазину. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву у якій просив на підставі наданих ним до матеріалів справи письмових доказів задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Питання проведення судового засідання просив вирішувати без його участі, оскільки розгляд справи триває біля півтора року, відповідачі не зявляються на судовий розгляд постійно, тому у разі їхньої чергової неявки в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, причини їх неявки суду не відомі, хоча належно повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник ДАБІ у Закарпатській області в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки в судове засідання представника ДАБІ суду невідомі. Відповідачкою [PERSON] по даній справі подано відзив на позовну заяву, з підтвердженням про надіслання його копії та доданих доказів позивачу, якими вона обґрунтовує невизнання позовних вимог та заперечує проти задоволення позову. Під час розгляду даної справи за клопотанням представника відповідачки [PERSON] Хустським районним судом 20 червня 2017 року виносилася ухвала про зупинення провадження, до завершення апеляційним судом Закарпатської області апеляційного провадження на рішення Воловецького районного суду від 01.03.2016 року, по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. Після надходження до Хустського районного суду процесуальних доказів - рішення Воловецького районного суду від 01.03.2016 року, з відміткою про набрання законної сили на підставі ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 16.08.2017 року, у даному провадженні винесено ухвалу від 23.11.2017 року про відновлення провадження у справі з призначенням її до судового розгляду. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони є співвласниками по ? частині магазину «Чава», розташованого в с. Колочава, по вулиці Шевченка №27 «В», Міжгірського району, Закарпатської області. У позовних вимогах позивач ставить питання захисту свого права власності у належній йому частині вказаного нерухомого майна, шляхом усунення перешкод у його користуванні та розпорядженні через проведене незаконне будівництво іншої нежитлової будівлі відповідачкою за місцем розташування основного обєкту нерухомості який є у спільній власності сторін. Згідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частинами 1,5,6,7 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, в ході розгляду справи суд на підставі наявних доказів які є достатніми та допустимими дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заявлених позивачем, які підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних обставин. З доказів доданих до матеріалів справи вбачається, що між сторонами вирішувався спір у судовому порядку про розподіл їхнього майна і за судовим рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 18.06.2013 року між сторонами визначено рівні частки на обєкт нерухомості а саме магазин «Чава», що розташований в с. Колочава, по вулиці Шевченка №27 «В», Міжгірського району, Закарпатської області. В матеріалах справи наявний витяг про реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №11425770 від 23.10.2013 року. по 1/2 частині магазину «Чава», розташованого в с. Колочава, по вулиці Шевченка №27 «В», Міжгірського району, Закарпатської області за позивачем [PERSON] При таких умовах відповідачка [PERSON], розпочала будівництво житлового будинку на обєкті спільної власності сторін, без взаємного погодження із співвласником [PERSON] При цьому, як вбачається з матеріалів справи між сторонами не проведено реального розподілу їхніх часток у вказаному обєкті нерухомості, з чітким визначенням кожному меж володіння та користування ним. Доказом про порушення порядку проведення будівництва є відповідне рішення Воловецького районного суду від 05.07.2016 року, що набрало законної сили 26.09.2016 року, яким встановлено порушення права [PERSON] як співвласника обєкту нерухомості з боку відповідачки [PERSON] Вказаним судовим рішенням відповідачку [PERSON] зобовязано зупинити самовільне будівництво будівлі за адресою с. Колочава, вулиця Шевченка №27 «В», Міжгірського району, Закарпатської області. Зупинення самочинного будівництва з боку [PERSON] також у рішенні суду мотивувалося недотриманням відповідачкою «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» затвердженого Постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 року та заходів адміністративного впливу, який застосовувався управлінням ДАБІ у Закарпатській області, через допущені порушення відповідачкою. Проте, наведені обставини відповідачкою не бралися до уваги і остання звела нежитлову будівлю, яка у дані справі є предметом спору. Крім цього, зупинення провадження по даній справі було обумовлено закінченням розгляду спору між сторонами у іншій цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності, а саме магазину «Чава», що розташований в с. Колочава, по вулиці Шевченка №27 «В», Міжгірського району, Закарпатської області. По даному спору Воловецьким районним судом Закарпатської області від 01.03.2016 року ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивачки у повному обсязі. Після завершення апеляційного розгляду вказаного провадження апеляційним судом Закарпатської області винесено ухвалу від 16.08.2017 року про відмову у задоволенні апеляційної скарги [PERSON] та залишено без змін рішення Воловецького районного суду від 01.03.2016 року. Наведені вище обставини свідчать про те, що відповідними судовими рішеннями які набрали законної сили встановлено обставини, що стверджують доведеність та обґрунтованість позовних вимог заявлених позивачем [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні належним йому майном у спільній власності з відповідачкою [PERSON] і такі вимоги відповідно до положень визначених ст.ст.317,3119,321 ЦК України є правомірними. До матеріалів справи позивач надав рішення Хустського районного суду від 19.03.2018 року про розгляд справи за його позовом до [PERSON], Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, приватного нотаріуса [PERSON], третя особа без самостійних вимог Колочавська сільська рада Міжгірського району про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання недійсним та скасування державної реєстрації у державному земельному кадастрі земельної ділянки та скасування її державного кадастрового номеру. Вказаний спір стосувався земельної ділянки розташованої в с. Колочава, по вулиці Шевченка б/н, Міжгірського району, Закарпатської області, на якій відповідачка [PERSON]Ю, самочинно звела будівлю, яка є предметом спору у даному провадженні. Рішенням Хустського районного суду від 19.03.2018 року повністю задоволено позовні вимоги [PERSON] З огляду на вище наведене та беручи до уваги відповідні судові рішення, що встановили всі обставини з приводу спорів, які розглядалися між сторонами стосовно їхнього спільного нерухомого майна, суд не бере до уваги, твердження відповідачки зазначені у відзиві на позовну заяву про те, що позовні вимоги є безпідставними та недоведеними, оскільки дані твердження нічим не підтверджені натомість спростовуються матеріалами справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved