Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Авто Просто» в якому просив: - визнати несправедливим положення п.8.2. ст. 8 додатку№2 до угоди №376035, укладеної 27.10.2011 року між позивачем та ТОВ «Авто Просто» щодо права споживача на одержання автомобіля після обов’язкового підписання додатку №3 до угоди; - визнати недійсним вказане положення; - визнати не дійсним в цілому правочин укладений 27.10.2011 року між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто», а саме угоду №376035 з додатками до неї - №1, №2; - застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з ТОВ «Авто Просто» на користь [PERSON] - 21 842,11 грн. Мотивуючи свої вимоги [PERSON] вказав, що він мав намір придбати автомобіль ЗАЗ «Сенс» і 27.10.2011р. звернувся до ТОВ «Авто Просто», яке зі слів позивача, запропонувало надати кошти на вигідних умовах, для цього з останнім було підписано угоду з двома додатками, предметом якої є надання послуг системи «АвтоТак», спрямованих на придбання автомобіля. [PERSON] зазначив, що п.8.2. ст. 8 додатку№2 до угоди №376035 від 27.10.2011року, суперечить п.п.3, 10 ч.3 ст. 18 Закону України “Про захист прав споживачів”, оскільки зобов’язує учасника підписати додаток №3 до угоди, з яким він не мав можливості ознайомитись, перед укладенням договору і запропонована в ньому загальна сума боргу (ціна договору) для позивача є неприйнятною. При цьому, [PERSON] вказує, що без виконання вказаної умови виконання угоди в цілому не можливе. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник ТОВ «Авто Просто» в судове засідання не з’явився, однак подав заперечення, в якому просив в задоволенні зазначеного позову відмовити, а справу слухати без його участі. Обґрунтовуючи своє заперечення, представник ТОВ «Авто Просто» зазначив, що підписавши угоду та додатки до неї, [PERSON] погодився з її умовами, вказавши, що вони є йому зрозумілі, в додатку №3, який учасник мав підписати не визначається ціна автомобіля і порядок розрахунку, а тому його підписання, на думку відповідача, не створює інших умов для позивача. Крім того, в запереченні зазначено, що [PERSON] вже звертався до суду з позовом до ТОВ «АвтоПросто» про захист прав споживача шляхом визнання недійсною угоди №376035 від 27.10.2011р. з додатками до неї - №1, №2, і 29.03.2014р. рішенням апеляційного суду Полтавської області задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Авто Просто» та скасовано рішення Котелевського районного суду 24.01.2014р. про задоволення позову, а в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. При цьому, в рішенні апеляційного суду вказано, що посилка позивача на незаконність вищевказаної Угоди з додатками з підстав порушення відповідачем вимог Закону України «Про захист прав споживача» та Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» про наявність обману його як споживача, не узгоджується з положеннями ст.ст. 18-22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з нормами Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг»'. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши прояснення позивача та його представника, повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 27 жовтня 2011 року між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» було укладено угоду № 376035, предметом якої є надання учаснику послуг програми «Авто Так» через систему придбання автомобілів в групах. Згідно додатку № 1 до вказаної Угоди, [PERSON] отримав право на придбання автомобіля марки «ЗАЗ», модель «Сенс» за ціною 61120 гривень. Відповідно до пояснень позивача, розрахунків та доданих до позову квитанцій, [PERSON] за вище вказаною угодою № 376035 та додатків до неї № 1, № 2 від 27.10.2011року, всього було сплачено на користь ТОВ «Авто Просто» 45854 гривні 73 копійки. Сплативши зазначені кошти [PERSON] отримав право на отримання автомобіля через механізм «Накопичення внесків», що підтверджується листом ТОВ «Авто Просто» від 27.01.2012р. Проте, позивач не отримав автомобіля, оскільки прибувши до представництва ТОВ «Авто Просто» він зобов’язаний був підписати додаток №3 до угоди. Позивач не погодився підписувати вказаний додаток, адже в ньому була визначена загальна сума грошових зобов’язань (ціна договору) близька 120 тис. грн., не залежно від бажання дострокового погашення боргу. Згідно п.8.2. ст. 8 додатку до угоди №2, учасник, якому надано право на отримання автомобіля, має право одержати автомобіль у зазначений термін, якщо він на момент такого одержання належно виконує свої зобов’язання та попередньо виконав наступні зобов’язання: … 8.2.1.6. Підписав додаток №3, в якому відображено стан розрахунків учасника за Угодою, на момент одержання права на отримання автомобіля. Відмовившись підписувати Додаток №3 до угоди, [PERSON] втратив право на отримання автомобіля і направив відповідачу заяву про повернення коштів. Відповідно до листа відповідача від 03.03.2012 року, угоду № 376035 між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» розірвано, згідно статті 4 Угоди та статті 13, п. 13.1 додатку № 2 до угоди. При цьому, ТОВ «Авто Просто» повернуло [PERSON] кошти в сумі 24012 гривень 62 копійки. Вище зазначені обставини не заперечується сторонами по справі. Згідно з вимогами ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Різниця коштів, які залишилися від сплаченої позивачем суми (45854 гривні 73 копійки) і повернутої відповідачем суми (24012 гривень 62 копійки), становить 21842 гривні 11 копійок. Відповідно до вимог ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, принцип свободи договору встановлений загальними нормами ЦК України, необхідно застосовувати з урахуванням вимог спеціальних норм. При виборі законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд враховує положення спеціальної норми, якою в даному випадку є Закон України «Про захист прав споживачів». Згідно п. 10 ч.3 ст. 18 Закону України “Про захист прав споживачів ”, несправедливими є, зокрема, умови договору про: …установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору. Дослідивши доданий відповідачем до заперечення зразок додатку №3 до угоди, суд встановив, що визначена ТОВ «Авто Просто» в цьому додатку загальна заборгованість учасника (споживача) за договором (близька 120 тис. грн.), майже в двічі більша від ціни автомобіля (61120 грн.). Тому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, що додаток №3 не встановлює нових умов, оскільки не визначає порядку розрахунку та ціни автомобіля, адже цей додаток встановлює загальну (ціна договору) та кінцеву суму грошових зобов’язань позивача, яка раніше не була визначена. Як зазначено в запереченні відповідача, ціна договору визначається останнім в додатку №3, розрахована відповідно до ст.ст.2, 3 додатку №2 до угоди №376035. Проте, на думку суду, дана ціна є несправедливою, оскільки вона визначається як сума всіх платежів, тобто не лише щомісячних цілих чистих внесків до 2021р., а й щомісячних внесків в оплату послуг та щомісячних внесків в оплату страхового платежу, за кожен місяць до 2021р. Тобто, послуги та витрати на страхування мають бути сплачені споживачем на майбутнє до 2021р., не зважаючи, що в разі бажання дострокового погашення боргу, зобов’язання припиняються, послуги не надаються, а відтак відсутні підстави для сплати вказаних внесків. На думку суду, такі умови договору, відповідно до ч.2, п.3 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» теж є несправедливими, оскільки порушують принцип добросовісності, наслідком чого є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, встановлюють жорсткі обов'язки споживача, тоді коли послуги можуть фактично і не надаватись. Отже, виходячи з положень п. 10 ч.3 ст. 18 Закону України “Про захист прав споживачів”, суд вважає несправедливою умову п.8.2. ст. 8 додатку до угоди №2, а саме п.п. 8.2.1.6., яким зобов’язано позивача, для надання права на отримання автомобіля, додатково підписати додаток №3, в якому відображено стан розрахунків учасника за Угодою (ціну договору), на момент одержання права на отримання автомобіля. Враховуючи зазначене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо загального принципу свободи договору, оскільки останній мав врахувати при укладенні оспорюваного правочину, вимоги спеціальної норми – Закону України «Про захист прав споживачів». Надаючи правову оцінку обставинам встановленим рішенням апеляційного суду Полтавської області від 29.03.2014р. в справі № 535/1102/13-ц за позовом [PERSON] до ТОВ «Авто Просто» суд вважає, що вони не мають преюдеційного значення для обставин, які підлягають з’ясуванні в даній справі. Так, Рішенням апеляційного суду Полтавській області від 29.03.2014р. зроблено наступний висновок: «посилка позивача на незаконність вищевказаної Угоди з додатками з підстав порушення відповідачем вимог Закону України ,,Про захист прав споживача та Закону України ,, Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг '' про наявність обману його як споживача, не узгоджується з положеннями ст.ст. 18-22 Закону України ,, Про захист прав споживачів'' у взаємозв'язку з нормами Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг». Отже, апеляційний суд встановив відсутність ознак обману та ознак нечесної підприємницької практики (ст. 19 Закону України ,, Про захист прав споживачів'') у взаємозвязку із Законом України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг», а не ознак несправедливості умов договору (ч.2, п. 10 ч.3 ст. 18 Закону України “Про захист прав споживачів”), наявність яких судом не досліджувалась. Відповідно до ч.ч. 5, 6, 8 ст. 18 цього Закону, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Оскільки, п.8.2. ст. 8 додатку до угоди №2 встановлено, що учасник, якому надано право на отримання автомобіля, має право одержати автомобіль лише після підписання додатку №3, з яким він не був ознайомлений, договір в цілому без виконання цього пункту виконати не можливо. У зв’язку з цим, договір з ТОВ «Авто Просто» слід визнати недійсним в цілому. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Отже, оскільки, згідно вищевказаної угоди, [PERSON] було сплачено ТОВ «Авто Просто» суму в розмірі 45 854,73 грн., а останнім йому було повернуто лише 24 842,11 грн., то застосовуючи наслідки недійсності даного паровичну, позивачу має бути повернуто решту суми сплачених ним коштів в розмірі 21 012,62 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved