Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та витрат на правову допомогу, в якому просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в розмірі 49000,00 гривень, пеню за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 3099,75 гривень, а також витрати за сплату судового збору у розмірі 547,33 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 2 436 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 листопада 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу під його керуванням та автомобілю під керуванням [PERSON]. Винним в порушенні правил дорожнього руху був [PERSON], що підтверджується постановою Красноокнянського районного суду Одеської області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] водія [PERSON] була застрахована в СТзДВ «Гарантія», згідно страхового полісу №АЕ/2185486 тому [PERSON] звернувся до відповідача з вимогою виплатити йому страхове відшкодування спричинених збитків, яка склала 81893,90 гривень, згідно Звіту про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мітцубісі», реєстраційний № [NUMBER], який був складений 02 грудня 2013 року, та підписаний оцінювачем [PERSON] Так, 20.01.2014 року позивач звернувся з письмовою заявою стосовно виплати йому відшкодування. 13 березня 2013 року від СТзДВ «Гарантія» надійшов лист, яким [PERSON] було повідомлено про визнання випадку ДТП страховим та складення страхового акту №3429-ЦВ/2013/120, за яким СТзДВ «Гарантія» сплачує страхове відшкодування в розмірі 49 000,00 гривень. Оскільки, з незрозумілих причин страхова компанія не виплатила йому страхове відшкодування, [PERSON] вимушений був звернутися з наступним позовом до суду. Одночасно в своєму позові [PERSON] ставить питання щодо стягнення пені за прострочення сплати страхового відшкодування, яку обґрунтовує тим, що крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 20 квітня 2014 року. Але на момент подачі позову минуло 113 днів, протягом яких відповідачем порушується зобов`язання за договором страхування. Також позивачу довелося звернутися за наданням правової допомоги та понести витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача - СТзДВ «Гарантія» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових ухвал та повісток, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON], підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 13 листопада 2013 року о 10 годині 20 хвилин, на вулиці Центральний Аеропорт сталося зіткнення транспортного засобу «Камаз», реєстраційний номер [NUMBER], з напівпричепом «Ван-Хол», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мітцубісі», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди у відношенні [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Красноокнянського районного суду Одеської області справа №506/1152/13-п, провадження №3/506/485/13 від 19 грудня 2013 року, 13.11.2013 року о 10 годині 20 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем «Камаз», державний номер [NUMBER] із напівпричепом «Ван-Хол», державний номер [NUMBER], при перестроюванні не надав дорогу автомобілю «Мітцубісі», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у попутному напрямку праворуч, внаслідок чого допустив зіткнення, від чого автомобіль «Мітцубісі» здійснив наїзд на перешкоду (бордюрний камінь), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою Красноокнянського районного суду Одеської області, притягнуто [PERSON] /РНОКПП [NUMBER]/ до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень. Стягнуто з [PERSON] судовий збір в сумі 34 гривні 41 копійок в доход держави. В ході розгляду справи встановлено, що між [PERSON] та СТзДВ «Гарантія» укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п.1.4. ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. На підставі частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається зі звіту № 04004 від 02.12.2013 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу MITSUBISHI LANSER (державний номер [NUMBER]) в результаті пошкодження КТЗ в ДТП складає 81 893,90 гривень. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином, аналіз вищенаведених норм законодавства дає суду право присудити до стягнення з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі 49 000,00 гривень. Згідно з п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Згідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно з Постановою НБУ від 09.08.2013 р. № 315 облікову ставку НБУ з 09.08.2013 р. та станом на момент подання позову встановлено у розмірі 6,5%. З моменту невиплати та до 02.06.2014 р. (дата складання позову) минуло 113 днів. Згідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже пеня, яку повинен сплатити Відповідач складає 3099,75 гривень. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати на момент подання позову складають судовий збір у розмірі 547 гривні 33 копійки, що підтверджуються квитанцією та підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи витрати на правову допомогу. Згідно з положеннями ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, який набрав чинності з 01.01.2012 року, - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. [PERSON] був укладений договір з адвокатським бюро «Федяєва Сергія Володимировича» про надання правової допомоги від 21.05.2014 року № 70у/05/2014, про що зазначено у квитанції від 21.05.2014 року № 70у/05/2014. Згідно цієї квитанції, за надання правової допомоги позивач сплатив 6000,00 гривень. Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про державний бюджет Українина 2014 рік», який складає 1218 грн., то вартість одного часу роботи адвоката складає не більш 487,2 грн.. З урахуванням кількості судових засідань у суді першої інстанції, кількості клопотань, уточнень до позову, запитів та інших документів, що були виготовлені та надані представником [PERSON], суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, витрат на правову допомогу у розмірі 2 436 гривень. Таким чином, з відповідача по справі - Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь позивача [PERSON] підлягає до стягнення сума матеріальної шкоди у розмірі 49 000,00 гривень, сума пені у розмірі 3099,75 гривень, сума сплаченого судового збору у розмірі 547,33 гривні та суму витрат на правову допомогу у розмірі 2 436 гривень.

Outcome: approved