Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, яка підлягає індексації відновідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати понесені нею за надання правової допомоги. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім цього зазначила, що 23 травня 2011 року Млинівським районним судом шлюб між нею і відповідачем було розірвано. На даний час вони спільно не проживають, син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Також вказала, що з 2010 року відповідач остаточно припинив надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина і в добровільному порядку домовитись з відповідачем про надання матеріальної допомоги на утримання сина не представилось можливим, а тому змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та просив зменшити розмір пропонованих позивачем аліментів, оскільки ніде не працює та не має доходів. Однак, заперечень з покликанням на докази щодо позовних вимог, суду не надав. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 5 ) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які необхідні для утримання неповнолітнього сина. А тому, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., суд враховує задовільний стан здоровя відповідача, його матеріальне становище, а саме те, що відповідач [PERSON] є молодою працездатною особою, має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено на 2017 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Оскільки 50 % прожиткового мінімуму є мінімально наближеним розміром до розміру аліментів, які просить стягнути з відповідача позивач і при цьому відповідачем не спростовано, що [PERSON] несе менші витрати на утримання їхнього сина, ніж ті, які були озвучені нею в суді, у розмірі приблизно 1000 грн. на місяць на одну дитину, то суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини саме в розмірі по 1000 гривень, які підлягають індексації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, наведене, на підставі ст. ст. 166, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved