Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.12.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого, позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 14\~890 грн., зі строком повернення до 01.03.2016 року. Фактичне передання грошових коштів підтверджується розпискою, яку написала [PERSON] До теперішнього часу з вини відповідача сума отриманої останнім позики позивачу не повернута. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором позики від 01.12.2015 року у розмірі 14 890 грн. та судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримує в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, надані позивачем письмові докази, взявши до уваги заяву, надану позивачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.12.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики грошових коштів у сумі 14\~890 грн., за яким позивач надав, а відповідач прийняла зазначену суму і яку вона повинна була повернути позивачу у строк до 01.03.2016 року, що підтверджується дослідженою у судовому засіданні розпискою від 01.12.2015 року. У зазначеній строк в договорі позики грошей відповідач [PERSON] суму боргу позивачу не повернула. Згідно зі статтями 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свого зобовязання за договором не виконала, зокрема, у строк до 01.03.2016 року не повернула суму позики позивачу. Враховуючи, що відповідачем сума позики так і не була сплачена позивачу, за таких підстав суд, перевіривши правильність розрахунків, приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за договором позики, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у межах позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved