Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів з нього на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що рішенням Гайворонського районного суду від 22 липня 2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини - сина, [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно, до повноліття дитини, тобто до [INFO] Оскільки, на даний час змінився мінімальний розмір стягуваних аліментів, позивачка просить змінити розмір стягуваних аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений в установленому порядку, надіслав до суду заяву, позов визнає просить слухати справу за його відсутності. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Підстави визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Тому змінена позовна заява підлягає задоволенню. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження, дитина знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач, як батько дитини, зобов'язаний утримувати її матеріально до повноліття.

Outcome: approved