Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який проживав в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на одноквартирний (садибний) житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] Вона є спадкоємицею першої черги за законом на спадкове майно після смерті батька. Спадщину на спадкове майно після смерті батька вона прийняла у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, оскільки в передбачений законом строк звернулась в Калинівську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Іншими спадкоємцями першої черги на спадкове майно після смерті батька є [PERSON] (померла [INFO] року), яка в передбачений законом строк відмовилась від спадкового майна та [PERSON], яка спадщину після смерті батька не прийняла. Однак, оформити свої спадкові права вона, як спадкоємець за законом першої черги після померлого батька на житловий будинок в Калинівській державній нотконторі Вінницької області не має можливості, оскільки право власності на житловий будинок з господарськими будівлями спадкодавцем при житті не було зареєстроване. За вказаних обставин звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом з метою захисту свого права на спадщину майна померлого батька [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання також не з'явилась, хоча про час та день розгляду справи повідомлялась належним чином. За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися учасники судового процесу, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можливо розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи та спадкової справи №439/09, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на одноквартирний (садибний) житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] Позивачка [PERSON] являється дочкою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] виданого 27.04.1956 року Іванівською сільською радою Калинівського району Вінницької області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 27.07.1975 року Іванівською сільською радою Калинівського району Вінницької області. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки позивачка є дочкою спадкодавця, тому відповідно до ст.1261 ЦК України, має право на спадкування за законом у першу чергу. Таким чином, позивачка є спадкоємицею першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Спадщину на спадкове майно після смерті батька позивачка прийняла у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, оскільки в передбачений законом строк звернулась в Калинівську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи №439/09. Разом з тим, як вбачається з матеріалів спадкової справи, у заяві про прийняття спадщини від 10.11.2009 року [PERSON] зазначила, що крім неї, є ще інші спадкоємці, а саме: дружина померлого- [PERSON], дочка померлого - [PERSON]. Однак, дружина померлого [PERSON]- [PERSON] 10.11.2009 року звернулась в Калинівську державну нотаріальну контору з заявою про відмову від спадкового майна, яке залишилось після смерті її чоловіка. Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що 10.11.2009 року державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. за вих.№1092/02-14 було направлено лист на адресу [PERSON], згідно якого останню повідомлено, що [PERSON] звернулась в нотаріальну контору та надала документи для оформлення спадщини за законом після смерті батька [PERSON] Також [PERSON] повідомлено про те, що вона є спадкоємцем за законом і має право на частку в спадковому майні. Крім того, [PERSON] запропоновано повідомити про її наміри щодо прийняття спадщини після смерті батька, або щодо звернення до суду з позовом про продовження строку прийняття спадщини в 10 дениий строк з дня отримання вищевказаного листа. Як вбачається з повідомлення Укрпошти від 20.09.2009 року про вручення поштового відправлення, [PERSON] 18.11.2009 року отримала лист державного нотаріуса від 10.11.2009 року за вих.№1092/02-14. Проте, [PERSON] у встановлений державним нотаріусом строк не повідомила про її наміри щодо прийняття спадщини після смерті батька та не звернулась з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], померлого [INFO] року , яка прийняла спадщину . Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Проте, оформити свої спадкові права позивачка [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги після померлого батька на житловий будинок в Калинівській державній нотконторі Вінницької області не має можливості, оскільки право власності на житловий будинок з господарськими будівлями спадкодавцем при житті не було зареєстроване. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст.392 ЦК України визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч. 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до абз. 3 ч. 2 с.331 ЦК України , якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.182 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року «Про затвердження тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» слідує, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно здійснюється лише за умови наявності правовстановлюючих документів. Згідно з листом Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» від 21 лютого 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Згідно довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області №530 від 07.03.2017 року власником житлового будинку по [ADDRESS] згідно по господарської книги [NUMBER] являється [PERSON]. Рік забудови-1950. Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно з вимогами ст.16 ЦК України, має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання права власності за позивачкою на спадкове майно після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року . На підставі викладеного,

Outcome: approved