Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. і по даний час. Заяву мотивує тим, що народився 12.06.1969 р. в с. Вовчухи Городоцького району Львівської області, де проживає дотепер. Після досягнення сімнадцятирічного віку отримав паспорт радянського зразка, однак на паспорт громадянина України не обміняв, а згодом і загубив його. Коли звернувся у Городоцький РВ ДМС України у Львівській області із заявою про отримання паспорта громадянина України, йому було відмовлено через відсутність документів, що підтверджують факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. Просив заяву задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, з мотивів, наведених у ній, пояснив, що народився 12.06.1969 р. в с. Вовчухи Городоцького району Львівської області, де проживає і зараз, паспорт громадянина СРСР, який йому був виданий раніше, втратив давно, а паспорта громадянина\~України ніколи\~не отримував. Саме для вирішення питання отримання паспорта громадянина України йому необхідно встановити зазначений юридичний факт. Представник заінтересованої особи Городоцького РВ ГУ ДМС України у Львівській області в судове засідання не зявився, начальник подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечує (а.с. 22). Заслухавши пояснення заявника, свідка, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із пояснень заявника [PERSON], копії свідоцтва про народження серії 1-АВ № 493836 від 10.07.1969 р., акту обстеження фактичного проживання № 454 від 30.10.2018р., довідки про реєстрацію місця проживання № 918 від 29.10.2018 р., затверджених Долинянською сільською радою Городоцького району Львівської області, довідки Вовчухівської ЗОШ І-ІІ ст. № 92 від 30.10.2018 р., вбачається, що [PERSON] народився 12.06.1969 р., в с. Вовчухи Городоцького району Львівської області, з 01.09.1976 р. по 09.06.1984 р. навчався у Вовчухівській ЗОШ І-ІІ ступенів, зареєстрований і проживає [INFO] (а.с. 4, 6-8). Також, [PERSON] 30.04.1987 р. Городоцьким відділом внутрішніх справ було видано паспорт громадянина СРСР серії X-СГ № 698169, що вбачається із копії будинкової книги та із записів в санітарній книжці, належній [PERSON] (а.с. 9-15). Факт постійного проживання\~[PERSON]\~в Україні\~станом на\~24\~серпня 1991\~р.\~і по\~даний час\~має підтвердження\~також показаннями\~в суді\~свідка [PERSON],\~яка зазначила, що заявник є її єдиним сином, з народження проживає та зареєстрований разом із нею в будинку № 172 по вул. Зелена в с. Вовчухи Городоцького району Львівської області, де ходив у школу, за межі України жодного разу не виїжджав. Належність і набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України\~«Про громадянство\~України» та може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Зокрема пунктом 1 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про громадянство\~України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України і не були громадянами інших держав. Відповідно до Порядку для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України або виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом ІІ цього Порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року і на момент набрання чинності Законом України\~«Про громадянство\~України» (13 листопада 1991 року) заявник постійно проживав та проживає на території України. Судом встановлено, що виниклі правовідносини не є спірними, той факт, що заявник постійно та безперервно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року не оспорюється, а заявлена ним заява покликана на підтвердження наявності цього факту. Під час розгляду даної справи судом не було встановлено третіх осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені встановленням даного факту, у зв'язку з чим суд вважає можливим задовольнити дану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає можливим встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та по теперішній час.

Outcome: approved