Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачкою сім`я розпалася через різницю у віці, несумісність характерів, різні погляди на життя та постійні конфлікти і суперечки. Від шлюбу вони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя між сторонами припинено з 19.12.2019 року. Збереження сім`ї позивач вважає неможливим та на примирення не згоден. У судове засідання позивач не з`явився, проте завчасно подав заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу, просив суд розглянути справу за його відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечував (а.п.22). Відповідачка у судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена завчасно та належним чином (а.п.33), а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) був зареєстрований 29.02.2008 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області складено відповідний актовий запис за №37 (а.п.7). З копії свідоцтва про народження (а.п.8) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, у даному випадку інтересам позивачки. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також те, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини, та зважаючи на те, що ухвалою Прилуцького міськравйонного суду Чернігівської області від 12.05.2021 року сторонам надавався строк на примирення, однак згідно з письмовою заявою позивач наполягає на розлученні, а відповідачка не надала заперечень проти позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивачка в судове засідання не з`явилася та не подавала заяву щодо відновлення її дошлюбного прізвища, то суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище « [PERSON] ». На підставі ст.55, 56, 104,105,112-113 СК України,

Outcome: approved