Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Личинівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтував тим, що його дядькові [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. На випадок своєї смерті 26 лютого 2008 року він склав заповіт, посвідчений Личинівською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, яким належне йому майно заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. Спадщину після його смерті своєчасно прийняв позивач шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Крім позивача спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є також племінник покійного [PERSON] , який на спадщину не претендує та відмовився від своєї частки в спадковому майні на користь [PERSON] , про що подав нотаріусу відповідну заяву. До складу спадкового майна входить вказаний вище житловий будинок, на який позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком вирішити це питання неможливо. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та належав покійному [PERSON] . Позивач [PERSON] , його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача Личинівської сільської ради Камінь-Каширського району Шепшелей І.В. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій також просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки відповідач визнає позов повністю суд на підставі ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею - 103,5 кв.м. [INFO] [PERSON] помер. На випадок своєї смерті 26 лютого 2008 року він склав заповіт, посвідчений Личинівськю сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, яким усе своє майно заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняв позивач шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Крім позивача, спадкоємцем за заповітом є також племінник покійного [PERSON] , який однак спадщину не прийняв. Зазначені обставини визнані відповідачем в поданій до суду заяві та підтверджується дослідженими судом документами, зокрема: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2017 року, витягом з погосподарської книги №2 за 2016-2020 роки Личинівської сільської ради Камінь-Каширського району, повідомленням Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області №560/02-14 від 09.07.2019 року, витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00021946248, №00021945558 від 24.01.2019 року, заповітом, посвідченим Личинівською сільською радою Камінь-Каширського району 26.02.2008 року, зареєстрованим в книзі для запису нотаріальних дій під № 105, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №56365072 від 31.05.2019 року, технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , виготовленим станом на 14.06.2019 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №174716965 від 22.07.2019 року, спадковою справою №123/2019 до майна померлого [PERSON] , повідомленням КП «Волинське обласне БТІ» №2275 від 23.07.2019 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за заповітом житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , фактично набув на нього право власності. На даний час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на вказане будинковолодіння за позивачем.

Outcome: approved