Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в якій просить ухвалити рішення яким визнати [PERSON] та її неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], та зняти їх з реєстрації проживання за вказаною адресою. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності., на підставі договору купівлі-продажу від 25 березня 2003 року. Після придбання квартири його син [PERSON] почав разом зі своєю дружиною [PERSON] та їх дитиною [PERSON] проживати у вказаній квартирі, зареєструвавшись у ній. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2013 року шлюб між його сином та [PERSON] було розірвано, рішення про розірвання шлюбу 05.08.2013 року набрало законної сили. Однак, ще в середині літа 2012 року відповідачка добровільно вирішила покину сім'ю і вказану квартиру, де вона мешкала з [PERSON] та дитиною [PERSON], хоча ніхто її не виганяв з помешкання, не змінював замки на дверях, не позбавляв її ключів та не створював умов за яким було б неможливим проживання однією сім'єю. Відповідачка забрала з квартири усі свої особисті речі та речі дитини і разом з донькою виїхали з вказаного помешкання квартири. Таким чином з серпня 2012 року відповідачі без поважних причин не проживають у вказані квартирі, а лише формально зареєстровані за вказаною адресою. Після розірвання шлюбу з його сином, відповідачка [PERSON] перестала бути членом його сім'ї. Згідно з актом, складеним і завіреним 30 вересня 2013 року керівництвом житлової організації КП «ЖЕП № 26» Індустріального району м. Дніпропетровська, відповідачка [PERSON] та її донька [PERSON], не проживають у [ADDRESS] з серпня 2012 року, і їхніх речей у квартирі немає. За цей період часу відповідачка не сплачує ніяких комунальних послуг, хоча вони нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих у квартирі осіб, що зумовлює здійснення додаткових витрат на утримання квартири. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог посилався на викладені у заяві обставини. Вказав, що відповідачка та її донька не проживають у квартирі з серпня 2012 року та їхні речі у квартирі відсутні, у зв'язку з чим є всі підстави визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи але в судове засідання не з'явився, про причини неявки не сповістив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. [PERSON] є одноосібним власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.03.2003 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Спірна квартира являє собою двокімнатну квартиру загальною площею 45,0 кв.м., та згідно з довідкою КП «ЖЕП № 26» Дніпропетровської міської ради від 30.09.2013 року за № 2232 у квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 05.08.2013 року. Рішенням суду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають разом з серпня 2012 року. Дитина [PERSON] проживає із [PERSON] Згідно з актом від 30.09.2013 року складеного мешканцями будинку [ADDRESS] та посвідченого підписом уповноваженої особи КП «ЖЕП № 26» Дніпропетровської міської ради, [PERSON] та її донька [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживають з серпня 2012 року у зв'язку із розірванням шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Речей [PERSON] та її доньки у квартирі немає. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст. 391 ЦК України. Статтею 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи бути обмеженим у його здійсненні. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З огляду на ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі, будучи зареєстрованими, фактично не проживають за адресою: [ADDRESS], з серпня 2012 року, та не є членами сім'ї власника житла, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: partial