Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Ободівського сільського споживчого товариства про визнання договору купівлі-продажу дійсним, зазначивши, що відповідно до протоколу засідання аукціонної комісії від 28.12.2010 року на торги виставлялася нежитлова будівля контори літ. «А» загальною площею 82,8 кв.м, туалет літ. «Б», розташовані в с.Ободівка, вул. Леніна 9, Тростянецького р-ну, Вінницької обл., 1935 року введення в експлуатацію, що належить Ободівському ССТ. Відповідно до даного протоколу переможцем цих торгів став позивач. Переможцю аукціонних торгів було рекомендовано на протязі п'яти банківських днів перерахувати кошти за придбане майно на вказаний рахунок. Відповідно до прибуткового касового ордера №32 від 29.12.2010 року Ободівським ССТ було прийнято від [PERSON] 18000 гривень за приміщення. Відразу після проведення торгів позивач в усній формі попередньо досяг згоди з головою правління Ободівського ССТ про нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу вищезазначеного об'єкта нерухомості, а саме, Ободівське ССТ брало на себе зобов'язання по належній підготовці документів для нотаріального оформлення і саму процедуру нотаріального оформлення. Але всупереч попередньої домовленості відповідач надав позивачу правовстановлюючі документи на будівлю та копії реєстраційних документів Ободівського ССТ, а від процедури нотаріального оформлення Ободівське ССТ всіляко відмовляється, адже на їхню думку вищезазначених документів і так достатньо. Ухилення відповідача від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, обмежує право позивача на розпорядження своїм майном. В зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду, та просив визнати договір купівлі продажу дійсним та визнати за ним право власності на нежитлову будівлю контори літ. «А» загальною площею 82,8 кв.м, туалет літ. «Б», розташовані в с.Ободівка, вул. Леніна 9, Тростянецького р-ну, Вінницької обл., 1935 року введення в експлуатацію. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявились, представник позивача надав заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву. в якій позов визнає повністю, просить розглянути справу в його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом було встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Дійсно відповідно до протоколу засідання аукціонної комісії від 28.12.2010 року переможцем торгів, на які виставлялась нежитлова будівля контори літ. «А» загальною площею 82,8 кв.м, туалет літ. «Б», розташовані в с.Ободівка, вул. Леніна 9, Тростянецького р-ну, Вінницької обл., 1935 року введення в експлуатацію, став [PERSON] (а.с.15). Відповідно до даного протоколу [PERSON] було рекомендовано на протязі п'яти банківських днів перерахувати кошти за придбане майно на вказаний рахунок. Копія квитанції до прибуткового касового ордеру №32 від 29.12.2010 року підтверджує факт проплати 18000грн. позивачем на рахунок Ободівського ССТ.(а.с.14). Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 04.11.2003 року, адміністративна будівля, що розташована на вул.Леніна, 9, с.Ободівка, Тростянецького району, Вінницької області має наступні технічні характеристики нежитлова будівля контори літ. «А» загальною площею 82,8 кв.м, основна 65,5кв.м., допоміжна 17,3 кв.м, туалет літ. «Б», власником якого дійсно являлись Ободівське ССТ на підставі рішення виконкому Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. (а.с.5-13). Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) ... застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. З ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. В зв'язку з тим, що сторонами узгоджено всі істотні умови договору, відбулось його часткове виконання, що підтверджується наявністю у позивача правовстановлюючих документів на будівлю та квитанції про сплату коштів за вказану будівлю, а відповідач до тепер не виконав свої зобов'язання щодо укладання договору купівлі-продажу в нотаріальній формі і всіляко ухиляється від свого обов'язку, тому позивач має всі підстави для звернення до суду з позовом про визнання права власності на зазначений об'єкт нерухомості. Згідно ст. 219 ч. 2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов до говору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що договір купівлі продажу. Укладений між [PERSON] та Ободівським ССТ є дійсним. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частино. 1 ст. 386 ЦК України закріплено, що держава забезпечує рівний захист прав всіх суб'єктів права власності. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи із наведеного, на підставі вивчених наявних у справі доказів, взявши до уваги позицію позивача, з метою захисту права власності добросовісного покупця [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved