Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому зазначив, що з 05.04.2012р. по 30.04.2013р. працював охоронником в ТОВ «Баракуда і К». Згідно наказу №13-к від 30.04.2013р. його було звільнено з роботи за ст.38 КЗпПУ за власним бажанням з 30.04.2013р. Однак, розрахунок з позивачем було проведено 12.06.2013р., а трудову книжку повернуто - 12.07.2013р. За вказаних обставин позивач просить стягнути з відповідача 2900,00грн. середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та 2000,00грн. моральної шкоди. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, суд визнав можливим провести заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне. Встановлено, що наказом ТОВ «Баракуда і К» від 28.04.2012р. №15-к [PERSON] прийнято на роботу на посаду охоронника з 01.05.2012р. (а.с.27). Наказом ТОВ «Баракуда і К» від 30.04.2013р. №13-к [PERSON] звільнено з посади охоронника з 30.04.2013р. за власним бажанням (а.с. 3, 28). Вбачається, що трудову книжку [PERSON] було передано 07.05.2013р. [PERSON] для вручення власнику - [PERSON], що стверджується розпискою від 07.05.2013р. та копією з журналу реєстрації (а.с. 30, 32, 33). [PERSON] отримав трудову книжку 12.07.2013р. від [PERSON], про що написав розписку (а.с. 31). Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язані в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, передбачені ст. 116 цього кодексу. За ч.4 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Вказані вимоги закону відповідач не виконав, що є підставою для стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки. За останні два місяці роботи, що передували звільненню [PERSON], а саме березень та квітень 2013р., листом Міністерства соціальної політики від 21.08.2012 року №9050/0/14-12/13 встановлено 42 робочі дні. Відтак, середньоденна заробітна плата позивача становила 60,92 грн. ((1284,53грн. зарплата за березень + 1274,06грн. зарплата за квітень) : 42 за робочі дні). Кількість робочих днів за час затримки видачі трудової книжки згідно листа Міністерства соціальної політики від 21.082012 року №9050/0/14-12/13, становить 47 днів. Отже, середній заробіток, який підлягає виплаті позивачу становить 2863,24грн. (60.92грн. х 47дн.) без вирахування податків і зборів, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці». Враховуючи розмір середньої заробітної плати, що підлягає стягненню з відповідача, тривалість затримки видачі трудової книжки, що є порушенням законних прав [PERSON], та призвело до моральних страждань, у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 500,00грн..

Outcome: partial