Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 23.07.1994 року, між ним та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану В.Березнянського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за №29. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, неповнолітньою є донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що за останні роки подружнього життя між ним та відповідачкою виявилося повне неспівпадіння характерів, життєвих інтересів, відсутність взаємопорозуміння, стали виникати конфлікти. Між ними втрачено почуття кохання та душевної прив`язаності один до одного, стали чужими людьми. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2015 року. Спору про поділ майна та спору про місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] між сторонами - немає. За таких обставин, позивач просить суд шлюб, який був укладений 23.07.1994 року між ним та [PERSON] , розірвати. В судове засідання [PERSON] не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розглянути справу у його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, зокрема і через офіційний веб - сайт судової влади України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва виданого повторно серії [NUMBER] від 28.08.2005 року про шлюб, 23.07.1994 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану В.Березнянського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за №29. Встановлено, що від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, неповнолітньою є донька - [PERSON] , [INFO] . Спору про місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] - не заявлялося. Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, через відсутність сімейних стосунків вже з 2015 року. Спільне життя з [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача [PERSON] . Спору щодо поділу спільного майна, позивачем не заявлялося. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. У відповідності до вимог ч.1ст.141 ЦПК України з відповідачки належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 840, 80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved