Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «АКБ «Київ» та просив зобов*язати відповідача подати до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м.Києві заяву, відповідно до затвердженої законодавством форми, для проведення державної реєстрації припинення обтяження майнових прав на квартиру [ADDRESS] та вилучення записів: 1) з Єдиного державного реєстру заборон відчужень об*єктів нерухомого майна (тип обтяження: заборона на нерухоме майно, зареєстровано 01.02.2007р. за №4435416, власник ТОВ «Регіон-Інвест», код: 331351574, заявник: ПАТ «АКБ «Київ», 2) з Держаного реєстру іпотек (тип обтяження: іпотека, зареєстровано 01.02.2007р. за №4435271, іпотекодержатель: ПАТ «АКБ «Київ», код: 14371869, іпотекодавець: ТОВ «Регіон-Інвест», код: 31351574, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 22.12.2006р. між ПАТ «АКБ «Київ» та ТОВ «Регіон-Інвест» було укладено кредитний договір №163/06, а 31.01.2007р. між ПАТ «АКБ «Київ» і ТОВ «Регіон-Інвест» було укладено договір іпотеки. З метою забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором №163/06 від 22.12.2006р. та додаткових угод до нього, за умовами іпотечного договору відповідачу в іпотеку було передано майнові права на майно, що стане власністю іпотекодавця в майбутньому, а саме: майнові права щодо квартири [ADDRESS] згідно договору іпотеки від 31.01.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], у зв*язку із чим 01.02.2007р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об*єктів нерухомого майна за №4435416 зареєстровано заборону на нерухоме майно реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо об*єкта обтяження, а саме: майнові права на квартиру [ADDRESS], а 01.02.2007р. у Державному реєстрі іпотек за №4435271 тим же реєстратором зареєстровано іпотеку на майнові права на квартиру [ADDRESS]. 01.12.2006р. між ТОВ «Регіон-Інвест», [PERSON] і ПАТ «АКБ «Київ» укладено договір №1/б-262, згідно якого ТОВ «Регіон-Інвест» відступило, а [PERSON] набув право вимоги, належне ТОВ «Регіон-Інвест» за інвестиційним договором №Б-262, у зв*язку із чим позивач став власником майнових прав на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до іпотечного договору №46 від 31.01.2007р., укладеного між ТОВ «Регіон-Інвест» і ПАТ «АКБ «Київ», крім іншого, передано в іпотеку ПАТ «АКБ «Київ» майнові права на квартиру [ADDRESS]. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 24.04.2013р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 10.09.2013р., вказаний іпотечний договір визнаний недійсним в частині передачі в іпотеку квартири [ADDRESS], але обтяження вказаного об*єкта нерухомості зберігається до тепер в Єдиному державному реєстрі заборон відчужень об*єктів нерухомого майна і Держаному реєстрі іпотек. У зв*язку із наведеним просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 546, 575, 576 ЦК України, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 2, 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення майнових прав позивача на об*єкт нерухомого майна. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, направив до суду письмові заперечення проти позову, де вказував, що позов не визнає як необґрунтований і безпідставний (а.с. 20 - заперечення). Представник третьої особи - Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м.Києві в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 25 - поштове повідомлення), заперечень проти позову суду не надав про поважність причин неявки представника суд не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, а також у відсутності представника третьої особи на підставі матеріалів, що є в справі. Представник третьої особи - ТОВ «Регіон-Інвест» позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до частини 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом відповідно до частини 3 ст.61 ЦПК України встановлено, що 22.12.2006р. між ПАТ «АКБ «Київ» та ТОВ «Регіон-Інвест» було укладено кредитний договір №163/06, а 31.01.2007р. між ПАТ «АКБ «Київ» і ТОВ «Регіон-Інвест» було укладено договір іпотеки. З метою забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором №163/06 від 22.12.2006р. та додаткових угод до нього, за умовами іпотечного договору відповідачу в іпотеку було передано майнові права на майно, що стане власністю іпотекодавця в майбутньому, а саме: майнові права щодо квартири [ADDRESS] згідно договору іпотеки від 31.01.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], у зв*язку із чим 01.02.2007р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об*єктів нерухомого майна за №4435416 зареєстровано заборону на нерухоме майно реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо об*єкта обтяження, а саме: майнові права на квартиру [ADDRESS], а 01.02.2007р. у Державному реєстрі іпотек за №4435271 тим же реєстратором зареєстровано іпотеку на майнові права на квартиру [ADDRESS]. 01.12.2006р. між ТОВ «Регіон-Інвест», [PERSON] і ПАТ «АКБ «Київ» укладено договір №1/б-262, згідно якого ТОВ «Регіон-Інвест» відступило, а [PERSON] набув право вимоги, належне ТОВ «Регіон-Інвест» за інвестиційним договором №Б-262, у зв*язку із чим позивач став власником майнових прав на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до іпотечного договору №46 від 31.01.2007р., укладеного між ТОВ «Регіон-Інвест» і ПАТ «АКБ «Київ», крім іншого, передано в іпотеку ПАТ «АКБ «Київ» майнові права на квартиру [ADDRESS]. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 24.04.2013р. (а.с. 6-7 - копія рішення суду), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 10.09.2013р. (а.с. 8-10 - копія ухвали суду), вказаний іпотечний договір визнаний недійсним в частині передачі в іпотеку квартири [ADDRESS], але обтяження вказаного об*єкта нерухомості зберігається до тепер в Єдиному державному реєстрі заборон відчужень об*єктів нерухомого майна і Держаному реєстрі іпотек (а.с. 11, 12 - копії витягів з Державних реєстрів). Задовольняючи позов, суд виходив із наступного. Згідно частини 1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов*язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов*язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину… В даному спірному випадку, заборони, щодо яких заявлено позов, накладені у зв*язку із забезпеченням вже недійсного на час розгляду справи правочину. У відповідності до ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Тобто, діюче законодавство саме на банк покладає обов*язок вчинення дій щодо зняття заборони з нерухомого майна, у разі, якщо підстави її накладення відпали. В пункті 26 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою КМ України №410 від 31.03.2004р., реєстратор вносить до реєстру відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи правовий зміст вказаних норм права і підзаконних актів та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та їх взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення в порядку захисту права власності позивача на нерухоме майно. Заперечення представника відповідача проти позову з тих підстав, що підзаконний акт, що регулює надання витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна втратив свою чинність і підзаконний акт, на підставі якого були внесені обтяження, також, втратив чинність, недоведеність позивачем порушення своїх майнових прав на спірний об*єкт нерухомого майна та відсутність належних і допустимих доказів в обґрунтування позову, не заслуговують на увагу і не можуть бути правовою підставою для відмови в позові, оскільки саме на іпотекодержателя діюче законодавство покладає вчинення дій щодо зняття заборони у випадку, коли відпали підстави, що були підставою для накладення цієї заборони і саме обраний позивачем спосіб цивільно-правового захисту підлягає застосуванню в спірних правовідносинах.

Outcome: approved