Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 12.04.1995 року [PERSON] подарував йому житловий будинок [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці площею 0.0899 га. Однак, з'ясувалося, що земельна ділянка, на якій розташований будинок до теперішнього часу перебуває у власності у відповідача, оскільки на його ім'я виданий відповідний держаний акт про право власності на земельну ділянку. Позивач вважає, що з переходом права власності на житловий будинок до нього перейшло право власності і на земельну ділянку на якій він розташований. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0899 га. на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти постановлення рішення про задоволення позову. Представник третьої особи Управління Держземагенства у Миколаївській області Люткевич І.Г. в судове засіданні не з'явився, до суду надіслав заяву із клопотанням про слухання справи у відсутність їхнього представника, справу просили вирішити у відповідності з вимогами чинного законодавства. Заслухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до Договору дарування від 12 квітня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Первомайської нотаріальної контори Ткаченко Н.В., реєстровий № 2-1062 [PERSON] прийняв у дар від [PERSON] одноповерховий жилий будинок [ADDRESS] Із Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Первомайською міською радою Миколаївської області на ім'я [PERSON], який мешкає по [ADDRESS] вбачається, що на підставі Рішення виконкому № 89 від 26.04.1994 року Первомайської міської ради Миколаївської області йому передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,0899 га. в межах згідно планом по [ADDRESS]. Земельна ділянка передана для обслуговування житлового будинку. Як встановлено в судовому засіданні, до теперішнього до власника житлового будинку [ADDRESS] [PERSON], право власності на земельну ділянку, на якій розташований цей будинок, фактично не перейшло. Земельна ділянка на даний час оформлена на попереднього власника будинку - [PERSON] За визначенням, що міститься в ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. А у разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба. Крім того, ч.1 ст.120 ЗК України та ч. 1 ст.377 ЦК України, також передбачено, що у разі відчуження будівлі і споруди, які розташовані на земельній ділянці, яка належить на праві власності відчужувачу, то до набувача переходить право власності і на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст. ст. 377, 381 ЦК України, ч.1 ст. 377 ЗК України.

Outcome: approved