Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 09.01.2014 року у Виконавчому комітеті Крупської Сільської ради Миколаївського району Львівської області, актовий запис №1. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між сторонами виникають часті конфлікти, що негативно впливає і на дітей сторін. Неодноразові спроби збереження сім`ї не дали жодних позитивних результатів, між сторонами немає нічого спільного. Півроку сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем, але коли останній виїжджає за межі України, діти проживають із відповідачкою. Просить розірвати шлюб між ними. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.07.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до Прикінцевих положень ЦПК України та визначено, що на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), продовжено строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», що набрав законної сили 17.07.2020 року, внесено зміни до ЦПК України та передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно пункт до 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Відповідач подала суду відзив на позов, у якому вказала, що, на даний час, позов не визнає, оскільки доводи позивача не відповідають дійсним обставинам справи, зокрема заперечила проти твердження позивача щодо місця її проживання та утримання дітей лише позивачем. Також вказала, що готова до позасудових домовленостей з батьком дітей, проте кожен раз наштовхується на стіну непорозумінь з боку позивача. Вважає, що збереження сім`ї є реально можливим та доцільним для того, щоб зберегти між сторонами приязні відносини заради їхніх дітей та мирного і цивілізованого вирішення ряду питань, таких як утримання дітей, визначення місця їхнього проживання, способів участі у їх вихованні. Ухвалою суду відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). У поданій позовній заяві позивач ствердив про стійкий розлад у сім`ї, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе, наполягав на розірванні шлюбу. Суд приймає до увагу поданий відповідачем акт №257 ЛКП «Сяйво» від 10.08.2020 року, згідно якого [PERSON] протягом шести років проживає разом з дітьми [PERSON] , 2017 р.н., [PERSON] , 2014 р.н. за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, сторони ствердили, що позивач тривалий час протягом року перебуває у Республіці Чехія, де працює. Як ствердили сторони у поданих заявах по суті справи, конфлікт є тривалим, спроби збереження сім`ї не дали жодних позитивних результатів. Відповідач не подала суду жодного доказу, що шлюб між сторонами не може бути розірвано, не вказала на обставини, що дають суду підстави для відмови у задоволенні позову, клопотання про надання часу на примирення не подала. Відтак, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони не підтримують сімейних відносин, конфлікт має стійкий характер, що підтверджується і викладеним сторонами у позові та відзиві на позов, сторони втратили почуття взаєморозуміння, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Крім цього, суд звертає увагу відповідача, що вирішення питань, щодо утримання дітей, визначення місця їхнього проживання, способів участі у їх вихованні, сторони можуть вирішити у позасудовому чи судовому порядку незалежно від їх перебування у зареєстрованому шлюбі чи розірванні такого. Крім цього, згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме сплачений судовий збір при поданні позову до суду у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved