overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, вказуючи, що 22.06.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким він передав [PERSON] 2000 грн., а останній прийняв їх і написав розписку в якій взяв на себе зобов'язання в строк до 15.07.2013 року повернути грошові кошти. В порушення умов договору відповідач зобов'язання не виконав. 18.07.2013 року він та відповідач знову уклади договір позики і він передав останньому 3500 грн. Відповідач прийняв грошові кошти і написав розписку про їх повернення до 16.08.2013 року, але взяті не себе зобов'язання не виконав. Крім того, 30.07.2013 року він позичив відповідачу 1370 грн., які останній зобов'язався повернути до 16.08.2013 року, але не повернув їх. 01.08.2013 року за договором позики він передав відповідачу 2000 грн., які той зобов'язаний був повернути до 16.08.2013 року, але отримані грошові кошти не повернув. Загальна сума заборгованості за договорами позики складає 8870 грн., які просив стягнути на його користь. Крім того, просив стягнути з відповідача судовий збір. У заяві від 13.02.2014 року просив стягнути з відповідача транспортні витрати в сумі 145 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ч. 5 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що укладені між позивачем та відповідачем договори позики відповідають передбаченій ст. 1047 ЦК України простій письмовій формі і підтверджується долученими до матеріалів справи розписками від 22.06.2013 року, 18.07.2013 року, 30.07.2013 року, 01.08.2013 року (а.с.3,4). Судом встановлено, що передбачений договорами термін виконання зобов'язання закінчився, проте відповідач ухиляється від взятого на себе зобов'язання по поверненню суми позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань, тому з нього підлягає стягненню 8870 грн. боргу за договорами позики від 22.06.2013 року, 18.07.2013 року, 30.07.2013 року, 01.08.2013 року. На підставі ст. ст. 79, 85, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 229,41 грн. (а.с.1) та 145 грн. витрат, що пов'язані з явкою позивача до суду (а.с.20).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, вказуючи, що за договором позики від 10.03.2013 року він передав відповідачу 8500 грн., про що була складена розписка. Відповідач повинна була повернути грошові кошти до 01.04.2013 року, але зобов'язання не виконала і грошові кошти не повернула. Просив стягнути з відповідача 8500 грн. та судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідач позов визнала частково, оскільки вона повернула позивачу 7000 грн. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що укладений між позивачем та відповідачем договір позики відповідає передбаченій ст. 1047 ЦК України простій письмовій формі і підтверджується долученою до матеріалів справи розпискою від 10.03.2013 року (а.с.31). Передбачений договором термін виконання зобов'язання закінчився 01.04.2013 року. Відповідач повернула [PERSON] грошовими переказами 15.04.2013 року 6000 грн. та 11.07.2013 року 1000 грн., тобто виконала зобов'язання на загальну суму 7000 грн. Відповідачем не виконано зобов'язання на суму 1500 грн.. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Приймаючи до уваги, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобов'язань, тому з неї підлягає стягненню 1500 грн. боргу за договором позики від 10.03.2013 року. На підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення грошової суми, інфляційних втрат та процентів за договором позики, а також відшкодування сплати судового збору. В судове засідання позивач не зявилвся. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить винести по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наданих суду доказів. Вивчив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 10.01.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] надав [PERSON] позику в сумі 15000грн, а [PERSON] зобов`язався повернути отриману суму не пізніше 10.02.2014р. Позивач надав відповідачу 15000грн., але відповідач свої зобов`язання не виконав і отриману суму в строк не повернув. Згідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Інфляційні втрати за період з 11.02.2014р. по 06.08.2015р. (542 дні) складають 11295,00грн., 3% річних від простроченої суми складають 668,22грн. Загальна сума боргу з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат складає 26963,22грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, що складає грошову суму коштів у розмірі 23 670 гривень та судові витрати. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до розписки від 20.01.2016 року [PERSON] позичив у [PERSON] 900 доларів США, які зобовязався повернути до 05.03.2016 року, проте у встановлений строк відповідач боргу не повернув. Позивач згідно заяви підтримав заявлені позовні вимоги повністю, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст.128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Наявність зобовязань відповідача перед позивачем підтверджує надана суду копія розписки, з якої вбачається, що [PERSON] зобовязується виплати грошові кошти в сумі 900 гривень до 05.03.2016 року. Згідно ч.1 ст.509 ЦПК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до правил ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а в судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір позики, всупереч умовам якого у визначений строк гроші не повернуті. Відповідно до частини 1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші течі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК). З відповідача слід стягнути відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Свою заяву позивач пояснює наступним. 06.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір строкової позики, за яким останній отримав кошти в сумі 10000,00 доларів США на строк до 06.11.2013 року, про що було складено відповідну розписку. Відповідачем не виконується досягнута домовленість, кошти не сплачені Станом на час подання позову сума боргу становить 10000,00 доларів США, що на дату звернення до суду становить 255953,00 грн. У судове засідання позивач не зявився, але скерував до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення в газеті «Черкаський край» від 18.01.2017 року № 3 (20142), але не повідомив про причини неявки. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до розписки від 06.06.2013 року, [PERSON] позичив у [PERSON] 10000,00 доларів США строком до кінця 06.11.2013 року. Згідно повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» від 29.10.2016 року курс валюти станом на 26.10.2016 року за 1 долар США становить 25,5953 грн. Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на час подання позову сума заборгованості становить 10000,00 доларів США, що еквівалентно 255953,00 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач покладені на нього зобовязання не виконав, тому є підстави для задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 2560,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого він позичив відповідачу 22 травня 2013 року кошти в сумі 420000 грн. терміном до 31 жовтня 2013 року. На підтвердження укладення даного правочину було складено письмово договір позики. Згідно договору відповідачу було передано усі гроші на суму 420000 грн. В обумовлений строк [PERSON] не повернув йому суму боргу, на телефонні виклики перестав відповідати та всіляко уникати зустрічі. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України зобов'язання повинно бути виконане в грошовій валюті України - гривні. Згідно ст. 526 ч.1 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказує, що витрати від інфляції розраховуються і складають 309798 грн. 27 коп. Проценти за користування коштами розраховуються і складають 24129 грн. 86 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача заподіяної матеріальної шкоди в сумі 59595,39 грн. та моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 14.05.2015 року Деснянським районним судом м. Чернігова під головуванням судді Мурашко І.А. було розглянуто у судовому засіданні в залі суду матеріали по справі № 750/4048/15-п про притягнення до адміністратвиної відповідальності [PERSON]. Під час розгляду судом було встановлено наступне: 03.03.2015 року о 09.45 год. [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «ЗИЛ-ММЗ 555» державний номер [NUMBER] не наддав переваги у русі транспортному засобу - «FIAT DOBLO», д.н.з. [NUMBER], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилося зіткнення, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів. Таким чином судом було встановлено, що [PERSON] порушив п.16.11 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.. 124 КпАП за що до нього рішенням суду було застосовано штраф в сумі 425,00 грн. на користь держави. В результаті грубого порушення ПДР водієм автомобіля «ЗИЛ-ММЗ 555» державний номер [NUMBER] [PERSON], автомобіль, яким володіє і керував позивач, був пошкоджений, для його ремонту позивач повинен витратити кошти в сумі 53815,38 грн., що підтверджується висновком № 84 експертного авто товарознавчого дослідження дорожнього транспортного засобу. Вартість експертного товарознавчого дослідження спеціаліста становить 780,00 грн. Завдані матеріальні збитки позивач оцінює в розмірі 59595,38 грн.. Після ДТП позивач був позбавлений можливості користуватися належним йому майном, в результаті чого був порушений нормальний уклад його життя. Постійне напруження та хвилювання призвело до того, що позивач став дратівливим, більшість свого вільного часу позивач має витрачати на невластиві йому функції, як то надавати пояснення в різних державних установах щодо скоєння ДТП, ремонт автомобіля, отримання різного роду довідок, відвідування суду. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 5000,00 грн. 07.09.2015 року представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просять стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-АВТО» на користь позивача заподіяну матеріальну шкоду в сумі 50000,00 грн., стягнути з [PERSON] на користь позивача заподіяну матеріальну шкоду в сумі 9595,38 грн. та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., стягнути з відповідачів на користь позивача всі понесені судові витрати. Ухвалою суду від 08.09.2015 року відмовлено у прийнятті уточненої позовної заяви. Позивач та представник позивача в судове засідання не з»явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлено у встановленому порядку, згідно ст. 74 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про\~ стягнення коштів за борговим зобовязанням. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.10.2006р. між сторонами був укладений договір позики, згідно якого відповідач взяла у позивача в борг грошову суму у розмірі 100 000 доларів США, які зобов'язалась повернути протягом шести місяців, зі сплатою відсотків щомісяця 2% від суми і одноразовою виплатою у розмірі 3%. Проте, відповідач своїх зобов'язань не виконала, у зв'язку з чим позивач звертався до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми боргу. 10 серпня 2007 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси з відповідача на користь [PERSON] стягнута сума боргу у розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 500 000 (п'ятсот тисяч) гривень, щомісячних виплат 2% від суми ( 12000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 60 000 гривень) і одноразовою виплатою в розмірі 3% (18 000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 90 000 гривень) при кінцевому розрахунку, що дорівнює (30000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 150 000 гривень), а всього - 500 000 гривень + 150 000 грн. = 650 000 гривень. На даний час в провадженні державного виконавця Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції [PERSON] перебуває виконавче провадження №В-17/684 по виконанню виконавчого листа №2-3397, виданого Суворовським районним судом м. Одеси від 10 серпня 2007 року про стягнення з відповідача 650 000 гривень, згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10.08.2007р.. Позивач просить стягнути з відповідача проценти в період з 10.08.2007р.-10.06.2016р. (106 місяців *(2%*100 000))=212\~000) у розмірі 212 000 доларів США, що еквівалентно сумі у розмірі 5300466 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Позивач та її представник погодились\~\~\~\~ на розгляду справи у порядку\~ заочного провадження.\~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 31287,78 гривень. Представник позивача посилається на те, що 24 червня 2006 року та між КС «Афіна» та [PERSON] укладено кредитний договір №К 0606241334. Відповідно до умов договору КС «Афіна» надала [PERSON] кредит на загальну суму 6000 гривень зі сплатою 60,0% річних. 01 серпня 2013 року між КС «Афіна» та [PERSON] було укладено угоду про відступлення право вимоги по кредиту №К 0606241334 від 24 червня 2006 року, відповідно до умов якої [PERSON] прийняв від КС «Афіна» право вимоги боргу, з урахуванням суми неповернутої позики - кредиту, відсотків та неустойки. Станом на 01.07.2013 року [PERSON] має кредитну заборгованість у розмірі 31287,78 гривень. На ім'я відповідача направлена вимога про сплату заборгованості. Однак ніяких дій відповідач по виплаті кредитної заборгованості не здійснив, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтвердив, що отримав кредит. Однак вважав, що сума заборгованості значно завищена. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 24 червня 2006 року та між КС «Афіна» та [PERSON] укладено кредитний договір №К 0606241334. Відповідно до умов договору КС «Афіна» надала [PERSON] кредит на загальну суму 6000 гривень зі сплатою 60,0% річних. 01 серпня 2013 року між КС «Афіна» та [PERSON] було укладено угоду про відступлення право вимоги по кредиту №К 0606241334 від 24 червня 2006 року, відповідно до умов якої [PERSON] прийняв від КС «Афіна» право вимоги боргу, з урахуванням суми неповернутої позики - кредиту, відсотків та неустойки. [PERSON] припинив виплачувати кредит та відсотки по кредиту, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 31287,78 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем). Відповідно до ч 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. При викладених обставинах суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі у розмірі 31287,78 гривень.

Outcome: approved