Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] ; Встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] державного акту серії ЯА № 291189 на право власності на земельну ділянку площею 6,61 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на масиві № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки: 5125282500:01:001:0424, який виданий на підставі розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації Одеської області № 320/2004 від 26.07.2004 року і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010553600060. В обгрунтування своєї заяви зазначає, що [INFO] в селі Торосове Захарівського району Одеської області померла моя мати - [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме право власності на земельну ділянку площею 6,61 гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Торосівської (колишня назва «Ленінської») сільської ради Захарівського (Фрунзівського) району, Одеської області. 17 грудня 2019 року заявник бажаючи оформити право власності на майно померлої [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, однак державний нотаріус Романова І.С. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, оскільки заявник позбавлений можливості оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на земельну ділянку, тому звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа. Заявник у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Вирішення даної справи залишає на розсуд суду. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] в селі Торосове Захарівського району Одеської області померла мати заявника - [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 193 від 22.08.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане повторно Захарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме право власності на земельну ділянку площею 6,61 гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Торосівської (колишня назва «Ленінської») сільської ради Захарівського (Фрунзівського) району, Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки: 5125282500:01:001:0424, що посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 291189 (а.с. 10). Спадкодавець заповіт не залишала. Спадкоємцями за законом першої черги є лише заявник її син - [PERSON] . На час відкриття спадщини заявник був зареєстрований та постійно проживав із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: с. Торосове, Захарівський район, Одеська область, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області № 308 від 06.03.2019 року (а.с. 8). 17 грудня 2019 року заявник бажаючи оформити право власності на майно померлої [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але державний нотаріус Романова І.С постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину так як, відсутні документи, що підтверджують родинні зв`язки спадкодавця із спадкоємцем, а також згідно поданого державного акту на право власності на земельну ділянку власник земельної ділянки зазначена, як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть як « [PERSON] ». Встановлення факту родинних відносин. Як встановлено, в свідоцтві про смерть спадкодавця її ім`я та по-батькові вказано як [PERSON] , дата народження - [INFO] , в свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] мати зазначена - [PERSON] , а за даними Державного реєстру актів цивільного стану про заявника народження мати вказана - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 13) Згідно з висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 05.11.2019 року Захарівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області мені відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану, оскільки за результатами розгляду матеріалів справи, вбачається, що при складанні актового запису про народження № 33 від 13.05.1970 р., складений виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Овідіопольського району Одеської області на [PERSON] , дані відносно матері дитини були вказані без надання документів матері та за її відсутності, тому визначити які відомості вказано помилково не має можливості (а.с. 14). Згідно пункту 7 Постанови ПВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 25.05.1998 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин між заявником та [PERSON] підтверджується наступним: - Довідкою Затишанською селищною радою Захарівського району Одеської області від 13.02.2020 року № 139 в якій зазначено, що моя мати [PERSON] , яка померла [INFO] дійсно постійно проживала і була зареєстрована до дня смерті в селі Леніне Фрунзівського району Одеської області. У житловому будинку, що розташований за вищевказаною адресою, крім моєї матері - [PERSON] на день її смерті був зареєстрований та постійно проживав я, її син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Частковим співпадінням відомостей, що містяться в: - свідоцтві про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис № 193 від 22.08.2016 року; - свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] , актовий запис № 33 від 13.05.1970 року; - висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 05.11.2019 року Захарівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Отже, [PERSON] є матір`ю заявника [PERSON] . Крім того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт родинних відносин між спадкодавцем та заявником, вказавши, що [PERSON] дійсно є матір`ю заявника [PERSON] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документу. 5 вересня 2005 року [PERSON] був виданий державний акт серії ЯА № 291189 на право власності на земельну ділянку площею 6,61 гектарах, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Торосівської (колишня назва «Ленінської») сільської ради Захарівського (Фрунзівського) району, Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки: 5125282500:01:001:0424 (а.с. 10). Однак, під час виготовлення державного акту було допущено помилку, зокрема, в графі «прізвище, ім`я, по батькові» зазначено « [PERSON] »замість правильного « [PERSON] ». На даний час усунути виявлені недоліки, щодо виданого державного акту в позасудовому порядку не можливо, тому заявник змушений був звернутися до суду. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них. Належність вищевказаного державного акту [PERSON] підтверджується довідкою № 115 від 10.02.2020 року, що видана Затишанською селищною радою Захарівського району Одеської області, в якої зазначено, що [PERSON] , яка померла [INFO] дійсно отримала державний акт на право власності на земельну ділянку на території Торосівської (Ленінської) сільської ради Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області на масиві 4, ділянка 22. Також, повідомлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Ніяких інших громадян на території с. Торосове не значилось (а.с. 17). Статтею 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами безпосередньо заінтересованих у цьому осіб. За результатом дослідження описаних у цьому рішенні доказів, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між заявником [PERSON] та його матір`ю [PERSON] та факту належності правовстановлюючого документу, оскільки вони підтвердженні показаннями свідків та документами, наявними в матеріалах справи. За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані і суд вважає за необхідне їх задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved