Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить скасувати заборону відчуження об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована Яворівською державною нотаріальною конторою 13 грудня 2006 року № 4213329 на підставі повідомлення Яворівської державної нотаріальної контори. Позов обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . На початку липня 2021 року йому стало відомо, що на вказаний житловий будинок державним реєстратором Яворівської державної нотаріальної контори зареєстровано заборону відчуження об`єкту нерухомого майна. Позивач звернувся до Львівського державного нотаріального архіву із запитом, та архів повідомив, що в реєстрі Яворівської ДНК для реєстрації заборон відчуження жилих будинків за 1969-1985 роки на сторінці № 103 є запис № 5 «назва банку і номер повідомлення - Новояворівське відділення труд.банку від 01 червня 1983 року № 240, дата одержання повідомлення - 02 червня 1983 року, дата накладення - 02 червня 1983 року, прізвище, ім`я та по батькові боржника, місцезнаходження будівлі - [PERSON] , [ADDRESS] , службова відмітка про зняття заборони відчуження - відсутня». 30 липня 2021 року позивач звернувся до відділу виконавчої служби із заявою про зняття заборони з майна на його відчуження, однак відділ виконавчої служби повідомив, що відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] станом на 30 липня 2021 року немає та зняти заборону відчуження майна не можуть, оскільки така виконавчою службою не накладалася. Існування зазначеної заборони перешкоджає вільно користуватись та розпоряджатись нерухомим майном, що належить їй на праві власності, а тому вимушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, однак подав заяву у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Яворівської державної нотаріальної контори не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином. Про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві особистої власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Реєстру права власності на нерухоме майно. На вказаний будинок, який належить [PERSON] , Яворівською державною нотаріальною конторою 13 грудня 2006 року зареєстровано заборону на відчуження за № 4213329, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Відповідно до відповіді на запит позивача [PERSON] , Львівський державний нотаріальних архів листом № 2045/01-17 від 22 липня 2021 року повідомив, що в реєстрі Яворівської ДНК для реєстрації заборон відчуження жилих будинків за 1969-1985 роки на сторінці № 103 є запис № 5 «назва банку і номер повідомлення - Новояворівське відділення труд.банку від 01 червня 1983 року № 240, дата одержання повідомлення - 02 червня 1983 року, дата накладення - 02 червня 1983 року, прізвище, ім`я та по батькові боржника, місцезнаходження будівлі - [PERSON] , [ADDRESS] , службова відмітка про зняття заборони відчуження - відсутня». Відповідно до відповіді Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 41264 від 30 липня 2021 року, згідно з даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, відкритих виконавчих проваджень станом на 30 липня 2021 року відносно [PERSON] , не перебуває. Також повідомлено про те, що зареєстровано заборону на відчуження за № 4213329 відділом виконавчої служби не накладалося. Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частинами 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Відповідно до п. 02-32 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 грудня 2010 року № 3253/5, встановлено, що документи (постанови, ухвали, повідомлення тощо) по накладенню і зняттю заборон та арештів відчуження нерухомого та рухомого майна зберігаються 75 років. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до абз. 11 пп. 5.1 п. 5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Зважаючи на викладене вище, судом встановлено, що накладення заборони відчуження майна належного [PERSON] за відсутності виконавчого провадження існує формально, що підтверджується описаними вище повідомленнями. З огляду на наведене суд вважає, що наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про заборону відчуження майна, яке належить на праві власності [PERSON] порушує його право на вільне розпорядження цим майном, а зняття заборони відчуження майна не може бути проведено на загальних підставах. Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними, не спростованими відповідачем, тому підлягають задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією від 04 серпня 2021 року № 0.0.2219131418.1. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з Яворівської державної нотаріальної контори слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати із сплати судового збору в розмірі 908, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved