Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 лютого 2015 року та до досягнення сином повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком спільно не проживають, син проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з тих же підстав. Разом з тим, зазначила, що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина продовж 5-ти років не надає. Відповідач на розгляд справи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, хоча завчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою (а.с. 14, 22). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді , заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3 ). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, в межах позовних вимог, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач працює та має постійний дохід, розмір якого коливається від мінімального до високого, що підтверджується документально і дозволяє [PERSON] сплачувати аліменти по 700 гривень на місяць. (а.с. 19-20) Заперечень проти позову відповідач не надав, будь- яких доказів неможливості сплачувати аліменти у вказаному розмірі не представив. З цих підстав суд рахує доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3), в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 10 лютого 2015 року та до досягнення сином повноліття . Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи, наведене, на підставі ст.ст. 166, 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved