Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області в якому з урахуванням клопотання про уточнення позовної заяви, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, згідно Державного акту серії ЯГ №070195 виданого 14.04.2006 року загальною площею 3,18 га. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помела [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається зокрема з чотирьох земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 3,18 га. Дані земельні ділянки [PERSON] заповіла йому. Вказує, що як спадкоємець за заповітом маючи намір оформити право власності на спадкове майно звернувся до державного нотаріуса Сарненської районної нотаріальної контори, проте, постановою нотаріуса від 09.02.2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки у зв`язку з тим, що заповіт містить розпорядження щодо Сертифікату на право на земельну частку (пай). Зазначає, що іншим шляхом оформити право власності на спадкове майно не має можливості, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав клопотання, яким підтримав позовні вимоги та просив слухати справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подали відзив, згідно якого проти заявлених позовних вимог сільська рада не заперечує, справу просили розглянути без їх участі на підстав наявних в справі доказів. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.ч.1.4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що було зроблений актовий запис №14. З Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №070195 виданого 14.04.2006 р. на підставі розпорядження Сарненської районної державної адміністрації №137 від 10.03.2006 року вбачається, що [PERSON] мала на праві власності земельну ділянку площею 3,18 га, для ведення особистого селянського господарства, яка складається з чотирьох окремих земельних ділянок розташованих на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області. Дані земельні ділянки зареєстровані в Державному земельну кадастрі про земельну ділянку, що підтверджується наданими та дослідженими в судовому засіданні витягами. За свого життя [PERSON] розпорядилася земельною ділянкою, заповівши її [PERSON] , що підтверджується заповітом від 26.01.2000 року, який посвідчений секретарем Немовицької сільської ради народних депутатів. 19.02.2021 року державний нотаріус Сарненської районної державної нотаріальної контори Соколовська М.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на чотири земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 3,18 га, розташовані на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області в зв`язку з тим, що заповіт містить розпорядження щодо Сертифікату на право на земельну частку (пай), натомість спадкоємець просить видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом згідно Державного акту . Згідно довідки виданої Відділом у Сарненському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області встановлено, що державний акт серії ЯГ №070195 на право власності на земельну ділянку площею 3,18 га, [PERSON] отримала взамін сертифікату серія РВ №0200158 виданий КСП «Українп» на право на земельну частку (пай) площею 2,69 умовних кадастрових га, вказана інформація підтверджується довідкою виданою Немовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області 11.02.2021 року. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину у виді земельних ділянок після смерті [PERSON] , так як подав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки, які входять до складу спадщини, а тому позовні вимоги, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення. При прийнятті рішення суд враховує той факт, що заповіт складався [PERSON] 26.01.2000 року і на той час єдиним документом, що підтверджував права останньої на земельну частку (пай) був сертифікат, а Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №070195 видано їй лише 14.04.2006 року. Таким чином, на момент розпорядження своїми земельними ділянками у [PERSON] . Державного акту на право власності на земельну ділянку не було. В той же час відповідач підтвердив, що земельна ділянка зазначена у сертифікаті і у державному акті на право власності на землю фактично є однією і тією ж, крім того даний факт підтверджується дослідженою та зазначеною вище довідкою. Фактично заповідальне розпорядження щодо сертифіката на земельну частку пай є розпорядженням щодо земельних ділянок, зазначених у державному акті. На даний час, права позивача можуть бути захищені в обраний нею спосіб, а саме визнанням за нею права власності на спадкове майно. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Outcome: approved