Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та просить стягнути із відповідача на його користь борг 23000,00 грн., суму штрафних санкцій в розмірі 46500,00 грн., та 5000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 13 листопаду 2012 року відповідач взяв в нього в борг 23000,00 гривень, за умови повернення цього боргу в строк до 30 березня 2013 року. Відповідач надав йому власноруч виконану розписку, яка була виконана у присутності свідків [PERSON], а також [PERSON]. В цій розписці відповідач зазначив у якості умови на виконання його зобов'язань, що готовий сплатити штраф у разі прострочення боргу з 01 квітня 2013 року в сумі 100 грн. за кожен день прострочення. Відповідач в строк позичені гроші не віддав. На протязі 2013 року він мав численні зустрічі та переговори з відповідачем, який стверджував про готовність щодо сплаті боргу, однак на цей час він гроші не повернув. Відповідач прострочив з 30 березня 2013 року по 10 липня 2014 року, а саме 465 днів, що відповідно умов розписки складає таку суму штрафних санкцій: 465 х 100 = 46500 грн. Всього сума боргу, що винен йому відповідач становить 69500 грн. Оскільки кошти йому не повернуті відповідачем, він змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Своїми діями щодо ухилення відповідача від виконання грошових зобов'язань, останній завдав його великого клопоту та спричинив страждання та розлади здоров'я. В нього після численних прохань повернення боргу та розмов з відповідачем підвищувався тиск і почались негативні реакції організму, у тому числі загострились хронічні захворювання. Вважає що відповідач має сплатити також і моральну шкоду, яку він оцінює в 5000,00 грн. Позивач та його представник в судове засідання 12.01.2015 року не з'явилися, повідомлялися належним чином про місце та час судового засідання, представник позивача завчасно надав заяву, якою сповістив про можливість розгляду справи за його відсутності, просив пред'явлений позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду і вирішення справи. Відповідач заперечень проти позову не надав, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, заперечень не надав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13 листопада 2012 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти у сумі 23000,00 грн., про що власноруч написав письмову розписку та віддав її позивачу, оригінал якої долучений до матеріалів даної цивільної справи. При цьому, [PERSON] зобов'язався повернути позивачу суму грошових коштів до 30 травня 2013 року, а у випадку неповернення коштів у зазначений строк зобов'язався сплатити штраф у сумі 100,00 грн. за кожен день прострочення. Розписку було складено у присутності свідків. Відповідачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами того, що він повернув позивачу позичені грошові кошти у повному обсязі. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч. 1 ст. 1040 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частинами 1 та 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із розрахунку суми грошового боргу виконаних позивачем, сума заборгованості станом на 10.07.2014 року складає 69500,00 грн., з яких 23000,00 грн. - сума основного боргу, та 46500,00 грн. пеня нарахована згідно умов, що були погоджені сторонами в розписці (100 грн. за кожен день прострочення, тобто за період з 30.03.2013 року по 10.07.2014 року за 465 днів). Розрахунок заборгованості було перевірено у судовому засіданні. За встановлених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу відповідно до договору позики. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що в нього погіршився стан здоров'я через неповернення коштів відповідачем, та він відчував моральні переживання і страждання. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial