Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянки в порядку спадкування. Вимоги мотивовано тим, що після смерті батька позивача [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,48 га, що знаходяться на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області. Позивач є спадкоємцем померлої за законом. [PERSON] спадщину прийняла шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За результатами звернення позивача до державного нотаріуса Каховської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом винесено постанову, якою відмовлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Проте виконати вимоги нотаріуса неможливо, бо оригінал державного акту було втрачено, а чинним законодавством не передбачено видача його дублікату, що позбавляє позивача можливості оформити право на спадщину після смерті батька в позасудовому порядку. За вказаних обставин просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 6,48 га, кадастровий номер 6523580500:27:005:0024, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області. Позивач в судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягала у повному обсязі, з підстав викладених в ньому. В судове засідання відповідачі не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позов визнали. Представник Василівської сільської ради в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої протии задоволення позову не заперечував. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вивчивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 вересня 2008 року, помер [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за № 30 (а.с. 4). Відповідно до державного акту на право власності на землю серії ЯБ № 122097 виданого, 20 травня 2005 року на підставі розпорядження голови Каховської районної держадміністрації від 10 грудня 2003 року № 755, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,48 га в межах згідно з планом на території Василівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 0105772400303 (а.с.9 , 9 зв.). Як вбачається з листів начальника відділу Держкомзему у Каховському районі Херсонської області від 04 квітня 2012 року та в.о. начальника міськрайонного управління у Каховському районі та м. Н.Каховці від 10 липня 2017 року, [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 122097, площею 6,48 га на території Василівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований у книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 010572400303 від 20 травня 2005 року (а.с. 7, 8). Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] народилася 12 лютого 1984 року, її батьком є [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до виданої Василівською сільською радою довідки від 20 червня 2017 року, померлий 23 вересня 2008 року [PERSON] був зареєстрований в [INFO]. Померли на день своєї смерті проживав з дружиною [PERSON], сином [PERSON], донькою [PERSON] (прізвище позивача в шлюбі), онукою Шир оковою Р.Д. (а.с. 10). Постановою державного нотаріуса [PERSON] від 12 липня 2017 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,48 га, що розташована на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області, яка належала її батькові, відмовлено. Вказаною постановою державним нотаріусом встановлено, що після смерті [PERSON], заведено спадкова справа № 13/2009. З заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], інші спадкоємці не зверталися, заповіт складений померлим на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області № 658/2457/16-ц. Підставою для відмови у видачі свідоцтва слугувало те, що заявником не надано нотаріусу жодного правовстановлюючого документу на земельну ділянку щодо належності її спадкодавцю (а.с. 11, 11 зв.). Отже, суд вбачає, що позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті батька шляхом отримання у встановленому порядку свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса за місцем відкриття спадщини через втрату оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю та неможливість отримати його дублікат, у звязку з відсутністю передбаченого права на таке чинним законодавством України. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України), незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Спадщина приймається шляхом подання заяви про прийняття спадщини, особисто спадкоємцем (ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1296 ЦК України, якщо спадщину прийняло кілько спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та часток у спадщині спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема і на підставі прийняття спадщини (п. «г» ст. 81 ЗК України). З п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, слідує, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, приймаючи до уваги вищенаведені норми цивільного права, суд приходить до висновку про те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 6,48 га, що знаходиться на території Василівської сільської ради Каховського району, яку позивач прийняв, проте з незалежних від неї обставин не отримала свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Суд, вивчивши надані письмові докази, вважає, що у звязку з неможливістю оформлення позивачем права власності на земельну ділянку, що належала померлому батькові, порушуються її законні права та інтереси, як спадкоємця за законом, які підлягають захисту шляхом визнання за нею право власності на земельну ділянку після смерті [PERSON]. Вбачає правомірність набуття права власності спадкоємцем на спадкове майно земельну ділянку. Вимоги законодавства, що встановлюють порядок прийняття спадщини, позивачем дотриманні, що знайшло своє підтвердження належними доказами.

Outcome: approved