Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Вовчанської РДА Харківської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, в обґрунтування якого зазначив, що він з 23.02.2010 по 14.08.2014 року проживав з відповідачкою однією сім'єю. В період шлюбу у них народилася дитина, донька -[PERSON], [INFO]. Після припинення фактичних шлюбних відносин між ними, дитина залишилася проживати разом з відповідачкою. Яка повністю ізолювала від нього дитину, позбавила її будь-якої можливості спілкуватися з її єдиною донькою. Коли він приїзжав побачитися з донькою, відповідач, навіть не пускала його у двір, не давала бачити дитину, поговорити з нею, взяти її на руки. Позивач позбавлений можливості надати своїй дитині будь-які практичні навички в житті, сприяти доньці в отриманні нею нових знань та практичного досвіду в житті відповідно до її вікових здібностей та потреб. Комісія з питань захисту прав дитини Вовчанської районної державної адміністрації, своїм рішенням від 02.12.2016 року № 97 визначила порядок та час спілкування [PERSON] з малолітньою донькою , однак відповідачка навмисно, систематично не виконує зобов'язання, визначені в рішеннях Комісії - вчиняє перешкоди для спілкування дитини з батьком . Просив зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому спілкуватися з донькою [PERSON] та визначити йому дні спілкування з нею за місцем його проживання. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Зазначив, що він не має можливості вільно спілкуватись із дитиною. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даного позову та пояснила , що вона не заперечує і не перешкоджає спілкування доньки з батьком. Представник третьої особи, орган опіки та піклування Вовчанської РДА Харківської області в судовому засіданні просила задовольнити заявлені вимоги, вважала за доцільне визначити порядок спілкування [PERSON] з малолітньою [PERSON] наступним чином: два рази на місяць з п'ятниці по неділю з урахуванням графіку роботи. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та фактично підтверджується сторонами, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду від 14 серпня 2014 року (а.с. 7). Батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Вовчанського районного суду від 02 вересня 2016 року, було стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON]. (а.с. 8). На теперішній час [PERSON] з малолітньою донькою проживають за адресою: [ADDRESS]. Позивач зареєстрований та мешкає по [ADDRESS]. Рішенням Комісії № 97 від 02.12.2006 року визначені дні спілкування [PERSON] з його донькою два рази на місяць з п'ятниці по неділю з урахуванням графіку роботи. Рекомендовано [PERSON] не перешкоджати спілкуванню батькові з дитиною (а.с. 10). Зазначені обставини визнані сторонами по справі, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Згідно із ст. 141 СК України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 153 СК України, ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СК України). Як зазначено у ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Таким чином діючим законодавством визначено порядок вирішення питання щодо участі батьків у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Спір може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про усунення перешкод та зобов'язання [PERSON] не перешкоджати позивачу спілкуватися з малолітньою донькою . Вирішуючи спір про визначення способу участі позивачів у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, суд враховує наступне. Позивач [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS], що підтверджено, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03 лютого 2010 року (а.с.12). Як вбачається з пояснень позивача [PERSON] та фактично підтверджується відомостями про зареєстроване місце проживання у паспорті позивача, останній проживає за вказаною вище адресою (а.с. 5). Враховуючи, вік малолітньої дитини, 2010 року народження, психолого - емоційний контакт дитини з батьком ставлення позивача до доньки , необхідність реалізації прав інших родичів дитини на участь у спілкуванні та її вихованні, а також зважаючи на законодавчі рекомендації при вирішенні питань, пов`язаних з розглядом спорів щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд приходить до висновку про доцільність встановлення порядку спілкування та виховання [PERSON] із донькою [PERSON]. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оцінивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved