Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 лютого 1995 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони по справі мають трьох спільних дітей. Позивач зазначає, що з 04.08.2020 року шлюбні стосунки між ним та відповідачкою припинилися, позивач зібрав речі та переїхав до іншого місця проживання. Позивач сплачує кошти на утримання дітей в розмірі 5000-6000 грн. на рахунок відповідачки, який відкритий у Приватбанку, двома частинами. Причиною припинення шлюбних стосунків є те, що сторони по справі мають різні погляди на життя, існування різних цінностей в житті, а непорозуміння на ґрунті виховання дітей призвело до щоденних конфліктів та бранні. Також у своїй позовній заяві позивач вказує, що у їх спільного сина - [PERSON] є вроджене захворювання ШКТ. Він під постійним наглядом лікарів, якими розробилася індивідуальна система дієти для дитини, порушення якої приводить до моментального погіршення його самопочуття, наслідком чого є потрапляння на стаціонар до лікарень. Відповідачка постійно порушує приписи лікарів, недбайливо ставиться й до дієти, систематично дає заборонені продукти харчування. Лікарі кожного разу попереджають про небезпеку недодержання їх рекомендацій, на цьому ґрунті між сторонами по справі протягом 6 років виникають часті сварки, скандали, непорозуміння, тому позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. 15.01.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] в якому вона зазначила, що визнає позовні вимоги позивача, але низка зазначених у позовній заяві [PERSON] обставин не відповідають дійсності, а саме позивач неправдиво зазначив причини розпаду їх родини та наводить низку доводів які є неправдивими та взагалі не мають жодного відношення для вирішення питання про розірвання шлюбу. Твердження позивача, що відповідач порушує приписи лікарів щодо лікування їх сина є неправдивими, так як відповідач зазначає, що саме вона їздила по лікарнях з дитиною та слідкувала за його лікуванням. У дійсності до розпаду родини сторін по справі, відповідачка зазначає, призвели систематичні зради позивача, який 04.08.2020 року пішов з родини до іншої жінки. Відповідачка також зазначила, що вона ставиться дбайливо до виховання та здоров`я дітей, так як вона має спеціальну медичну освіту та працювала більше 15 років у медичних закладах (а.с. 17-23). Позивач у судове засідання не з`явився та в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності в якій він зазначив, що на задоволені позовних вимог наполягає та вказав, що при написанні позовної заяви його адвокатом було допущено помилку у написанні по батькові його дітей та зазначив, що від шлюбу у сторін по справі народилося троє дітей, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 24). Відповідач у судове засідання не з`явилась та у своєму відзиві просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 18-19). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із матеріалами справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.02.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центральної райради народних депутатів в м. Одеси, актовий запис № 83 (а.с. 4). Сторони по справі мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 269 (а.с. 6) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 86 (а.с. 7). Щодо третьої дитини - [PERSON] , [INFO] , жодна із сторін не надала доказів про народження зазначеної особи. Згідно з копією диплома серії [NUMBER] та трудової книжки серії [NUMBER] від 01.08.1995 року вбачається, що відповідач має спеціальну медичну освіту та працювала майже 17 років у медичних закладах (а.с. 20, 21-22). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушуванняжінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що подружжя має різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин, внаслідок чого спільне життя стало суперечити інтересам сторін по справі тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам та інтересам відповідачки враховуючи те, що вона визнала позовні вимоги в повному обсязі, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч. 1 ст.110, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved