Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, в порядку спадкування за заповітом, покликаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що помер [INFO] , звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - житловий будинок по [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. З покликанням на відсутність спору щодо вказаного житлового будинку, інших спадкоємців, те, що він вже успадкував частину майна, між тим, позбавлений можливості реалізувати та оформити свої спадкові права на будинок в позасудовому порядку, просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Мартин В.І. подала до суду письмову заяву, в якій з покликанням на відсутність інших спадкоємців позов підтримала, просила про розгляд справи у її та позивачів відсутність та про задоволення позову (а.с. 75). Представник Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав до суду лист, в якому проти задоволення позову не заперечив, просив справу розглядати без участі представника селищної ради (а.с. 76-77). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, оглянувши наявні у справі докази, суд приходить до переконання про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви сторін, спадкову справу № 95/2019, інвентаризаційну справу № 114, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до ст. 4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] . (а.с. 8). На випадок своєї смерті він 19.11.1991 р. склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Коропузької ради народних депутатів, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в тому числі, житловий будинок, сарай, що знаходиться в с. Хишевичі, і взагалі все те, що належало б йому на день смерті і на що матиме право за законом, заповів племінникам - [PERSON] та [PERSON] , що видно також з копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55709196 від 03.04.2019 р. (а.с. 54). Із копії довідки, виданої виконкомом Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області № 154 від 21.03.2019 р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , проживали без реєстрації разом із спадкодавцем [PERSON] до дня його смерті по [ADDRESS] (а.с. 21). З позовної заяви, копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9). Із позовної заяви, оглянутої в суді копії спадкової справи № 92/2019, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що [PERSON] звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, 04.05.2019 р. отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зокрема, на право на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССГ «Світанок» в с. Коропуж Городоцького району Львівської області, розміром 3,06 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 60). Після звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , позивач 02.08.2019 р. отримав відмову, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній (а.с. 11). Згідно копії рішення Коропузької сільської ради народних депутатів Городоцького району Львівської області від 19.05.1996 р., [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,34 га (а.с. 22-23). Як вбачається із оглянутої в суді інвентаризаційної справи № 114, копій технічного паспорту, погосподарських книг, інформаційних довідок, виданих КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 309 від 03.07.2019 р. та № 432 від 20.09.2019 р., довідок, виданих Самбірським МБТІ № 1503 від 20.06.2019 р., № 01/5-181 від 08.10.2019 р., довідок, виданих виконкомом Великолюбінської селищного ради Городоцького району Львівської області № 423 та № 424 від 21.06.2019 р., житловий будинок по [ADDRESS] збудований в 1927 р., забудівником та фактичним власником вважався [PERSON] , за будинком закріплена земельна ділянка для його обслуговування, між тим, право власності на будинок не зареєстровано (а. с. 12-15, 17, 19, 20, 27-34, 47, 65). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З огляду на вищенаведене, а також враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті набув або володів житловим будинком [ADDRESS] , в суді не встановлено, після його смерті позивач фактично прийняв спадщину, крім нього, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, заповіт, складений спадкодавцем на його ім`я не оспорювався та не скасовувався, а отже, є підстави до визнання за [PERSON] права власності на спірний житловий будинок, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] який помер [INFO] . Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved