Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у сумі 8995,12 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 09 жовтня 2013 року він працював у Сільськогосподарському виробничому кооперативі «Новосеменівське» с. Новосеменівка. Іванівського району, Херсонської області на посаді головного агронома. 01 листопада 2014 року позивача було звільнено з займаної посади за угодою сторін, при звільнені йому не була виплачена заробітна плата за вересень та жовтень 2014 року у загальній сумі 8995,12 грн. В зв'язку з чим, позивач просить стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача, а також судові витрати за послуги адвоката у справі в сумі 150 грн. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав. Підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. В період з 09 жовтня 2013 року по 01 листопада 2014 сторони перебували в трудових правовідносинах - [PERSON] працював в СВК «Новосеменівське» на посаді головного агронома на підставі наказу про прийняття на роботу №44 від 07 жовтня 2013 року, що підтверджується довідкою за вих. №350 від 01 листопада 2014 року. 01 листопада 2014 року позивача було звільнено з займаної посади за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України, згідно наказу № 74, при звільнені [PERSON] не виплачено заробітну плату за вересень та жовтень 2014 року. Згідно наданої довідки про середню заробітну плату «СВК «Новосеменівське» за № 349 від 01 листопада 2014 року, заробітна плата позивача за вересень складає 3611,56 грн., за мінусом 130 грн. страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування (3611,56грн.-130грн.=3481,56грн.), та за жовтень - 5719,46 грн., за мінусом 205,90 грн. страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування (5719,46грн.-205,90грн.=5513,56грн.). Всього за вересень і жовтень 2014 року відповідач повинен був виплатити заробітну плату в сумі 3481,56грн.+5513,56грн.=8995,12 грн. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, які повинні бути виплачені працівнику, проводиться в день звільнення. За таких обставин, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути вище зазначену суму невиплаченої заробітної плати, тому позов в даній частині підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що витрати на правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. Згідно ч.ч.1,2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження одержання правової допомоги, згідно вимог Постанови КМУ від 27.04.2006р. №590, суд вважає за необхідне в задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial