Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, який уточнив та в його обґрунтування зазначив, що з 05.06.1992 року між сторонами укладений шлюб, від якого сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, хоча і живуть в одному будинку. За період спільного проживання ними було придбано: житловий будинок з надвірними спорудами розташований за адресою [ADDRESS]; два трактора; причеп тракторний; причеп автомобільний; корову; п'ятьох шестимісячних свиней; сіялку зернову; сіялку СУПН-8; культиватор; плуг трьохкорпусний; мопед «ДЕЛЬТА»; комп'ютер, ксерокс, принтер; будівельний вагончик; болгарку та дриль. Всього ними придбано речей на загальну суму 499066 гривен. Також ними придбано і інше майно, яке він залишає в користування відповідачеві і не вважає його за доцільне ділити (посуд,меблі, килими та побутова техніка та інше). Згоди щодо поділу майна подружжя між ними не досягнуто, тому просить суд визнати житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] спільною власністю подружжя та поділити майно подружжя визнавши будинок [ADDRESS] спільною власністю подружжя та поділити майно подружжя визнавши за відповідачем право власності та надавши їй в користування 23 частини зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами - вартістю 265 557, 00 грн., визнати за ним право власності та надати йому в користування 13 частину спірного житлового будинку з надвірними спорудами - вартістю 132809, 00 грн.; два трактора вартістю 40 000, 00 грн.; причеп тракторний вартістю 5 000, 00 грн.; причеп автомобільний вартістю 2000, 00 грн.; корову вартістю 8 000, 00 грн.; п'ятьох шестимісячних свиней вартістю 5200, 00 грн.; сіялку зернову вартістю 8 000, 00 грн.; сіялку СУПН-8 вартістю 4500, 00 грн.; культиватор вартістю 10 000, 00 грн.; плуг трьохкорпусний вартістю 4500, 00 грн.; мопед «ДЕЛЬТА» вартістю 1 000, 00 грн.; комп'ютер, ксерокс, принтер вартістю 5 000, 00 грн.; будівельний вагончик вартістю 4 000, 00 грн.; болгарку та дриль вартістю 1500, 00 грн., а всього на загальну суму 233 509, 00 грн. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання домоволодіння особистою приватною власністю, який ухвалою суду від 05.03.2013 року був об'єднаний в одне провадження з первісним позовом. В зустрічному позові позивач [PERSON] зазначила, що дійсно з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 05.06.1992 року, від якого сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб розірвано сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, хоча і живуть в одному будинку, однак не згодна з тим що відповідач - [PERSON] зазначає, що у період шлюбу ними, як подружжям, за спільні кошти були придбані: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] два трактора, причеп тракторний, причеп автомобільний, корова, комп'ютер та ноутбук, сільськогосподарська техніка, сіялка, культиватор, плуг. Вважає, що відомості про перелік придбаного в шлюбі майна не повні і не відповідають дійсності. Оскільки спірний житловий будинок не був придбаний в наслідок спільної праці подружжя, а придбаний за кошти її батьків. Крім того, відповідач зазначає, в переліку майна, яке підлягає поділу комп'ютер, ксерокс, принтер, який вони придбали виключно для навчання їх сина, а тому знаходяться у його власному користуванні. Зазначає, що в наслідок спільної праці подружжя ними були придбані наступні речи, техніка та худоба: корова тільна червоної масті; свині 9 голів (шести місячні); причеп автомобільний д/н [NUMBER]; віялка ; трактор Т-40 д/н [NUMBER]; трактор Т-40 д/н [NUMBER]; причеп тракторний 2 ПТС-4 д/н [NUMBER]; мопед Дельта; культиватор КПСН-4; культиватор саморобний (вироблений на замовлення); сіялка зернова 3,2; сіялка СУПН-8; ківш тракторний; плуг трьохкорпусний ПЛ-3-35, а всього на загальну суму 94 300, 00 грн. Тому позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить визнати жилий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] таким, що належить їй на праві особистої приватної власності та поділити спільне майно подружжя виділивши їй в користування: причеп автомобільний д/н [NUMBER] вартістю 2000, 00 грн.; віялку вартістю 2000, 00 грн.; трактор Т-40 д/н [NUMBER] вартістю 20 000, 00 грн.; причеп тракторний 2 ПТС-4 д/н [NUMBER] вартістю 5000, 00 грн.; культиватор КПСН-4 вартістю 10 000, 00 грн.; сіялку зернову 3,2 - ціна 8000 грн. на загальну суму 47 000, 00 грн., відповідачу [PERSON] наступне майно: корову тільну червоної масті вартістю 8000 грн.; свині 9 голів (шести місячні) на загальну суму 7800 грн.; трактор Т-40 д/н [NUMBER] вартістю 20000, 00 грн.; мопед Дельта вартістю 1 000 грн.; культиватор саморобний (вироблений на замовлення) вартістю 1000 грн.; віялку СУПН-8 вартістю 4500 грн.; ківш тракторний вартістю 500 грн.; плуг трьохкорпусний ПЛ-3-35 вартістю 4500 грн., на загальну суму 47 300, 00 грн. та стягнути з відповідача на її користь різницю 300,00 грн. Позивач за основним позовом [PERSON] та його представник [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні заявлені уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили їх задовольнити, вимоги зустрічного позову не визнали. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON], кожен окремо, позов [PERSON] не визнали, вимоги зустрічного позову просили задовольнити, з підстав викладених в заявленому ними позові. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та об'єктивно надані докази, вважає, що первісний позов та зустрічний позов підлягають частковому задоволенню. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.06.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим БЮРО РАЦС Радянського району м. Красноярська, актовий запис №510 (а.с.11). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 27-28). В період шлюбу відповідач за первісним позовом [PERSON] 04.10.2000 року уклала договір купівлі-продажу домоволодіння з [PERSON], зареєстрований на Товарній біржі «Новий век» в електронному реєстрі за № 1-235, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] придбала домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.32), якому Рішенням виконавчого комітету Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 25 присвоєна інша поштова адреса, а саме: змінено номер будинку з [NUMBER] Зазначений договір рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2013 року визнано дійсним (а.с. 148-149). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 154 від 02.09.2013 року вартість домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], станом на 02.09.2013 року становить 398 366, 00 грн. (а.с. 79-85). Відповідно до ч.1 ст. 22 КпШС України визначається, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, та відповідно до ст. 60, 71 Сімейного Кодексу України підлягає розділу. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, в силу ч.1 ст. 22 КпШС України вказаний житловий будинок є спільною сумісною власністю сторін по справі, оскільки вказане нерухоме майно було придбане ними в період шлюбу, що підтверджується вищевказаними договорами купівлі-продажу та свідоцтвом про укладення шлюбу . Згідно із ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також слід зазначити, що відповідно до ст. 63 СК України сторони, як дружина і чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, оскільки інше не було встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою, як це встановлює ст. 65 СК України. Отже виходячи з положень ст. 60, 61, 65 Сімейного кодексу, спірне домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя. На підтвердження того, що спірне домоволодіння придбане за кошти взяті у борг у батьків відповідача по первісному позову [PERSON] та належить їй на праві особистої приватної власності, остання надала розписку (а.с. 119), в судовому засіданні свідки [PERSON], яка позичила гроші на придбання будинку, та [PERSON] (а.с. 128), яка продала спірне домоволодіння, кожна окремо, підтвердити факт передачі коштів [PERSON] відповідачу за первісним позовом [PERSON] в борг. Однак, зазначені докази суд не може прийняти до уваги, оскільки положеннями ч. 3 ст. 61, ч. 1 ст. 70 СК України, передбачено, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у борг, є спільною власністю чоловіка та дружини. Крім того, згідно ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань по сплаті боргу. Частки сторін в спільній сумісній власності подружжя є рівними, відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, якщо інше не було визначено домовленістю між ними. Частинами 2,3 ст. 70 СК України передбачено умови відступу судом при поділі майна подружжя від засади рівності часток за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один з них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка можу бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Таких обставин, що мають істотне значення в даній справі судом не встановлено. Отже, судом встановлено, що кожному з подружжя належить по 1/2 частині зазначеного вище домоволодіння. Крім зазначеного вище домоволодіння, за час спільного подружнього життя сторонами по справі було придбано наступне майно: віялку вартістю 2000, 00 грн.; трактор Т-40 д/н [NUMBER] вартістю 20 000, 00 грн. (а.с. 8); причеп тракторний 2 ПТС-4 д/н [NUMBER] вартістю 5000, 00 грн. (а.с. 9); культиватор КПСН-4 вартістю 10 000, 00 грн.; сіялку зернову 3,2 - ціна 8000 грн.; корову тільну червоної масті вартістю 8000 грн.; свині 9 голів (шести місячні) на загальну суму 7800 грн.; трактор Т-40 д/н [NUMBER] вартістю 20000, 00 грн. (а.с. 7); мопед Дельта вартістю 1 000 грн.; культиватор саморобний (вироблений на замовлення) вартістю 1000 грн.; віялку СУПН-8 вартістю 4500 грн.; ківш тракторний вартістю 500 грн.; плуг трьохкорпусний ПЛ-3-35 вартістю 4500 грн. що підтверджується актом опису майна від 01.10.2012 року, завірений секретарем виконавчого комітету Гейківської сільської ради [PERSON] (а.с. 30). Вартість зазначеного вище майна погоджена між подружжям та становить 94 300, 00 грн. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення ведення спільного господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. При цьому в п. 24 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ роз'яснено, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те що знаходиться у третіх осіб. Отже, суд вважає, що зазначене вище нажите майно є спільною власністю подружжя та підлягає поділу, тому суд вважає що справедливим буде виділити [PERSON]: трактор Т-40 реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 20000 грн.; причеп тракторний 2ПТС4 реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 5000 грн.; сіялку зернову 3,2 вартістю 8000 грн.; культиватор КПСН4 вартістю 10000 грн.; культиватор саморобний (виготовлений на замовлення) вартістю 1000 грн.; ківш тракторний вартістю 500 грн.; віялку вартістю 2000 грн., всього на загальну суму 46500 грн. А, [PERSON] виділити: корову тільну червоної масті вартістю 8000 грн.: свиней 9 голів вартістю 7800 грн.; трактор Т40 реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 20000 грн.; сіялку СУПН-8 вартістю 4500 грн.; плуг трьохкорпусний ПЛ 335 вартістю 4500 грн.; мопед Дельта вартістю 1000 грн.; причеп автомобільний реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 2000 грн., всього на загальну суму 47800 грн. Різницю в вартості поділеного спільного майна яка складає 1300, 00 грн. стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]. Щодо, спільно нажитого майна подружжя у вигляді: причепа автомобільного вартістю 2 000, 00 грн.; комп'ютера, ксерокса, принтера вартістю 5 000, 00 грн.; будівельного вагончику вартістю 4 000, 00 грн.; болгарки та дриля вартістю 1500, 00 грн., сторонами не надано будь-яких доказів на підтвердження їх придбання, документи, технічні характеристики, що необхідно для визначення співрозмірності та рівності часток, тому зазначене вище майно не може бути визнано судом спільною сумісною власністю подружжя, та відповідно поділу вони не підлягають. Оскільки, домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та за кожним з них визнано право власності на 1/2 частини вказаного домоволодіння, тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 1/2 частини судової будівельно-технічної експертизи в сумі 750, 00 грн.

Outcome: partial