Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення. Позивач зазначав, що він є власником приватного будинку, який розташований за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул.. Леніна, 194, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 17 вересня 2004 року. Крім нього за даною адресою зареєстрована відповідач [PERSON], яка є колишньою дружиною брата позивача. На неодноразові звернення позивача з приводу зняття з реєстрації та виселення з приміщення, відповідач категорично відмовлялася. На сьогоднішній день відповідач систематично порушує правила співжиття, що робить фактично неможливим для позивача та членів його сімї проживання у власному будинку. Близькі родичі відповідача також вселилися до спірного житлового будинку, систематично порушують права членів сімї позивача. Таке порушення полягає у вчиненні хуліганських дій, нанесенні тілесних ушкоджень дружині позивача [PERSON] В результаті незаконних дій відповідача, слідчим відділом Броварського міського відділу ГУ МВС України в Київській області порушено кримінальне провадження №12015-1140, в матеріалах якого знаходиться медична довідка про заподіяні тілесні ушкодження. Позивач вважає, що відповідач підлягає виселенню із належного йому приміщення. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунути перешкоди в здійсненні ним права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідача та виселити [PERSON] з приватного будинку за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул.. Леніна, 194, з підстав, передбачених ст..116 ЖК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили суд про задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення. Відповідач стверджувала, що вона з дитиною, так само як і позивач зі своєю сімєю, проживають у новому самочинно збудованому будинку, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул.. Леніна, 194, за будинком доглядає, утримує його в належному стані. Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи: органу опіки і піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул.. Леніна, 194, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 17 вересня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №6383 (а.с.4-7). Відповідно довідки форми №3 від 10 квітня 2015 року за №382, за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул.. Леніна, 194, крім позивача [PERSON] - власник, зареєстровані: його дружина [PERSON], брат позивача [PERSON] та колишня дружина брата позивача - відповідач [PERSON] (а.с.8,9-10). Згідно характеристики на жительку с. Богданівка [PERSON], виданої Богданівською сільською радою Броварського району Київської області №218 від 08 червня 2015 року, відповідач [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрована в [INFO] за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул.. Леніна, 194, з 19 січня 2011 року. Сільська рада щодо неї немає ніяких компрометуючих даних. Відповідно листа №217 від 08 травня 2015 року Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, будинок під номером 194/2 по вул.. Леніна в с. Богданівка не значиться. Згідно витягу із кримінального провадження №42015110130000077, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 09 червня 2015 року, [PERSON] вчинила неправомірні дії відносно [PERSON], [INFO], проживаючої за адресою: [INFO], у вигляді нанесення легких тілесних ушкоджень останній. Із долученої до матеріалів справи фото таблиці вбачається, що за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул.. Леніна, 194, знаходяться два житлові будинки, один з яких старої, а інший нової побудови. Житловий будинок нової побудови знаходиться в гарному стані, доглянутий та облаштований всіма зручностями, в будинку влаштована дитяча кімната. Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч.1 ст.116 ЖК України, виселення осіб без надання іншого жилого приміщення - санкція за скоєне правопорушення. Підставами виселення фізичної особи без надання іншого жилого приміщення є: систематичне руйнування чи псування жилого приміщення. Вина цих осіб носить характер умислу або грубої необережності. Наймач відповідає за дії малолітніх та неповнолітніх дітей. Під систематичністю розуміють скоєння двох і більше таких правопорушень, використання його не за призначенням. Це використання житлового приміщення не для проживання, а для розміщення майстерні, складу, підсобних приміщень, утримання тварин тощо, систематичне порушення правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку. У всіх трьох випадках до винних осіб повинні попередньо вживатись заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). В судовому засіданні судом було встановлено, що відповідач [PERSON] разом із своєю неповнолітньою дитиною проживає в спірному житловому будинку, який є самочинно збудований сторонами, використовує його за призначенням, за місцем проживання характеризується позитивно, позивач [PERSON] вказав, що лише один раз звертався до правоохоронних органів з приводу порушення відповідачем правил співжиття, а отже систематичного умислу в діях відповідача не вбачається. З огляду на вищевказане суд приходить до висновку, що підстав для виселення [PERSON] разом з її неповнолітньою донькою без надання іншого житлового приміщення із спірного житлового будинку, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул.. Леніна, 194, з підстав, передбачених ст..116 ЖК України, немає. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Належних доказів, які дають підстави для визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунути перешкоди в здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідача та виселити [PERSON] із спірного житлового будинку, позивачем не надано, а судом не здобуто. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed