Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. Уточнений позов обґрунтований тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 29.09.2000 року, який згідно рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 року розірваний. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На час, розірвання шлюбу у них не було спору, що до розподілу майна подружжя, бо речі повсякденного вжитку були ними розподілені з урахуванням побажань один одного добровільно. Однак, вони не можуть досягти між собою згоди про розподіл іншого майна право власності на яке було набуто у період шлюбу, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та автомобіля - Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач вважає, що її частка у цьому спільному майні подружжя складає - 3/4 частини будинку, та 3/4 частини автомобіля, мотивуючи це тим, що з вересня 2012 року вони з відповідачем разом не проживають, з цього часу вона самостійно утримує будинок, зі згоди відповідача зробила в ньому ремонт, поставила вікна, щодо автомобіля, який був ними придбаний у кредит, який на теперішній час виплачений повністю, її фінансова співучасть, у його сплаті, була більшою, оскільки їй допомагали її рідні. Тому, просить суд визнати, що частки [PERSON] та [PERSON] у спільній власності подружжя не рівні, та становлять 3/4 частки - [PERSON], 1/4 частка [PERSON], визнати за нею право особистої власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку «Е-1» загальною площею - 92.0 кв.м., житловою площею - 55,6 кв.м., розміром (10,05х11,60)м, відкритої веранди «е» розміром (2,20х4,05)м, душу «И» розміром (1,27х1,67)м, а за відповідачем право особистої власності на автомобіль Daewoo Lanos TF69Y, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, кузов № [NUMBER]. Позивач та її представник [PERSON], правом на участь в судовому засіданні не скористалися, від представника позивача надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволені (а.с. 60). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення (а.с. 58). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та об'єктивно надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 29.09.2000 року актовий запис №32 (а.с.9), який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 року розірваний (а.с. 10). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що вбачається з довіки Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 2592 від 25.10.2013 року (а.с.12). В період шлюбу сторони придбали домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить на праві власності відповідачу [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [NUMBER] від 09.10.2013 року (а.с. 16) право власності на яке виникло на підставі договору дарування серії [NUMBER], посвідченого 18.06.2006 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 7977 (а.с. 15) та свідоцтва про право власності серії [NUMBER], виданого 14.03.2006 року виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 13). Також, сторони під час шлюбу придбали автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований за відповідачем [PERSON], що підтверджується відомостями Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Кривий Ріг та Криворізького району № 4154 від 27.12.2013 року (а.с. 44). Вартість житлового будинку станом на 30.10.2013 року складає 186 341, 00 грн., що підтверджується висновком про незалежну оцінку майна (а.с. 27). Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження № 02/11 про вартість транспортного засобу від 05.11.2013 року вартість автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] складає 39 836,80 грн. (а.с. 28-29). Згідно із ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також слід зазначити, що відповідно до ст. 63 СК України сторони, як дружина і чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, оскільки інше не було встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою, як це встановлює ст. 65 СК України. Отже виходячи з положень ст. 60, 61, 65 Сімейного кодексу, спірний житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя. Частки сторін в спільній сумісній власності подружжя є рівними, відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, якщо інше не було визначено домовленістю між ними. Частинами 2,3 ст. 70 СК України передбачено умови відступу судом при поділі майна подружжя від засади рівності часток за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один з них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка можу бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Як встановлено в судовому засіданні сторони разом не проживають з 2012 року з цього часу позивач сама за власні кошти утримує будинок, що підтверджується договором позики від 23.12.2005 рок, згідно якого вона отримала у Криворізької районної ради грошові кошти в розмірі 20 000 грн. на виконання робіт житлового будівництва (а.с. 30), квитанціями та чеками на придбання товарів для ремонту будинку (а.с. 31,32), про що не заперечував відповідач, надавши заяву про визнання позовних вимог. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду; виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки; компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Як вбачається між сторонами встановлена домовленість, що підтверджується заявою [PERSON] від 04.03.2014 року, засвідченою приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Русавською Т.В., про т, що він отримав від [PERSON] грошову суму у розмірі 16 707, 65 грн. в рахунок матеріальної компенсації при розподілі спільного майна подружжя, набутого за час шлюбу (а.с. 59). Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що відповідним способом захисту інтересів позивача та малолітньої доньки сторін, є поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання за [PERSON] право власності на спірний житловий будинок, а за [PERSON] право власності на спірний автомобіль.

Outcome: approved