Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідач є сином позивача та зареєстрований у даній квартирі, однак з 01.06.2017 року у ній не проживає. Посилаючись на те, що з 2017 року відповідач у вказаній квартирі не проживав, комунальні послуги не сплачував, участі в утриманні квартирии не приймав, тому позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позивач у судове засідання 10.09.2019 року не з`явився, надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив слухати за його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.07.2007 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.6-7). Відповідач [PERSON] , [INFO] , який є сином позивача, зареєстрований у даній квартирі, однак з 2007 року не проживає у ній, що підтверджується довідкою №15871 від 30.10.2018 року, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с.9), довідкою від 30.10.2018 року, затвердженими Головою «Житлово-будівельного кооперативу №380» (а.с.8). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач, який є сином позивача, [PERSON] , [INFO] , не проживє у квартирі більше року, перешкод у користуванні квартирою позивач йому не чинить, у зв`язку з реєстрацією відповідача за вказаною адресою позивач змушений нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Також суд вважає стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved