Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником жилого будинку [ADDRESS], у якому зареєстрований він та його колишня дружина [PERSON], шлюб з якою розірваний 30.03.2012. З лютого 2012 року відповідач добровільно звільнила будинок, забрала свої особисті речі та змінила своє місце проживання, але місце реєстрації не змінила. Фактично у будинку він проживає сам. Відповідач понад 5 років не проживає у будинку, не сплачує комунальні послуги та не бере участі у його утриманні. Відомості про фактичне місце проживання відповідача йому не відоме. Посилаючись на те, що реєстрація відповідача перешкоджає вільно розпоряджатися нерухомим майном, яке є його власністю, позивач просить у судовому порядку визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим будинком [ADDRESS] а судові витрати просить залишити за ним. Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, при цьому у вступному слові пояснив, що відповідача необхідно зняти з реєстрації у належному йому будинку, оскільки він не має можливості оформити субсидію та розпорядитися своїм майном. Його колишня дружина давно не проживає за місцем реєстрації, її контактів він не має. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, згідно відмітки поштаря поштове відправлення повернено до суду з причини «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.28-31). Відповідно до ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи, що відповідач зареєстрована по [ADDRESS] що підтверджується довідкою виконкому Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області за №1211 від 04.12.2017 (а.с.13), судові повістки направлялися за цією адресою, про зміну місця реєстрації чи місця свого знаходження відповідач не повідомляла, тому відповідно до ст.ст.128,131 ЦПК України, суд вважає судову повістку про виклик відповідача такою, що доставлена, а отже, відповідач повідомлена належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням Глави 11 Розділу ІІ ЦПК України. Суд, заслухавши позицію позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Встановлено, що [PERSON] на праві договору купівлі-продажу від 18.10.1983 року належить домоволодіння по [ADDRESS] На вказаний будинок на підставі рішення виконкому Тростянецької районної ради від 19.07.1988 р. №127, видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03.12.2008 року [PERSON], яке зареєстроване в КП Охтирське МБТІ» 03.12.2008 р. (а.с.11,12). Відповідно до довідки виконкому Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області а №3658 від 17.11.2017 та довідки за №1214 від 04.12.2017 за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON],[INFO] (а.с.9,13). Сторони перебували у шлюбі із 10.04.1992 р. по 30.03.2012 р., що підтверджено відміткою у паспорті громадянина України позивача та свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8,32). За відомостями погосподарської книги за №9 Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області гр.[PERSON], [INFO], записана як проживаюча на території сільської ради за адресою: [ADDRESS] Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає сторін, бо проживала поряд з ними. Сторони перебували у шлюбі, а потім розлучилися. Дітей у них не було. Десь років 5-6 як [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації, поїхала десь на заробітки чи можливо на батьківщину у м.Лесичанськ. Також свідок знає, що [PERSON] придбав будинку до шлюбу. Свідок [PERSON] пояснив, що бачив, як [PERSON] проживали разом, а потім десь у 2011 чи 2012 році [PERSON] зникла. Запитав з цього приводу [PERSON], який йому повідомив, що вона покинула його. Їздила на заробітки, а коли повернулася, то вони розлучилися. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усуненні будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16,386,391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Правовідносини, що виникли між сторонами є житловими та цивільними і врегульовані ст.405 ЦК України та ст.156 ЖК УРСР. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст.156 Житлового Кодексу УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно до ч.4 ст.156 Житлового Кодексу УРСР до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу. До членів сім'ї належать дружина, їх діти, батьки, також можуть бути визнані членами сім'ї інші особи, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч.2 ст.64 ЖК УРСР). За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач була зареєстрована у належному позивачу будинку, як член сім'ї позивача, але без поважних причин за місцем реєстрації не проживає більше строку, визначеного ст.405 ЦК України, домовленості між сторонами з приводу користування житлом немає, дане домоволодіння належить на праві власності позивачу, а реєстрація відповідача перешкоджає йому вільно розпоряджатися своєю власністю, суд приходить до висновку про задоволення заявленої позивачем вимоги. Позивач просив залишити судові витрати за ним, тому суд не стягує понесені позивачем витрати по сплаті судового збору із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved