Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» про захист прав споживача, визнання незаконним рішення комісії, зобов`язання повернути сплачену суму коштів та стягнення моральної шкоди, в обґрунтування якого вказав наступне. У 2005 році за рахунок позивача співробітниками ПАТ «Запоріжгаз» було встановлено лічильник газу марки G-4 САМЗАГ №3246410. 27.02.2018 року старшим контролером ПАТ «Запоріжгаз» при огляді лічильника газу було складено Акт про порушення №0600064216, відповідно до якого виявлено втручання в роботу лічильника, згідно розділу ХІ глави 2 пункту 1, однак позивачу було залишено ще один Акт про порушення з цією ж датою, тим самим контролером та з таким же номером, однак в ньому були помічені зовсім інші порушення, відповідно до розділу ХІ глави 2 п.1.5. Позивач зазначає, що в його присутності акти не складалися, несанкціонованого підключення приладів у позивача не було. 28.02.2018 року був складений Протокол №0600064216 направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, відповідно до якої виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. 12.06.2018 року позивач отримав від відповідача Акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу і його вартості на загальну суму 76273,98 грн. 15.06.2018 року АТ «Запоріжгаз» винесено повідомлення про припинення розподілу природного газу та встановлено десятиденний строк погашення заборгованості. У зв`язку з тяжким фінансовим становищем, позивач не міг сплатити вказану заборгованість, тому 02.07.2018 року було укладено договір реструктуризації боргу №1052704, відповідно до якого позивачем було сплачено 49579,50 грн. 05.01.2019 року позивачем отримано висновок експертного трасологічного дослідження №825-18, відповідно до якого, лічильник газу G-4 САМЗАГ №3246410 механічному впливу з метою несанкціонованого доступу до частини лічильного пристрою не піддавався. Оскільки при демонтажу лічильника не були складені акти щодо пошкодження лічильника, а були виявлені пошкодження після демонтажу через 12 днів, позивач вважає що відповідач порушив його право, шляхом введення в оману для укладення Договору реструктуризації заборгованості. 09.07.2019 року позивачем отримано Повідомлення про припинення розподілу природного газу на підставі заборгованості в розмірі 26692,48 грн., заходи заплановані на 12.07.2019 року, зв`язку з чим, позивач просив визнати незаконним рішення комісії та проведення на підставі рішення перерахунку об`ємів природного газу, зобов`язати відповідача повернути виплачену суму у розмірі 49579,50 грн., стягнути з відповідача моральну шкоду 20000 грн. 10.07.2019 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу або будь-яким іншим особам в інтересах відповідача здійснювати відключення від газопостачання будинку позивача. Ухвалою суду від 12.07.2019 року заяву позивача про забезпечення позову було задоволено. Ухвалою суду від 12.07.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. 01.08.2019 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, оскільки з актом про порушення №1052704 від 27.02.2018 року та з протоколом №0600064216 від 28.02.2018 року про направлення лічильника на експертизу позивач був ознайомлений під підпис, без будь-яких зауважень. 12.03.2018 року було складено акт експертизи лічильнику газу, на підставі якого комісія зробила висновок про несанкціоноване втручання в роботу лічильника, тому 14.03.2018 року прийняла рішення про здійснення перерахунку необлікованого об`єму та обсягу природного газу та його вартості, який був визнаний позивачем, скільки вже 02.07.2018 року між позивачем і відповідачем було укладено договір реструктуризації боргу, на виконання якого позивачем було сплачено 49579,51 грн. Що стосується проведення позивачем незалежної експертизи, відповідач зазначає, що експерт при проведенні експертизи не був попереджений про відповідальність, тому цей доказ не може бути врахований судом при винесенні рішення як допустимий, оскільки він наданий позивачем з порушенням норм ст. 106 ЦПК України. Оскільки діями відповідача шкоди позивачу заподіяно не було, вимоги про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню. 07.08.2019 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, відповідно до якої позивач не погоджується з доводами відповідача, оскільки висновок, на який посилається позивач стосується предмету позову і містить інформацію щодо предмета доказування відповідно ст. 77 ЦПК України. Щодо заперечень позивача про відшкодування моральної шкоди, позивач зазначає, що відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а оскільки позивач на протязі року безпідставно погашав неіснуючу заборгованість, він економив на всьому, відмовляючи собі та членам своєї родини в харчуванні, в одязі, оскільки для родини позивача це велика сума, у зв`язку з чим, позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 20000 грн. 07.08.2019 року на адресу суду від позивача надійшов уточнений позов, відповідно до якого позивач змінив вимоги в прохальній частині, позивач просив визнати незаконним рішення комісії «Запоріжгаз», оформлене протоколом №500 від 14.03.2018 року про затвердження Акту про порушення від 27.02.2018 року, в іншій частині позов підтримав в повному обсязі. 12.09.2019 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про виклик та допит експерта Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ Коломійця А.В. для надання усних пояснень, оскільки ним проводилось експертне трасологічне дослідження лічильника. 12.09.2019 року ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, з підстав викладених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, просила у задоволенні позову відмовити. 08.01.2020 року у судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки позивач заперечує факт підписання ним Акту про порушення №10552704 від 27.02.2018 року, яке за заявою позивача в судовому засіданні 04.03.2020 року залишено без розгляду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки. Пунктом 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Судом встановлено, що 27.02.2018 року старшим контролером ПАТ «Запоріжгаз» за участю споживача [PERSON] , при огляді лічильника газу за адресою [ADDRESS] , було складено Акт про порушення № 1052704 (а.с. 7), оригінал якого був оглянутий у судовому засіданні, відповідно до якого виявлено втручання в роботу лічильника, згідно розділу ХІ глави 2 пункту 1, та Акт про порушення №0600064216 від 27.02.2018 року відповідно до розділу ХІ глави 2 п.1.5., а саме: несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (а.с. 8). 28.02.2018 року був складений Протокол №0600064216 направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, відповідно до якої виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (а.с. 9). Споживач ознайомлений та запрошений для проведення експертизи. 12.03.2018 року за результатами експертизи винесено акт експертизи лічильника газу №0316, у якому зазначено про виявлення несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме: пошкодження пломби заводу-виробника, встановленої з лівої сторони лічильного механізму (відсутній центральний фрагмент пломби), що надає доступ до фіксуючого гвинта лічильного механізму. Наявний доступ в роботу лічильного механізму. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. (а.с. 10). Відповідно до п.8 гл.5 розділу ХІ Кодексу ГРМ Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Відповідно до п.11 гл.5 розділу ХІ Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. 14.03.2018 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення, розглянуто акт про порушення № 1052704 від 27.02.2018 року, у присутності споживача, прийнято рішення про задоволення акту, що оформлено протоколом № 500 від 14.03.2018 року. В той же день, 14.03.2018 року комісією розглянуто акт про порушення № 0600064216 від 27.02.2018 року, який скасовано ( а.с. 96). На підставі акту про порушення № 1052704 від 27.02.2018 року, протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» № 500 від 14.03.2018 року, було складено Акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу і його вартості від 08.06.2018 року у сумі 76 273, 98 грн. (а.с. 13). 08.06.2019 року було складено рахунок на оплату не облікованого об`єму природного газу та його вартості у розмірі 76273,98 грн. (а.с. 14). Таким чином, суд приходить до висновку, що представниками відповідача належним чином задокументовано та доведено порушення позивачем вимог Кодексу газорозподільних систем та наявність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ з його боку. Доводи представника позивача щодо неточностей та описок в актах, їх суперечностей та відсутності підписів позивача суд вважає необґрунтованими з наступних підстав. Так, під час розгляду справи встановлено, що 27.02.2017 на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , були виявлені порушення вимог Кодексу ГРМ, про що складено 2 акти, оригінали яких витребувані та досліджені судом у судовому засіданні. Згідно пояснень представника відповідача у акті мають місце виправлення через технічну помилку у номері акта, проте акт містить відомості про виявлені порушення та підписи присутніх. В ході розгляду справи позивачем заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи підпису на акті, проте після огляду оригіналів актів у судовому засіданні, за заявою позивача та його представника вказане клопотання залишено без розгляду. На підтвердження доводів про відсутність порушень Кодексу ГРМ, позивач посилається на висновок трасологічного дослідження. Так, 03.01.2019 оку позивачем було отримано висновок експертного трасологічного дослідження №825-18, який було проведено за заявою представника позивача адвоката Мінасової Г.М., відповідно до якого лічильник газу G-4 САМЗАГ №3246410 механічному впливу з метою несанкціонованого доступу до частини лічильного пристрою не піддавався (а.с.16-21). Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Суд оцінює зазначений висновок критично та відхиляє його з наступних підстав. Відповідно до ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Як вбачається з дослідженого судом висновку експерта, у ньому не зазначено, що він підготовлений для подання до суду та що експерт попереджений про кримінальну відповідальність. Таким чином, висновок одержаний з порушенням порядку і не відповідає положенням ст. 106 ЦПК України, тому не враховується судом при ухваленні рішення. У відповідності до статті ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Рішення комісії про задоволення акту про порушення, яке оформлено протоколом №500 від 14.03.2018 року та акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 08.06.2018 року, є внутрішніми документами підприємства і не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити вартість донарахованого об`єму та відповідно не належать до актів у розумінні ст. 16 ЦК України. Такі документи, не є обов`язковими до виконання ненормативними актами, вони лише фіксують факти, а отже, певних обов`язків на позивача вони безпосередньо не покладають, а відтак не порушують його права та інтереси. Таким чином, оскарження рішення ПАТ «Запоріжгаз» щодо факту прийняття рішення комісією про задоволення акту про порушення та нарахування (донарахування) об`ємів природного газу та акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні вимог про визнання незаконним рішення комісії, оформленого протоколом № 500 від 14.03.2018 року та проведення на його підставі перерахунку. Вирішуючи вимоги про зобов`язання Відповідача повернути сплачену суму коштів у розмірі 49579,50 грн., суд виходить з наступного. Встановлено, що 02.07.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір реструктуризації заборгованості необлікованого об`єму природного газу №1052704, відповідно до якого позивач повинен сплатити заборгованість до 10.05.2019 року, у розмірі 53388,98 грн. (а.с. 15), на виконання якого позивачем було добровільно сплачено 49579,50 грн. Як вбачається з матеріалів справи позивачем [PERSON] у добровільному порядку сплачено 49579,50 грн. вартості донарахованих об`ємів, що свідчить про визнання позивачем зобов`язання, яке виникло внаслідок порушень, встановлених актом № 1052704 від 27.02.2018 року, який задоволено протоколом № 500 від 14.03.2018 року. У зв`язку із порушенням позивачем умов договору реструктуризації, 05.07.2019 року позивачу було направлено повідомлення про припинення розподілу природного газу з повідомленням про дату здійснення заходу (а.с. 11). Позивач, заявляючи вимогу про повернення коштів, зазначає, що при укладенні договору реструктуризації заборгованості він був введений в оману та поставлений у вкрай нерівне становище, вважає, що був порушений принцип рівності сторін договору. Враховуючи, що грошові кошти сплачені позивачем на виконання договору реструктуризації заборгованості, який не визнано недійсним та не розірвано, порушень з боку відповідача не встановлено, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є похідними від первісних, та враховуючи, що у їх задоволенні судом відмовлено, підстави для стягнення моральної шкоди у відповідності до вимог ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» відсутні. На підставі викладеного, позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: dismissed