Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 11.02.2006 року перебуває з відповідачкою у шлюбі в якому у них народилась дочка, [PERSON], [INFO]. Зазначив, що протягом перших восьми років їхні подружні відносини складались добре. Однак протягом останніх років, сторони не можуть проживати разом як сім'я та виконувати сімейні обов'язки, між ними виникають суперечки. Позивач неодноразово намагався порозумітись із відповідачкою, однак це не дало результатів. В сімейних стосунках нічого не змінилось, відносини між ними стали ворожими. [PERSON] являється військовослужбовцем, служить за контрактом, перебуває в зоні АТО з квітня 2014 року. Період несення служби має невизначений характер. Також невизначеним залишається постійне місце його служби. Можливості перебувати разом з сім'єю у нього немає. За цей час шлюбні відносини сторін стали носити дистанційний характер, вони віддалились один від одного, кожен має своє життя. Вони не можуть порозумітись і втратили почуття любові та довіри один до одного. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинено, спільного господарства вони не ведуть. В результаті спільних розмов із відповідачкою, позивач прийшов до висновку, що розлучення є єдиним виходом для них. Їхній шлюб носить формальний характер і зберегти його неможливо, примирення також не дасть бажаних результатів, а тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, представив суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, оскільки у зв'язку із перебуванням у зоні АТО він не має можливості прибути в судове засідання. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, згідна на розірвання шлюбу. Додатково пояснила, що вони з позивачем не проживають разом уже більше двох років. У нього є друга сім'я. Заслухавши пояснення відповідачки, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 11.02.2006 року у виконкомі Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області (актовий запис № 2). ( а.с. 19). В шлюбі у сторін народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. ( а.с. 5). Сторони припинили подружні відносини, протягом тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві та представлених суду клопотань, а також враховуючи пояснення відповідачки надані нею під час розгляду справи, сторони категоричні у своїх позиціях щодо задоволення позову. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи всі обставини справи - судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно.

Outcome: approved