Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області та Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за нею право на ? частину земельної частки ( паю ) розміром 4,79 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства ім. Коцюбинського с. Вихвостів Городнянського району Чернігівської області, згідно сертифікату серії ЧН № 0174552 на право на земельну частку ( пай ) у землі, виданого [PERSON] на підставі рішення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 199 від 31 травня 1996 року та зареєстрованого 26 серпня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ) за № 472. З позовної заяви виходить, що 20 квітня 1992 року [PERSON] своїм заповітом на випадок своєї смерті заповіла все свої майно і майнові права [PERSON]. 25 грудня 1995 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Коцюбинського ( с. Вихвостів Городнянського району Чернігівської області ), розміром 4,79 га в умовних кадастрових гектарах. 04 липня 1997 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак у звязку з тим, що станом на 04.07.1997 року [PERSON] не мав на руках сертифікату на право на земельну частку ( пай ) на імя [PERSON], у свідоцтві про право на спадщину за заповітом не зазначено, що він став спадкоємцем права на цю земельну частку ( пай ). [PERSON] помер 18 квітня 2000 року. Після його смерті відкрилась спадщина. Позивачка разом з матірью [PERSON] 18 квітня 2001 року звернулись до Другої державної нотаріальної контори м. Чернігова з заявами про прийняття спадщини. У листопаді 2014 року позивачка дізналась, що на імя [PERSON] був виданий сертифікат серії ЧН № 0174552 на право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Коцюбинського, примірник якого отримала у відділі Держземагенстра Городнянського району отримала її матір. У червні 2015 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття у спадщину права на ? частину зазначеного земельного паю. Але 11 червня 2015 року державний нотаріус Другої чернігівської державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виходячи з того, що право на земельну частку ( пай ) виникло у [PERSON] та зареєстровано за нею після її смерті. У звязку з відмовою нотаріуса оформити її спадкове право позивачка звернулась до суду з позовом про визнання за нею права на ? частину спірної земельної частки ( паю ). Ухвалою судді від 18 червня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивачка не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи . Представник відповідача Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Від представника Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] до суду надійшла письмова заява від 23.06.2015 року з проханням розглянути справу без участі представника Городнянської райдержадміністрації, проти позову [PERSON] не заперечує ( а.с. 29 ). Представник відповідача Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 24.06.2015 року з проханням розглянути справу за відсутності представника сільської ради, проти позову [PERSON] не заперечує ( а.с. 33 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, у наданій до суду письмовій заяві від 26.06.2015 року остання просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі ( а.с.32). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділу Держземагентства у Городнянському районі Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Заступник начальника відділу Держземагентства у Городнянському районі Чернігівської області [PERSON] надав суду письмову заяву від 22.06.2015 року з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без участі представника відділу Держземагентства у Городнянському районі Чернігівської області ( а.с. 31 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору реєстраційна служба Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник в судове засідання не зявився, про причини неявки представників суд не повідомлено, повідомлення про згоду на участь у справі не надійшло. ( а.с. 35). Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи Суд, зясувавши позицію сторін та третіх осіб по суті заявлених позовних вимог та заслухавши пояснення представника позивачки по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, прийшов до наступного. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Судом встановлено, що [PERSON] померла 25 грудня 1995 року у віці 81 років у с. Вихвостів Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЕЛ № 307658 ( а.с. 10 ). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно. Дослідженям в судовому засіданні матеріалів цивільної справи Городнянського районного суду №732/436/15-ц, в якій міститься копія заповіту від 29.04.1992 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона по закону буде мати право, [PERSON] ( а.ц.с.70зв. справа№732/436/15-ц). 04 липня 1997 року [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернувся до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. За заявою [PERSON] була відкрита спадкова справа щодо майна померлої [PERSON]. 04.07.1997 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме жилий будинок з надвірними та побутовими спорудами, що знаходиться в с. Вихвостів Городнянського району Чернігівської області по вул. Леніна, № 91, який належав померлій [PERSON] ( а.с. 11 ). Відповідно до статті 524 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно вимог ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину : якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З огляду на викладене, а також виходячи з положень ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) [PERSON] являється спадкоємцем, що прийняв спадщину померлої [PERSON]. З дослідженого в судовому засіданні сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії ЧН № 0174552 встановлено, що його видано 19.08.1996 року [PERSON] в підтвердження того, що на підставі рішення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 199 від 31.05.1996 року їй належить право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства ім. Коцюбинського ( с. Вихвостів Городнянського району Чернігівської області ), розміром 4,79 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості ). Сертифікат зареєстрованого 26.08.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ) за № 472 ( а.с. 13). Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігів від 27.02.2015 року встановлено факт належності [PERSON] сертифікату серії ЧН № 0174552 на право на земельну частку ( пай ), виданого [PERSON], відповідно до рішення Городнянського районної державної адміністрації Чернігівської області від 31 травня 1996 року № 199 та зареєстрованого 26 серпня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ) за № 472 ( а.с.15 ). З довідки виконкому Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 06.11.2014 року за № 698 встановлено, що [PERSON] дійсно була включена в список громадян власників сертифікатів колишнього КСП ім. Коцюбинського, який затверджений на засіданні тимчасової комісії Вихвостівської сільської ради по врегулюванню земельних відносин 25.10.2002 року, але не брала участі у жеребкуванні, який був проведений 12.02.2003 року в звязку зі смертю. В результаті розподілу не витребуваних часток ( паїв ) [PERSON] присвоєний 65-ий номер земельної частки ( паю ) ( а.с. 7 справа№732/436/15-ц). Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З дослідженого в судовому засіданні державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН встановлено, що він виданий КСП ім. Коцюбинського с. Вихвостів Городнянського району Чернігівської області 01 листопада 1995 року. Також встановлено, що [PERSON] включена до списку членів КСП ім. Коцюбинського під номером 472, і цей факт підтверджується дослідженим в судовому засіданні списком членів КСП ім. Коцюбинського. При цьому в списку допущено помилку в зазначенні її по батькові, зазначено «Апанасенко Олена Леонівна» замість «Апанасенко Олена Леонтіївна» ( а.с. 49-54 справа№732/436/15-ц ). Таким чином, [PERSON] за життя набула право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебувала в колективній власності СГП ім. Коцюбинського ( с. Вихвостів Городнянського району Чернігівської області ), розміром 4,79 га в умовних кадастрових гектарах, та це її право увійшло до складу її спадщини, яку в порядку ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) прийняв [PERSON], але останній за життя не оформив своїх спадкових прав з причин відсутності у [PERSON] на момент смерті оформленого сертифікату на право на земельну частку ( пай ). [PERSON] помер 18 квітня 2000 року у віці 49 років у м. Чернігів, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 082982 ( а.с. 10 ). Після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за законом першої черги згідно ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), 18.04.2001 року звернулись до Другої чернігівської державної нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини померлого. 18.04.2001 року була заведена спадкова справа № 236 щодо майна померлого [PERSON]. Крім [PERSON] та [PERSON], других спадкоємців, передбачених ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), не має. [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожна оформили своє право на спадкове майно ( автомобіль, грошові заощадження ) померлого [PERSON] та 18.04.2001 року і 01.10.2002 року отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом ( а.с. 12 ). Державний нотаріус Другої чернігівської державної нотаріальної контори відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку ( пай ), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Коцюбинського села Вихвостів Городнянського району Чернігівської області, та належала померлій [PERSON], спадкоємцем якої за заповітом був [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, про що винесла відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.06.2015 року. Причиною відмови стало те, що право власності у спадкодавця на право на земельну частку ( пай ) виникло і було зареєстровано за нею після її смерті ( а.с. 14 ). Відповідно до ст. 373 ЦК України право власності на землю ( земельну ділянку ) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Стаття 81 ЗК України передбачає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що [PERSON] дійсно за життя належало право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Коцюбинського (с. Вихвостів, Городнянського району, Чернігівської області ), розміром 4,79 га в умовних кадастрових гектарах. Спадщину останньої прийняв [PERSON], але він за життя не встиг оформити своїх спадкових прав на цю частину спадщини. Разом з тим, після смерті [PERSON] до складу його спадщину, окрім іншого, увійшло і його право на земельну частку ( пай ) належну [PERSON]. Відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку ( пай ) з причин відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмови видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачкою права на 1/2 частину земельної частки ( паю ) у землі, яка перебуває в колективній власності СГП ім. Коцюбинського, розміром 4,79 га в умовних кадастрових гектарах, яке належало за життя [PERSON] на підставі сертифікату серії ЧН № 0174552 на право на земельну частку ( пай ), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 18.04.2000 року в м. Чернігові. Враховуючи наведене,

Outcome: approved