Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить позбавити його батька [PERSON] батьківських прав відносно нього. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після розірвання шлюбу між його матір'ю та відповідачем, останній перестав спілкуватися з ним, участі в його житті не приймав, обов'язок щодо виховання та утримання не виконує. Після смерті матері, [PERSON] переїхав до своєї тітки, в якої проживає та знаходиться на повному її утриманні. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина та встановлення над ним опіки. Таким чином, позивач посилаючись на порушення своїх прав, яке проявляється у неможливості здійснення поїздок без згоди батька та отримання соціальної допомоги, просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити на підставі п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їхнього задоволення, оскільки погоджується з необхідністю позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON]. Представник опіки та піклування виконавчого комітету Голопристанської міської ради також вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. 24 листопада 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] З матеріалів справи також встановлено, що [PERSON] померла про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 17.01.2017 року. Після смерті матері, [PERSON] проживає в своєї тітки [PERSON] за адресою: Херсонська область [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 24.03.2017 року. Батько позивача з сином не проживає. Положеннями ч.1-3 ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина 4 ст. 155 СК України). Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зі змісту висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Голопристанської міської ради вбачається, що [PERSON] не цікавиться життям та здоров'ям свого неповнолітнього сина, не допомагає матеріально, участі у вихованні хлопчика не приймає. Батько був запрошений на комісію з питань захисту прав дитини та повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON]. На підставі цього, орган опіки та піклування виконавчого комітету Голопристанської міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд має достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги в судовому засіданні були визнані [PERSON] в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги і з цих підстав також. На підставі викладеного,

Outcome: approved