Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовними вимогами, якими просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що дана квартира належить йому на праві власності. Зазначає, що відповідачка є його донькою, знаходиться на реєстраційному обліку за даною адресою з 13.10.2011 року, однак з моменту реєстрації там не проживає, комунальні послуги не сплачує, її особистих речей в квартирі немає. Через реєстрацію відповідача він обмежений у праві розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за її відсутністю не направляла, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 317, ч.1 ст. 319, ч.1 ст. 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. За змістом ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 22 січня 2001 року, виданим виконкомом Ізмаїльської міської ради. Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 13 жовтня 2011 року, що підтверджено довідкою за вх.11101/19 від 19.07.2019 року, наданої відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, однак з моменту реєстрації там не проживає. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved