Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики з [PERSON]. В позовній заяві позивач посилається на те, що в травні 2012 р. між ним та відповідачем у справі, [PERSON], в усній формі було укладено договір позики. Згідно з умовами зазначеного договору, позивач передав відповідачу грошову суму у розмірі 133 600, 00 (сто тридцять три тисячі шістсот) гривень. Зазначена грошова сума передавалась позивачем відповідачу шістьма частинами. В свою чергу, відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позивачу вказані гроші. Для повернення грошей встановлювались відповідні строки, а на підтвердження факту та умов укладення договору позики , відповідач написав та передав позивачу відповідні розписки, (21.05.2012 р. /дата видачі коштів позивачем відповідачу/ - 01.06.2012 р. /дата повернення коштів боржником/ у розмірі 15 000,00 грн.; 22.05.2012 р. - 01.06.2012 р., у розмірі 6000 грн.; 24.05.2012 р. - 07.06.2012 р., у розмірі 25000,00 грн.; 27.05.2012 р. - 29.05.2012 р., у розмірі 4800,00 грн.; 30.05.2012 р. - 01.06.2012 р., у розмірі 2800 грн.; 14.06.2012 р. - 15.06.2012 р., у розмірі 80 000,00 грн.), а всього на загальну суму 133 600,00 грн. Укладення договору позики та отримання грошей підтверджується власноруч написаними та підписаними відповідачем розписками від 21.05.2012 р., 22.05.2012 р., 24.05.2012 р., 27.05.2012 р., 30.05.2012 р.,14.06.2012 р. (копії розписок додаються до матеріалів даної справи), що відповідає вимогам цивільного законодавства. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Станом на 24.12.2013 року сума позики у розмірі 133 600, 00 (сто тридцять три тисячі шістсот) гривень, не повернута. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути суму позики в добровільному порядку, однак врегулювати спір мирним шляхом йому не вдалося. Частиною першою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625, ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, та прохали суд їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи повторно, в судове засідання не з'явився без поважних на те причин. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на ці обставини, суд вважає необхідним ухвалити заочний розгляд справи та вивчити ті матеріали , які знаходяться у справі. Позивачу та його представнику роз'яснено порядок заочного розгляду справи, проти чого вони не заперечують і дали свою згоду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як було встановлено в судовому засіданні, 21.05.2012 р., 22.05.2012 р., 24.05.2012 р., 27.05.2012 р., 30.05.2012 р.,14.06.2012 р., позивач надав у борг відповідачу гроші на загальну суму 133 600, 00 (сто тридцять три тисячі шістсот) гривень, про що відповідач написав боргові розписки. Факт отримання грошей у борг підтверджується виданими відповідачем у справі, [PERSON], розписками. Оригінали вказаних розписок були оглянуті судом у судовому засіданні. За своєю суттю розписки про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Боржником було порушено умови договору та вимоги закону, отримані від позивача гроші не повернуті та зобов'язання не виконано. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625, ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На день розгляду справи судом заборгованість позивачу відповідачем не сплачена і підлягає стягненню з відповідача. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями самого позивача. На підставі вищенаведеного, відповідач зобов'язаний повернути позивачу борг у сумі 133 600, 00 (сто тридцять три тисячі шістсот) гривень. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір у розмірі 1450,70 грн., в зв'язку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved