Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до АТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів. Позов мотивує тим, що 09 листопада 2009 року між ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та ним був укладений кредитний договір №1992. Згідно даного договору банк надав йому кредит у розмірі 13 044,00 доларів США на придбання автомобіля марки Dacia Logan. В свою чергу, він зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до договірних умов. Вказує, що згідно п. 4.1 кредитного договору, виконання зобов`язання за ним забезпечувалося заставою автомобіля Dacia Logan 2007 р.в, ДНЗ [NUMBER] . Повернення кредиту та сплата відсотків по ньому повинна була проводитися згідно Графіку щомісячного погашення кредиту та відсотків, який є невід`ємним додатком до кредитного договору. Згідно даного графіку строк кредитування закінчився 08.11.2014 р. Зазначає, що у липні 2013 р. він отримав вимогу від AT «Альфа-Банк» вих №57658-102-6/6 від 22.07.2013 р., якою його було повідомлено про те, що між AT «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» відступило AT «Альфа-Банк» право вимоги за Кредитним договором. В подальшому, AT «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення всієї суми залишку по кредиту та відсотків по ньому, та рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 11.07.2014 р. вимоги AT «Альфа-Банк» задоволено повністю, та стягнуто з нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 33\~879,59 грн. Зауважує, що вказаним рішенням апеляційного суду встановлено, що стягнення відбувалося саме в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України, тобто дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зауважує, що дане рішення суду ним було виконане в повному обсязі та відповідне виконавче провадження було закінчено постановою державного виконавця від 08.07.2016 року у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення за виконавчим документом. Однак AT «Альфа-Банк» намагалося стягнути з нього додаткові кошти шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса №18335 від 08.10.2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем щодо примусового стягнення боргу, нарахованого після вказаного судового рішення. Однак, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2019 р. вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Даним рішенням суду від 16.09.2019 р. встановлено, що банк повторно звернувся за примусовим стягненням за кредитним договором суми заборгованості, щодо якої вже було пред`явлено вимогу та стягнуто заборгованість за рішенням суду як по основній заборгованості, так і по відсотках. Незважаючи на викладене, AT «Альфа-Банк» на не надало заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру, та листом №55263-23.1-6/6 від 02.07.2020 р. AT «Альфа-Банк» відмовив йому в наданні відповідної заяви посилаючись наявність незрозумілого для нього боргу. Враховуючи викладене, просить суд визнати припиненою заставу автомобіля номер шасі: [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , Dacia Logan 1.4 у зв`язку з припиненням кредитного договору та зобов`язати АТ «Альфа-Банк» у п`ятиденний строк з моменту набрання рішенням суду законної сили, подати будь-якому реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження і подальше вилучення (виключення) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про обтяження вказаного автомобіля. Позивач у судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи міститься заява його представника, у якій він просить розглянути справу у їх відсутності та задовольнити позов. Представник АТ «Альфа-Банк» повторно не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, заперечень та відзив не подавав. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09 листопада 2009 року між ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1992, згідно якого банк надав останньому кредит у розмірі 13 044,00 доларів США. Згідно п. 4.1 даного договору, виконання зобов`язань позивальника забезпечується заставою автомобілем Dacia Logan, вартістю 73\~200 грн. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 11.07.2014 року з [PERSON] стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33879,59 грн., яка складається з 32256,71 грн. заборгованості по кредиту, 1622,88 грн. заборгованості по відсоткам, а також 508,19 гривень судового збору. При цьому, вказаним судовим рішенням стягнення відбувалося в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України, тобто на умовах дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З оглянутої постанови головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Грицищук М.П. від 08.07.2016 року встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого апеляційним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» суми боргу у розмірі 34387,78 грн., закінчено у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення. Також, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2019 року виконавчий напис №18335 від 08.10.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем визнано таким, що не підлягає виконанню. Вказаним рішенням суду встановлено, що банк повторно звернувся за примусовим стягненням за кредитним договором суми заборгованості, щодо якої вже було пред`явлено вимогу та стягнуто заборгованість за рішенням суду як по основній заборгованості, так і по відсотках. За приписами ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом також встановлено, що позивач звертався до відповідача з письмовою заявою про припинення обтяження і виключення такого з реєстру, однак листом керівника по роботі з клієнтськими зверненнями відділу претензійної роботи АТ «Альфа-Банк» №55263-23.1-б/б від 02.07.2020 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] у зв`язку із існуванням заборгованості за кредитним договором №1992. Суд не погоджується із твердженням відповідача щодо тієї обставини, що у позивача наявна заборгованість за кредитним договором виходячи з наступного. Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Про належне виконання свого обов`язку про повернення боргу позивача перед відповідачем за кредитним договором від 09.11.2009 року свідчить постанова Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 08.07.2016 року про закінчення що виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого апеляційним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» суми боргу у розмірі 34387,78 грн., у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення, та рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2019 року, яким виконавчий напис №18335 від 08.10.2016 року, визнано таким, що не підлягає виконанню та якими констатовано, що банк повторно звернувся за примусовим стягненням за кредитним договором суми заборгованості, щодо якої вже було пред`явлено вимогу та стягнуто заборгованість за рішенням суду як по основній заборгованості, так і по відсотках. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження\~ № 14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Аналіз зібраних по справі доказів свідчить про те, що позивач виконав свій обов`язок щодо повернення суми боргу за кредитним договором, який був забезпечений його транспортним засобом, а тому позовна вимога про визнання припиненою заставу автомобіля номер шасі: [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , Dacia Logan 1.4 у зв`язку з припиненням кредитного договору підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою КМУ № 830 від 5 липня 2004 р. відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. За приписами ч. 3 ст. 44 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень щодо виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, та такі його доводи не були спростовані належними доказами відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved