Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до «Укрсоцбанк», за участю третіх осіб: ПН КМНО Чуловського В.А., приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.09.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 10-29/4194 про надання позивачеві кредиту у розмірі 60500,00 євро зі сплатою 11,8 % річних. Крім того, 17.09.2007 року між сторонами було укладено Договір іпотеки № 02-10/3193. 13.04.2009 року сторони уклали Додаткову угоду до кредитного договору, якою відмінили комісію за дострокове погашення кредиту та виключили п. 3.3.10. та 3.4.1. кредитного договору. В подальшому було укладено між сторонами ряд додаткових угод про внесення змін до кредитного договору. 25.08.2017 року ПН КМНО Чуловським В.А. було здійснено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач, вважає, що цей виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що заборгованість не є безспірною. Розмір суми боргу не визнається позивачем, в підтвердження суми боргу Банком не було надано первинних документів, а виписка по рахунку не слугує належним доказом суми заборгованості. Крім того, зверненню стягнення на предмет іпотеки передує повідомлення про це іпотекодавця та реєстрація в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет іпотеки, що не було виконано Банком. За таких обставин [PERSON] просить суд визнати виконавчий напис вчинений ПН КМНО Чуловського В.А. від 25.08.2017 року № 17264 таким, що не підлягає виконанню. До початку судового засідання позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а справу просила розглянути без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Треті особи також в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 17.09.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 10-29/4194 про надання позивачеві кредиту у розмірі 60500,00 євро зі сплатою 11,8 % річних. (а.с. 9-14) У подальшому сторони змінювали деякі умови кредитного зобов`язання шляхом укладення додаткових угод та договорів про внесення змін від 17.09.2007 року, від 06.04.2011 року, від 19.09.2014 року, 17.09.2014 року16.09.2014 року. 17.09.2007 року між сторонами було укладено Договір іпотеки № 02-10/3193, відповідно до умов якого в якості забезпечення виконання умов кредитного договору позивач передає в іпотеку 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] . (а.с. 37-40) 17.09.2007 року та 19.09.2014 року були укладені договори про внесення змін до іпотечного договору. (а.с. 41-42, 43) 25.08.2017 року ПН КМНО Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі якого з [PERSON] стягнуто заборгованість в розмірі 1125474,20 грн. шляхом звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] . (а.с. 47) 06.04.2018 року на підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. було відкрито виконавче провадження ВП № 56141081. (а.с. 44-45) Ухвалою суду від 18.06.2019 року у приватного нотаріуса Чуловського В.А. було витребувано копію нотаріальної справи. З нотаріальної справи вбачається, що 25.08.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до приватного нотаріуса Чуловського В.А. із заявою про вчинення виконавчого напису по вищевказаному договору іпотеки. В підтвердження того, що Банк надіслав [PERSON] вимогу про усунення порушень, в матеріалах нотаріальної справи містяться цінні листи про направлення такої вимоги двічі (за двома адресами) від 14.06.2017 року. Однак, з матеріалів нотаріальної справи вбачається, що в ній міститься лише основний кредитний договір від 17.09.2007 року та договір іпотеки від 17.09.2007 року, без подальших додаткових угод та договорів про внесення змін. В підтвердження суми заборгованості в матеріалах нотаріальної справи міститься довідка ПАТ «Укрсоцбанк» від 31.05.2017 року. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, процедура вчинення якої регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат» та главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з пунктом 1 даного Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Пунктами 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Так, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Про факт відсутності безспірності заборгованості свідчить те, що в матеріалах нотаріальної справи відсутні додаткові угоди та доповнення до кредитного та іпотечного договору, а міститься виключно первинні договори іпотеки та кредиту. Також в матеріалах нотаріальної справи не міститься детального розрахунку заборгованості, а наявна лише довідка про строкову та прострочену заборгованість за кредитом та за відсотками. Відтак, нотаріус, вчиняючи спірний виконавчий напис, був позбавлений можливості перевірити дійсність та безспірність сум заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved