Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позов мотивовано тим, що 17.07.2004 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Згідно договору купівлі - продажу від 27.03.2006 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Просить провести поділ спільного майна подружжя та визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. 09.09.2014 року позивач надала суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просила провести поділ спільного майна подружжя та визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Зобов'язати Державну реєстраційну службу Вінницького міського управління юстиції провести реєстрацію квартири. Ухвалою суду від 02.07.2014 року до участі в справі в якості третіх осіб залучено ВФ ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Державну реєстраційну службу Вінницького міського управління юстиції. 02.10.2014 року ухвалою суду замінено третю особу ВФ ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «ОТП Банк». Ухвалою суду від 14.10.2014 року провадження в частині позовних вимог про реєстрацію квартири закрито. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері прав спільної сумісної власності подружжя, що регулюються відповідними нормами Сімейного Кодексу України. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження 17.07.2004 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 44 (а.с.7). Згідно договору купівлі - продажу від 27.03.2006 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5). Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Вищевказаний об'єкт рухомого майна зареєстрований за відповідачем, як власником, під час шлюбу, що не заперечувалось жодною із сторін спору. Відповідно до ст. 69 СК України дружина, чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71ч.1 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також те, що спірна квартира була придбана під час шлюбу та представник відповідача позов визнав, суд приходить до висновку про поділ майна подружжя та визнання за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмір 782,75грн.

Outcome: approved