Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ПАТ «СК «Мега-гарант» грошові кошти на відшкодування збитків, завданих йому в результаті ДТП, в розмірі 34383 грн., витрати по сплаті судового збору - 551,20 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 травня 2016 року, близько 11:15 години, на автодорозі смт. Ст. Салтів - смт. Приколотне 8 км.+700 м., [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER], виконав маневр під час об'їзду перешкоди (вибоїна), не впевнився в безпеці маневру, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем Toyota, номерний знак [NUMBER], під його керуванням, в результаті цього належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 01.06.2016 року на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] за чт.124 КУпАП. Постановою апеляційного суду Харківської області від 17.08.2016 року провадження у справі щодо [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП. Згідно з рахунком на оплату № 3088 від 03.05 .2016 року вартість робіт та матеріалів, необхідних для ремонту його автомобіля після дорожньо - транспортної пригоди складає 34023 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення через необґрунтованість та безпідставність. Представник відповідача ПАТ «СК «Мега-Гарант» в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], посилаючись на відсутність підтверджень вини [PERSON] у ДТП, що мала місце 02.05.2016 року. Зазначила про різні суми вартості робіт та матеріалів згідно рахунків на оплату наданих позивачем у справі. Також повідомила про те, що [PERSON] не звертався до страхової компанії із заявою (повідомленням) про страховий випадок та страхове відшкодування. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає залишенню без задоволення з урахуванням наступного. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно протоколу серії АП1 № 361846 від 02.05.2016 року, 02 травня 2016 року близько 11 год. 15 хв. на автошляху смт.Старий Салтів - смт. Приколотне 8 км.+700 м., водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д/н [NUMBER], виконав маневр під час обїзду перешкоди (вибоїна), не впевнився в безпеці маневру, в разі чого сталося зіткнення з автомобілем Toyota, р/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 01.06.2016 року провадження по справі при притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Постановою апеляційного суду Харківської області від 17.08.2016 року постанова Вовчанського районного суду Харківської області від 01.06.2016 року скасована, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні [PERSON] закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, належних та допустимих доказів вини [PERSON] у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суду не надано. Згідно частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що володіє транспортним засобом на відповідній правовій підставі, якщо вона не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України, шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з рахунком на оплату № 3088 від 03.05.2016 року, актом виконаних робіт № 205118 від 03.05.2016 року, складених ТОВ «Автоарт» вартість матеріалів та робіт автомобіля Toyota, номерний знак [NUMBER], складає 34023 грн. та 360 грн. відповідно. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відтак існує необхідність у встановленні безпосереднього причинного зав'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони. Таким чином, єдиним доказом розміру завданої позивачу матеріальної шкоди є вказані вище докази, до яких суд ставиться критично, оскільки вони складені без залучення осіб, що мають спеціальні знання у даній галузі, відсутні докази про те, що здійснені роботи та придбання товару має причинно - наслідковий зв'язок між механічними пошкодження внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та здійсненим ремонтом із заміною автозапчастин. В судовому засіданні судом неодноразово ставилося питання про призначення авто технічної та товарознавчої експертизи для визначення вини учасників ДТП та розміру завданої шкоди, однак сторони по справі вважали, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті. Враховуючи викладене, відсутність доказів про вину [PERSON] у дорожньо - транспортній пригоді, що сталася 02.05.2016 року, причинно - наслідковий зв'язок між діями (бездіяльністю) останнього та завданням шкоди позивачу [PERSON], розмір шкоди, що завдана в результаті таких дій відповідача [PERSON], суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed