Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що він з 09 грудня 1999 року є власником житлового будинку по [ADDRESS] . По сусідству з ним в будинку [ADDRESS] з 1979 року проживала сім`я [PERSON] , з яким він підтримував тісні дружні стосунки, був хрещеним його сина [PERSON] . В 2012 році [PERSON] прийняли рішення продати свій будинок в селі Варварівка Вовчанського району та переїхати на проживання до своєї рідні в Бірючевський район Бєлгородської області. Перед нотаріальним посвідченням договору купівлі-продажу будинку у Лубенцових виникла необхідність виписатися з будинку і потреба зареєструватися за іншою адресою. До нього звернувся [PERSON] з проханням тимчасово, на півроку, зареєструвати його з дружиною та синами [PERSON] та [PERSON] в його будинку, на що він погодився. 24 грудня 2013 року за його заявою в належному йому на праві власності житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] , 1990 року народження та [PERSON] , 1983 року народження разом зі своїми батьками. Їх реєстрація носила формальний характер, на проживання до його будинку вони не поселялися, потреби у жилплощі не мали. Невдовзі, як і домовлялися, батьки [PERSON] виписалися з його будинку, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] ще на деякий час залишалися зареєстрованими. В зв`язку з тим, що станом на 2014 рік для відповідачів, мешканців Російської Федерації, ускладнився порядок в`їзду на територію України, [PERSON] та [PERSON] пояснили, що не мають можливості з`явитися за місцем своєї реєстрації і до цього часу залишаються зареєстрованими в його будинку. Просив визнати відповідачів втратившими право користування житловою площею в житловому будинку [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним, його представник до суду надала заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] , просила справу розглянути у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надали. В судове засідання сторони не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно фотокопії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Жовтневою Другою сільською радою Вовчанського району Харківської області 09 грудня 1999 року з якого вбачається, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок по [ADDRESS] .(а.с. 4) Згідно фотокопій карток реєстрації особи [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Варварівка Вовчанського району Харківської області та [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Друге Жовтневе, Вовчанського району Харківської області значаться зареєстрованими в будинку [ADDRESS] з 19 грудня 2013 року. (а.с.6-5). Довідками виконкому Варварівської сільської ради Вовчанського району Харківської області від 21 листопада 2019 року та письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , підтверджено, що за місцем реєстрації в будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] на проживання не поселялися і з моменту реєстрації 19 грудня 2013 року в будинку не проживають. ( а.с.7-16). Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, ч. 1 ст. 405 ЦК України). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. Тому стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК України. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Згідно з положеннями ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У разі виникнення спору між власником і членами його сім`ї право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог статей 405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що підставою для визнання члена сім`ї власника таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, є його відсутність протягом року без поважних на це причини. Вказаним слугує свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату ним інтересу до такого житлового приміщення. Суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у житловому будинку [ADDRESS] як члени сім`ї власника будинку, проте вони ніколи не проживали у спірному будинку, будинком не цікавляться, не несуть витрати по його утриманню. Доказів, які б свідчили про поважність причин не проживання [PERSON] та [PERSON] в спірному будинку, суду не надано. Виходячи з того, що відповідачі в спірному будинку не проживають без поважних причин, суд приходить до висновку, що вони втратили право на житлову площу в будинку. Позивачу, факт реєстрації у зазначеному житловому будинку відповідача, створює перешкоди у розпорядженні власним будинком. Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловою площею в житловому будинку [ADDRESS] , оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved