overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2015 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], однак подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, розбіжності в інтересах, у звязку з чим просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує повністю, примирення з відповідачем не бажає, просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] подала письмову заяву, згідно якої позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, примирення не бажає, просить розірвати шлюб у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ №111310 від 14.09.2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 14.09.2015 року. Відповідно до свідоцтва про народження серія І ГЮ №263200, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом із встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] склались відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, примиритись сторони не бажають, кожен із подружжя наполягає на розірванні шлюбу, в звязку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції №111 від 24.07.2018 року позивачем при зверненні до суду було оплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. У звязку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2001 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя не склалось через постійні суперечки та непорозуміння, обумовлені різними характерами та поглядами на життя, в зв'язку з чим тривалий час не підтримують подружніх відносин. На підставі наведеного позивач просить розірвати шлюб, збереження якого вважає таким, що суперечить його інтересам. [PERSON] письмовою заявою підтримав позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач [PERSON] письмовою заявою позов визнала, згідна на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданого 01.09.2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 01.09.2001 року. Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, примиритись не бажають, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2002 року, є батьками трьох неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти на суперечки, зловживання відповідача алкогольними напоями, що призвело до фактичного припинення подружніх відносин. З урахуванням наведеного просить шлюб розірвати.. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій вказує, що проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглядати справу у його відсутності. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданого 01.10.2002 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 01.10.2002 року (актовий запис №7). Із свідоцтв про народження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом із позовної заяви встановлено, що між подружжям склались відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, позивач у письмовій заяві наполягає на розірванні шлюбу, примиритись не бажає. Відповідач позовні вимоги визнав. Клопотання про надання строку для примирення жодною зі сторін не заявлено, зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2014 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, розбіжності в інтересах. Вказані обставини призвели до виникнення між подружжям неприязних відносин та припинення спільного проживання з липня 2016 року. З урахуванням наведеного просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує повністю, примирення з відповідачем не бажає, просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] подала письмову заяву, згідно якої позов визнала, примирення не бажає, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглянути справу без її присутності. Враховуючи вимоги статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 01.11.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 01.11.2014 року. Відповідно до свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER], сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] склались відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, примиритись сторони не бажають, з липня 2016 року не підтримують подружніх відносин, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.05.1992 року, є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Однак подружнє життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти на суперечки, неповагу до неї з боку відповідача та часте вживання ним спиртного, що призвело до фактичного припинення подружніх відносин. З урахуванням наведеного просить шлюб розірвати та залишити проживати з нею неповнолітніх доньок. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій вказує, що не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розірвати розглядати справу у його відсутності. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 02.05.1992 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 02 травня 1992 року (актовий запис №10). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , серія [NUMBER] ). Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом із позовної заяви встановлено, що між подружжям склались відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, сторони у письмових заявах наполягають на розірванні шлюбу, примиритись не бажають. Клопотання про надання строку для примирення жодною зі сторін не заявлено, зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.03.2011 року, мають двоє малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, розбіжності в інтересах, він втратив до дружини почуття любові та довіри, у звязку з чим більше року вони проживають окремо. З урахуванням наведеного просить шлюб розірвати, судові витрати у справі покласти на нього. [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обємі, наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що надання строку для примирення не виправить стан шлюбних відносин. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу, примиритись з позивачем не бажає. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши сторін, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ № 070399 від 01.11.2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 04 березня 2011 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження серія І-ГЮ №125993, серія І-ГЮ №190639). Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом із пояснень сторін, встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] склались неприязні відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, понад рік особи не проживають разом та не підтримують подружніх стосунків, примиритись сторони не бажають, в звязку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2003 року, є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, розбіжності в інтересах, що призводило до виникнення сварок та суперечок. Як наслідок вони з чоловіком понад рік проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. З урахуванням наведеного просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась, подала заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій вказує, що проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення з позивачем не бажає, просить розглядати справу у його відсутності. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданого 06.09.2003 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 06.09.2003 року (актовий запис №8). Із свідоцтв про народження серія [NUMBER] серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони близько року подружніх стосунків не підтримують, примиритись не бажають, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2003 року, є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], однак подружнє життя не склалося через постійні суперечки та непорозуміння. [PERSON] покликається на те, що більше шести місяців він проживає з дітьми окремо від дружини, яка зовсім відсторонилась від виконання будь-яких обов»язків, в зв»язку з чим просить розірвати шлюб, який існує формально, малолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з ним. [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному об'ємі та дав пояснення згідно заяви, наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що між ними втрачено почуття взаємної любові та поваги, а різність характерів не дозволяють налагодити з дружиною гармонійні стосунки. Також позивач зазначив, що вони з відповідачем згідно положень ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України досягли згоди, що після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з ним. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу, так як примирення з позивачем неможливе, не заперечила також проти того, щоб після розірвання шлюбу малолітні діти залишилась проживати з позивачем, так як у нього з дітьми склались добрі стосунки, він мешкає в квартирі, де створені усі умови для проживання дітей, вона ж з листопада 2014 року проживає окремо від сім»ї. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 09.08.2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 09 серпня 2003 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]), та [PERSON], [INFO]. Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом із пояснень сторін, встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] склались неприязні відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, особи не підтримують подружніх відносин, зберегти сім'ю не бажають, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В судовому засіданні сторони пояснили, що досягли згоди у визначенні місця проживання дітей, а саме, що після розірвання шлюбу діти будуть проживати з батьком, в зв'язку з чим суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], залишити проживати з батьком [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2008 року, мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя не склалось через різність характерів, часті суперечки та образи, схильність чоловіка до вживання спиртних напоїв, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб, збереження якого вважає таким, що суперечить її інтересам та інтересам дітей; крім того, просить залишити проживати із нею малолітніх дочок. [PERSON] підтримала позовні вимоги, зменшивши їх в частині визначення місця проживання дітей, наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, вказуючи, що між склались неприязні стосунки, в період спільного проживання [PERSON] зловживав спиртним, застосовував щодо неї фізичне насилля, що і призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснивши, що саме поведінка дружини та її подружня зрада стала причиною погіршення стосунків у сім'ї; примирення з позивачем не бажає. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва шлюб серія [NUMBER], виданого 14.11.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 14 листопада 2008 року. Із свідоцтв про народження серія [NUMBER], [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, вказуючи, що налагодити гармонійні стосунки, які б ґрунтувались на почуттях взаємної любові та поваги, між ними неможливо, примиритись сторони не бажають, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved