Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] ([PERSON]С.) аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 17 серпня 2015 року його з відповідачкою шлюб розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідачка проживає окремо, сином не цікавиться, допомоги на його утримання не надає. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Крім того позивач пояснив, що після розлучення відповідачка не забрала сина, який з народження і до цього часу проживає з ним у домі його батьків, у якому до розлучення проживала і його дружина. З того часу вона не займається вихованням сина, мотивує це зайнятістю на роботі, але коштів на утримання сина не надає, постійно змінює місце проживання. Він не працює, проте має дохід від господарства у середньому 1500 грн., але бувають місяці, коли заробляє 7000-8000 грн. на місяць, тому може забезпечувати дитину. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, пояснила, що не згодна сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки має намір забрати його до себе через те, що на даний час вона вийшла заміж, змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Вони з нинішнім чоловіком мають постійне житло, очікують на дитину, тому тепер обставини змінились і вона зможе забрати сина до себе і утримувати його. При цьому визнала, що після розлучення син залишився проживати в домі свекрів, у зв'язку з тим, що вона сирота, не мала свого житла, гроші, які заробляла, витрачала на оренду житла, тому не мала можливості утримувати сина і не надавала кошти на його утримання, речей йому не купувала. Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з приводу сплати аліментів на малолітню дитину, які регулюються СК України. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 серпня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], відповідачка вказана матір'ю, позивач батьком (а.с. 6). У судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з батьком, що визнали сторони та підтверджується письмовими матеріалами справи (а.с. 8, 9-12, 26). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідачка працює в кафе Харчевня поваром, отримує мінімальну заробітну плату та чекає на другу дитину, а відповідач отримує дохід більше мінімального, суд уважає можливим задовольнити його позовні вимоги частково. Отже, з урахуванням зазначеного вище, вимог ст. 180-184 СК України, вимог розумності та справедливості, з відповідачки на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % для дитини відповідного віку. Таке рішення суду не позбавляє права у разі зміни матеріального, сімейного стану сторін, їх стану здоров'я чи інших суттєвих обставин, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Outcome: partial