Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просить суд ухвалити рішення, яким визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна №22149 від 24 грудня 1997 року квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], [PERSON], з одного боку та [PERSON], [PERSON], з іншого боку на Одеській товарній біржі - дійсним. При цьому позивач посилається на те, що всі істотні умови угоди обома сторонами були виконані повністю, відповідачі звільнили квартиру, ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. 08 грудня 2005 року [PERSON], яка є бабусею позивача, померла. Позивач зазначив, що на момент смерті бабусі він сумісно проживав зі спадкодавцем, а тому, на його думку, фактично прийняв спадщину після її смерті. З метою оформлення свого права на спадкове майно [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, оскільки укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений та нотаріус не визнає цей договір відповідним закону за формою, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Позивач та його представник - [PERSON] до судового засідання не зявились, повідомлялись, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась, в матеріалах справи наявна заява від 24 жовтня 2017 року в якій вона просить задовольнити позовні вимоги, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі у\~судове засідання\~не зявились,\~повідомлялись належним\~чином,\~про причини\~неявки до\~суду не\~повідомили, в звязку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 15 грудня 2017 року набрав чинності\~Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з п.п. 9 п. 1\~Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як встановлено у судовому засіданні, 24 грудня 1997 року на Одеській товарній біржі між [PERSON], яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітньої доньки [PERSON], на підставі рішення Київського РВКа м. Одеси під №2073 від 15 грудня 1997 року, з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], з другої сторони було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №22149, за умовами якого [PERSON], яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітньої доньки [PERSON] продала, а [PERSON], [PERSON], придбали квартиру [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~Умови договору сторонами цілком виконані: покупці цілком сплатили вартість вищезазначеної квартири, а продавці одержали за продану квартиру обумовлену суму грошей, знялись з реєстраційного обліку за вказаною адресою і ніяких претензій матеріального характеру не пред'являли. Зазначений договір купівлі-продажу зареєстрований 31 грудня 1997 року в КП «ОМБТІ та РОН» під №252пр. стр.80 реєстр 498 на імя [PERSON] та [PERSON]. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач є онуком померлої [PERSON], що підтверджується наступними документами: Довідкою Відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції №299-08-44 від 13 січня 2007 року про народження 07 березня 1934 року [PERSON] (актовий запис №864 Першого відділу реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 17 березня 1934р.), в графі «батько» зазначено «Клейман Борис Соломонович», в графі «мати» - «Зільберман Іда Абрамівна», Довідкою Відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції №296-08-44 від 13 січня 2007 року, з якої вбачається, що 14 червня 1956 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис про шлюб №1532 Першого відділу реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 14 червня 1956 року), прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила на «Секулер», Свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] (актовий запис №550 Кагановичського рай бюро ЗАГС від 14 квітня 1957 року), в якому в графі «батько» зазначено «Секулер Юхим Мойсейович», в графі «мати» - «Секулер Наталія Борисівна». \~ \~ \~ \~07 грудня 2005 року [PERSON] померла (актовий запис про смерть №11036 Першого відділу реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 08 грудня 2005 року). \~ \~ \~ \~Судом було витребувано матеріали спадкової справи №14/2016 щодо майна померлої 07 грудня 2005 року [PERSON], з якої вбачається, що з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 07 березня 2017 року, приватний нотаріус ОМНЮ [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири через те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що донька спадкодавця - [PERSON], 08 серпня 1998 року померла (актовий запис про смерть №6404 Відділу реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради від 10 серпня 1998 р.). Згідно ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при чому згідно ч. 5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. В матеріалах справи наявні довідки КП «ЖКС «Вузівський» від 17 листопада 2016 року з яких вбачається, що з 30 січня 1998 року позивач зареєстрований та проживає у [INFO], разом з ним, по день смерті була зареєстрована та проживала [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, на момент укладання Договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. \~ \~ \~ \~При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved