Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Тернопільської міської ради, третя особа - державний нотаріус Першої Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] про визначення додаткового двохмісячного строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 12 січня 2016 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 17 лютого 2006 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповідальне розпорядження, яким заповіла все належне їй майно йому, [PERSON] 12 січня 2016 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. У встановлений законом шестимісячний строк він не прийняв спадщину, оскільки у цей час важко хворіла його дружина [PERSON], яка померла 01 жовтня 2017 року. Інший спадкоємець за законом його сестра та донька спадкодавця [PERSON] спадщини після смерті матері не приймала. Також вказав, що спадкодавець [PERSON] дійсно є його матірю, однак у документа, що підтверджують їх родинні відносити містяться розбіжності у написанні прізвища. Посилаючись на наведене та на незначний термін пропуску строку, поважність причин та відсутність інших спадкоємців, просив задовольнити позов. У підготовчому судовому засіданні до участі у справі було залучено співвідповідача [PERSON], яка є сестрою позивача та донькою спадкодавця [PERSON] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зіславшись на доводи викладені у заяві. Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не зявився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином.Попередньо подав суду клопотання про слухання справи без їх участі, при прийнятті рішення покладаються на думку суду. Відзив на позов не подавали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки та відзив на позов не подавала. Представник Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Попередньо подав суду клопотання про слухання справи без їх участі, при прийнятті рішення покладаються на думку суду. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 978264, виданого Тернопільським міським бюро ЗАГСу від 18 травня 1961 року батьками [PERSON], [INFO], вказано - [PERSON] та [PERSON]. 17 лютого 2006 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було та з чого не складалось, а також все те, на яке вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 17.02.2006 року. 12 січня 2016 року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 201388, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 96 від 14 січня 2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Єдиним спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON] [PERSON] у встановлений законом строк спадщини після смерті [PERSON] не прийняв. Донька [PERSON] [PERSON] спадщини після смерті матері, як спадкоємець першої черги за законом, не приймала. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД № 144373, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області встановлено, що [PERSON] помер 31 травня 2003 року. З витягу із спадкового реєстру за №51127069 від 03.03.2018 року сформованого державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори встановлено, що спадкові справи після смерті [PERSON], померлої 12 січня 2016 року не заводились. Згідно листа Першої Тернопільської державної нотаріальної контори за № 789/01-16 від 26 лютого 2018 року встановлено, що відповідно до Алфавітних книг спадкових справ за 2016-2108 роки, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 12 січня 2016 року, не заводилась. Відповідно до довідки ДП «Комунальник-1» господарського товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» за №609 від 28.02.2018 року встановлено, що [PERSON], яка є матірю [PERSON] починаючи з 22 травня 1998 року по день смерті була зареєстрована та проживала [INFO]. Власником житлового будинку є її син [PERSON] Інших осіб за вказаною адресою зареєстровано не було. З витягу з медичної картки стаціонарного хворого за № 1/4825, виданого Тернопільською міською комунальною лікарнею швидкої допомоги інфекційним відділенням від 14.09.2017 року встановлено, що дружина позивача [PERSON] протягом 2017 року хворіла, діагноз злоякісна лімфома, інтоксикаційним синдром. Переведена для продовження лікування у онкодиспансер. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД № 231762 виданого Тернопільським міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 04 жовтня 2017 року встановлено, що [PERSON] померла 01 жовтня 2017 року. У документах, які підтверджують родинні відносини [PERSON] та [PERSON] є розбіжності, зокрема, у свідоцтві про народження позивача у графі «матір» вказано [PERSON], а у свідоцтві про її смерть, заповіті прізвище матері зазначено - [PERSON] Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] Перебіг строку для прийняття спадщини розпочався після смерті [PERSON] 13 січня 2016 року та закінчився 13 липня 2016 року. [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не прийняв спадщини. Заяву про відмову від спадщини позивач не подавав. Інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б спадщину після смерті [PERSON] прийняли, судом не встановлено. Спадкові справи після смерті [PERSON] не заводились та свідоцтва про право на спадщину не видавались. На поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на те, що у період 2016 -2017 років важко хворіла його дружина [PERSON], діагноз злоякісна лімфома, інтоксикаційним синдром та яка померла 01 жовтня 2017 року. Вказані обставини підтверджується випискою з медичної картки хворої [PERSON]М від 14.09.2017 року, результатами компютерної томографії від 15.08.2017 року, результатами дослідженнями медичної лабораторії Ескулаб від 18.08.2017 року, результатами обстеження лікувально-діагностичного центру «Румед-Т» від 30.08.2017 року та свідоцтвом про смерть від 04.10.2017 року. Той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується заповітом посвідченим державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 17 лютого 2006 року, згідно якого [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON]; довідкою ДП «Комунальник -1» від 28.03.2018 року, де вказано, що власником будинку та особового рахунку по вул.Гайова,26 в м.Тернополі є [PERSON], у даному будинку з 1998 року по день смерті проживала та була зареєстрована його мати [PERSON] Таким чином, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] у зв'язку із рядом поважних на те причин, зокрема, смерть матері, хвороба дружини [PERSON], в період якої він здійснював догляд за нею та смерть дружини 01 жовтня 2017 року. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та приймаючи до увагу поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, хвороба та смерть дружини [PERSON], незначний термін пропуску строку та відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, суд приходить до переконання, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому слід визначити додатковий двохмісячний строк для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, після смерті 12 січня 2016 року матері [PERSON]. При цьому, судом враховано, що невизначення судом додаткового строку для прийняття спадщини порушуватиме права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved