Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області, мотивуючи тим, що 15.03.1997 року в місті Первомайську Миколаївської області помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку № 68 по вул. Воровського (Гетьмана Мазепи) у місті Первомайську Миколаївської області. Він, як єдиний спадкоємець за законом, своєчасно прийняв спадщину, оскільки на момент смерті батька постійно проживав разом з ним. Однак, постановою Першої Первомайської ДНК Миколаївської області від 06.03.2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок. Позивач вважає, що має законні підстави для отримання у спадщину житлового будинку після смерті батька, однак реалізувати своє право не може через відсутність правовстановлюючого документу який втрачений, тому просить визнати за ним право власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не зявились; надали суду заяву, в якій просили розглянути справу в їх відсутність і задовольнити позов. Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився. Від Первомайської міської ради Миколаївської області надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутність представника міської ради. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому судовому засіданні і задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 15 березня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 047142, виданим Відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації 17.02.1997 року зроблено відповідний актовий запис № 229. За життя [PERSON] належав житловий будинок № 68, що розташований у місті Первомайську Миколаївської області по вул. Воровського (Гетьмана Мазепи), на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлово будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до пяти включно від 20.09.1964 року. Право власності спадкодавця було належним чином зареєстроване у Первомайському МБТІ за № 7960 від 20.03.1969 року, що підтверджуються реєстровим свідоцтвом та інвентарною справою. Оригінали таких документів втрачено. [PERSON] прийняв спадщину за законом відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідками від 01.03.2018 року, виданими Квартальним комітетом м. Первомайська № 53 та завірені печаткою Виконавчого комітету Первомайської міської ради. В подальшому 06.03.2018 року позивач звернувся до Першої Первомайської ДНК Миколаївської із заявою і просив видати йому свідоцтво про право на спадщину, у звязку з чим було заведено спадкову справу № 103/2018, після смерті [PERSON]. Нотаріусом було встановлено, що інших спадкоємців за законом чи за заповітом, в тому числі й таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині, немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, про що нотаріусом Першої Первомайської ДНК Миколаївської області було видано постанову від 06.03.2018 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України спадщину складають всі права та обовязки, які б належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майне їх обтяжень», органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав видають дублікати правовстановлюючих документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. З розяснення листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємицем за законом після смерті свого батька, своєчасно прийняв спадщину, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу не може у встановлений законом спосіб в нотаріальній конторі оформити свої спадкові права і отримати свідоцтво про право на спадщину, хоча має таке право відповідно до ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218,1222, 1233, 1225, 1277, 1268-1270 ЦК України. За встановлених обставин право позивача на спадщину підлягає захисту в судовому порядку відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України. За позивачем в порядку спадкування за законом після смерті 15.03.1997 року [PERSON] слід визнати право власності на спірний житловий будинок.

Outcome: approved