Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ТзОВ «Дністрові роси» скасування державної реєстрації договорів оренди землі. Просить суд скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки згідно договору оренди землі від 4 грудня 2013 року, площею 0,9424 га., кадастровим № 7322082000:02:002:1270, та права оренди земельної ділянки згідно договору оренди землі від 4 грудня 2013 року, площею 0,9424 га., кадастровим № 7322082000:02:002:1273. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 4 грудня 2013 року його батько [PERSON] уклав договори оренди землі з ТзОВ «Дністрові роси» на земельні ділянки площею 0,9424 га., кадастровим номером 7322082000:02:002:1270, та площею 0,9424 га., кадастровим номером 7322082000:02:002:1273, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Вартиковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, які зареєстровані 07.07.2014 року у Реєстраційній службі Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області державним реєстратором [PERSON]. 22 червня 2014 року помер його батько [PERSON]. 25 квітня 2015 року він переоформив спадщину після смерті мого батька на вищевказані земельні ділянки, та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом. На даний час він є власником вищевказаних земельних ділянок та бажає самостійно розпоряджатися та обробляти свої земельні ділянки, однак не маю такої можливості у зв'язку з тим що земельні ділянки перебувають в користуванні ТзОВ «Дністрові роси». Зазначає також, що права оренди земельних ділянок згідно договорів оренди зареєстровані в реєстраційній службі Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області 7 липня 2014 року, тобто після смерті його батька [PERSON], який помер 22.06.2014 року. Зазначає, що в згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, а тому вважає, що державну реєстрацію договорів оренди землі, які були укладені його покійним батьком з ТзОВ «Дністрові роси» 4 грудня 2013 року необхідно скасувати тому, що вони були зареєстровані після смерті батька і тому дана реєстрація є недійсною. Позивач в судове засідання не зявився, суду надавав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач - представник ТОВ «Дністрові роси» в судове засідання не зявився, суду надали заяву в якій просить справу слухати у їх відсутності, проти позову заперечують з підстав, що вказані в письмових запереченнях, які долучено до матеріалів цивільної справи. Оцінивши повідомлені сторонами обставини, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, приходжу до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення позову, з таких підстав. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін в цивільному процесі. Так, судом встановлено, що 4 грудня 2013 року [PERSON] уклав договори оренди землі з ТзОВ «Дністрові роси» на земельні ділянки площею 0,9424 га., кадастровим номером 7322082000:02:002:1270, та площею 0,9424 га., кадастровим номером 7322082000:02:002:1273, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Вартиковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, які зареєстровані 07.07.2014 року у Реєстраційній службі Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області державним реєстратором [PERSON] (а.с.13-15). Згідно свідоцтва про смерть серії І-МИ № 135550 від 24.06.2014 року, [PERSON] помер 22 червня 2014 року (а.с.8). Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] земельні ділянки площею 0,9424 га., кадастровим номером 7322082000:02:002:1270, та площею 0,9424 га., кадастровим номером 7322082000:02:002:1273, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Вартиковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області (а.с.9-12). Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з частинами першою та п'ятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено вичерпний перелік істотних умов договору оренди землі. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Серед підстав припинення договору оренди землі, визначених статтею 31 Закону України «Про оренду землі», є: закінчення строку, на який його було укладено; викуп земельної ділянки для суспільних потреб та примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерть фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмова осіб, зазначених у статті 7 цього закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідація юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Правонаступництво у разі зміни власника речі, переданої у найм, передбачено Загальними положеннями про найм Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання передбачено статтею 32 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до частини четвертої зазначеної статті перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. У відповідності до умов договору право оренди автоматично переходить до спадкоємців. Таким чином, смерть фізичної особи-наймодавця не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов'язки за договором оренди, якщо інше прямо не передбачено в самому договорі. Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже сторони, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи своїй згоді встановленої форми. Разом з тим, цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні договору, набувається після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати момент укладення договору (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-162ц13 від 19.02.2014р). Згідно із ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку. Отже, реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору і ніяким чином не впливає на факт його укладення (Правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-127цс13 від 18.12.2013 р. та № 6-118цс13 від 25.12.2013 р.) Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов, склали та скріпили підписом письмовий документ, в якому зафіксовані правові наслідки цього правочину. Відповідно до ст. 640 ЦК України моментом укладення договору є момент одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді другої сторони про прийняття цієї пропозиції. Факт укладання договору має самостійне юридичне значення, що не є тотожним юридичному значенню набрання договором чинності. Крім того, відповідно до ч.1 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Частиною 4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди. Таким чином, смерть фізичної особи орендодавця не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов'язки за договором оренди, за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed