Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ДП «Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції», в якій просить стягнути з відповідача на його користь 64082,52 грн. середньомісячного заробітку за час затримки виплати по зарплаті та 15000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працював з 31.12.2008 р. по 07.04.2014 р. в ДП «Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції» на посаді завідувача відокремленого підрозділу «Західне представництво». При звільненні з роботи його заборгованість по заробітній платі становила 20910,83 грн. Станом на 01.04.2015 р. йому було виплачено 10955,83 грн. та наступні виплати були здійсненні 16.07.2015 р. в сумі 2490 грн. та 21 липня 2015 р в сумі 7465грн. Крім того, йому було завдано моральної шкоди, оскільки він через невиплату заробітньої плати змушений був позичати кошти на проживання, відмовитись від купівлі ліків, одягу, предметів гігієни, з часу звільнення по сьогоднішній день не може працевлаштуватись, постійно хворіє, у зв»язку з цим змушений звернутись до суду. Позивач у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив такий задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та стягнути з відповідача 64082,52 грн. середнього заробітку за час затримки виплати по зарплаті та 15000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позову подавши письмові пояснення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивач працював у ДП «Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції» з 31.12.2008 р. по 07.04.2014 р., згідно записів трудової книжки та звільнений згідно п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін (наказ №27-к від 07.04.2014 р.) Як вбачається з довідки №14 від 02.04.2015 р., виданої ДП «Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції» [PERSON] про те що, заборгованість ДП «Дорценрт» по виплаті заробітної плати перед [PERSON] станом на 01.04.2015 р. становить 20910,83 грн. Відповідно до довідки №25/17-595 від 15.10.2015 р., виданої ДП «Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції» про розрахунок середньоденної заробітної плати [PERSON] Середньоденна заробітна плата згідно постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» ствановить 4931,25 грн./26 днів=189,66 грн. Згідно листа Мінсоцполітики України від 04.09.2013 р. №9884/014-13/13 тривалість робочого часу у квітні -грудні 2014 р. становить: квітень-21р.д.(17 р.д., оскільки позивач працював 4 р.д.); травень-19 р.д.;червень-19 р.д.; липень-23 р.д.; серпень-20 р.д.; вересень-22 р.д.; жовтень-23 р.д.; листопад-20 р.д.,грудень -23 р.д. Згідно листа Мінсоцполітики України від 09.09.2014 №10196/0/14-14/13 тривалість робочого часу у січні-липні 2015 р. становить: січень-20 р.д.; лютий-20 р.д.; березень-21 р.д.; квітень-21 р.д.; травень-18 р.д.; червень-20 р.д.; липень-23р.д.(15р.д. до фактичного розрахунку з позивачем). Враховуючи вищенаведене загальна кількість робочих днів з затримки зарплати за період з 07.04.2014 по 21.07.2015 р. складає -321 р.д. 321 робочих днів х 189,66 грн. (середній заробіток за робочий день) = 60880,86 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 013 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст.117 Кодексу законів про працю України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальностіЗгідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, сума компенсації за затримку розрахунку при звільненні за період з 07.04.2014 по 21.07.2015 р. становить 60880,86 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - власною ініціативою чи за звернення потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Стаття 23 ЦК України встановлює, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом . Право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його трудових прав, передбачено ст. 237-1 КЗпП, згідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 15000 грн. обґрунтовуючи це тим, що дії роботодавця щодо невиплати заробітної плати у період його роботи на підприємстві, не проведення з ним розрахунків при звільненні поставили позивача у скрутне матеріальне становище, унеможливили забезпечення нормального існування останнього та членів його сім'ї. Таким чином суд приходить до висновку, що несвоєчасність розрахунку по заробітній платі з боку відповідача з позивачем завдало останньому моральної шкоди, яку суд визначив у розмірі 500 грн. з урахуванням вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 852,40 грн.

Outcome: partial