Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 15 травня 2004 року він був прийнятий на роботу в [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Іллінецький спецкарєр». Наказом від 27 травня 2015 року його було звільнено з роботи на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. При цьому всупереч закону відповідач не провів із ним розрахунку в день звільнення з роботи. Таким чином [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Іллінецький спецкарєр» не виплатило йому 3045 грн. 95 коп. заробітної плати, наразі має заборгованість в сумі 1633 грн. 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Такою протиправною поведінкою відповідач також заподіяв йому моральну шкоду, яку він оцінює в 300 грн. З огляду цього позивач [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Іллінецький спецкарєр» на свою користь 3045 грн. 95 коп. заборгованості по заробітній платі, 1633 грн. 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а також 300 грн. відшкодування моральної шкоди, а всього, таким чином, 4979 грн. 45 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, натомість подав до суду заяву із проханням вирішити справу за його відсутності і задовольнити його позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Іллінецький спецкарєр», яке було належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, і не подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд визнає можливим вирішити справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, ухвали заочне рішення, яким задовольнити позовні вимоги [PERSON]із наступних мотивів. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються трудовим законодавством України щодо строків розрахунку при звільненні працівника та відповідальності власника або уповноваженого ним органу за затримку розрахунку при звільненні. Зокрема, за приписами ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Зазначені позивачем [PERSON] на обгрунтування його позовних вимог обставини підтверджені наданими ним письмовими доказами, а саме: довідкою [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Іллінецький спецкарєр» про розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON] в сумі 3045 грн. 95 коп. (а.с.6), довідкою [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Іллінецький спецкарєр» про розмір середню заробітну плату [PERSON] (а.с.7), копією паспорта громадянина України позивача [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.8) та копією трудової книжки позивача [PERSON] із записами про роботу в [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Іллінецький спецкарєр» із 15 травня 2014 року по 27 травня 2015 року (а.с.9). При цьому такі доводи позивача не спростовані відповідачем жодними належними допустимими доказами. Оцінюючи в сукупності усі встановлені в судовому засіданні обставини у справі в контексті наведених вище правових норм регулювання предмету спору, суд доходить висновків, що з вини відповідача було порушене передбачене ст.116 КЗпП України право позивача отримати повний розрахунок в день звільнення з роботи 27 травня 2015 року, внаслідок цього у позивача виникло передбачене ст.117 КЗпП України право вимагати від відповідача виплатити йому його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, яким в цьому випадку є день винесення Іллінецьким районним судом Вінницької області 10 серпня 2015 року рішення у цій цивільній справі. Суд вважає, що розрахунок позивача суми належного йому до виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні відповідає встановленим у справі обставинам та цілком узгоджується із законним порядком його здійснення, що прописаний у чинній на цей час Постанові Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Таким чином суд вважає, що із [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Іллінецький спецкарєр» на користь [PERSON] слід стягнути 3045 грн. 95 коп. заборгованості по заробітній платі, 1633 грн. 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 300 грн. відшкодування моральної шкоди, а всього, таким чином, 4979 грн. 45 коп., а також судовий збір на користь держави у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved