Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 4,16 гектарів, яка розташована на території Риківської (Партизанської) селищної ради Генічеського району Херсонської області. Зазначає, що до смерті батька, а також на день його смерті він постійно проживав разом із ним за адресою: [ADDRESS] та проживає за вказаною адресою і на теперішній час, але має реєстрацію місця проживання за іншою адресою, тому нотаріус, до якого він звернувся для оформлення спадщини, йому відмовив, мотивуючи відмову неможливістю встановити факт спільного проживання із спадкодавцем та пропуском строку для прийняття спадщини. У зв`язку з викладеним просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом з [PERSON] , який помер [INFO] . У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини та просив їх задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] , зазначила, що вона є також спадкоємицею першої черги, після смерті [PERSON] , та рідною сестрою заявника, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Суд, вислухавши заявника, зацікавлену особу, свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 15 червня 1971 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження від 29 вересня 1975 року серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] та відповідно рідною сестрою заявника. Згідно копії свідоцтва про смерть від 10 серпня 2016 року серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Партизанської селищної ради [PERSON] помер [INFO] . З довідки Партизанської селищної ради від 16 вересня 2020 року № 881 слідує, що [PERSON] проживав з батьком [PERSON] , за адресою [ADDRESS] на день смерті [INFO] та в термін до шести місяців до смерті. Згідно Держаного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС №013059 від 27 грудня 2002 року, [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 4,16 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Партизанської селищної ради. Згідно листа приватного нотаріуса Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Стребкової Н.В. від 24 вересня 2020 року № 495/01-16, вбачається, що заявнику відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не було подано заяву про прийняття спадщини, та він не був зареєстрований за місцем проживання спадкодавця. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , підтвердили, що заявник [PERSON] , дійсно на день смерті батька [PERSON] ( [INFO] ), за пів року до смерті та по теперішній час проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №65242017 від 17 червня 2021 року, спадкові справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не заводились. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд виходить з наступного. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обставини проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] підтверджуються вищенаведеними належними та допустимими доказам, а саме показаннями свідків та письмовими доказами. Тому, суд приходить до висновку, що заявником належними, допустимими та достовірними доказами доведено обставини (факти), якими обґрунтовуються його вимоги, зокрема те, що він постійно проживав разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на день смерті та в термін до шести місяців до смерті. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження юридичний факт того, що заявник [PERSON] постійно проживав разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на день смерті та в термін до шести місяців до смерті, а встановлення даного факту необхідне заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved