Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить на підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України стягувати з відповідача на свою користь на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, з дня подання позовної заяви в суд до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що на початку лютого 2014 року сторони припинили спільне проживання та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, оскільки судові повістки з іншими документами були завчасно двічі надіслані відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, зазначеним у наданій на вимогу суду довідці адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області, а також за фактичним місцем його проживання, повідомленим суду позивачем, однак повернулись до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «не проживає»; позивач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ст.ст.224, 225 Цивільного процесуального кодексу України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] а є матір'ю, а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області 19.02.2009 року. На момент розгляду цієї справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого виконкомом Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис № 2, проте проживають окремо. Син [PERSON] проживає з матір'ю за місцем її реєстрації в [ADDRESS], що також стверджується довідкою виконкомом Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 02.04.2014 року № 489, та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач стверджує, що відповідач ухиляється від вказаного обов'язку, матеріальної допомоги позивачу на утримання неповнолітньої дитини не надає. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. З огляду на викладене, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182 СК України обставини, що мають істотне значення у справі, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному в позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved