Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд встановити факт його постійного проживання разом із [PERSON] однією сім`єю з 2012 року до часу відкриття спадщини - [INFO] за адресою: [ADDRESS] , та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно [PERSON] у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У позові [PERSON] зазначив, що [INFO] помер його дід - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] і належить йому на підставі договору купівлі - продажу жилого будинку від 30.01.2002р. На час смерті [PERSON] , постійно проживав разом із ним у вищевказаному будинку, оскільки, він потребував догляду у зв`язку із станом здоров`я, відповідно, прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Також, позивач зазначає, що 28 вересня 2011 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого, все своє майно заповів матері позивача - [PERSON] , яка звернулась до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В подальшому, протягом шести місяців після смерті [PERSON] , [PERSON] відкликала свою заяву про прийняття спадщини. Позивач вважає, що є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] з огляду на те, що проживав із ним однією сім`єю за вищевказаною адресою, починаючи з 2012 року по день смерті спадкодавця - [INFO] , тобто, понад п`ять років до дня його смерті. Разом із померлим мали спільне господарство, бюджет, взаємні права та обов`язки, здійснювали оплату комунальних послуг. Оформити спадщину позивач не зміг, оскільки, при зверненні у нотаріальну контору, нотаріус роз`яснив йому що заяву [PERSON] про відкликання її заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] було втрачено, відповідно, згідно матеріалів нотаріальної справи єдиним спадкоємцем є саме вона і питання прийняття ним спадщини необхідно вирішити в судовому порядку. Відзив на позовну заяву [PERSON] не надходив. Позивач та представник позивача в минулому судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пославшись на обставни зазначені в позові. Просили позов задовольнити. 16.12.2020 р. до суду надійшла заява позивача про часткову відмову від позовних вимог, в частині встановлення факту відмови [PERSON] від прийняття спадщини після сметрі [PERSON] . Відповідач в минулому судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення. Додатково пояснила, що вона зверталася до нотаріуса письмово про відмову від отримання спадщини після сметрі [PERSON] , враховуючи, що на її ім`я був складений заповіт. Заяву вона надсилала поштою, але нотаріус повідомов їй, що таку заяву не отримував. Зазначає, що не має наміру отримувати спадщину після сметрі [PERSON] та фактично відмовляється від неї, не заперечує проти позовних вимог позивача. В сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач також не з`явилася, в заяві від 16.12.2020 р. просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що повністю визнає позовні вимоги. Вислухавши пояснення сторін по справі, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 30 січня 2002 року, на підставі договору купівлі - продажу, [PERSON] придбав будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). 28 вересня 2011 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого, все своє майно заповів матері позивача - [PERSON] (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді належного йому на підставі договору купівлі - продажу від 30 січня 2002 року будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 08 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.33-37). 20 вересня 2018 року [PERSON] направила до Бердянської державної нотаріальної контори поштою заяву про відкликання своєї заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.62-63), крім того в судовому засіданні 07.10.2020 р. відповідач [PERSON] підтвердила зазначену обставину та заявила про відмову від спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2,4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1,3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені як Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, так і ч.4 ст.41 Конституції України. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю з 2012 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] , підтверджений показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що із позивачем та [PERSON] знайома з 2012 року, коли вони стали проживати по сусідству у будинку [ADDRESS] . З [PERSON] та [PERSON] в неї склалися добросусідські відносини, свідок неодноразово бувала у них в гостях. Із спілкування з ними дізналась, що між ними є домовленість, згідно якої, [PERSON] доглядає [PERSON] , а останній залишає йому у спадок будинок. З часу знайомства часто зустрічала у місті позивача та [PERSON] під час їхніх прогулянок, купівлі продуктів харчування, в аптеці. Із спілкування з ними зрозуміла, що у них спільний бюджет та вони проживають разом. Разом позивач та [PERSON] проживали до смерті останнього -весни 2018 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] був її вітчимом. Позивач [PERSON] є її сином. З огляду на погіршення стану здоров`я [PERSON] і необхідність стороннього догляду у зв`язку цим, з 2012 року позивач почав проживати разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS] , де вони проживали до смерті [PERSON] у березні 2018 року. З позивачем та [PERSON] свідок підтримувала дружні стосунки, постійно спілкувалась з ними, регулярно бачила їх разом, у тому числі, під час їхніх сумісних прогулянок, здійснення ними покупок продуктів харчування, здійснення поливачем ремонтних робіт у будинку. Після смерті [PERSON] , вона подала до Бердянської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після, однак, згодом направила поштою заяву про її відкликання, на спадщину не претендує. Таким чином, позивач проживав однією сім`єю із [PERSON] з 2012 року по день його смерті - [INFO] , тобто, понад п`ять років до дня його смерті. Відповідно, він є спадкоємцем четвертої черги і вважається таким, що прийняв спадщину. Матеріалами справи підтверджується, що хоч відповідач [PERSON] і звернулась до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак, скористалась своїм правом, передбаченим ч.5 ст.1269 ЦК України і у шестимісячний строк після відкриття спадщини направила до нотаріальної контори поштою заяву про відкликання своєї заяви про прийняття спадщини, про що підтверджено поштовою квитанцією. Про відмову від прийняття спадщини нею також зазначено в судовому засіданні. Відповідно до п.3.11, 3.12, 3.23 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затв. наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. До заяви про відкликання поданої заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття застосовуються такі самі правила реєстрації. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Таким чином, вказані правові норми дозволяють направляти нотаріусу заяви щодо спадщини, в тому числі, заяву про відкликання поданої заяви про прийняття спадщини, поштою. Відповідно, судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач - [PERSON] , яка від отримання спадщини відмовилася, про що підтвердила в судовому засіданні. Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оскільки, всі викладені в позовній заяві [PERSON] факти знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та доведені належними та допустимим доказами, його позовпідлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved