Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, посилаючись на те, що 29 листопада 2013 року в м.Тернополі між ним та відповідачем [PERSON] усно була досягнута домовленість про купівлю в останнього 2-х кімнатної квартири, що по [ADDRESS]. Як гарантію укладання в подальшому договору купівлі-продажу цієї ква\-ртири, відповідач [PERSON] зажадав від позивача не\-відкладно передати йому 18000,00 грн. та 1000,00 дол. США, які на день складання позо\-вної заяви за курсом Національного Банку України становлять 12950,00 грн., що позивач і виконав - передав [PERSON] в цей же день 29 листопада 2013 року в м.Тернополі вказану суму грошей, про що він власноручно написав і передав позивачу розписку. Однак, в подальшому відповідач [PERSON] почав уникати зустрічей з позивачем, на телефонні дзвінки відповідає не завжди. Останній не бажає укладати договір купівлі-продажу квартири, а одержану без достатньої правової підстави вищевказану суму грошей повертати відмовляється. За вказаних обставин, [PERSON] просить суд тягнути з [PERSON] в його користь безпідставно набуті грошові кошти в су\-мі 30950,00 грн. та 928,50 грн. - 3% річних за користу\-вання вказаними грошовими коштами, а всього - 31878,50 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами усно була досягнута домовленість про купівлю позивачем у відповідача 2-х кімнатної квартири, що по [ADDRESS]. Як вбачається із розписки, складеної 29 листопада 2013 року, [PERSON], паспорт [NUMBER], виданий Тернопільським УМВСУ 9 липня 2002 року, ід. код [NUMBER], отримав від [PERSON] 18000 грн. (вісімнадцять тисяч гривень), 1000$ (одну тисячу доларів США) в рахунок оплати за продаж квартири. Після передачі суми коштів, розмір яких зазначено у розписці, відповідач не має наміру укладати договір купівлі-продажу квартири, що по [ADDRESS], не бажає, та відмовляється повертати одержані без достатньої правової підстави грошові кошти, які отримав згідно розписки. Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки договору купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені позивачем відповідачу18000,00 грн. та 1000,00 дол. США грн. повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Із змісту ч.2 ст.192 ЦК України вбачається, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст.533 ЦК України). Згідно службового розпорядження Національного Банку України про офіційний курс гривні до іноземних валют станом на 11 березня 2015 року встановлений такий офіційний курс гривні до долара США: 100 доларів США - 2155.2936 грн. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] в користь позивача 18000,00 грн. та 1000,00 дол. США, що еквівалентно 21552,94 грн., а всього - 39552,94 грн. В частині позовних вимог стосовно стягнення з відповідача 3% річних за користу\-вання вказаними грошовими коштами суд відмовляє, оскільки вимоги ч.2 ст.625 ЦК України про сплату боржником 3% річних поширюються на відносин стосовно прострочки виконання боржником грошового зобов'язання. Обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (ст.612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (ст. 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial