Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЗТМК» в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 1766,61 грн.. В обґрунтування позову [PERSON] вказує наступне. Він знаходився у трудових відносинах з ТОВ «ЗТМК» та був звільнений 11.08.2020 року на підставі ст.36 КЗпП. Відповідно до розрахункового листа за серпень 2020 року йому проведені відповідні нарахування: погодинна оплата 3465 грн., компенсація днів відпустки 5546,97 грн., борг підприємства 4,64 грн., всього на суму 9016,61, але виплата була зроблена лише 13.08.2020 року в сумі лише 7250 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8 від 13.08.2020 року. Інших виплат відповідачем не здійснювалось та не є дійсним платіжне доручення №150 від 11.09.2020 року, щодо виплати боргу підприємством 4,64 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку АТ «Ощадбанк». Остаточний розрахунок станом на 11.08.2020 року не проведено, залишок розрахунку при звільненні становить 1766,61 грн., що є грубим порушенням ч. 1 ст.116 КЗпП. Представником відповідача подано відзив на позов, у якому зокрема зазначає, що [PERSON] за серпень 2020 року була нарахована сума 9011,97 грн, з якої, відповідно до вимог ст.ст. 163,167 Податкового кодексу України та пункту 16-1 підрозділу 10 «Перехідних положень» Податкового кодексу України відраховано податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовий збір за ставкою 1,5%. Таким чином сума під час виплати заробітної плати з відрахуванням податків становила 7\~250 грн.. Таким чином, розрахунок з [PERSON] було проведено ТОВ «ЗТМК» повністю, а вимога позивача про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні в сумі 1\~766,61 грн. не підлягає задоволенню. Позивач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов. Заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.\~81,\~76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно наказу (розпорядження) ТОВ «ЗТМК» №00000000656 про припинення трудового договору (контракту) від 11.08.2020 року [PERSON] 11.08.2020 року за особистою заявою звільнено з посади модельника дерев`яних моделей 5 розряду ливарної дільниці ремонтно-механічного цеху №10 ТОВ «ЗТМК» на підставі п.1 с.36 КЗпП України за угодою сторін. Відповідно до Довідки головного бухгалтера ТОВ «ЗТМК» від 27.11.2020 №137 [PERSON] , колишньому працівнику ТОВ «ЗТМК» нарахована: заробітна плата по день звільнення у сумі 2\~310,00 грн.; компенсація за невикористану відпустку у сумі 5\~546,97 грн.; премія у сумі 1\~155,00 грн., всього нараховано 9\~011,97. Утриманий податок 18% у сумі 1\~622,15 грн.; утриманий військовий збір 1,5% у сумі 135,18 грн., всього утримано 1757,33 грн.. Перераховано 13.08.2020 на розрахунковий рахунок [PERSON] у філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» - 7250,00 грн., перераховано 10.09.2020 та проведено банком 11.09.2020 - 4,64 грн., що підтверджується електронними платіжними дорученнями №8 від 13.08.2020 та №150 від 10.09.2020 відповідно. Частиною 1\~ст. 47 КЗпП України\~передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно\~ст. 18 Податкового кодексу України\~особа, яка нараховує та виплачує доходи на користь фізичної особи називається податковим агентом, тобто відповідач є відповідальним за нарахування та сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб, який утримується з нарахованої виплати. При цьому, згідно з п.\~167.1 ст. 167 Податкового кодексу України\~ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. Крім того, згідно з положеннями п. 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ\~Податкового кодексу України, ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування. Отже, за вирахуванням передбачених законом податків та обов`язкових платежів (всього 19,5% від нарахованої суми заробітної плати у розмірі 9011,97,00 грн., що дорівнює 1757,33) позивачу правомірно виплачена заробітна плата у розмірі 7250,00 грн., що свідчить про відсутність у ТОВ «ЗТМК» заборгованості перед позивачем. Позивачем жодного належного та допустимого доказу, якій \~ \~ \~ \~ би свідчив про наявність заборгованості з виплати заробітної плати, суду не надано, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed