Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 11 листопада 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 26, та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя у них дітей немає. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. В добровільному порядку через органи ЗАГС відповідач шлюб розірвати не бажає, подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, у зв'язку з чим, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, будь-яких письмових пояснень чи заперечень стосовно позову суду не надіслав, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне розгляд справи провести у його відсутності, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечила. Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.11.2013 року виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 26. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні.

Outcome: approved