Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 12.10.1998 року помер її чоловік [PERSON] За життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт, згідно якого все належне йому заповів своїм синам [PERSON] та [PERSON] Останні відмовились від прийняття спадщини за заповітом в користь позивача, подавши відповідні заяви до Луцької районної державної нотаріальної контори. Після смерті останнього відкрилась спадщина на спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Смолигівська, 25, смт. Торчин, Луцький район. Позивач являється спадкоємцем після смерті спадкодавця та прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивач просить суд визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з підстав зазначених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, проте подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів по наявних матеріалах справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно рішення Торчинської ради депутатів трудящих від 23.05.1952 року [PERSON] виділено під індивідуальне будівництво земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Смолигівська, в смт. Торчин Луцького району (а.с. 11). Як вбачається з довідки виданої Торчинською селищною радою Луцького району Волинської області, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Смолигівська, 25, смт. Торчин, Луцький район, значився за [PERSON] (а.с. 12). З свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 049405 від 13.10.1998 року вбачається, що 12.10.1998 року [PERSON] помер (а.с. 6). Відповідно до змісту ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. [PERSON] являється дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯС № 351506 від 03.02.1951 року (а.с. 7). Отже, відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) позивач належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті чоловіка [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] в порядку ст. ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується матеріалами справи. Інші спадкоємці, що претендують на спадкове майно відсутні, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. ) Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті чоловіка [PERSON], який помер 12.10.1998 року, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Смолигівська, 25, смт. Торчин, Луцький район. На підставі наведеного та

Outcome: approved