Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 червня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 537. Також позивач просить суд після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дівоче «Науменко». Позивач у позовній заяві зазначила, що 08 червня 2012 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівської міського управління юстиції, актовий запис № 537. Від шлюбу дітей не мають. З вересня 2013 року між сторонами припинені шлюбні стосунки, з цього часу вони не живуть разом. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки відповідач є ініціатором розриву стосунків, а також втрачена їх основа любов, довіра та повага. Спір про розділ майна відсутній. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 08 червня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 537. Після розірвання шлюбу позивач просить змінити їй прізвище на дівоче «Науменко». Ухвалою судді від 17 серпня 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 26.08.2016 року з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. У поданій заяві [PERSON] також вказала, що у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, просить провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів ( а.с. 18-19 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином та йому направлялась рекомендованим листом судова повістка про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За даними Городнянської міської ради Чернігівської області відповідач зареєстрований проживаючим [INFO]. Згідно відмітки поштового відділення судова повістка про виклик до суду повернута без вручення [PERSON] у звязку з закінченням терміну зберігання через відсутність останнього за вказаною адресою ( а.с. 9, 21 ). Згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу [PERSON] належним чином вручено судовий виклик і він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії 1-ЕЛ № 068543, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 08 червня 2012 року, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 08 червня 2012 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 537. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу Калита, Калита ( а.с. 5 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність у сторін спільних дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що сторони вже тривалий час не живуть разом і саме відповідач є ініціатором розриву стосунків. Між сторонами втрачена основа їх стосунків любов, довіра та повага. У звязку з цим, сторони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved