Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про захист права власності, в обґрунтування якої зазначив, що в 2011 році було проведено розпаювання землі фермерського господарства «Ромашка», в результаті якого він отримав у власність земельну ділянку площею 10,0041 га. В той же час, відповідачі частину належної йому земельної ділянки використовують для власних потреб, а на підтвердження, правомірності своїх дій стверджують, що вони отримали у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 1,8 га відповідно до рішення виконкому Радгоспненської сільської ради від 18.12.1991 № 68 та державних актів від 22.01.1998. Не заперечуючи право власності на землю відповідачів, позивач вважає, що вони не мають право використовувати саме його земельну ділянку для своїх потреб (ведення селянського господарства) й повинні здійснювати свою діяльність виключно на відведених їм земельних ділянках, не порушуючи право власності на володіння, користування і розпорядження належним йому майном у вигляді земельної ділянки площею 10,0041 га. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд усунути перешкоди у володінні і користуванні належною йому земельною ділянкою площею 10,0041 га, розташованою на території Благодатненської сільської ради Скадовського району Херсонської області, шляхом повернення її частини площею 1,8 га з незаконного використання відповідачів. Ухвалою суду від 29.01.2019 по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 47-48). Ухвалою суду від 22.03.2019 по справі замінено первинних відповідачів належними відповідачами - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 65-66). 11.04.2019 [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області про захист права власності на земельну ділянку (а.с. 71-72), в обґрунтування якої зазначили про безпідставність звинувачень їх у використанні належної [PERSON] земельної ділянки, яку той отримав у результаті розпаювання земель фермерського господарства «Ромашка». Вважали, що свідоцтво про право власності на належну [PERSON] земельну ділянку останній отримав з порушенням діючого законодавства виходячи з наступного. Земельна ділянка площею 1,80 га отримана ними на підставі рішення Радгоспненської сільської ради від 18.12.1991 № 68 для ведення особистого підсобного господарства. В подальшому їм були видані державні акти на право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 1,2 га та на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,60 га. В 2017 році їм стало відомо, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 10,0041 га, і що їх земельна ділянка знаходиться в межах належної [PERSON] земельної ділянки. Вважаючи, що земельна ділянка, яка знаходиться у їх правомірному володінні, була передана розпорядженням голови Скадовськї РДА у власність [PERSON] без припинення їх права власності на належні їм земельні ділянки у встановленому порядку, межі земельної ділянки не погоджувалися, просили суд визнати недійсними пункти 8, 8.1 розпорядження голови Скадовської РДА від 23.11.2012 щодо затвердження проекту землеустрою та передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 10,0041 га для ведення фермерського господарства та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.02.2013 на ім`я [PERSON] . Ухвалою суду від 11.04.2019 зустрічну позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області про захист права власності на земельну ділянку - об`єднано в одне провадження з первісною позовною заявою (а.с. 86-87). 13.05.2019 представником [PERSON] - [PERSON] подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому він посилаючись на безпідставність заявлених в ній вимог та обрання позивачами невірного способу захисту, просив відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви (а.с. 93-94). 27.05.2019 представником [PERSON] - адвокатом Охлопковим О. І. подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначив, що доводи представника позивача за первісним позовом про необґрунтованість зустрічного позову є хибними та такими, що не спростовують його підстави (а.с. 106-107). Ухвалою суду від 27.05.2019 по справі постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 114-115). Позивач [PERSON] , його представники - [PERSON] та адвокат Половинко А. В. в судовому засіданні вимоги за первісним позовом підтримали з підстав у ньому викладених. У задоволенні зустрічної позовної заяви просила відмовити з мотивів наведених у відзиві на неї. [PERSON] та представник [PERSON] - адвокат Охлопков О. І. в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні первісної позовної заяви та задовольнити вимоги зустрічної позовної заяви з підстав наведених у зустрічній позовній заяві та відповіді на відзив щодо неї. Скадовською РДА Херсонської області явку представника в судове засідання не забезпечено, від т.в.о. начальника відділу юридичної, мобілізаційної роботи та взаємодії з правоохоронними органами до суду спрямовано листа, в якому висловлено прохання розглядати справу без участі представника районної державної адміністрації (а.с. 105). Заслухавши доводи учасників судового процесу, дослідивши надані докази, допитавши свідків, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12 ЦПК України). За змістом частин 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 77 та частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України). За змістом статті 158 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що 28.02.1995 рішенням Скадовської районної ради народних депутатів № 71 [PERSON] надано земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу, виділених для ведення, виключно, селянських (фермерських) господарств, площею 32 га на території Радгоспненської (в подальшому перейменованої в Благодатненську) сільської ради (а.с. 30). Факт відведення земельної ділянки саме для вищевказаних цілей, місце її розташування і конфігурація підтверджується викопіюванням виділених земель для фермерських і селянських господарств станом на 1995 рік (а.с. 20). На виконання клопотання Скадовської районної ради народних депутатів, Херсонською філією Інституту землеустрою розроблена науково-технічна документація по створенню селянського (фермерського) господарства [PERSON] , де визначено в натурі, на місцевості, з обрахуванням координат, місце розташування, конфігурація земельної ділянки, виділеної для обробітку і використання фермерським господарством (а.с. 21-29). 19.07.1995 землевпорядником інституту, землевпорядником сільради та [PERSON] підписано акт встановлення меж земельної ділянки площею 32 га для ведення фермерського господарства в натурі (а.с. 31). 16.10.1995 [PERSON] видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ХС № 009435 площею 32,0 га в межах згідно з планом на території Радгоспненської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с. 32). В 1998 році [PERSON] засновано селянське (фермерське) господарство «Ромашка», статут якого в 2019 році викладено в новій редакції, членами господарства стали [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7-18). В 2011 році було проведено розпаювання землі фермерського господарства «Ромашка», в результаті якого [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 10,0041 га, місце розташування, конфігурація та площа якої, погоджена як відповідними посадовими особами, так і сусідніми землекористувачами і власниками земельних ділянок, земля яких межує з вказаною земельною ділянкою. Як вбачається з акту погодження меж земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Радгоспненської сільради від 14.07.2011, [PERSON] та [PERSON] серед сусідніх землекористувачів станом на 14.07.2011 не було (а.с. 33,34). Розпорядженням голови Скадовської районної державної адміністрації № 690 від 23.11.2012, серед іншого, затверджено проект землеустрою щодо відведення у приватну власність земельних ділянок, загальною площею 32,000 га, розташованих на території Радгоспненської сільської ради, для ведення фермерського господарства (категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, угіддя - рілля) із земель, наданих в постійне користування фермерському господарству «Ромашка» громадянам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (пункт 8). Передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 32,0000 га, розташованих на території Радгоспненської сільської ради, для ведення фермерського господарства (категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, угіддя - рілля) із земель, наданих в постійне користування фермерському господарству «Ромашка» громадянам: [PERSON] - площею 10,9172 га; [PERSON] - площею 11,0787 га; [PERSON] - площею 10,0041 га (пункт 8.1) (а.с. 141). 13.02.2013 в Державному земельному кадастрі зареєстровано наявне право приватної власності на належну [PERSON] земельну ділянку із зазначенням її кадастрового номеру та конфігурації (а.с. 37). 21.10.2013 року припинено юридичну особу Фермерське господарство «Ромащка», про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відповідний запис (а.с. 19). Згідно з довідкою держгеокадастру, в державній статистичній звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками (за даними форми 6-зем), земельні ділянки, загальною площею 32 га, які обліковуються за ФГ «Ромашка» перебувають у власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , розташовані за межами населеного пункту на території Радгоспненської сільради Скадовського району Херсонської області (а.с. 38). Із актів від 26.12.2016 та 20.08.2018 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] частину належної [PERSON] земельної ділянки використовують для власних потреб (а.с. 40, 41). В судовому засіданні представник [PERSON] та [PERSON] не заперечували факту користування вказаними земельними ділянками, проте вказували на правомірність зазначених дій, оскільки отримали у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 1,8 га відповідно до рішення виконкому Радгоспненської сільської ради та державних актів. Як вбачається з архівного витягу з рішення виконавчого комітету Радгоспненської сільської ради народних депутатів Скадовського району Херсонської області від 18.12.1991 № 68, [PERSON] надано земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства за межами населеного пункту с. Зелене площею 1,80 га та присадибну площею 0,20 га (а.с. 73). 22.01.1998 [PERSON] видані державні акти ( І-ХС № 007863 та серії ХС -ХVI ) на право постійного користування землею та на право приватної власності на землю на дві земельні ділянки на території Радгоспненської сільської ради площею по 0,60 га відповідно (а.с. 74, 75). Примітно, що в державному акті серії ХС - ХVI не зазначено дату та номер рішення, яке стало підставою для оформлення зазначеної в ньому земельної ділянки. [PERSON] 22.01.1998 видано державний акт (також серії ХС-ХVI ) на право приватної власності на землю на одну земельну ділянку на території Радгоспненської сільської ради площею 0,60 га, в якому також відсутні відомості про дату і номер рішення, яке стало підставою для оформлення земельної ділянки (а.с. 76). В матеріалах справи містяться викопіювання з плану (схеми) наданих [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок (а.с. 77-79). Із відповіді ДП «Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» наданої 18.01.2016 [PERSON] та [PERSON] вбачається, що в 1995 році ДП «Херсонський інститут землеустрою» була розроблена технічна документація по створенню селянських (фермерських) господарств із земель запасу, які знаходяться на території Радгоспненської сільської ради Скадовського району Херсонської області, в тому числі і громадянину [PERSON] . Згідно даної документації, викопіювання з плану землекористування радгоспу «Скадовський-2», рішення Скадовської РДА від 28.05.1995 № 71 [PERSON] надана земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу, виділених для ведення селянських «фермерських» господарств, розташованих на території Радгоспненської сільради у розмірі 32 га ріллі. Місцезнаходження земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні [PERSON] на місцевості, можливо встановити шляхом встановлення (відновлення) меж земельної ділянки згідно координат земельної ділянки. Документація із землеустрою щодо передачі земельних ділянок в постійне користування та у власність [PERSON] та [PERSON] інститутом не розроблялася. Тому для встановлення місця знаходження даних земельних ділянок необхідна землевпорядна документація, яка передувала видачі державних актів на право постійного користування та у власність. З цього приводу запропоновано звернутися до територіального Відділу Держгеокадастру. Також рекомендовано для виключення непорозумінь щодо місця знаходження та меж земельних ділянок здійснити роботи по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок згідно державних актів в присутності комісії за участю представників РДА, власників (користувачів) земельних ділянок та землевпорядної організації, яка на договірних засадах проведе необхідні роботи (а.с. 140). 15.03.2016 відділом Держгеокадастру у Скадовському районі Херсонської області [PERSON] та [PERSON] надано відповіді з яких вбачається, що відповідно до наявних архівних даних у Відділі відсутні технічні документації на належні їм земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства у зв`язку з чим, надати інформацію про організацію, яка виготовляла технічні документації не має можливості. Окрім того, звернуто увагу про відсутність у державних актах дати та номеру рішення, що стали підставою для оформлення земельних ділянок (а.с. 82, 83). 27.12.2016 Благодатнеською сільрадою [PERSON] надано відповідь про знаходження книги записів державних актів на право приватної власності на землю, які датуються 1998 роком, у архіві управління Держгеокадастру у Скадовському районі. Повідомлено, що земельні ділянки видані для ведення особистого селянського господарства громадянам [PERSON] (1,2000 га) та [PERSON] (0,6000 га) на території Благодатненської сільської ради поблизу с. Зелене дійсно використовують вказані громадяни. [PERSON] також використовує земельну ділянку надану йому для ведення фермерського господарства «Ромашка» розміром 32 га. Відповідна документація про розпаювання ФГ «Ромашка» до сільради не надходила (а.с. 81). 15.09.2018 директором ПП «Землемір Таврії» та [PERSON] було проведено акт відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 39, 137). Свідок [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] та [PERSON] отримали земельні ділянки приблизно в 1993-1994 році, наскільки їм відомо, земельні ділянки їм відміряв землевпорядник сільської ради. Вони під час вказаних робіт присутні не були. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на час оформлення земельних ділянок сторонам по справі він працював землевпорядником Радгоспненської сільської ради Скадовського району Херсонської області. Зазначив, що після прийняття сільрадою рішення про виділення тому чи іншому громадянину земельної ділянки, укладався договір з Херсонською філією «Інститут землеустрою», яким виготовлялась технічна документація із землеустрою щодо передачі земельних ділянок в постійне користування чи у власність, під час виготовлення якої представники вказаного інституту приїздили на місцевість і виходячи з даних карти відміряли межі земельних ділянок. Були випадки, коли він сам відміряв межі земельних ділянок, які в подальшому перевірялися та погоджувалися інститутом щоб не було накладок земельних ділянок. Вважав, що Сакундякам відміряли земельні ділянки представники інституту, проте він під час вказаних робіт присутній не був, оскільки тоді був на підвищенні кваліфікації. Щодо відсутності в державних актах дати і номеру рішення на підставі яких Сакундякам надані земельні ділянки зазначив, що помилково міг не внести вказані відомості через завантаженість. Частиною 1 статті 22 Земельного кодексу України (від 18.12.1990 в редакції чинній на час прийняття рішення виконавчого комітету Радгоспненської сільської ради народних депутатів «Про надання земельних ділянок жителям Ради» № 68 від 18.12.1991) визначено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до пунктів 1.1, 1.7-1.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 № 28 (яка була чинною до 04.05.1999) право власності на землю і право постійного користування землею посвідчується державними актами: на право колективної власності на землю; на право приватної власності на землю; на право постійного користування землею, форми яких затверджені Верховною Радою України. На земельні ділянки, якими користуються громадяни, підприємства, установи, організації та садівницькі товариства, державні акти виготовляються після визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) і складання плану земельної ділянки. Роботи, пов`язані із складанням державних актів на право колективної власності на землю, приватної власності на землю і постійного користування землею на існуючі землекористування проводяться, як правило, одночасно по всій території сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, а також по всій території населеного пункту або окремих його кварталах. Розробку технічної документації по складанню державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Технічна документація при складанні державних актів включає: при складанні державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, що видаються громадянам на земельні ділянки, якими вони користуються: виписку з рішення місцевої Ради народних депутатів про передачу земельної ділянки у власність або надання її у користування; абриси обміру земельної ділянки; план земельної ділянки, складений за результатами обміру; збірний план землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площ, матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами; при складанні державних актів на право постійного користування землею, що видаються підприємствам, установам і організаціям на земельні ділянки, якими вони користуються: виписку з рішення відповідного органу про надання земельної ділянки; журнали і абриси геодезичних вимірювань; каталог координат окружної межі землекористування; план земельної ділянки; відомість обчислення площ; експлікацію земельних угідь; матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. Технічна документація по складанню державних актів зберігається у відділах земельних ресурсів районних державних адміністрацій, міських (міст обласного підпорядкування) відділах земельних ресурсів, управліннях земельних ресурсів Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. Пунктом 2.6 вказаної інструкції передбачено, що нумерування всіх бланків державних актів здійснюється окремо по кожному району Республіки Крим, областей, місту обласного підпорядкування, а в містах з районним поділом - по кожному району. Кожна форма державного акта повинна мати окрему нумерацію, починаючи з одиниці. Разом з тим, на виданих [PERSON] та [PERSON] державних актах на право приватної власності на землю на дві земельні ділянки на території Радгоспненської сільської ради площею по 0,60 га відповідно, зазначено лише їх серію, яка є однаковою (а.с. 75, 76). Частиною 1 статті 23 Земельного кодексу України (від 18.12.1990 в редакції чинній на час прийняття рішення виконавчого комітету Радгоспненської сільської ради народних депутатів «Про надання земельних ділянок жителям Ради» № 68 від 18.12.1991) визначено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Отже, виникнення в особи права власності та постійного користування на земельну ділянку пов`язується з відповідним юридичним фактом, а саме встановленням землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право, а саме державного акта. Суд виходить з того, що технічна документація на земельну ділянку, яка була виділена ФГ «Ромашка» в результаті розпаювання якого [PERSON] набуто у власність земельну ділянку площею 10,0041 га виготовлена раніше ніж відповідачі за первісним позовом отримали державні акти на земельні ділянки на право постійного користування та у власність. Натомість, за відсутності технічної документації на належні [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки, суд позбавлений можливості перевірити їх виділення саме в тих межах, які зазначені в державних актах і відповідно правомірність їх користування земельними ділянками в межах належної [PERSON] земельної ділянки. Покази допитаних в судовому засіданні свідків таких висновків суду не спростовують. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки стверджували, що не були присутні під час того як відміряли земельні ділянки родині [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] стверджувала, що технічна документація на надані їй та її чоловікові земельні ділянки виготовлялася інститутом землеустрою в м. Херсон і саме до нього вона зверталася із відповідними запитами. Разом з тим, за наявної інформації про протилежне та відсутності у Відділі Держгеокадастру відповідної технічної документації, суд не приймає в якості доказу викопіювання з план схеми земельних ділянок, що надані в користування та у власність [PERSON] та [PERSON] (а.с. 77-79). Виготовлення технічної документації на земельні ділянки різним власникам чи користувачам одним і тим же підприємством виключає можливість виділення їм однієї і тієї ж земельної ділянки чи її частини. За вказаних обставин суд не приймає в якості доказу на підтвердження доводів сторони відповідача за первісним позовом копії державних актів на належні громадянам [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки (а.с. 109-111). До того ж, як вбачається з копії викопіювання виділених земель для фермерських і селянських господарств станом на 1995 рік (а.с. 20), яке погоджене в тому числі з начальником відділу земельних ресурсів, головою Радгоспненської сільської ради, на ділянці № 1 площею 32,0 га, яка в подальшому виділена [PERSON] не позначено про виділ її частини комусь із родини [PERSON] . Тоді як, у вказаному викопіюванні зазначено про суміжність із ділянкою № 3 ділянки належної [PERSON] в умовних позначеннях від Б до В. Отже, [PERSON] та [PERSON] не надано переконливих доказів, які б у своїй сукупності доводили правомірність використання частини належної [PERSON] земельної ділянки. З огляду наведеного, суд вважає необхідним задовольнити вимоги за первісною позовною заявою, а саме усунути перешкоди у володінні і користуванні належною [PERSON] земельною ділянкою площею 10,0041 га, шляхом повернення її частини площею 1,8 га з незаконного використання [PERSON] та [PERSON] . При цьому, суд відмовляє у задоволенні зустрічної позовної заяви у зв`язку з недоведеністю підстав для визнання недійсним пунктів розпорядження голови Скадовської РДА від 23.11.2012 щодо затвердження проекту землеустрою та передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 10,0041 га для ведення фермерського господарства та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.02.2013 на його ім`я. Відмовляючи у задоволенні вимог зустрічної позовної заяви суд також вважає слушними доводи представника [PERSON] щодо невірно обраного способу захисту, оскільки [PERSON] набув право на земельну ділянку площею 10,0041 га в результаті розпаювання земель ФГ «Ромашка» загальною площею 32 га, наданої [PERSON] в постійне користування на підставі рішення Скадовської районної ради народних депутатів Скадовського району Херсонської області від 28.02.1995 № 71, межі та площа якої, що зазначені в державному акті серії ІІ-ХС № 009435 (а.с. 32), з 1995 року не змінювалися й доказів протилежного суду не надано. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 768,40 грн. судового збору (а.с. 1), сума якого підлягає стягненню на його користь з відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved