Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на будівельні матеріали. Позивач зазначав, що 18 березня 2009 року його матірю [PERSON] шляхом укладання договору купівлі-продажу житлового будинку, було придбано у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Тарасівка, вул. Шевченка, 50. Будинок загальною площею 73,5 м.кв., житловою площею 48,1 м.кв., але був дуже старий, адже був побудований в 1947 році в післявоєнні часи. 10 квітня 2009 року було укладено договір дарування, за яким [PERSON] подарувала позивачу спірний будинок, який було посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON]. Ще до оформлення договору дарування позивач почав закупляти будівельні матеріали для обладнання та проведення перебудови спірного житлового будинку, що підтверджується квитанціями. Перед початком будівництва позивачем було знесено всі міжкімнатні перегородки (стіни) в будинку, піч, грубу. Потім було зроблено всі нові міжкімнатні перегородки, зроблено каркас та підшито гіпсокартоном стелю, поштукатурено стіни, поклеєно шпалери, підлогу накрито ламінатом, в кухні знято деревяну підлогу та покладена плитка, замінено вікна на пластикові, встановлено нові дверні коробки та двері. Було пристроєно санвузол площею 9,4 м.кв., тамбур площею 2,7 м.кв., коридор площею 5,4 м.кв., знесено дах будинку та добудовано мансард площею 61 м.кв., яка в подальшому була накрита шифером. Крім того, до будинку було підведено воду, зроблено сходи на другий поверх, встановлено газовий котел та зроблено опалення в будинку. Всі ці будівельні роботи були проведені в період з квітня місяця 2009 року по грудень місяць 2009 року, що підтверджується технічним паспортом на спірний будинок, виданий КП КОР «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» 29 вересня 2011 року і виконані позивачем особисто з використанням будівельних матеріалів та обладнання, що були придбані за кошти позивача. Таким чином, позивач вважає, що на місці спірного будинку, ним було побудовано новий двоповерховий будинок загальною площею 142,3 м.кв., житловою площею 68,6 м.кв., фактично від спірного будинку залишився лише фундамент. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2009 року по справі №2-533/09 року було задоволено позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу [PERSON] та Жердівська сільська рада Броварського району Київської області про визнання недійсним договору дарування спірного житлового будинку, посвідченого та зареєстрованого 31 липня 2004 року у Єдиному реєстрі за №5504 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON] та визнання недійсним довіреності [PERSON], на підставі якої при укладенні договору дарування діяла [PERSON]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2011 року по справі №2-1601/11 року було задоволено позов [PERSON] та [PERSON] до позивача та [PERSON], [PERSON], третя особа: Броварська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, визнання договорів купівлі-продажу та дарування недійсними та визнано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування по 1/3 частині кожному на житловий будинок, позначений на плані літерою «А-1», загальною площею 73,5 м.кв., житловою площею 48,1 м.кв. з відповідними надвірними будівлями та спорудами: сарай «Б», сарай «В», погріб «Г», вбиральня «Д», колодязь «К», огорожа «N», що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Тарасівка, вул. Шевченка, 56 (50). Дані рішення позивач оскаржував в суді апеляційної та касаційної інстанції, але його скарги були залишені без задоволення, оскільки в оскаржуваних рішеннях по суті не вирішувалося питання про витребування спірного будинку. 28 січня 2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір дарування частини житлового будинку, відповідно до якого останній подарував позивачу 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Тарасівка, вул. Шевченка, 56. Житловий будинок, на який було визнано право власності за [PERSON], відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2011 року, ще з 2009 року був розібраний, від нього залишився лише фундамент. Старий будинок був реконструйований та до нього будо добудовано ряд прибудов, а відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). До завершення будівництва (створення майна), особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просив суд визнати за ним право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі реконструкції житлового будинку №56, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Тарасівка, вул. Шевченка, добудови до нього: мансарди «А-Мн», веранди «а-1», прибудови а-2«, сараю «Е», а саме: гіпсокартон, пісок, вікна металопластикові, бетон, пиломатеріал обрізний, пиломатеріал не обрізний, шлакоблоки, провід ШВВПн 3х1,5, шпаклівка, цемент, цвяхи, шурупи, само різи, скоби, покрівельний матеріал а/цементні хвильові листи, суміш клею, дошка обрізна, шалівка не обрізна, сантехнічні комплектуючі, труби поліетиленові, утеплювач «Кнауф» та «Урса», комплектуючі для улаштування електромережі, вагонка пластикова, піна монтажна, багети, ґрунтовка, щебінь, фракції 20х40, піноплат, лінолеум, фарба водоемульсійна, дюбелі, розетки, вимикачі, коробки, брус 150х40, рулонний матеріал Ізовер, плитка керамічна, радіатори, ламінат, ОSB, профнастил, декоративна штукатурка, цегла лицювальна, замки, лак будівельний, сітка скловолокниста для фасаду, ондулін, провід ПВС 2х1,5, плінтус декоративний, унітаз компакт, душова кабіна, умивальник, облицювальна плитка, клей для плитки, шпалери, профіль СД та УД, двері вхідні та міжкімнатні, котел газовий, вагонка деревяна, витяжка. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд про їх задоволення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки і первісні і уточнені позовні вимоги не містять в собі конкретних відомостей про кількість матеріалів, перерахованих в них. Також відсутні докази придбання позивачем [PERSON] матеріалів, які перераховані. Позивач посилається на положення ст..ст..331, 392 ЦК України, які регулюють право власності на новостворене майно, тільки при умові, що новостворена річ є обєктом незавершеного будівництва, в той час обєкти, на створення яких були використані будівельні матеріали, перераховані в позовних вимогах, є обєктами завершеного будівництва. Документів на це новостворене майно у позивача немає, оскільки дозволу на реконструкцію будинку від відповідних державних органів він не отримував. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2014 року було відмовлено в задоволенні аналогічного за предметом розгляду позову між тими ж сторонами. Крім того, позивач зазначає, що він просить визнати його право власності на будівельні матеріали, придбані в квітні-травні 2009 року. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю три роки. Первинна позовна заява [PERSON] подана 3 грудня 2014 року, тобто, майже через пять років після початку перебігу строку позовної давності. Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що 10 квітня 2009 року було укладено договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Тарасівка, вул. Шевченка, 50 (пятдесят) позивачу [PERSON] його матірю [PERSON], який було посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.8). 29 квітня 2009 року за позивачем [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок, знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Тарасівка, вул. Шевченка, 50 (пятдесят) (а.с.9). Згідно із технічним паспортом за вищевказаною адресою знаходиться житловий будинок, позначений на плані літерою «А-1», загальною площею 142,3 м.кв., житловою площею 68,6 м.кв. з відповідними надвірними будівлями та спорудами: сарай «Б», сарай «В», погріб «Г», сарай «Е», навіс «Є», колонка «К», огорожа «N», побудовано самовільно: мансарда «А-Мн», веранда «а1», прибудова «а2», сарай «Е», вартість станом на 29.09.2011 р. становить: будівельна 429\~049 гривень, інвентаризаційна 373\~005 гривень (а.с.15-21). Ще до оформлення договору дарування позивач [PERSON] почав закупляти будівельні матеріали для обладнання та проведення перебудови спірного житлового будинку, що підтверджується квитанціями та фотокартками (а.с.10-14). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2014 року було встановлено, позивачем [PERSON] було знесено всі міжкімнатні перегородки (стіни) в будинку, піч, грубу, зроблено всі нові міжкімнатні перегородки, зроблено каркас та підшито гіпсокартоном стелю, поштукатурено стіни, поклеєно шпалери, підлогу накрито ламінатом, в кухні знято деревяну підлогу та покладена плитка, замінено вікна на пластикові, встановлено нові дверні коробки та двері, пристроєно санвузол площею 9,4 м.кв., тамбур площею 2,7 м.кв., коридор площею 5,4 м.кв., знесено дах будинку та добудовано мансард площею 61 м.кв., яка в подальшому була накрита шифером (а.с.31-33). Також рішенням суду було встановлено, що згідно із висновком судової будівельно-технічної експертизи, житловий будинок, позначений на плані літерою «А-1», загальною площею 73,5 м.кв., житловою площею 48,1 м.кв. з відповідними надвірними будівлями та спорудами: сарай «Б», сарай «В», погріб «Г», вбиральня «Д», колодязь «К», огорожа «N», що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Тарасівка, вул. Шевченка, 56, у звязку з тим, що в будинку збережені елементи несучих і огороджувальних конструкцій, перебудову здійснено таким чином, що поліпшено умови експлуатації та проживання в будинку, змінено основні техніко-економічні показники (функціональне призначення та геометричні розміри), не знищено, а реконструйовано. Окрім цього, над будинком зведено самовільну мансарду А-Мн, загальною площею 61,0 м.кв. (сходова 1-8 та житлова 1-9), самовільно добудовано веранду а-1, площею 8,1 м.кв., (тамбур 1-І, коридор 1-ІІ), прибудову а-2, площею 9,4 м.кв. (санвузол 1-5, санвузол 1-6). Окрім будинку з прибудовами, на ділянці розташовані надвірні будівлі та споруди: сарай «Б», сарай «В», погріб «Г», вбиральня «Д», колодязь «К» та самовільно побудований сарай «Е». Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вищезазначеним рішенням суду від 07 листопада 2014 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання, у звязку із відсутністю доказів того, які саме поіменно будівельні матеріли та обладнання та їхня кількість використовувалися при переобладнанні спірного житлового будинку. Суд вважає, що позивачем [PERSON] не було пропущено строк звернення до суду, оскільки право власності на 1/3 частину житлового будинку, знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Тарасівка, вул. Шевченка, 56 (пятдесят шість), було зареєстровано за ним 28 січня 2014 року, на підставі договору дарування частини житлового будинку, укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (а.с.29,30). Відповідно до інформаційного листа № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», при визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації ? з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме відповідно до закону підлягає державній реєстрації ? з моменту такої реєстрації. У разі необхідності право власності на незавершене будівництво, за наявності визначених законом умов, може бути зареєстровано органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 331 ЦК). З такого ж моменту виникає право власності на перероблену річ, створену з використанням іншої речі (матеріалу). До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК), відтак статтею 331 ЦК не передбачено можливості визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1639/1640/15-24 від 21 грудня 2015 року, при реконструкції житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Тарасівка, вул. Шевченка, 56, найбільш ймовірна вартість матеріалів та виконаних робіт згідно кошторису становитиме 294400,00 грн., в тому числі вартість матеріалів становить 170907,00 грн.(вартість матеріальних ресурсів прийнята по наявним чекам та усередненим цінам Держбуду, вартість будівельних робіт є динамічною величиною і може змінюватись в залежності від конкретного конструктивного рішення, використаних матеріалів та змін цін на матеріали та оплату праці). Крім того, виконані роботи по забезпеченню житлового будинку інженерними комунікаціями, що не внесені до кошторису, оскільки визначення вартості по влаштуванню систем інженерного устаткування, залежить від прийнятих рішень (обємно-планувальних, конструктивних тощо), які обумовлюються розробленою і погодженою у встановленому законом порядку проектно-кошторисною документацією. Також виконані роботи по облаштуванню двору вимощення плитки (доріжка з вулиці до тамбуру входу). Побудовано сарай, мангал, ворота з хвірткою, огорожа (а.с.113-126). Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того,

Outcome: approved