Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 22.05.2013 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . В позові посилається на те, що подружні відносини фактично припинені у 2017 році, з того часу вини проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї позивач називає несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про визнання позову. Просить розглянути справу за її відсутності. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 травня 2013 року відділом ДРАЦС по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №205. У шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивач називає: розходження поглядів на сімейні відносини та різниця характерів. Сімейні стосунки між подружжям фактично припинені у 2017 році. З того часу вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Сторони прийшли до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливими. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно із квитанцією №0.0.1737033199 від 15.06.2020р. позивачем [PERSON] при подачі позову було сплачено 840,80 гривень судового збору. Отже з державного бюджету позивачу має бути повернуто 50% судового збору у розмірі 420,40 грн. Інші 50% судового збору у розмірі 420,40 грн., відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідач на користь позивача.

Outcome: approved