Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом, який обґрунтовувала тим, що його батьки [PERSON] , відповідач у справі та [PERSON] , третя особа у справі, перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2001 року, який було розірвано на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року. На даний час позивач навчається на четвертому курсі у вищому комунальному навчальному закладі Сумської обласної ради «Путивльський педагогічний коледж імені С.В.Руднєва» І-ІІ рівня акредитації, на державній основі. Позивач потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, а відповідач такої допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку змогу, так як офіційно працює, отримує регулярний дохід, а [PERSON] постійно несе витрати у зв`язку з його навчанням. У зв?язку з тим, що, на його думку, відповідач має змогу надавати йому матеріальну допомогу, якої він потребує, він просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на весь період навчання позивача, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позивач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.33). Третя особа в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглядати у її відсутність (а.с.26). Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.27,29,30,32). Враховуючи зазначене зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Відповідно до ч.3 ст 12, ч.1 ст.13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач у справі та [PERSON] , третя особа у справі, перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2001 року, який було розірвано на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 18 листопада 2015 року, та є батьками [PERSON] , позивача у справі (а.с.7,8) На підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 2 вересня 2019 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину, на користь матері дітей - [PERSON] (а.с.9-10). Згідно з довідкою від 28 липня 2020 року [PERSON] на четвертому курсі у вищому комунальному навчальному закладі Сумської обласної ради «Путивльський педагогічний коледж імені С.В.Руднєва» І-ІІ рівня акредитації, на державній основі (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи те, що у зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а також матеріальний стан відповідача, який не надає сину, який продовжує навчання, допомогу у добровільному порядку, хоча зобов`язаний її надавати, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання позивача, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на весь період навчання, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. У зв`язку із задоволенням позову в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved