Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Акціонерного товариства [PERSON] «Приватбанк» в особі Сарненського відділення №1 Рівненської філії акціонерного Товариства «Приватбанк» про стягнення інфляційних витрат у сумі 39 640,01 гривень та три процента річних у сумі 15 659.12 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 18.02.2013 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «[PERSON] банк «ПРИВАТБАНК» було укладено договір №SAMDN8000733165907 «Стандарт», відповідно до якого [PERSON] приймає грошові кошти в сумі 6 197,62 євро на термін 365 днів по 18.02.2014 року (Процентна ставка за користування вкладом складає 7%). Вищевказані грошові кошти були внесені на відкритий відповідачем рахунок №26354618375401, що підтверджується платіжним дорученням №2456991916 від 18.02.2013 року. 10.08.2017 року Сарненським районним судом Рівненської області було винесено рішення по справі № 572/436/17 за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «ГІРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, відповідно до якого вирішено стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] 176 570 грн. 20 коп. (еквівалент 6 197,62 євро) за договором вкладу №SAMDN8000733165907 «Стандарт» від 18 лютого 2013 року. Рішення Сарненського районного суду від 10.08.2017 року по справі № 572/436/17 набрало законної сили 17 листопада 2017 року. 30 жовтня 2018 року рішення Сарненського районного суду від 10.08.2017 року по справі № 572/436/17 було виконано, а саме відповідачем була виплачена заборгованість перед позивачем у сумі 176 570, 20 грн., що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження № 55988479 від 21.11.2018р. та випискою по картковому рахунку [PERSON] від 08.11.2018р. Відповідач грошові кошти в сумі 176 570, 20 грн. повинен був сплатити позивачу не пізніше 16 листопада 2015 року, а сплатив їх лише 30.10.2018р., майже через три роки, тобто відбулося прострочення грошового зобов'язання. Тому Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу з суми неповернутого грошового боргу в розмірі 176 570, 20 грн.:інфляційні витрати за період з 17.02.2017 року (дата подання позову про стягнення) по 30.10.2018 року (дата погашення боргу Відповідачем); 3% пічних за період з 16.11.2015 року (виникнення боргу у Відповідача пере Позивачем) по 30.10.2018 року (дата погашення боргу Відповідачем). Таким чином, відповідач за прострочення грошового зобов'язання за період 16.11.2015р. по 30.10.2018р. зобов'язаний сплатити позивачу інфляційні втрати, що складають 39 640,01 грн. та три процента річних за 1079 днів прострочення, що складає 15 659.12 грн., а разом становить 55 299,13 грн., згідно із розрахунком 3% річних та втрат на інфляційних процесах від 28.01.2019р. Представник позивача згідно заяви підтримав заявлені позовні вимоги повністю, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст.128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18 лютого 2013 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «[PERSON] банк «ПРИВАТБАНК» було укладено договір №SAMDN8000733165907 «Стандарт», відповідно до якого банк приймає грошові кошти в сумі 6197,62 євро на термін 365 днів по 18 лютого 2014 року з автоматичною процедурою пролонгації договору (процентна ставка за користування вкладом складає 7%). Вищевказані грошові кошти були внесені на відкритий відповідачем рахунок №26354618375401, що підтверджується платіжним дорученням №2456991916 від 18.02.2013 року. 04 листопада 2015 року позивач надіслав на адресу відповідача лист-вимогу з метою повернення йому грошових коштів (вкладу) в сумі 6 197, 62 євро, що були внесені ним на рахунок № 26354618375401. Відповідно до п. 7 Договору №SAMDN8000733165907 «Стандарт» та чинного законодавства України, відповідач був зобов'язаний видати позивачу кошти з його депозитного рахунку на його пред'явлену вимогу протягом семи днів - до 16 листопада 2015 року. Однак, відповідачем у встановлені строки грошових коштів сплачено не було. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 10 серпня 2017 року по справі № 572/436/17 за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «ГІРИВАТБАНК» вирішено стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] 176 570 грн. 20 коп. (еквівалент 6 197,62 евро) за договором вкладу №SAMDN8000733165907 «Стандарт» від 18 лютого 2013 року. (рішення набрало законної сили 17 листопада 2017 року). 30 жовтня 2018 року рішення Сарненського районного суду від 10.08.2017 року по справі № 572/436/17 було виконано, а саме відповідачем була виплачена заборгованість перед Позивачем у сумі 176 570, 20 грн., що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження № 55988479 від 21.11.2018 року та випискою по картковому рахунку [PERSON] від 08.11.2018 року. Згідно ч.1 ст.509 ЦПК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов’язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Статтею 599 цього Кодексу встановлено, що зобов'язання припиняється виконання проведеним належним чином. Згідно ч.1, 2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку трьох відсотків річних та втрат на інфляційних процесах від 28.01.2019 року, з яким суд погоджується, відповідач за прострочення грошового зобов'язання за період 16.11.2015 року по 30.10.2018 року зобов'язаний сплатити позивачу інфляційні втрати, що складають 39 640,01 грн. та три процента річних за 1079 днів прострочення, що складає 15 659.12 грн. , а разом становить 55 299,13 грн. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю, необхідно стягнути з Акціонерного товариства [PERSON] «Приватбанк» в особі Сарненського відділення №1 Рівненської філії акціонерного Товариства «Приватбанк» на користь [PERSON] інфляційних витрат у сумі 39 640,01 гривень та три процента річних у сумі 15 659.12 грн. З відповідача на користь позивача також підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України суму документально підтверджених судових витрат у розмірі 768,40 гривень судового збору та 3000 (гривень) на послуги адвоката. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 598, 599, 625 ЦК України,

Outcome: approved