Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися, протягом останніх п'яти років між сторонами відсутнє взаєморозуміння, часто виникають сварки, відповідач не працює, зловживає спиртними напоями та вчиняє фізичне насильство в сім'ї, поведінка відповідача негативно впливає на здоров'я та виховання двох спільних дітей; позивач неодноразово зверталась в міліцію про притягнення відповідача до відповідальності за насильсьтво в сім'ї, однак відповідач своєї поведінки не змінив, а тому примирення, подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін і дітей, відтак, має твердий намір розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, на примирення категорично не погоджується, просить розірвати шлюб. Відповідач позов визнав, категорично не погоджується на примирення, погоджується на розірвання шлюбу. Перевіривши щаконність визнання позову та дослідивши докази у справі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Шоломківською сільською Радою Овруцького району Житомирської області, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 08.03.1997 року було укладено шлюб, актовий запис № 2. Під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Шоломківською сільською радою Овруцького району Житомирської області 13.12.1997 року, та син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Шоломківською сільською радою Овруцького району Житомирської області 18.03.2009 року. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони окремо не проживають, однак, не підтримують подружніх стосунків, категорично не погоджуються на примирення та спільно бажають розірвати шлюб, спору з приводу визначення місця проживання дітей немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало не можливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз'яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути частину судового збору в сумі 121,80 грн.

Outcome: approved