Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позовна заява була подана представником позивача [PERSON] Позовна заява мотивована тим, що [INFO] року померла бабуся позивача - [PERSON]. За життя [PERSON] залишила заповіт від 26.04.1994 року, посвідчений секретарем Максимівської сільської ради, яким на випадок смерті заповіла все своє майно, де б воно не було та із чого б воно не складалося, і взагалі на все те, що належало їй на день смерті і на що вона за законом матиме право - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, розташована на даний час в адміністративних межах Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, площею 3,4202 га, кадастровий номер [NUMBER], яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Звернувшись до нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно померлої [PERSON] у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме державного акта на право власності на земельну ділянку. На цих підставах просив суд визнати за [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER], право власності на земельну ділянку площею 3,4202 га, кадастровий номер [NUMBER], надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адміністративних межах Паланської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, довірив представляти свої інтереси в суді представникам. Представник позивача адвокат Бурлака В.І. у підготовче засідання не з'явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій просить підготовче засідання проводити у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує, при можливості прийняти рішення по справі у підготовчому засіданні. Представник відповідача Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області у підготовче засідання не з`явився. До суду 14.02.2019 року надійшов лист за підписом заступника сільського голови Шевчук А.О., в якому зазначено, що Паланська сільська рада просить слухати цивільну справу без представника сільської ради, прийняти рішення згідно матеріалів справи відповідно до чинного законодавства України та не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи заяви позивача, представника позивача та відповідача суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року в с. Новогригорівка, Білогірського району, Автономної Республіки Крим, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 травня 2016 року, актовий запис № 31. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 3,4202 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Максимівської сільської ради Уманського району Черкаської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 129235 належить спадкодавцю [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно п.2 рішення №1-17/VII від 24.11.2017 року Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області «Про реорганізацію Максимівської сільської ради шляхом приєднання до Паланської сільської ради», Паланська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов'язків Максимівської сільської ради. Відповідно до заповіту від 26.04.1994 року, посвідченого секретарем Максимівської сільської ради, [PERSON], [INFO], заповіла [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право. Після смерті [PERSON], позивач [PERSON] звернувся до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, державний нотаріус Звенигородської державної нотаріальної контори [PERSON], що діяв в порядку заміщення Уманської районної державної нотаріальної контори, постановою від 28.07.2017 року у видачі такого свідоцтва відмовив, у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме державного акта на право власності на земельну ділянку. У постанові нотаріуса зазначено, що згідно матеріалів спадкової справи №130/2017 єдиним спадкоємцем за заповітом на все майно спадкодавця [PERSON] є внук - [PERSON], який прийняв спадщину у встановлений законодавством строк. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно із ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За результатами вивченням позовної заяви та доказів, які були надані позивачем, суд не встановив підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved