Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування. Представник [PERSON] , яка діє в інтересах позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати. В судове засідання представник відповідача - Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та просив винести законне та обґрунтоване рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. [INFO] року помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Руськоіванівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області. (а.с.6) Те, що [PERSON] є батьком позивача підтверджується свідоцтвом про народження позивача, серія [NUMBER] від 14.01.1991 року. (а.с.7) Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з: земельної ділянки площею 4,13 гектари, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив №424 , ділянка [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 01 лютого 2005 року, виданого на підставі розпорядження Білгород-Дністровської райдержадміністрації Одеської області №1192/2004 від 22.09.2004 року. Позивач з дня народження та по сьогоднішній день постійно проживав з померлим батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, доглядав за батьком, факт постійного проживання позивача з спадкодавцем підтверджується довідкою Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №437 від 01.08.2017 року. (а.с.13) Позивач звернувся до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області з метою вирішення питання про прийняття спадщини, однак завідувачем Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори йому було відмовлено, посилаючись на те, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. (а.с.10) На даний час позивач фактично прийняв спадщину після смерті його батька [PERSON] , оскільки володіє та управляє спадковим майном. Як вбачається з листа завідувача Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Іваницького О.Ю. за вих. № 588/01-16 від 19.06.2018 року, згідно Спадкового реєстру спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась. (а.с.26-27) Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved