Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади села Гологори в особі Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] року померла [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,4531 га, яка розташована га території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області. [PERSON] зробила розпорядження своїм майном, склавши заповіт, що посвідчений 29.11.2001 року, Гологірською сільською радою, Золочівського району Львівської області, згідно якого все своє майно заповіла на користь [PERSON] Позивач вказує, що він прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки проживав на момент її смерті разом із нею. В судове засідання позивач не з'явився, однак був належно повідомлений по час та місце такого засідання, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач територіальна громада села Гологори в особі Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явилася, подала лист, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника, вимоги позову не заперечила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року у віці 74 років. Згідно з копією заповіту від 29.11.2001 року [PERSON] все своє майно заповіла на користь [PERSON] Відповідно до довідки виданої виконкомом Гологірської сільської ради Золочівського району № 576 від 16.05.2018 року про те, що заповіт від імені [PERSON] посвідчувався у Гологірській сільській раді Золочівського району Львівської області 29 листопада 2001 року, який не змінено і не відмінено. Заборон та арештів земельних ділянок площею 1.4531 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області, з яких земельна ділянка № 1 площею 0.9163 га, кадастровий номер [NUMBER], земельна ділянка № 2 площею 0.5368 га, кадастровий номер [NUMBER], власником яких є [PERSON], немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв [PERSON], який проживав однією сім'єю із спадкодавицею більше 5 років за адресою: [ADDRESS], де зареєстрований по даний час, та за власні кошти похоронив її. Згідно із копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1.4531 га на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що складається з земельної ділянки № 1 площею 0.9163 га, кадастровий номер [NUMBER], земельної ділянки № 2 площею 0.5368 га, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно із інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №53222058 інформація щодо спадкової справи після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців, у встановлений законом строк, не звертався із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР. За ст.524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Як вказано у ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Положення ст.81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідач позов визнав, заявивши про це у своїй заяві, поданій на адресу суду до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої [PERSON] за заповітом, спадщину фактично прийняв, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є доведеними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved