Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із вказаним позовом, в обґрунтування позову зазначив, що [INFO] року в с. Захарівка, Вовчанського району, Харківської області помер його рідний єдинокровний брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належні йому дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташовані на території Іванівської сільської ради Вовчанського району, Харківської області: площею 5,9282 га, яка належала безпосередньо братові та площею 7,9147 га, яку брат фактично успадкував після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO] року, але документально на себе не переоформив. Спадкодавець [PERSON] був рідним сином їх батька від його першого шлюбу, а позивач по справі, [PERSON] та його брат [PERSON], третя особа по справі, є дітьми [PERSON] від його другого шлюбу. Як за життя батька, так і після його смерті з єдинокровним братом [PERSON] він підтримував тісні родинні стосунки. Останні роки життя його матері, допомагав їх сім'ї фізичною силою по веденню домашнього господарства, а після смерті матері спадкодавця фактично вів його господарство, після смерті брата, займався його похованням. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за законом, позивач по справі, рідний брат померлого відповідно до закону є спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата [PERSON], оскільки своєї сім'ї він не мав, постійно проживав зі своєю матір'ю [PERSON], а після її смерті, що сталася [INFO] року залишився одиноким. Другий брат померлого, [PERSON], третя по справі, на належну йому частку у спадщині після смерті брата не претендує і не заперечує, щоб належні [PERSON] земельні ділянки спадкував він позивач по справі. Перший рік після смерті брата його право на належні йому земельні ділянки визнавалося, а на цей час виникла необхідність в документальному оформленні права власності на спадкові земельні ділянки. Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але постановою від 21.11.2017 року державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він своєчасно не подав заяву про її прийняття. Просив визнати за ним право власності на вищезазначені земельні ділянки в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, його представник надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином, надав суду заяву, у якій вказав ,що позов визнає та просить його задовольнити , розглянути справу без їхньої участі. В судове засідання сторони не з 'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Як зазначено у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 16 січня 2015 року [PERSON] помер [INFO] року у с. Захарівка, Вовчанського району, Харківської області (а.с. 5). Свідоцтвом про народження позивача, [PERSON] та [PERSON], підтверджено, що їх батьком був [PERSON], який помер в 2008 році. (а.с.7,8) З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області від 21.11.2017 року № 3724/02-31, вбачається, що [PERSON] у видачи свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після померлого [INFO] року [PERSON], відмовлено, оскільки, ним було попущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. (а.с.43) З довідки Іванівської сільської ради Вовчанського району, Харківської області від 15.09.2017 року № 488, суд вбачає, що [PERSON], дійсно проживала і була постійно зареєстрована по [ADDRESS] по день смерті [INFO] року. На день смерті проживала разом із сином [PERSON].(а.с.46) З довідки Іванівської сільської ради Вовчанського району, Харківської області від 15.09.2017 року № 489, суд вбачає, що [PERSON] був зареєстрований та мешкав по [ADDRESS] один.(а.с.47) Факт належності земельних ділянок [PERSON] та його матері [PERSON] підтверджується наступними доказами: Державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданим Вовчанською райдержадміністрацією 10.12.2002 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів за № 156, з якого суд вбачає, що [PERSON] була передана у власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,9147 га, розташована на території Іванівської сільської ради Вовчанського району, Харківської області.(а.с.9) Довідкою відділу Держгеокадастру у Вовчанському районі від 25.09.2017 року, підтверджено, що вищезазначена земельна ділянка площею 7,9147 га кадастровий номер [NUMBER] на підставі Державного акту серія [NUMBER] від 10.12.2002 року з реєстровим номером 156 значиться зареєстрованою на ім'я [PERSON].(а.с.10) Державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданим Вовчанською райдержадміністрацією 16 грудня 2002 року, зареєстрованим в Книзі державних актів за № 455, з якого суд вбачає, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9282 га, розташованої на території Іванівської сільської ради Вовчанського району. (а.с.26) Довідкою відділу Держгеокадастру у Вовчанському районі від 25.09.2017 року, підтверджено, що вищезазначена земельна ділянка площею 5,9282 га кадастровий номер [NUMBER] на підставі Державного акту серія [NUMBER] від 16.12.2002 року з реєстровим номером 455 значиться зареєстрованою на ім'я [PERSON]. (а.с.27) Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Таким чином, наведені обставини та докази свідчать про те, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved