Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що він є власником земельної ділянки площею 4 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області. Вказана земельна ділянка перебуває в оренді відповідача, згідно укладеного 05.03.2007 року між ним та ПП «Дружба-6» договором. Відповідач порушив умови договору, так як не виплатив йому орендну плату за 2017 рік. Крім того, в порушення договору, відповідач передав земельну ділянку в суборенду компанії «Кернел». Просив розірвати вказаний договір оренди земельної ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що дійсно між ним та відповідачем був укладені договір оренди землі, а в подальшому і додатковий договір до договору оренди землі щодо його земельної ділянки. Перший раз, коли одержав повідомлення про необхідність отримання у відповідача орендної плати він сам відмовився. На тепер, а саме 22.06.2018 року таку орендну плату він получив. Представник відповідача Литвиненко Д.Г. позов не визнала та пояснила, що протягом усього строку перебування в оренді земельної ділянки, що належить позивачу, підприємство виконувало свої обов`язки за договором та своєчасно сплачувало орендну плату. Для отримання позивачем орендної плати за 2017 рік вони направили на його адресу лист з пропозицією отримати належні йому кошти у зручний для нього час, або повідомити про можливість їх перерахування у безготівковій формі. 05.01.2018 року [PERSON] цього листа отримав, однак до них не звернувся і жодної відповіді не надав. 27.04.2018 року вони перерахували йому орендну плату у сумі 6865,62 грн. через відділення Укрпошти, але останній від отримання грошового переказу відмовився та повернув його 21.05.2018 року. 01.06.2018 року підприємство повторно направило йому грошовий переказ, який був ним отриманий 22.06.2018 року. Вини відповідача у тому, що [PERSON] не отримав своєчасно орендну плату за землю немає. Стверджувала, що земельну ділянку позивача підприємств в суборенду не передавало і обробляє саме відповідно до умов договору. Вислухавши доводи сторін, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,0 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії СМ №040693 від 06.11.2001 року. 05.03.2007 року між позивачем (орендодавцем) та ПП «Дружба-6»(орендарем) був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 20 років, державна реєстрація якого була проведена 04.05.2007 року за №04702702186 (а.с.4). Відповідно до п.11 Договору орендна плата вноситься до 01 березня наступного року, за який здійснюється виплата орендної плати. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішення суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п.38 Договору). Згідно п.39 Договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається за винятком випадку порушення строків виплати орендної плати. Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. За приписами ст. 30, 32 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до ст. 36 цього Закону, у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання як договору оренди, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12. Суд встановлено, що орендну плату за 2017 рік у сумі 6865,62 грн. позивач отримав через відділення Укрпошти 22.06.2018 року. При цьому, відповідачем вживалися належні заходи для її виплати у строк, встановлений договором оренди землі, але саме через недобросовісні дії позивача орендна плата не була отримана ним своєчасно, що підтверджується поясненнями сторін, повідомленнями про необхідність отримання орендної плати, видатковими касовими ордерами, документами про грошовий переказ (а.с.24-38). За таких обставин, доводи позивача про порушення умов договору відповідачем в частині своєчасної сплати орендної плати є не обґрунтованими. Також, останній не довів належними та допустимими доказами, що орендована відповідачем земельна ділянка була передана у суборенду іншій особі. Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм права та їх аналізу, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є безпідставний, а тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed