Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 0,050 га, розташованої на території Бериславської міської Ради, яка виділена на підставі рішення виконкому Бериславської міської ради народних депутатів від 21.12.1994 року за №107 для ведення садівництва в садовому товаристві «Мотор». Маючи намір отримати в установленому законом порядку кадастровий номер на зазначену ділянку, та в процесі підготовки документів було встановлено, що в зазначених правовстановлюючих документах помилково вказано прізвище заявниці «Титаренко» замість вірного «Тітаренко». У звязку з такими розбіжностями, [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на земелю серія ХС, який засвідчує право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,050 га, розташованої на території Бериславської міської ради, яка виділена на підставі рішення виконкому Бериславської міської ради народних депутатів від 21.12.1994 року за №107 для ведення садівництва в садовому товаристві «Мотор». Заявник [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягала з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Бериславської міської ради Херсонської області проти задоволення заяви не заперечував. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ч.1 п.6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПКгромадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 0,050 га, розташованої на території Бериславської міської Ради, яка виділена на підставі рішення виконкому Бериславської міської ради народних депутатів від 21.12.1994 року за №107 для ведення садівництва в садовому товаристві «Мотор». У зазначеному документі її прізвище вказано як «Титаренко» ( а.с.5) Відповідно до підтвердження правильності написання прізвища, заявник надала до суду документи : паспорт громадянина України, та довідку СЕР.МСЕ №037884, де зазначено, як «Тітаренко».(а.с.2, 6). Оцінюючи дослідженні по справі докази та обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що мається достатньо підстав для визнання факту належності правовстановлюючого документу. Встановлення даного факту несудовим шляхом неможливо, він має для заявника юридичне значення, з ним повязано оформлення спадщини . На підставі викладеного,

Outcome: approved