Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позові, який уточнювався, зазначає, що [INFO] року в м. Запоріжжя, померла його мати [PERSON], у віці 70 років. За час свого життя заповіту мати не складала. На час смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги наслідування залишились її діти, а саме він - позивач по справі, та [PERSON] - відповідачка по справі, яка є його рідною сестрою. Внаслідок смерті їх матері відкрилась спадщина, часом відкриття якої є день її смерті. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обов'язки спадкодавця, що належали останньому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало їх матері на праві власності: 14/25 частин житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] та однокімнатної квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з цим, позивач особисто, у відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, звернувся до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в шестимісячний термін з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв її. На підставі заяви позивача про прийняття спадщини приватним нотаріусом [PERSON] заведено спадкову справі № 94/2013. Після закінчення шестимісячного терміну, протягом якого спадкоємці звертаються із відповідними заявами про прийняття спадщини, позивач на підставі 1298 ЦК України, звернувся до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, приватний нотаріус [PERSON] 23.04.2013 року склала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 622/02-31, пославшись на відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Правовстановлюючі документи на житловий будинок та квартиру, які входять до спадкової маси зберігаються у відповідачки по справі [PERSON], яка навмисно не надає їх нотаріусу, оскільки в них з нею виник спір з питань розподілу спадкового майна, а саме відповідачка вважає, що їй має належати 14/25 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS], а позивачу однокімнатна квартира розташована за адресою: [ADDRESS]. Оскільки такий варіант розподілу не відповідає вимогам ст. 1267 ЦК України, а також беручи до уваги той факт, що вартість частини будинку значно вища за вартість квартири, позивач не погодився на такий варіант розподілу, на що відповідачка зазначила, що в такому разі він взагалі оригіналів правовстановлюючих документів не надасть і він буде позбавлений можливості отримати спадщину. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати в порядку спадкування за законом за ним право власності на 7/25 частин житлового будинку розташованого за адресою6 [ADDRESS] та на ? частину однокімнатної квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON], треті особи - Приватний нотаріус Запорізького міського округу, [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, у якому просить визнати за нею право власності на 7/25 частин житлового будинку [ADDRESS] та на ? частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], пояснивши, що після смерті матері [PERSON], вона як спадкоємець першої черги наслідування, своєчасно звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського округу [PERSON], але не змогла оформити своє право на спадщину у зв'язку з тим, що були втрачені правовстановлюючі документи на об'єкти нерухомого майна. Про це було відомо позивачу за первісним позовом та вона також повідомила нотаріуса. Вона має тільки технічні паспорти на спірні квартиру та частину житлового будинку. Питання про розподіл спадкового майна між спадкоємцями ніколи не вирішувалось. Позивачка постійно мешкала та зареєстрована за адресою [ADDRESS]. За її особисті кошти було здійснено переобладнання у частині житлового будинку та здійснено капітальний ремонт. Враховуючи, що вона не має можливості оформити свої спадкові права, у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомості, вона змушена звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти задоволення зустрічного позову не заперечував. Відповідачка за первісним позовом (позивачка за зустрічним позовом) та її представник проти задоволення первісного позову не заперечували та наполягали на задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом. Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського округу [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду копію спадкову справу. Третя особа - [PERSON] до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив, заперечень або пояснень не надав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позовів як первісного так і зустрічного. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається в зв'язку зі смертю особи. Факт смерті [PERSON], [INFO] року підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.09.2013 року, що видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 34). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог статті 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Факт родинних відносин, [PERSON] та [PERSON] з спадкодавцем підтверджений наданими суду свідоцтвами про народження, де в графі мати зазначена саме померла [PERSON] (а.с.8, 27). З матеріалів спадкової справи № 94/2013 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини, а саме, частину житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] та однокімнатної квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], після померлої [PERSON] до нотаріуса звертались лише сторони по справі: [PERSON] та [PERSON], інших заяв немає. Суд дійшов висновку, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, належне їй на праві власності нерухоме майно успадкували її діти [PERSON] та [PERSON], у вигляді 14/25 частини житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] та однокімнатної квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] Факт належності померлій [PERSON] на праві приватної власності однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20.01.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], витягом з Державного реєстру правочинів, технічним паспортом (а.с.118-120, 166-167) та 14/25 частин житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 29.01.1970 р., та технічним паспортом на вказаний будинок (а.а.143-144, 168-172). Крім того, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що інша частина вищезазначеного житлового будинку, а саме 11/25 його частин належить на праві власності [PERSON] (а.с. 168-172, 177). Постановою [PERSON]., приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округ за вих. 622/02-31 від 23.04.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру та частку житлового будинку, в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с.71). Відповідачка за первісним позовом/позивачка за зустрічним позовом в судовому засіданні повідомила, що правовстановлюючі документи на спадкове майно були втрачені, а тому вона також не може оформити його та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.4.15. глави 10 Наказу Мін'юсту України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 208 року за № 7, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» від 11.02.2010 р. № 1878-УІ. (надалі ЗУ № 1878-УІ) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Відповідно до п.1 ст. 3 ЗУ № 1878-УІ, державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до ч.5 п.1. ст. 19 ЗУ № 1878-УІ, державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п. 26, 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Оскільки у сторін по справі [PERSON] та [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, суд приходить до висновку про законність їх вимог за первісним та зустрічним позовах і необхідність їх задоволення в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] недоплачений судовий збур у сумі 3006, 72 грн., оскільки при подачі нею зустрічного позову остання сплатила лише 243, 60 грн. На підставі викладеного й у відповідності із статтями 328, 392, 1216-1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1269 ЦК України, 10, 11, 57-60, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved