Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], стверджуючи, що є власником житлового будинку по [ADDRESS]. Син [PERSON] - [PERSON] після реєстрації шлюбу з відповідачкою стали проживати у будинку [PERSON] разом з сином відповідачки - [PERSON] Проте після розірвання шлюбу відповідачка [PERSON] та її син - відповідач [PERSON] продовжують проживати у будинку позивача та відмовляються виселитись. Позивач просить зобов'язати відповідачів не чинити йому перешкоди в користуванні житловим будинком [ADDRESS] та виселити відповідачів. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник за довіреністю [PERSON] проти задоволення позову заперечували. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з прилеглими господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01 червня 2009 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01 червня 2009 року. З 1998 року відповідачі за дозволом позивача проживають у житловому будинку по [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Косівської сільської ради Котоського району Одеської області. Будь-яких правочинів стосовно найму спірного майна між сторонами по справі не укладалось. Самостійно виселитися зі спірного житлового будинку відповідачі відмовляються. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Водночас відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що відповідачі проживають у спірному житловому будинку без належної правової підстави, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved