Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом який в подальшому уточнив та просив стягнути з відповідача ТОВ «Агрома» на його користь надану ним поворотну фінансову допомогу в сумі 3\~188 000 гривень 00 копійок, трьох процентів річних 15 940 гривень 00 копійок та інфляційних витрат 31 880 гривень 00 копійок, а всього 3\~235\~820 гривень 00 копійок. В обґрунтування\~вимог позивач\~зазначив,\~що в\~період з\~28.08.2013\~року по\~28.10.2013\~рік між\~ним та\~ТОВ «Агрома»\~укладено договір\~про поворотну\~фінансову допомогу,\~за умови\~якого він\~надав ТОВ\~«Агрома» грошові\~кошти у\~розмірі 3188000\~гривень 00\~копійок,\~при цьому\~строк повернення\~фінансової допомоги\~ не\~встановлений. Відповідно до вимог ч.2 ст. 530 ЦК України , 10.11.2017 року на адресу відповідача направлена вимога про повернення фінансової допомоги в сумі 3188000 гривень 00 копійок. Зазначена вимога отримана відповідачем 14.11.2017 року, однак грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті. Ухвалою суду\~від 02.01.2018\~року зазначена\~позовна заява\~прийнята до\~розгляду судом\~та відкрите\~провадження у\~справі.\~Призначено підготовче\~судове засідання.\~Направлено відповідачу\~копію позовної\~заяви з\~копіями доданих\~до неї\~документів та\~запропоновано подати\~у строк\~протягом 15\~днів з\~дня отримання\~даної ухвали\~та позовної\~заяви письмовий відзив на позовну заяву з посиланням на відповідні докази та норми права, якими обґрунтовуються заперечення. Відповідач у встановлені судом строку письмовий відзив на позовну заяву не надав. Ухвалою суду від 30.01.2018 року цивільну справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на підстави, зазначені в позові, прохав вимоги задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати за сплату судового збору. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Посилався на те, що позивачем було направлено лист-вимогу до відповідача про виконання зобовязань у термін 7 днів, але відповідно до правової позиції податківців поворотно-фінансова допомога є договором позики, для таких договорів встановлено строк 30 днів від дня предявлення такої вимоги. Але позивач звернувся до суду до спливу такого строку. Тобто, були порушені права відповідача на належним чином виконання зобовязання. Крім того зазначив, що відповідач взагалі не отримував від позивача поворотної фінансової допомоги у сумі 3\~188\~000,00 грн. Позивач в обґрунтування своїх вимог не надав суду жодного належного та допустимого доказу укладання договору поворотної фінансової допомоги та передачі грошових коштів за таким договором. У звязку з чим, у задоволені позовних вимог прохав відмовити. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного. Згідно\~ст.\~509\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~Цивільного кодексу України\~. Названі норми передбачають, що цивільні зобов'язання можуть виникати безпосередньо з\~ договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Частиною 3\~статті 509 Цивільного кодексу України\~встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частина 1\~статті 626 Цивільного кодексу України\~визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як вбачається з матеріалів справи, у період з 28.08.2013 року по 28.10.2013 рік ТОВ «Агрома» прийняла від [PERSON] поворотну фінансову допомогу на суму 3\~188 000 гривень 00 копійок. Факт отримання поворотної фінансової допомоги підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру ТОВ «Агрома»( а.с.17-22). Відповідно до п. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення. За своєю цивільно-правовою природою поворотна фінансова допомога є позикою, тому правовідносини у справі регулюються ст.\~ст. 1045-1053 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей ( ч.2\~ст. 1047 Цивільного кодексу України). Як було зазначено вище, на підтвердження отримання ТОВ «Агрома» від [PERSON] поворотної фінансової допомоги в сумі 3\~188 000 гривень 00 копійок позивач надав суду квитанції до прибуткового касового ордеру, які у відповідності до Положення про ведення касових операцій в Україні, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. № 637\~та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р. за № 40/10320, є первинними документами, на підставі яких здійснюється отримання готівкових грошових коштів в касі підприємства. Згідно Положення про ведення касових операцій в Україні у реквізитах прибуткового касового ордеру не зазначається строк повернення поворотної фінансової допомоги. Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосується предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. (ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Надані суду\~позивачем квитанції до прибуткових касових ордерів, суд вважає в розумінні ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 1047 Цивільного кодексу України належними та допустимими доказами надання позивачем в період з 28.08.2013 року по 28.10.2013 рік відповідачу поворотної фінансової допомогу в сумі 3\~188 000 гривень 00 копійок . Таким чином, матеріалами справи підтверджено існування між сторонами правовідносин безстрокової позики. У звязку з чим, суд не бере до уваги надані в судовому засіданні пояснення представника відповідача щодо заперечення факту отримання відповідачем від позивача в період з 28.08.2013 року по 28.10.2013 рік поворотної фінансової допомоги в сумі 3\~188 000 гривень 00 копійок та відсутності в матеріалах справи доказів укладення між сторонами договору про надання поворотної фінансової допомоги. Відповідно до\~ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. ст.\~525,\~526\~Цивільного кодексу\~України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором та законом. Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча\~мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 3\~188 000 гривень 00 копійок (сума отриманої поворотної фінансової допомоги)\~правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення індексу інфляції за період з 21.11.2017 року по 21.01.2018 рік (час прострочення грошового зобовязання) в сумі 31\~880 грн. 00коп., а також трьох відсотки річних від простроченої суми за період з 21.11.2017 року по 21.08.2018 рік в сумі 15\~940 грн. 00 коп., суд зазначає наступне. Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України ). У разі порушення зобовязання, настають наслідки, передбачені договором або законом(\~ст. 611 Цивільного кодексу України ). Відповідно до ч. 2\~ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З аналізу вказаних статей вбачається, що доведенню підлягає строк з якого починається прострочення виконання грошового зобовязання. Як було встановлено вище, між позивачем та відповідачем існують правовідносини безстрокової позики, тому, у відповідності до ч. 2\~ст. 1049 Цивільного кодексу України , позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, а не протягом семи днів, як зазначає позивач посилаючись на положення ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України. В судовому засіданні достовірно встановлено, оскільки не заперечувалось сторонами по справі, 10.11.2017 року позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про повернення боргу (поворотної фінансової допомоги) в розмірі 3\~188\~000,00 грн., яка отримана відповідачем 14.11.2017 року (а.с.23,24,25,26). Отже, враховуючи приписи ч. 2\~ст. 1049 Цивільного кодексу України, з огляду на те, що вимога про повернення боргу відповідачем отримана 14.11.2017 року та на те, що позивач просив стягнути суми інфляційних витрат та річних, розрахованих станом на 21.01.2018 рік, прострочення виконання грошового зобовязання по поверненню позики у відповідача почалось з 15.12.2017 року, і розрахунок інфляційних та річних слід здійснювати саме за період з 15.12.2017 року, а не з 21.11.2017 року, як прохає позивач, по 21.01.2018 рік, звертаючи увагу на неможливість виходу за межі заявлених позовних вимог. Сума належних до стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних на підставі\~ст. 625 Цивільного кодексу України за 38 днів прострочення повернення боргу в розмірі 3\~188 000 грн. 00 коп. за період з 15.12.2017 року по 21.01.2018 рік складає в розмірі 9\~957 грн. 04 коп. Суму трьох процентів річних розраховано за формулою (сума боргу) х (процентна ставка)/100%/365днів х (кількість днів прострочення) 3\~188\~000, 00 грн. х 3/100/365х38= 9\~957 грн. 04 коп. Сукупний індекс інфляції за період з 15.12.2017 року по 21.01.2018 рік становить 102,52 % (грудень 2017 року 101%; січень 2018 року 101.5 %). Величини індексів інфляції у грудні 2017 року та січні 2018 року визначені за даними Державної служби статистики України, які опубліковані в газеті «Урядовий курєр» та даними, що опубліковані на офіційному сайті Міністерства фінансів України. Суму інфляції розраховано за формулою: (сума боргу) х (сукупний індекс інфляції)/100% -(сума боргу)- 3188000,00 грн. х10.52/100- 3188000,00 грн.= 80\~337 грн. 60 коп. Таким чином, сума збитку від інфляції за період з 15.12.2017 року по 21.01.2018 рік становить в розмірі 80\~337 грн. 60 коп.. З урахуванням вищевикладеного, імперативних вимог положень ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України щодо неможливість виходу за межі заявлених позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь трьох процентів річних від простроченої суми позики та інфляційних витрат за весь період прострочення повернення позики, підлягають задоволенню частково, а саме: 31\~888,00 грн. інфляційних витрат та 9\~957,04 грн. трьох процентів річних. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволенню позовних вимог (99,81%) в сумі 7\~984 грн. 80 коп.

Outcome: partial