Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 10 січня 2016 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі житловий будинок та присадибну земельну ділянку площею 0,1375 га, що розташовані в м. Носівка Чернігівської області по вул. Крилова, 20. Він (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняв. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначені житловий будинок та земельну ділянку. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку площею 0,1375 га, що розташовані в м. Носівка Чернігівської області по вул. Крилова, 20, в порядку спадкування після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просили їх задовольнити, пояснили, що [PERSON] доводилася позивачу тіткою (рідною сестрою матері). Після смерті сина та дочки [PERSON] захворіла (перенесла інсульт та мікроінсульт). Він (позивач) та його мати доглядали [PERSON], перевезли її у м. Комсомольськ. Коли [PERSON] мала можливість говорити, то виразила свою волю та склала заповіт на його (позивача) імя. З 2003 року по 2012 рік [PERSON] проживала в [INFO]. У місті Києві у нотаріальній конторі він оформив документи на спадкове майно, яке залишилося після смерті тітки. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, міський голова подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі їх представника за наявними у справі матеріалами. У судове засідання представник Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори не з'явився, завідувач подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі їх представника. Суд розглядає справу у відсутності представників відповідача та третьої особи за наявними у справі доказами. Вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування жилого будинку та присадибної земельної ділянки від 14 листопада 2003 року [PERSON] прийняла у дар від [PERSON] жилий шлакобетонний будинок з деревяними жилою прибудовою і верандою та присадибну земельну ділянку, що знаходяться в м. Носівка Чернігівської області по вул. Крилова, 20, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 15). З копії свідоцтва про смерть (а.с. 5) вбачається, що [PERSON] померла 10 січня 2016 року. У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], як спадкоємець за заповітом, отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/4 частину квартири [ADDRESS] та квартиру № 40 в будинку № 9 Б по бульвару Перова в м. Києві, що підтверджується копією спадкової справи № 617/2016 до майна померлої [PERSON] (а.с. 30-177). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно, яке прийняла у дар від [PERSON] на підставі договору дарування жилого будинку та присадибної земельної ділянки від 14 листопада 2003 року, в звязку з чим позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на це нерухоме майно, що підтверджується копіями постанов від 19 жовтня 2016 року (а.с. 10; 11). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи добуті й досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved