Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з апеляційною скаргою на рішення Ічнянського районного суду від 03 листопада 2015 року, яким стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 14 вересня 2015 року до закінчення терміну навчання, а саме: до 31 липня 2016 року, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить вищезазначене рішення скасувати та ухвалити нове, яким зменшити визначений судом розмір стягуваних з нього щомісячно аліментів до 1/8 частини. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є необґрунтованим, судом не в повній мірі зясовані обставини, що мають істотне значення для справи. Апелянт зазначає про неврахування судом, що ним в добровільному порядку надавалася допомога на утримання дітей, щомісячно перераховувались грошові кошти дітям на проживання, та грошові кошти для оплати їх навчання. Покладаючи на нього (апелянта) обовязок зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, суд на порушення вимог ст.182 СК України не врахував обставини, які мають істотне значення, в тому числі й те, чи має він ([PERSON]М) можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Крім того, суд визначаючи розмір аліментів, не врахував ту обставину, що обовязок утримання дітей є рівною мірою як для батька так і для матері . Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, нез»явилися до суду, та подали письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності. Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справ, згідно Свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON] [INFO] (а.с.4). [PERSON] навчається в в Білоцерківському національному аграрному університеті на денному відділенні за державним замовленням, термін закінчення навчального закладу 31 липня 2016 року(а.с.2). Згідно з положеннями ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини, 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. З наданих [PERSON] до суду першої інстанції письмових доказів вбачається, що він має регулярну заробітну плату надаючи послуги Міжнародному фонду „Відродження м. Київ як приватний підприємець, та працює в зазначеному фонді за договором підряду, що є цивільно - правовою угодою і сукупний його щомісячний дохід (згідно наданих довідок) становить 26035,16 грн (а.с.21). Як вбачається з платіжного доручення №Р24А6957499А6945722 від 01.09.2015 року за проживання в гуртожитку [PERSON] сплачено 1200 грн (а.с. 5) Таким чином, син [PERSON], який після досягнення ним повноліття продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги у звязку з цим, однак відповідач не бере участі в фінансуванні його подальшої освіти. З наведених доказів слід вважати встановленим, що у [PERSON] наявна можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи матеріальний стан [PERSON] та матеріальний стан його сина, який потребує матеріальної допомоги, обставини справи, що мають істотне значення, апеляційний суд вважає, що розмір аліментів визначений судом першої інстанції всупереч положенням ст. 213 ЦПК України ніяк не обґрунтований і відсутні міркування суду щодо визначеного ним розміру аліментів, на переконання колегії суддів такий розмір є дещо завищеним; тому рішення суду в цій частині підлягає зміні, зі зменшенням розміру аліментів на період продовження навчання сина відповідача [PERSON] до 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з 14 вересня 2015 року і до закінчення навчання, а саме: до 31 липня 2016 року. Визначаючи такий розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, апеляційний суд враховує також положення СК України у відповідності із яким правове зобовязання по утриманню повнолітніх дітей, які продовжують навчання, покладено в рівній мірі на їх батьків. Апеляційний суд не може погодитись із доводами [PERSON] про те, що він погоджується сплачувати аліменти на період продовження навчання дитини у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно. Оскільки при вирішенні даної справи про стягнення аліментів у звязку з продовженням навчання після досягнення дитою повноліття, враховуючи потреби дитини у матеріальній допомозі необхідної для підтримки нормальної його життєдіяльності і наявності можливості відповідача надавати таку допомогу,

Outcome: partial