Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення інфляційних збитків. В обґрунтування своїх вимог Позивач посилається на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 24. 07.2011 року було укладено договір позики у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі шістсот тридцять одна тисяча девяносто гривень. Оскільки відповідач згідно умов договору гроші не повернув, позивач звертався з позовом до суду про стягнення суми позики та трьох відсотків від простроченої суми. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.01.2014 року позов [PERSON] було задоволено. З [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 631 090,00 грн. та три відсотка від простроченої суми в розмірі 37 857,40 грн. 18.12.2014 року Центрально-Міським райсудом м. Кривого Рогу позивачу було видано виконавчі листи на вищезазначені суми. Станом на 25. 02. 2015 року суми коштів стягнуті з відповідача на користь позивача, ще не повернуті. В звязку з цим позивач вважає, що оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, то зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми. В звязку з цим позивач просить суд винести рішення на його користь, яким стягнути з відповідача кошти у розмірі 183 747,50 грн., як відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та суму судових витрат в розмірі 1837,48 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутності, на позовних вимогах наполягає, не проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 24. 07.2011 року було укладено договір позики у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі шістсот тридцять одна тисяча девяносто гривень. Оскільки відповідач згідно умов договору гроші не повернув, позивач звертався з позовом до суду про стягнення суми позики та трьох відсотків від простроченої суми. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.01.2014 року позов [PERSON] було задоволено. З [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 631 090,00 грн. та три відсотка від простроченої суми в розмірі 37 857,40 грн. 18.12.2014 року Центрально-Міським райсудом м. Кривого Рогу позивачу було видано виконавчі листи на вищезазначені суми. Станом на 25. 02. 2015 року суми коштів стягнуті з відповідача на користь позивача, ще не повернуті. В звязку з цим позивач вважає, що оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, то зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Виходячи з вищенаведеного, з урахуванням відсутності заперечень з приводу позовних вимог з боку відповідача, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved