Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, неодноразово уточнюючи який, просив суд визнати за ним право власності на 13/50 частин домоволодіння № 25 по вул. Литовській у м. Одесі, що складається в цілому з наступних приміщень згідно з технічним паспортом від 04.06.2015 року: квартири № 1 в будинку під літ. «А», загальною площею 37,2 кв.м, що в цілому складається з: 1-1 кухні, площею 7,0 кв.м, 1-2 житлової кімнати, площею 6,4 кв.м, 1-3 житлової кімнати, площею 16,6 кв.м, 1-4 веранди, площею 7,2 кв.м; квартири № 5 в будинку під літ «Б» та на прибудову під літ «б1», загальною площею 42,3 кв.м, що в цілому складається з: 5-1 коридору площею 2,4 кв.м, 5-2 кухні площею 5,9 кв.м, 5-3 веранди площею 3,8 кв.м, 5-4 житлової кімнати площею 18,0 кв.м, 5-5 житлової кімнати площею 7,6 кв.м, 5-6 санвузлу площею 4,6 кв.м, сарай під літ «М» в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька, [PERSON], померлого 11 лютого 1996 року. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що 11 лютого 1996 року помер його батько [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 13/50 частин домоволодіння № 25, розташованого у м. Одесі по вул. Литовській. У встановлений законом строк він звернувся до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте, 24 квітня 2015 року нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії через те, що надане свідоцтво про право власності на домоволодіння, яке належало померлому, видане управлінням ЖКГ виконкому ОМР 05.05.1996 року на підставі рішення виконкому Малиновської райради народних депутатів від 02.07.1993 року № 527, та зареєстровано в БТІ 24.07.1996 року в книзі № 60доп. на стор. 117, під реєстровим номером 5074, тобто, реєстрація в БТІ відбулась після його смерті. До суду також звернувся [PERSON] із зустрічним позовом до [PERSON], Одеської міської ради, за участю 3-ї особи - Сьомої Одеської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті бабки [PERSON], померлої 15.03.2013р., на 29/100 часток домоволодіння №25 по вул.Литовській в м.Одесі, що складається з наступних приміщень, згідно з технічним паспортом від 04.06.2015 року: квартири № 4 в будинку під літ. «Б», загальною площею 48,7 кв.м, що в цілому складається з: 4-1 веранда, площею 7,6 кв.м,4-2 коридор, площею 6,5 кв.м, 4-3 кухня, площею 9,2 кв.м, 4-4 житлової кімнати, площею 18,0 кв.м, 4-5 житлової кімнати площею 7,4 кв.м, сарай під літ «Т», вбиральня під літ. «О», ґанок, гараж під літ. «Х». При цьому посилався на те, що 15.03.2013р. померла його бабка [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді 29/100 часток спірного домоволодіння. Згідно до заповіту від 02.11.2004р., [PERSON] заповідала належні їй 29/100 часток домоволодіння №25 по вул.Литовській в м.Одесі йому. Як спадкоємець за заповітом, 05.04.2013 року він звернувся до державного нотаріуса Сьомої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але 12.08.2016 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] винесена постанова, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом з тих підстав, що відповідно до інформації, наданої 22.04.2014р. КП «ОМБТІ та РОН», сума усіх часток співвласників не дорівнює одиниці. В судове засідання сторони, їх представники та представники 3-х осіб не зявились, від представника позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON], представника позивача [PERSON] за зустрічним позовом [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності; від Одеської міської ради, Сьомої Одеської державної нотаріальної контори надійшли листи про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідачі за первісним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання призначене до розгляду на 21.12.2016 року не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, та позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~ В судовому засіданні встановлено, що 11 лютого 1996 року помер батько позивача за первісним позовом [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 096806, видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси 12 лютого 1996 року, актовий запис за № 1670. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді 13/50 частин домоволодіння № 25, розташованого по вул. Литовській у м. Одесі. 25.04.1990р. [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів [PERSON]. 24 квітня 2015 року нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для прийняття такого рішення стала та обставина, що [PERSON] надане свідоцтво про право власності на домоволодіння, яке належало померлому, видане управлінням ЖКГ виконкому ОМР 05.05.1996 року на підставі рішення виконкому Малиновської райради народних депутатів від 02.07.1993 року № 527, право власності зареєстровано в БТІ 24.07.1996 року в книзі № 60доп. На стор. 117, під реєстровим номером 5074, тобто, реєстрація в БТІ проведена після смерті наслідодавця. 28 липня 1991 року Малиновським районним судом м. Одеси була затверджена мирова угода по справі № 2-952, згідно з якою за померлим [PERSON], було визнано право власності на приміщення у будинку під літ. «Б» 5-4 житлова кімната площею 18,0 кв.м, 5-5 житлова кімната площею площею 7,5 кв.м, 5-3 веранду площею 7,0 кв.м, та на прибудову під літ «б1», яка складається з приміщень 5-1 площею 2,4 кв.м, та 5-2 площею 5,9 кв.м, а також на квартиру під літ. «А», яка складається з приміщень 1-3 житлове площею 16,6 кв.м, 1-2 житлове площею 6,4 кв.м, 1-1 кухня, площею 7,0 кв.м, сарай під літ. «М». 15.03.2013р. померла [PERSON], яка є бабкою позивача [PERSON] за зустрічним позовом. Згідно до заповіту від 02.11.2004р., [PERSON] заповідала належні їй 29/100 часток домоволодіння №25 по вул.Литовській в м.Одесі Вєнєдиктову [PERSON]. Вказана частка складається з наступних приміщень, згідно з технічним паспортом від 04.06.2015 року: квартири № 4 в будинку під літ. «Б», загальною площею 48,7 кв.м, що в цілому складається з: 4-1 веранда, площею 7,6 кв.м,4-2 коридор, площею 6,5 кв.м, 4-3 кухня, площею 9,2 кв.м, 4-4 житлової кімнати, площею 18,0 кв.м, 4-5 житлової кімнати площею 7,4 кв.м, сарай під літ «Т», вбиральня під літ. «О», ґанок, гараж під літ. «Х», що підтверджується затвердженою 28 липня 1991 року Малиновським районним судом м. Одеси мировою угодою по справі № 2-952, та договором дарування від 02.12.1993р. 05.04.2013 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Сьомої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа №266/2013. 12.08.2016 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] винесена постанова, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом з тих підстав, що відповідно до інформації, наданої 22.04.2014р. КП «ОМБТІ та РОН», сума усіх часток співвласників не дорівнює одиниці. Як зазначила нотаріус, відповідно до п.3.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, вказані в правовстановлюючих документах розмірі часток співвласників на обєкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. Між тим, згідно до довідці КП «БТІ» ОМР №456785.67.15 від 06.06.2015р., домоволодіння №25 по вул. Литовській в м. Одесі зареєстроване: 13/50 часток за [PERSON], 29/100 часток за [PERSON] (частка підлягає перереєстрації на 27/100 часток);7/50 часток за [PERSON];3/50 часток за [PERSON]; 1/10 часток за [PERSON]; 1/5 часток за [PERSON] (частка підлягає перереєстрації на 17/100 часток). Відповідно до\~статі 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом. Відповідно до вимог\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування законом одержують особи, визначені у\~статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування за законом виникає у день відкриття спадщини й право одержують особи, визначені законом (ст.1223 ЦК України). Згідно до \~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті З вищевикладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] є спадкоємцем свого батька за заповітом, постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, окрім цього своєчасно подав заяву про прийняття спадщини, а тому згідно з законодавством України вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] При цьому суд враховує, що право власності на спадкове майно за померлим [PERSON] було зареєстровано в 1996 році на підставі рішення виконкому Малиновської райради народних депутатів від 02.07.1993 року № 527, тобто за життя спадкодавця, у звязку з чим вважає, що у розумінні ст. 1218 ЦК України вказане право власності [PERSON] існувало на час відкриття спадщини та перейшло до спадкоємців. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом щодо майна [PERSON] а також те, що він не відмовився від своїх прав на спадкове майно, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на 13/50 частин домоволодіння № 25 по вул. Литовській у м. Одесі, що складається в цілому з наступних приміщень згідно з технічним паспортом від 04.06.2015 року: квартири № 1 в будинку під літ. «А», загальною площею 37,2 кв.м, що в цілому складається з: 1-1 кухні, площею 7,0 кв.м, 1-2 житлової кімнати, площею 6,4 кв.м, 1-3 житлової кімнати, площею 16,6 кв.м, 1-4 веранди, площею 7,2 кв.м; квартири № 5 в будинку під літ «Б» та на прибудову під літ «б1», загальною площею 42,3 кв.м, що в цілому складається з: 5-1 коридору площею 2,4 кв.м, 5-2 кухні площею 5,9 кв.м, 5-3 веранди площею 3,8 кв.м, 5-4 житлової кімнати площею 18,0 кв.м, 5-5 житлової кімнати площею 7,6 кв.м, 5-6 санвузлу площею 4,6 кв.м, сарай під літ «М». Судом встановлено, що причиною для звернення з позовом до суду [PERSON] та [PERSON] стала саме відмова нотаріуса у видачі свідоцтва.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду Цивільних і кримінальних справ у п.3.1. Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звернув увагу судів, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, якій засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). За змістом\~ст.392 ЦК України\~належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема житловий будинок, земельну ділянку. Відповідно до\~ст.67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Таким чином, на думку суду, у позивачів достатньо правових підстав для визнання за ними права власності на спадкове майно. Разом з тим, суд вважає, що відповідачі\~ за первісним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є неналежними відповідачами по даній справі, тому що взагалі не являються спадкоємцями ні за законом, на за заповітом. Вказані особи не оспорюють право позивачів на спадщину. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково і відмовити позивачу за первісним позовом в частині позовних вимог, заявлених до відповідачів\~[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial