Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: с.Сороцьке, вул.Гора,2, Теребовлянського району Тернопільської області, власником якого він є, посилаючись на те, що останні без поважних причин понад один рік не проживають за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали із мотивів, викладених у позові. Крім того, позивач пояснив, що відповідачі не проживають у будинку, власником якого він є (с.Сороцьке, вул.Гора,2, Теребовлянського району Тернопільської області), понад один рік та шість місяців. Місце свого постійного проживання вони покинули самостійно через постійні конфлікти, застосування ними та батьками [PERSON] до його дружини фізичного насильства, а також вчинення інших протиправних дій. Після того, як відповідачі переїхали для проживання у м.Тернопіль, вони його не відвідували, не вели спільного господарства. Вважає, що відповідачі без поважних причин не проживали за вказаною адресою понад один рік, а тому просить визнати їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позову не визнали із підстав, викладених у відзивах. Так, [PERSON] пояснив, що біля двох років він разом із своєю дружиною та своєю малолітньою дитиною не проживають адресою: с.Сороцьке, вул.Гора,2, Теребовлянського району Тернопільської області, оскільки між ними та його батьками (позивачем у справі) виникали сімейні конфлікти. Крім того, вказали, що позивач змінив замки у вхідних дверях, не передавши їм ключі. У будинку, в якому вони проживали, залишилось належне їм майно. Також зазначили, що, проживаючи разом із позивачем та ведучи із ним спільне господарство, були членами його сім»ї. Вважають, що вони не проживали протягом зазначеного періоду у будинку [PERSON] з поважних причин, а тому у задоволенні позову просять відмовити. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідач [PERSON], його дружина відповідач [PERSON] та їх малолітня дитина [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO]. Власником зазначеного житлового будинку є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13 березня 2008 року серї САВ № 977616, виданого виконавчим комітетом Сороцької сільської ради Теребовлянського району. Відповідачі у будинку по вул.Гора,2 в с.Сороцьке Теребовлянського району Тернопільської області не проживали понад один рік, хоча зареєстровані за цією адресою. Дана обставина підтверджується як поясненнями сторін, так і актами обстеження житлово-побутових умов заявника від 22 вересня 2016 року, 17 лютого 2017 року, 16 травня 2017 року, затвердженими старостою с.Сороцьке Теребовлянського району. Зі змісту зазначених актів не вбачається, що відповідачі та їх малолітня дитина не проживали у будинку позивача понад один рік без поважних причин. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він не був присутній при обстеженні житлово-побутових умов [PERSON], він лише затверджував акти обстеження таких умов. Однак, йому відомо про те, що між сторонами відбувались сімейні конфлікти, у врегулюванні яких він деколи брав участь. Підтвердив, що відповідачі не проживали у будинку позивача більше року. У судовому засіданні сторони визнали та підтвердили факт існування між ними неприязних відносин, виникнення сімейних конфліктів, застосування фізичного насильства, односторонньої зміни позивачем замків у вхідних дверях будинку та ін., що в сукупності стало підставою для вимушеної зміни місця проживання відповідачів на інше, яке знаходиться у м.Тернополі. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що відповідачі не були членами сім»ї [PERSON], оскільки, зареєструвавши шлюб, створили нову сім»ю і стали проживати в іншому місці, а саме в [ADDRESS], виходячи з наступного. Так, відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON] Після укладення шлюбу із [PERSON] вони (відповідачі) постійно проживали разом із позивачем, вели спільне із ним господарство, облаштовували житловий будинок, проводили в ньому ремонтні роботи. Наведені обставини узгоджуються із нормами ч.2 ст.64 ЖК України, згідно з якими до членів сім»ї наймача належать його дружина, їх діти і батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Вказані норми Житлового кодексу є спеціальними у цих правовідносинах, у зв»язку із чим підлягають застосуванню. Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені обставини, судом не встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживали понад один рік у с.Сороцьке, вул.Гора,2, Теребовлянського району Тернопільської області, без поважних причин. За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку відповідачами права позивача не порушені, а тому у задоволенні позову про визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed