Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання із спадкодавцем [PERSON], померлою [INFO] на час відкриття спадщини. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що належало їй як спадщина після смерті чоловіка, право на яку вона не встигла юридично оформити у зв'язку зі смертю. У 2007 році він перейшов на постійне проживання в належний його матері будинок, розташований в [ADDRESS]. З того часу вони проживали разом як одна сім'я, мали спільні обов'язки, спільний побут, гроші, з яких купували продукти харчування і інші необхідні речі. Після смерті матері, він похоронив її та прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном. У даний час звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкового майна після смерті матері, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують факт прийняття ним спадщини. Зокрема, він не подавав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Крім того, на момент смерті матері, вони були зареєстровані за різними адресами. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, просить її задовольнити, пояснив, що восени 2007 року був змушений перейти жити до матері на [ADDRESS], оскільки за нею потрібно було доглядати. При цьому він мав і зараз має дружину і дітей, які жили в с.Герасимівка. Дружина приїжджала у м.Ромни у вихідні дні і допомагала йому доглядати за матір'ю, яка страждала на психічну хворобу. Представник Роменської міської ради Сумської області у судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують (а.с.41). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти заяви не заперечує і просить її задовольнити (а.с.35). Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що у свідоцтві про народження заявника [NUMBER], виданому 26 травня 1966 року, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З договору від 20.12.1967 року вбачається, що [PERSON] надано в безтермінове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п'яти, в [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок в цілому зареєстрований в Роменському МБТІ на праві особистої власності 02 жовтня 1984 року, записаний в реєстрову книгу № 51, реєстр. № 7714 (а.с.10,11). З копії домової книги вбачається, що в будинку [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON], [PERSON] (а.с.12). Зі свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в м. Ромни Сумської області (а.с.5). Зі свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Відповідно до довідки квартального комітету № 10 виконавчого комітету Роменської міської ради від 25.11.2016 року, [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], до моменту смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], фактично проживав з нею за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Така довідка не спростовує висновків суду, оскільки з неї не можливо встановити, що заявник і його мати проживали однією сім'єю, мали спільні кошти. Свідок [PERSON] суду пояснив, що заявник проживав разом матір'ю [PERSON] та доглядав за нею з 2006-2007 року, до її смерті. Проживав на [ADDRESS], номер будинку не пам'ятає. Знає про це, бо бачив заявника у матері у дворі коли ходив у гості до свого тестя, який проживає на сусідній вулиці. Бував у тестя не кожного дня. У матері заявника у хаті також був, чи є там особисті речі заявника, не знає. У заявника є дружина і діти, які проживали в с. Герасимівка Роменського району, вони і зараз живуть однією сім'єю. Свідок [PERSON] пояснив, що заявник [PERSON] в 2007-2008 році перейшов проживати до матері в [ADDRESS], бо мати хворіла. Проживав там до смерті матері. Знає про це, бо товаришує з сім'єю заявника. Його дружина і діти на той час жили в с. Герасимівка. дружина приїжджала у м. Ромни допомагати заявникові доглядати за матір'ю. Він також бував у будинку [ADDRESS], з особистих речей заявника бачив його робочі інструменти. Суд вважає такі показання свідків не достатніми доказами, оскільки свідок [PERSON] лише періодично бачив заявника на подвір'ї по [ADDRESS], що не може бути беззаперечним доказом спільного проживання заявника з його матір'ю. свідок [PERSON] також пояснив, що з особистих речей бачив робочий інструмент, про інші особисті речі заявника не згадував. Однак інструмент, хоча і може бути власністю заявника, але не є особистою річчю. Враховуючи, що до смерті батька та після смерті матері заявник проживав зі своєю сім'єю у с.Герасимівка, мав своє житло, суд уважає, що перебування заявника в будинку матері по [ADDRESS] було тимчасовим, таким що викликане необхідністю догляду за нею під час хвороби і не свідчить про постійне проживання зі спадкодавцем. Посилання заявника на те, що вони з матір'ю проживали однією сім'єю, мали спільні обов'язки, спільний побут, а також спільні гроші протягом 2007-2009 років також не знайшов підтвердження, оскільки сам заявник та свідки пояснили, що [PERSON] мав сім'ю: дружину і дітей, стосунки з якими не розривав, що виключає можливість проживання однією сім'єю з іншою особою. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Заявник не надав достатньо доказів на підтвердження заявленої вимоги. Також не надав доказу, що його право на спадкування не визнається, зазначивши лише, що встановлення факту йому необхідно для оформлення спадщини, однак не надав документа, який би підтверджував відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові (заяві). На підставі викладеного суд вважає, що в задоволенні позову про визнання права власності за позивачем на спадкові земельні ділянки необхідно відмовити.

Outcome: dismissed