Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Марганецького міського комунального підприємства «Житлове господарство», третя особа Марганецьке відділення Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції України в Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів та зобовязання вчинити певні дії. В обгрунтування позову посилається на те, що [PERSON] працював у Марганецькому міському комунальному підприємстві «Житлове господарство» з 03 грудня 2012 року. 02 лютого 2015 року наказом № -К позивача було звільнено за згадою сторін за ч.1 ст. 36 КЗпП. У день звільнення з позивачем не було проведено розрахунок, а було видано лише трудову книжку. Після звільнення позивач неодноразово приходив до керівництва підприємства та просив провести з ним розрахунок але йому відповідали, що на цей час коштів не має, але найближчим часом з ним розрахуються. Розрахунок проводився частинами, останні кошти позивач отримав в касі підприємства 23 березня 2015 року. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача який належним чином був повідомлений про час слухання справи, до суду не з'явився. Предстаник третьої особи який належним чином був повідомлений про час слухання справи, до суду не з'явився. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював у Марганецькому міському комунальному підприємстві «Житлове господарство» з 03 грудня 2012 року. 02 лютого 2015 року наказом № -К позивача було звільнено за згадою сторін за ч.1 ст. 36 КЗпП. У день звільнення з позивачем не було проведено розрахунок, а було видано лише трудову книжку. Після звільнення позивач неодноразово приходив до керівництва підприємства та просив провести з ним розрахунок але йому відповідали, що на цей час коштів не має, але найближчим часом з ним розрахуються. Розрахунок проводився частинами, останні кошти позивач отримав в касі підприємства 23 березня 2015 року. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу середньоденна заробітна плата позивача складає 95,89 грн. (3705,90 грн. (з/п за грудень 2014 року ) + 1759,98 грн. (з/п за 26 днів січня 2015 року)=6436,53 грн./57 днів =95,89 грн.) У січні 2015 року позивач 5 днів перебував на лікарняному, а тому для визначення середньоденного заробітку береться не увесь місяць , а 26 днів, і сума не 2730,63 грн., а 1759,98 грн. (згідно довідки про середню з/п) оскільки остаточний розрахунок з позивачем було проведено 23 березня 2015 року, відповідач повинен сплатити позивачу компенсацію за затримку розрахунку за період з 03 лютого 2015 року по 22 березня 2015 року, тобто за 48 днів. Розмір компенсації становить 4602,72 грн. (95,89 грн. * 48 днів=4602,72 грн. Згідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення. Відповідно до ст.. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 3 ч.2 постанови № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якого повязана відповідна виплата. Згідно довідки з УПФУ в м. Марганці встановлено, що відповідач з червня 2014 року не перераховував із фонду заробітної плати та з заробітної плати позивача єдиний соціальний внесок, податок на доходи з фізичних осіб, хоча з заробітної плати позивача відповідні відрахування зроблені були. Відповідно до ст.. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці. Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Тому суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Outcome: approved