Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Митченківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, Бахмацької районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи його тим, що 14.01.1997 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0216924, позивач є спадкоємцем за законом після померлої, у звязку із чим він звернувся до Бахмацької державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено в оформленні права власності на вказану спадщину, так як сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено. Просить визнати за ним право власності на зазначену земельну частку (пай). В судове\~ засідання учасники провадження не з»явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити; відповідачі заперечень проти позову та доказів на їх обгрунтування суду не надали. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного\~ засобу не здійснювалось. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Відповідно до ст. 524, 525 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON], спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ за № 7 від 16 квітня 2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно із копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №277177(а.с.8) [PERSON] померла 14 січня 1997 року, у віці 81 рік. За життя [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0216924, виданим 20.09.1996 року і зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 924 мала право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Нива», розміром 4.6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки\~ в натурі,(на місцевості) (а.с.24). Відповідно до інформації з Бахмацької державної нотаріальної контори та витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) спадкова справа до майна померлої [PERSON] відкрита за заявою позивача. Проте, у зв»язку з тим, що\~ сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0216924 втрачений, то нотаріус не може видати позивачу свідоцтва про право на дану спадщину, посилаючись на те, що ним не був наданий правовстановлюючий документ на нерухоме майно (а.с.12). Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року № 7\~ „Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги позивача про визнання права на земельну частку (пай), яке належало померлій [PERSON] згідно із сертифікатом серії ЧН №0216924, виданим 20.09.1996 року підлягають задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб. Крім того, судом враховується, що відповідачі позовні вимоги визнали, що відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підставив, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved