Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із даною заявою, мотивуючи тим, що [INFO] , при пожежі в с. Олександрівка Буринського району Сумської області, загинув його рідний брат [PERSON] , однак реєстрація його смерті проведена не була, актовий запис про його смерть відсутній. Після смерті останнього залишися спадщина, яку він не в змозі оформити через відсутність вказаного документа. Крім цього, в актовому записі про народження брата допущені помилки: його ім`я записано як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », а батька було записано по батькові « [PERSON] », хоча вірно « [PERSON] ». В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в заяві, доповнивши, що брат останній час до смерті проживав сам в с. Олександрівка. Пожежа сталася 02.03.2000 року в будинку, де той спав. До судово-медичного експерта тіла брата не доставляли, оскільки на той час був живий їхній батько, який заборонив його перевозити, бо тіло було досить сильно обвуглене. Він боявся, що воно повністю розпадеться. Пожежників також не викликали, люди самі її загасили скільки успіли. Представники заінтересованих осіб в задоволенні заяви не заперечували, просили справу розглянути без їх участі, про що повідомили до суду письмовими листами. Свідок [PERSON] підтвердив, що тривалий час знав брата заявника [PERSON] , оскільки в той час проживав на одній вулиці з ними в с. Олександрівка. [PERSON] ходив до школи разом із його рідним братом. На початку березня 2000 року сталася пожежа в будинку, де проживав [PERSON] в с. Олександрівка Буринського району. Він особисто бачив обвуглене тіло останнього. Той часто любив випити і заснув у ліжку разом із цигаркою. [PERSON] поховали на кладовищі в с. Олександрівка. Також знав і його батьків. [PERSON] та заявник є рідними братами. Свідок [PERSON] пояснила, що вона народилася та тривалий час прожила в с. Олександрівка Буринського району. В [PERSON] був рідний брат [PERSON] , який загинув на початку весни 2000 року в наслідок пожежі. Особисто була присутньою на похованні останнього на сільському кладовищі в с. Олександрівка де також поховані її родичі. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пленум верховного Суду України в п. п. 1, 13 Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в селі Олександрівка Буринського району Сумської області, за місцем свого проживання, в наслідок пожежі, загинув рідний брат заявника - [PERSON] , але реєстрація факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану проведена не була і вчинення цих дій в теперішній час неможливе через відсутність документа встановленої форми про смерть останнього, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, що підтверджується поясненнями заявника, свідків, довідкою сільської ради, свідоцтвом про народження заявника, повідомленням Буринського відділення державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.6-8,10,11). З повідомлення начальника Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області Бойко С.О. вбачається, що матеріали перевірок заяв і повідомлень про злочини та смерть громадян зберігаються протягом п`яти років, тобто встановити чи проводилася перевірка за фактом смерті [PERSON] останні не спроможні (а.с.24). З листа начальника Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури Чуєва А.В. видно, що матеріали перевірок заяв і повідомлень про злочини та про смерть громадян за 2000 рік знищено 02.02.2007 року (акт №4). Книга №2 реєстрації сигналів (повідомлень про злочини по телефону за період з 03.01.1995 року по 30.12.2001 року знищена 08.02.2013 року (акт №8) (а.с.20). Також з повідомлень 23 державної пожежно-рятувальної частини УДСУ з надзвичайних ситуацій та головного лікаря КНП «Буринська ЦРЛ» встановлено, що в книзі служби, розпочатої з 11.01.2000 року, записи про виклик в с. Олександрівка Буринського району 02.03.2000 року відсутні, а лікарська довідка про смерть [PERSON] не видавалася. Між тим, згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. № 2398-УІ державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ст.4 цього Закону органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Статтею ст.17 вказаного Закону визначено, що державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Враховуючи наведені докази, суд прийшов до висновку про доведеність факту смерті [PERSON] .. Крім того, за змістом п.1) ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно положень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, відповідно до п.1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126,133,135 СК України, [PERSON] народився [INFO] в с. Олександрівка Буринського району Сумської області. У відомостях про батька вказаний « [PERSON] », матір - « [PERSON] » (а.с.9). У свідоцтві про народження заявника, заповненого російською мовою (а.с.8), батько [PERSON] записаний « [PERSON] » мати - « [PERSON] ». Заявник являючись, в силу ст.530 ЦК Української РСР, спадкоємцем другої черги за законом після смерті свого рідного брата [PERSON] , неспроможний в повній мірі оформити свої спадкові права в органах нотаріату, в тому числі, із-за помилки, що була допущена через невірне написання по батькові « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] » в актовому записі про народження [PERSON] від 20.11.1965 року №18, який був складений у виконавчому комітеті Олександрівської сільської ради Буринського району Сумської області. Між тим, родинні відносини між ними, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Аналіз наведених доказів в їх сукупності, з врахуванням того, що встановлення вказаних факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати свої права на спадщину і не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, дозволяє суду прийти до висновку про обґрунтованість заяви та необхідності її задоволення.

Outcome: approved