overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до Іллінецької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який мотивував тим, що 13.11.2003р. помер його батько [PERSON], після смерті якого позивач є одним спадкоємцем першої черги за законом. Спадщина складається з частини житлового будинку по вул.Шевченка, 27 у с.Іллінці Снятинського р-ну та земельної ділянки площею 0,91 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іллінецької сільської ради.. Позивач для оформлення документів про спадщину своєчасно у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся, оскільки позивач не знав про те, що для оформлення документів про спадщину встановлений термін, крім того в силу тяжкого матеріального становища у нього не вистачало коштів на виготовлення технічних документів на майно покійного батька. На підставі наведеного позивач просить визнати строк пропущення звернення із заявою про прийняття спадщини поважним та встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька. Представник позивача адвокат [PERSON] подав до суду заяву якою позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити, справу просив розглядати без участі позивача та його представника. Голова Іллінецької сільської ради [PERSON] подав до суду заяву, де зазначив, що позов [PERSON] визнає повністю, справу просив розглядати без участі представника сільської ради. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи, зокрема: Свідоцтво про смерть [PERSON]; Свідоцтво про народження [PERSON]; Державний акт на право приватної власності на землю серії Р-1 №184230; Акт обстеження матеріально-побутових умов №469/01-39 від 10.11.2017р., які повністю доводять підставність та обгрунтованість позовних вимог [PERSON], суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до п. ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, а тому йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці. На підставі ст.ст. 1233,1258, 1272 п.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до Олешківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивував тим, що 24.11.2003р. померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, в т.ч. і на земельну ділянку площею 0,726 га, яка розташована на території Олешківської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 032454 від 14.03.2001р.. Спадкоємцем першої черги після її смерті став її чоловік, батько позивача- Маковійчук М.М., який у встановлений законом строк звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак не оформив спадщину належним чином та не отримав свідоцтво про право на спадщину. 15.02.2014р. помер батько [PERSON], якому на праві власності належала земельна ділянка площею 0,726 га згідно державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-ІФ № 032462 від 14.03.2001р., яка розташована на території Олешківської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, являючись спадкоємцем за заповітом після смерті батька належним чином не може оформити спадщину, оскільки батьками [PERSON] та [PERSON] були втрачені оригінали Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки. Просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельні ділянки: № 0138 площею 0,726 га та № 140 площею 0,726 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Олешківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, справу розглядати без його участі. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до Прутівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивував тим, що 12.06.1997р. померла його мати [PERSON], якій на підставі державного акту на право власності на землю IV-ІФ, виданого 01.03.2001р. належала земельна ділянка площею 0,59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Прутівської сільської ради. Спадкоємцем першої черги за законом став позивач, так як вступив в управління спадковим майном. У зв'язку з тим, що державний акт був виданий після смерті [PERSON], він не може оформити спадщину. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,59 га, що розташована на території Прутівської сільської ради та належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 010556 від 01.03.2001р.. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, справу розглядати без її участі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який мотивував тим, що з відповідачкою вони уклали шлюб, який 05.09.2002 року було зареєстровано Горішньозалучанською сільською радою, актовий запис №17. Від цього шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Протягом останніх років відносини між подружжям змінилися, у них стали виникати суперечки та сімейні конфлікти через появу протилежних поглядів на сімейне життя, фінансові питання. Спроби позивача зберегти сім'ю результатів не дали, і тому він перейшов жити до своїх батьків. Позивач вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження сім'ї стало неможливим, тому просить шлюб розірвати. Оскільки діти постійно проживають з відповідачкою, тому їх слід залишити проживати з нею. Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задоволити, справу просив розглядати у його відсутності. Відповідачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала у повному обсязі, справу просила розглядати у її відсутності, після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дівоче прізвище «[PERSON]». Суд дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення оскільки сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного суд вважає, що шлюб слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Тому суд вважає, що дітей слід залишити проживати із матір'ю, оскільки вони проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає, що на підставі заявленої відповідачкою вимоги, їй слід присвоїти дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно з вимогами ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 243,60 грн. судового збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із указаним позовом. Вимоги мотивує тим, що 04 травня 1996 року з відповідачем зареєстровано шлюб, проте збереження сім'ї неможливе через відсутність взаєморозуміння. Близько двох років вони проживаю окремо, спільного господарства та бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують. Неповнолітні діти проживають з відповідачем. Позивач у судовому засіданні підтримав позов з підстав, зазначених позовній заяві, просив залишити за ним оплачений судовий збір. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, з вимогами позивача про розірвання шлюбу згодна. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що з 04 травня 1996 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. В ході розгляду справи встановлено, що сторони близько двох років проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, зберегти сім'ю не бажають. Спільні неповнолітні сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають з відповідачем. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із указаним позовом до [PERSON] та просив розірвати шлюб, зареєстрований 09 вересня 2005 року. Вимоги мотивував тим, що збереження сім'ї неможливе через відсутність почуттів взаємної любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив розірвати шлюб та залишити за ним судові витрати у справі. Пояснив, що з відповідачем чотири роки не проживають спільно, не мають спільного бюджету та господарства, не підтримують подружніх стосунків. Відповідач позов визнала повністю, просила розірвати шлюб. Також пояснила, що з чоловіком не проживають спільно чотири роки, не мають спільного бюджету та господарства, не підтримують подружніх стосунків, неповнолітня дочка проживає з нею. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21 жовтня 2014 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON], 09 вересня 2005 року зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, актовий запис № 15. Прізвища після одруження чоловіка і дружини - [PERSON]. У шлюбі сторони народили одну дитину - дочку [PERSON], [INFO], що слідує з копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 жовтня 2014 року. Із змісту позовної заяви та пояснень сторін убачається, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету, не ведуть спільного господарства, кожен з них живе окремим життям, тобто розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, не порушує їх особисті та майнові права, а також права їх неповнолітньої дитини. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. За заявою позивача судові витрати залишити за ним. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із указаним позовом до [PERSON], який мотивує тим, що 31 травня 1992 року з відповідачем зареєстровано шлюб, проте збереження сім'ї неможливе через непорозуміння, відсутність взаємної довіри та спільних інтересів. Неодноразові спроби примирення та налагодження сімейних стосунків не дали позитивного результату. На час звернення до суду проживають окремо, п'ятнадцятирічний син [PERSON] проживає разом з з позивачем. У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив розірвати шлюб, вважає збереження сім'ї не можливим. Судові витрати просив залишити за ним. Відповідач позов визнала повністю, просила розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], вбачається, що з 31 травня 1992 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. В ході розгляду справи встановлено, що сторони спільного бюджету та господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, зберегти сім'ю не бажають, неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає з позиваем. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За клопотанням позивача понесені судові витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся у суду з позовом до [PERSON]., яким просив визнати її такою, що втратила право на проживання у житловому будинку по вул. Шевченка, 56 у с. Борщів Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., та зняти її із реєстрації у даному господарстві. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5813528 від 13.12.2004 р. йому належить житловий будинок по вул. Шевченка, 56 у с. Борщів Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., 3/4 частки якого йому подарували його батьки, відповідно до Договору дарування від 10.11.2004р. В даному будинку, також зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка у цьому будинку не проживає із часу розірвання шлюбу між нею та позивачем відповідно до рішення Снятинського районного суду від 01.12.2015 р., згідно якого [PERSON] із позивачем вже більше 5 років не проживає. Добровільно знятися із реєстрації у цьому господарстві відповідачка не бажає, що заважає позивачу в оформленні субсидії, а тому позивач звернувся до суду із даним позовом, який просить задовольнити виходячи із наведених вище підстав. Позивач у судовому засіданні був відсутній, подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, а справу просив розглядати без його участі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки суд не повідомила, тому відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України у суду є підстави для заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов обґрунтований, підставний та підлягає до задоволення, оскільки: відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5813528 від 13.12.2004 р. [PERSON] належить житловий будинок по вул. Шевченка, 56 у с. Борщів Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., 3/4 частки якого йому подарували його батьки, відповідно до Договору дарування від 10.11.2004р. В даному будинку, також зареєстрована колишня дружина [PERSON] [PERSON], яка у цьому будинку не проживає більше 5 років, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано відповідно до рішення Снятинського районного суду від 01.12.2015 р.. Згідно норм ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Зі змісту ст. 405 ЦК України слідує, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наведеного суд вважає, що [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на проживання у житловому будинку по вул. Шевченка, 56 у с. Борщів Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., та слід зняти її з реєстрації у даному господарстві. На підставі викладеного та ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся у травні 2016 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 липня 2000 р. вони уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Сковородківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №5. Від проживання у шлюбі народилося троє дітей [PERSON] Крістіна Володимирівна, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. В судове засідання позивач не зявився, але звернувся до суду з заявою про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу слухати без участі позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 16 липня 2000 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Сковородківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №5. Від проживання у шлюбі народилося троє дітей [PERSON] Крістіна Володимирівна, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сімї не можливе, сторони проживають окремо більше року. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін (серії І-БВ №057251 від 16.07.2000р.), даними свідоцтва про народження дитини серії І-БВ №100886 від 18.05.2001р., даними свідоцтва про народження дитини серії І-БВ №004052 від 06.04.2005р., даними свідоцтва про народження дитини серії І-БВ №151655 від 19.04.2011р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся через свого представника [PERSON] в березні 2018 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений ним з [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій на вимогах позову наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. [PERSON] в суд не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, відзиву на позов не надходило. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 22.05.2015 року, на що вказує свідоцтво про шлюб (а.с. 4), від шлюбу дітей не мають. За позовною заявою сторони більше року не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, майнового спору не має. Підстав для поновлення шлюбних відносин позивач не вбачає. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved