Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чугуївської міської ради Харківської області та просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , померлою [INFO] , як між онуком та двоюрідною бабусею, встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації житла житлово-комунального відділу Чугуївського заводу паливної апаратури 05.10.1993 року та зареєстрованого у Чугуївському МБТІ за № 4445/3 в книзі 15 від 20.10.1993 року, в якому її прізвище зазначено як « [PERSON] », та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 1/3 частину житлової квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить 2/3 частини квартири [ADDRESS] , яку він успадкував після смерті свого батька. Власницею іншої 1/3 частини зазначеної квартири є рідна сестра матері його батька - [PERSON] , яка [INFO] померла, а відтак відкрилася спадщина на належну їй частку квартири. Однак, за життя ніхто із спадкоємців, ні його бабуся - [PERSON] , ні його батько - [PERSON] у встановлений законом термін та порядку не подали до держнотконтори заяв про прийняття спадщини. На даний час він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті двоюрідної бабусі, у зв`язку з чим він звернувся до Чугуївської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих родинні відносини між сестрами [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду. Від позивача надійшла заява, згідно якої він заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та слухати справу в його відсутності (а.с.71). Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що просить розглядати справу у відсутності представника міської ради та ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с.45). Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала заяву, згідно якої просила розглянути справу без участі представника нотаріальної контори та ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с.43). За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 2/3 частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ННС 362585, посвідченим 29.05.2018 року державним нотаріусом Чугуївської держнотконтори Харківської області, реєстровий № 864 (а.с.8). Іншим власником 1/3 частини зазначеної квартири є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим комісією по приватизації житла житлово-комунального відділу Чугуївського заводу паливної апаратури 05.10.1993 року та зареєстрованим у Чугуївському МБТІ за № 4445/3 в книзі 15 від 20.10.1993 року (а.с.68). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 25.11.2003 року, актовий запис № 477 (а.с.12). Після її смерті залишилась спадщина - 1/3 частина квартири [ADDRESS] (а.с.68). Спадкоємцем після померлої [PERSON] є її двоюрідний онук - позивач по справі [PERSON] , факт родинних відносин яких підтверджується показами допитаних в ході розгляду справи свідків [PERSON] , [PERSON] та частково свідоцтвами, які містяться в матеріалах справи (а.с.13-15). Однак, у зв`язку з тим, що в написанні прізвища спадкодавця, зазначеного у свідоцтві про право власності та свідоцтві про смерть, вбачаються розбіжності, а також відсутності прямих доказів, які підтверджують факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, позивач не в змозі оформити право власності на спадкове майно. Так, у свідоцтві про право власності на житло, виданому комісією по приватизації житла житлово-комунального відділу Чугуївського заводу паливної апаратури 05.10.1993 року та зареєстрованому у Чугуївському МБТІ за № 4445/3 в книзі 15 від 20.10.1993 року, прізвище спадкодавця значиться « [PERSON] » (а.с.68), а у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому 25.11.2003 року, актовий запис № 477, - « [PERSON] » (а.с.12). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.п.1,6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 статті 315 цього Кодексу передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно повідомлення Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області № 3593/02-17 від 02.09.2019 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в термін, передбачений ст.ст.529,531 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року і заключних та перехідних положень до ЦК України, прийнятого 16.01.2003 року, (шість місяців), спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог статті 549 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.72). Враховуючи вищевикладене, [PERSON] спадщину прийняв фактично, оскільки вступив в управління спадковим майном на підставі п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР, та на протязі строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР, не заявив про відмову від спадщини, та відповідно до вимог статті 529 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року і заключних та перехідних положень до ЦК України, прийнятого 16 січня 2003 року, проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, що претендують на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не встановлено. Згідно з абз.2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому законодавством. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , померлої [INFO] , є єдиним спадкоємцем 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Позовна заява подана до суду 05.12.2018 року. Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», становив 1762 грн. Відповідно до п.п.1,2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позовна заява, пред`явлена позивачем, містить дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, а отже має бути сплачений судовий збір за кожну вимогу та загальний розмір якого складає 2114,40 грн, тоді як позивачем сплачено лише 1409,60 грн. Враховуючи вищевикладене, з позивача в дохід держави підлягає стягненню недоплачена сума судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved