Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення боргу та штрафу. Позивач зазначав, що 27 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики №1 на суму 3900 доларів США. На підтвердження укладення договору позики і фактичного отримання грошових коштів, відповідач [PERSON] написав та передав позивачу розписку від 27 квітня 2015 року. Відповідно до договору між сторонами, позичальник зобов'язався повернути позикодавцю в строк до 27 червня 2015 року 450 доларів США, в строк до 27 липня 2015 року позичальник зобов'язався передати позикодавцю 3450 доларів США. 27 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №1, відповідно до якого відповідач [PERSON] поручився за виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за договором позики як солідарний боржник. У відповідності до п.3.1 договору поруки, відповідальність поручителя перед кредитором не обмежується сумою позики та включає штрафні санкції за основним договором. Станом на дату подання даного позову до суду, відповідачі не виконали своїх зобов'язань ні щодо повернення позики в натурі, ні щодо сплати штрафних санкцій. Таким чином, невиконання відповідачами взятих на себе зобов'язань порушує права позивача, який розраховував на своєчасне повернення боргу та на використання грошових коштів для задоволення своїх майнових потреб. Сума основного боргу становить 3900 доларів США. Відповідно до п.6.2 договору позики, при простроченні повернення позики (її частини) понад 20 (двадцять) календарних днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 15% від суми позики. Прострочення повернення позики складає більше ніж 20 днів: 3900 доларів США х 15% = 585 доларів США. Сума основного боргу в розмірі 3900 доларів США + сума штрафу в розмірі 585 доларів США = 4485 доларів США. Станом на дату подання позову до суду 26 жовтня 2015 року, офіційний курс долара США, встановлений Національним банком України, становить 22,57 грн. за 1 долар США. Таким чином, ціна позову в гривневому еквіваленті складає: 4485 доларів США х 22,57 грн. = 101 226 грн.. Посилаючись на викладене, позивач просив суд солідарно стягнути із відповідачів суму боргу в розмірі 101 226 грн., а також стягнути із відповідачів понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1012,26 грн.. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд про їх задоволення, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідачі [PERSON] і [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Судом встановлено, що відповідно договору позики №1 від 27 квітня 2015 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 3900 доларів США. Відповідно до договору між сторонами, позичальник зобов'язався повернути позикодавцю в строк до 27 червня 2015 року 450 доларів США, в строк до 27 липня 2015 року позичальник зобов'язався передати позикодавцю 3450 доларів США (а.с.8-9). Факт отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів в розмірі 3900 доларів США підтверджується відповідною розпискою від 27 квітня 2015 року (а.с.30). Таким чином суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно мали місце правовідносини, до яких можуть застосовуватись положення передбачені ст. 1046-1049 ЦК України. Так, відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 27 квітня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №1, відповідно до якого відповідач [PERSON] поручився за виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за договором позики як солідарний боржник (а.с.10-11). У відповідності до п.3.1 договору поруки, відповідальність поручителя перед кредитором не обмежується сумою позики та включає штрафні санкції за основним договором. Станом на 28 жовтня 2015 року, на дату подання даного позову до суду, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконали своїх зобов'язань ні щодо повернення позики в натурі, ні щодо сплати штрафних санкцій. Відповідно до п.6.2 договору позики, при простроченні повернення позики (її частини) понад 20 (двадцять) календарних днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 15% від суми позики. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Прострочення повернення позики складає більше ніж 20 днів, тому розмір штрафу становить: 3900 доларів США х 15% = 585 доларів США. Сума основного боргу в розмірі 3900 доларів США + сума штрафу в розмірі 585 доларів США = 4485 доларів США. Станом на дату подання позову до суду 26 жовтня 2015 року, офіційний курс долара США, встановлений Національним банком України, становить 22,57 грн. за 1 долар США. Таким чином, сума основного боргу в гривневому еквіваленті становить 3900 доларів США х 22,57 грн. = 88 023 (вісімдесят вісім тисяч двадцять три) грн., сума штрафу складає 585 доларів США х 22,57 грн. = 13 203 (тринадцять тисяч двісті три) грн. 45 коп., загальна сума боргу складає: 4485 доларів США х 22,57 грн. = 101 226 грн. 45 коп. Відповідно до положень ст.ст. 625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язань, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Також суд,

Outcome: approved