Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, в якому просить: визнати незаконним та скасувати наказ Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 15.08.2018 р. за № 23-о «Про звільнення [PERSON]Г.»; поновити його на посаді начальника технічного відділу Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 15.08.2018 р.; стягнути з Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.08.2018 р. по день ухвалення судового рішення; стягнути з Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради на його користь 27922,50 грн. у відшкодування моральної шкоди; стягнути з Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради на його користь судові витрати; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 липня 2018 року, на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова, його було поновлено на посаді начальника технічного відділу Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 31.01.2018 року. Оскільки станом на 27.07.2018р. він не отримав від КП «ЧМБТІ» будь-якого повідомлення щодо поновлення його на посаді начальника технічного відділу КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 31.01.2018 р., тому, на підставі вказаного судового рішення, змушений був звернутися до відповідача з відповідною заявою. У цей же день керівник відповідача в усній формі повідомив мене про те, що він не має наміру виконувати вказане вище судове рішення. Отримавши таку відповідь на його заяву, він, у цей же день, звернувся до Центрального ВДВС м. Чернігова ГТУЮ у Чернігівській області з заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа за № 2/751/847/18 від 16.07.2018р., виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова. 30.07.2018р. державним виконавцем Центрального ВДВС м. Чернігова ГТУЮ у Чернігівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56872935 щодо примусового виконання зазначеного вище рішення суду, яку, як вбачається зі змісту скарги на дії даного державного виконавця від 03.08.2018р., відповідач отримав 31.07.2018р. У вказаній вище постанові ДВС відповідачу було запропоновано виконати рішення суду щодо поновлення його на роботі протягом трьох робочих днів. Пояснює, що 03.08.2018 р., під час примусового виконання виконавчого документа, відповідач запропонував йому ознайомитися та підписати, зокрема, наказ про поновлення його на роботі № 19-0 від 02.08.2018р. Проте, він відмовився це зробити, оскільки запропонований відповідачем для ознайомлення наказ, по-перше, був датований не 03.08.2018р., а 02.08.2018р., по-друге, у даному наказі не відображено скасування наказу за № 08-0 від 31.01.2018р. про його звільнення, по-третє, у даному наказі не відображений допуск його до роботи на посаді начальника технічного відділу КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, по-третє, у даному наказі не відображена необхідність поновити усі кадрові документи (тобто виключити з них записи, повязані з неправомірним його звільненням) тощо. При цьому, відповідач категорично відмовився змінювати зміст запропонованого йому до підписання наказу від 02.08.2018р. про поновлення його на роботі. Враховуючи зазначені вище обставини, а також те, що державним виконавцем не було встановлено з його боку перешкоджання проведенню виконавчих дій, останнім 03.08.2018р. був складений акт, згідно з яким оголошено відкладення виконання виконавчого документа до 10.08.2018р. 10.08.2018р., під час примусового виконання виконавчого документа, відповідач знов запропонував йому підписати наказ про поновлення його на роботі, але в тій самій редакції. Оскільки державний виконавець, на підставі статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», попередив його про повернення йому виконавчого документа у разі, якщо він не підпише запропонований відповідачем наказ про поновлення його на роботі, він змушений був його підписати у такій редакції та приступити до виконання своїх посадових обовязків. У цей же день державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 56872935. 10.08.2018 р., одразу після початку виконання ним своїх посадових обовязків, генеральний директор відповідача вручив йому письмову вимогу, в якій запропонував йому надати пояснення щодо його відсутності на робочому місті з 03.08.2018р. по 09.08.2018р. включно. Вказує, що 13.08.2018 р. ним, на імя генерального директора відповідача, були надані відповідні пояснення, в яких він зазначав, зокрема, про те, що рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.07.2018р. в частині поновлення його на роботі фактично виконане відповідачем в рамках Закону України «Про виконавче провадження», а саме 10.08.2018 р. Отже у відповідача не існує жодних підстав для висновку, що його відсутність на робочому місці з 03.08.2018р. по 09.08.2018р. свідчить про порушення ним трудової дисципліни. Про те, що рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.07.2018 р. в частині поновлення його на роботі фактично виконане відповідачем в рамках Закону України «Про виконавче провадження» лише 10.08.2018 р. свідчить також і висновок цього ж суду, зроблений ним 14.08.2018р. у справі № 751/5277/18. При цьому, додана до позову копія ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.08.2018р. відповідачем у встановленому чинним законодавством порядку не оскаржувалася. Стверджує, що не зважаючи на надані ним пояснення, відповідач, за погодженням з профспілковим комітетом первинної профспілкової організації КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради, яка входить до складу Профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України та членом якої він не є, 15.08.2018 р. звільнив його з займаної посади на підставі п. 4 ч. 3 ст. 40 КЗпП України. Вважає вказаний вище наказ відповідача незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, по-перше, при його прийняті відповідачем не враховані обставини та положення чинного в Україні законодавства, на які він посилався у своїх поясненнях до нього, по-друге, з 22.11.2017р. він є членом Чернігівської обласної організації ВНП «Трудящі», що підтверджується листом голови цієї профспілки на імя генерального директора відповідача від 14.08.2018 р. Також зазначає, що на день предявлення позову до суду він, з вини відповідача, перебуває у вимушеному прогулі. За цей час відповідач зобовязаний виплатити на його користь середню заробітну плату, виходячи з розрахунку її фактичного середньоденного розміру та кількості днів вимушеного прогулу. Також позивач вважає, що відповідач зобовязаний відшкодувати йому моральну шкоду за незаконне його звільнення, яку він оцінює у сумі 27922,50 гривень, оскільки його незаконним рішенням йому було завдано моральних втрат. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. П позивач був допитаний у судовому засіданні в якості свідка, при цьому покавзав, що 27 липня ним було отримано виконавчий лист та рішення суду про поновлення на роботі. Він пішов до БТІ та написав заяву про поновлення на роботі. Керівник сказав, що відмовляється його поновлювати. Тоді він поїхав у виконавчу службу та написав заяву, чекав призначення виконавця. Йому зателефонував державний виконавець та повідомив, що 3 числа вони йдуть до БТІ. 02 серпня був дзвінок від [PERSON], щоб він приїхав на роботу та ознайомився з наказом про поновлення на роботі, на що він відповів, що не встигне. 03 серпня вони з державним виконавцем прийшли на роботу, де йому надали можливість ознайомитись з наказом та новою посадовою інструкцією. Він попросив переробити наказ третім числом, на що керівник йому відмовив. Державний виконавець відмовився у акті описати це. Державний виконавець оголосив відкладення на 10 число. 09 серпня йому передзвонив керівник БТІ та запропонував поновитись на роботі, частково виплатити компенсацію та звільнитися за власним бажанням. У наказі про поновлення на роботі він написав, що ознайомлений з ним та посадовою інструкцією. [PERSON] зробила відмітку в трудовій книжці, що він поновлений на роботі. Він приступив до виконання посадових обовязків, це була пятниця. Потім його запросили на профком, на що він відповів [PERSON], що не має до нього жодного відношення, оскільки являється членом профспілки «Трудящі». Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. У судовому засіданні в якості свідків були допитані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON], пояснила що є державним реєстратором і показала, що 02 серпня був наказ про поновлення [PERSON] на роботі на посаді начальника технічного відділу, про що керівник повідомив останнього в телефонній розмові. [PERSON] обіцяв приїхати і не приїхав. [PERSON] прийшов третього серпня, ознайомився з наказом та інструкцією, але відмовився приступити до роботи та покинув територію БТІ, про що було складено відповідний акт. Були також складені акти про відсутність [PERSON] на роботі 03, 06, 07, 08 та 09 серпня 2018 року. 09 серпня [PERSON] в обідню перерву [PERSON] зявився на роботі і о 12-30 год. покинув територію БТІ. 10 серпня [PERSON] зявився і надав письмові пояснення про причини відсутності на роботі 5 днів. 15 серпня 2018 року керівник підприємства надав подання до профкому про надання згоди на звільнення [PERSON] за прогули. [PERSON] було запрошено на засідання профкому, проте він відмовився мотивуючи тим, що він не є членом їх профспілки, однак ніяких заяв про виключення з профспілки не надав. Члени профкому прийшли в кабінет [PERSON], щоб провести засідання, однак він покинув кабінет. Було проведено засідання профкому і надано згоду на звільнення [PERSON] з 15 серпня 2018 року. 03 серпня 2018 року [PERSON] ніяких перешкод приступити до роботи не було і не чинилось. На підприємстві двох профспілок не існує, заяв про вихід з профспілки підприємства [PERSON] не подавав. Рішення суду підприємством виконане 02 серпня 2018 року, запис до трудової книжки [PERSON] було внесено мабуть 10 числа, коли він надав трудову книжку. Свідок [PERSON], головний бухгалтер КП «Чернігівське МБТІ»,\~ показала, що [PERSON] звільнили в січні 2018 року. Згідно рішення суду він поновився на роботі. Прогули вони фіксують і звільняють. 02 серпня був виданий наказ про поновлення [PERSON] на роботі і цього ж числа йому зателефонували, він відмовився. 03 серпня він прийшов з представником ДВС, ознайомився, однак підписів не поставив та покинув приміщення БТІ, не приступивши до роботи. 09 серпня близько 12-30 год. [PERSON] прийшов до БТІ в кабінет керівника, а потім пішов. 10 серпня він приступив до роботи. Жодних заяв про вихід з профспілки підприємства від [PERSON] до бухгалтерії не надходило. Акт вона підписувала, коли [PERSON] не було на роботі, причини відсутності на роботі він не повідомляв. 13 серпня [PERSON] говорив, що профнески буде перераховувати до профспілки «Трудящі», проте заяви з цього приводу не надавав, «зі слів» вони не працюють. Вона зверталась в їхню профспілку і вони підтвердили, що [PERSON] являється їх членом. Свідок [PERSON], завідуючий господарством та секретар, показала, що вони на підприємстві отримали рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі. 02 серпня йому подзвонили, на що він відповів, що не приїде. Вони чекали його до 18 години, проте він не приїхав. 03 серпня він прийшов з представником ДВС. Потім дізнались, що [PERSON] відстрочили дату поновлення на роботі., причин вони не знають. Склали акт і потім вона пішла у відпустку. На засідання профкому її відкликали з відпустки. Засідання профкому було призначено в кабінеті головного інженера, запросили [PERSON], проте він від участі відмовився, мотивуючи свою відмову тим, що він не являється членом профкому. Засідання профкому було проведено без його участі. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 липня 2018 року по цивільній справі за позовом\~ [PERSON] до Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди поновлено [PERSON] на посаді начальника технічного відділу Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 31.01.2018 року. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді начальника технічного відділу Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 31.01.2018 року (а.с. 57-64). 30.07.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з негайного виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.07.2018 року про поновлення [PERSON] на посаді начальника технічного відділу КП «Чернігівське МБТІ» ЧОР з 31.01.2018 року. Державним виконавцем постановлено про необхідність виконання боржником рішення суду протягом 3 робочих днів. (а.с. 21-22). Наказом генерального директора КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 19-о від 02 серпня 2018 року [PERSON] поновлено на посаді начальника технічного відділу з 31 січня 2018 року. Підстава: рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.07.2018 року (а.с. 74). З акту про ознайомлення [PERSON] з наказом про його поновлення та іншими документами, про відмову підписувати документи від 03 серпня 2018 року, складеного в присутності головного бухгалтера [PERSON], юриста Журавкової А.В., генерального директора [PERSON], вбачається, що [PERSON] о 08 год. 30 хв. ознайомився з наказом про його поновлення на роботі від 02 серпня 2018 року, посадовою інструкцією начальника технічного відділу, правилами внутрішнього трудового розпорядку, але відмовився підписувати вищезазначені документи, пояснив, що відмовляється виходити на роботу та покинув територію підприємства (а.с. 75). Згідно акту від 03 серпня 2018 року [PERSON] відмовився надати трудову книжку для оформлення запису про його поновлення на роботі та відмовився виконувати роботу і покинув територію підприємства без будь-яких пояснень (а.с. 77). З акту державного виконавця від 03.08.2018 року також вбачається, що 03.08.2018 року [PERSON] відмовився підписувати посадову інструкцію та наказ від 02.08.2018 (а.с. 31). Згідно актів від 03 серпня 2018 року, 06 серпня 2018 року, 07 серпня 2018 року, 08 серпня 2018 року [PERSON] був відсутній на роботі без поважних причин в ці дні впродовж робочого дня (а.с. 78-81). Згідно акту від 09 серпня 2018 року [PERSON] був відсутній на роботі без поважних причин з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. впродовж робочого дня. В обідню перерву о 12 год. 00 хв. [PERSON] зявився на роботі, але о 12 год. 30 хв. покинув територію підприємства КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради (а.с. 82). Генеральним директором КП «Чернігвське МБТІ» на імя голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації КП «Чернігівське МБТІ» було подано подання\~ про надання згоди на звільнення з роботи [PERSON] з 15.08.2018 року згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 87-89). Згідно протоколу засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради від 15 серпня 2018 року, профспілковий комітет ухвалив надати згоду на звільнення з 15.08.2018 року начальника технічного відділу [PERSON] згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 90-91). Наказом генерального директора КП «Чернігівське МБТІ» № 23-о від 15 серпня 2018 року [PERSON], начальника технічного відділу, звільнено з 15 серпня 2018 року, за відсутність на робочому місці з 03.08.2018 року по 09.08.2018 року без поважних причин, згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 39). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Таким чином, звільнення з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України допускається у випадку, якщо працівник здійснив прогул або був відсутній на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважної причини. Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Частина 1 ст. 147 КЗпП України передбачає, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення : 1) догана; 2) звільнення. Таким чином, [PERSON] був відсутній на робочому місці без поважних причин з 03.08.2018 року по 09.08.2018 року, чим допустив прогули. Позиція позивача про те, що рішення фактично виконано 10 серпня 2018 року не відповідає обставинам справи, оскільки відповідач мав право виконати рішення в добровільному, а не примусовому порядку і фактично виконав його, видавши наказ про його поновлення на роботі від 02 серпня 2018 року. Проте, позивач відмовився підписуватись про ознайомлення з наказом про поновлення на роботі, посадовою інструкцією. В свою чергу, встановлено, що [PERSON] являється членом профспілкового комітету первинної профспілкової організації КП «Чернігівське МБТІ», сплачував профспілкові внески в період 2015 -2017 р.р. та у 2018 році, що підтверджується виписками та платіжними дорученнями, заяви про вихід з членів профспілки не надавав (а.с. 142, 143, 144, 149-152, 165, 168-203). Профспілковим комітетом первинної профспілкової організації КП «Чернігівське МБТІ», членом якої є [PERSON], надана попередня згода на звільнення останнього згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Що стосується твердження позивача про те, що він є членом ЧОО ВНП «Трудящі», то чинним законодавством не заборонено членство працівника в кількох профспілках. Звільнення за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є дисциплінарним стягненням і повинне здійснюватися з додержанням правил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач мав законні підстави для розірвання трудового договору та звільнення [PERSON] з роботи за допущені ним прогули без поважних причин згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а тому підстави для задоволення вимог позивача щодо визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відсутні.

Outcome: dismissed