Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, яким, з урахування уточнення заяви (а.с.68), просив суд ухвалити рішення про визнання за ним права власності спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом після смерті батька. Зустрічним позовом у даній справі один з первісних відповідачів - [PERSON] просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], також як за спадкоємицею за законом після смерті чоловіка. У судове засідання сторони у даній справі не з'явились, проте матеріали справи містять заяви усіх сторін про розгляд справи за їх відсутності. [PERSON] власний позов підтримав та просив його задовольнити, а також визнав зустрічний позов [PERSON] і не заперечував щодо його задоволення. [PERSON], в свою чергу, також підтримала власний зустрічний позов та визнала первісний позов. Представник відповідача Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області та третя особа не заперечували стосовно задоволення даної позовної заяви. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. [INFO] помер батько [PERSON] та чоловік [PERSON] - [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадкова маса, яка, зокрема складається х житлових будинків [ADDRESS], [ADDRESS] (спірне у даній справі нерухоме майно). Житловий будинок [ADDRESS], згідно даних погосподарської книги, рахується за померлим [INFO] [PERSON] (а.с.34), а житловий будинок [ADDRESS] - за померлим [PERSON] (а.с.36). Право власності на зазначені об'єкти нерухомості, станом на 16 серпня 2016 року, не зареєстровано (а.с.117-118). [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями до майна померлого [PERSON] (а.с.70, 120). Постановами нотаріуса від 27 липня та 19 серпня 2016 року (а.с.115, 119) представнику [PERSON] відмовлено у видачі останній свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлових будинків [ADDRESS], [ADDRESS], у зв'язку з відсутність правовстановлюючих документів на них. З аналогічних підстав постановою нотаріуса від 17 лютого 2016 року (а.с.6) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку [ADDRESS] і представнику [PERSON] За таких обставин первісний та зустрічний позивачі вказують, що вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їм спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не мають змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) (ч. 1 ст. 1276 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз з'ясованих судом обставин справи та норм Закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення як первісного так і зустрічного позовів, адже як встановлено, спадкодавець за життя був фактичним власником спірних у даній справі житлових будинків, однак належним чином оформити своє право власності на них не встиг, у зв'язку з чим [PERSON] та [PERSON], в даний час, унеможливлені у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що останні мають законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна, і не можуть бути позбавлені цього права, оскільки набуття права власності ними, як спадкоємцями за законом після смерті батька та чоловіка, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його наступним чином. Судові витрати, що складаються із судового збору розміром 1 115,00 гривень (1% від ціни первісного позову) суд стягує в дольовому порядку з [PERSON] та Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь [PERSON], тобто по 557,50 гривень з кожного із відповідачів за первісним позовом. Судові витрати за зустрічним позовом у сумі 731,48 гривня судом стягується з в дольовому порядку з [PERSON] та Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь [PERSON], тобто по 365,74 гривень з кожного із відповідачів за зустрічним позовом. Окремо суд звертає увагу відповідача на тому, що положення ст. 88 ЦПК України є імперативними, що вимагає від суду безальтернативне та обов'язкове їх застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved