Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі відділення 333 АТ«Імексбанк» в місті Рівне про повернення банківського вкладу. В обґрунтування позову вказує, що 17 жовтня 2014 року з відповідачем був укладений договір банківського вкладу (депозиту) на суму 53 392 грн., під 22% річних, строком на 1 місяць з 17 жовтня 2014 року по 14 листопада 2014 року. 19 листопада 2014 року позивач звернувся із письмовою вимогою до відповідача про повернення коштів, однак вказана вимога банком була проігнорована. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором банківського вкладу позивач просить суд визнати дії ПАТ «Імексбанк» щодо відмови у поверненні депозитного вкладу та нарахованих відсотків неправомірними, стягнути з ПАТ «Імексбанк» 52630,60 грн. залишку невиплачених коштів за договором банківського вкладу; 1270,63 грн. процентів за користування банком коштами;533,32 грн. інфляційних витрат; 173,27 грн. 3% річних від простроченої суми; 1614,80 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань; 3000 грн. моральної шкоди. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що 17 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та позивачем був укладений договір банківського вкладу (депозиту) № 1240027967 в суму 53 392 грн., під 22% річних, строком на 1 місяць з 17 жовтня 2014 року по 14 листопада 2014 року. Згідно умов договору дата внесення суми вкладу 17 жовтня 2014 р.; дата повернення вкладу: 14 листопада 2014 р. Позивач на виконання своїх зобов'язань вніс на рахунок ПАТ «Імексбанк» грошові кошти в сумі 53392 грн. грн. згідно договору, що підтверджується випискою по особовому рахунку від 17 жовтня 2014 року. 19 листопада 2014 року позивач звернувся із письмовою вимогою до відповідача про повернення коштів, однак вказана вимога банком була проігнорована. Станом на 23 грудня 2014 року відповідачем було повернуто позивачу 1500 грн. вкладених коштів (депозиту), що підтверджується випискою по особовому рахунку від 23 грудня 2014 року. Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. З огляду на закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах визначення договору банківського вкладу, - банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Згідно із ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Статтею 611 ЦК України передбачено, що наслідками неналежного виконання зобов'язання є відшкодування збитків та моральної шкоди, сплата неустойки. Відповідно до ст. 536 ЦК України боржник зобов'язаний сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до п.4.2. розділу 1 умов договору банківського вкладу (депозиту) № 1240027967 банк зобов'язувався щоденно нараховувати позивачу відсотки за користування вкладом у розмірі 22 % річних. Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня який передує його поверненню вкладникові. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість по процентам становить 1270, 63 грн. Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно наданого позивачем розрахунку розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань з 15 листопада 2014 року по 24 грудня 2014 року становить 1614,80 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача інфляційні втрати та 3% відсотки річних, що відповідно наданого позивачем розрахунку становить 533,32 грн. та 160,05 грн. Суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 56222,62 грн. заборгованості, що складається з 52630,60 грн. залишку невиплачених коштів за договором банківського вкладу; 1270,63 грн. процентів за користування банком коштами;533.32 грн. інфляційних витрат; 173,27 грн. 3% річних від простроченої суми; 1614,80 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань законною, обґрунтованою, а отже такою що підлягає задоволенню. Водночас, вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підлягає частковому задоволенню. Відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Таким чином, з огляду на глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, розмір матеріальних збитків, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» 500 грн. моральної шкоди. В решті вимог - відмовити. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК слід стягнути з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в дохід держави 562,22 грн. судового збору.

Outcome: partial