Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтуванні позовних вимог позивач вказував, що він [INFO] , та є пенсіонером за віком. 01.02.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Славутського міськрайонного нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я. Позивач вказує, що відповідно до п. 8 вказаного договору [PERSON] зобов`язується утримувати його довічно, а саме, надавати побутові послуги, забезпечувати продуктами харчування не рідше двох разів на день, в разі необхідності забезпечити медичну допомогу вдома лікарями загального профілю, а також лікарями спеціалістами, купувати лікарські засоби на підставі виданих рецептів для лікування. Вартість вищевказаних послуг сторонами визначено в розмірі 500 грн. В свою чергу згідно п. 1 договору, позивач передав відповідачу у власність належну йому однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Позивач вказує, що має намір розірвати договір з огляду на те, що упродовж останніх двох місяців відповідач взагалі перестав навідувати позивача, цікавитися станом його здоров`я, не забезпечує його харчуванням, медикаментами, тощо, чим порушує взяті на себе обов`язки передбачені договором. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] відмовляється у добровільному порядку розірвати вказаний договір, а тому позивач вимушений був звернутись за захистом своїх прав до суду. Позивач просить суд розірвати договір довічного утримання укладений між сторонами 01.02.2019 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я. та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Горщар Б.А. підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просили їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, однак, заперечив обставини на які посилається позивач, як на підставу задоволення його вимог. Пояснив суду, що дійсно між сторонами був укладений договір довічного утримання, однак через поведінку [PERSON] , який почав зловживати своїм положенням та вимагати від нього як другої сторони договору, не передбачених договором обовязків, до прикладу придбати цигарки, він у квітні 2019 року припинив виконувати свої обовязки за договром, однак [PERSON] про це не ставив до відома, а відразу припинив його відвідувати. Сам також бажає розірвати цей договір. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням №2032720836 від 22.09.2015 року. 01.02.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я. За умовами\~вказаного договору,\~а саме,\~п. 8 договору відповідач [PERSON] зобов`язувася утримувати позивача довічно, а саме, надавати йому побутові послуги, забезпечувати продуктами харчування не рідше двох разів на день, в разі необхідності забезпечити медичну допомогу вдома лікарями загального профілю, а також лікарями спеціалістами, купувати лікарські засоби на підставі виданих рецептів для лікування. Вартість вищевказаних послуг сторонами визначено в розмірі 500 грн. В свою чергу згідно п. 1 договору, позивач передав відповідачу у власність належну йому однокімнатну квартиру за [ADDRESS] . Однак, відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання по утриманню позивача згідно умов договору довічного утримання. Так, відповідач з квітня 2019 року припинив навідувати позивача, цікавитися станом його здоров`я, забезпечувати його харчуванням, медикаментами, тощо, що було підтверджено в судовому засіданні показами свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами позивача та фактично ствердили, що [PERSON] припинив відвідувати [PERSON] за місцем його проживання та допомагати йому харчами та ліками в квітні 2019 року, а також ці обставини фактично визнано самим відповідачем та свідком [PERSON] . Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим\~Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України, також встановлено свободу договору, з посиланням на ст. 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов договору належать умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного вид), а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 744 ЦК України\~за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Частиною 1 ст. 746 ЦК України, передбачено, що відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я. Таким чином, договір довічного утримання має певні особливості: 1) майно переходить у власність набувача, однак розпоряджатися таким майном набувач за життя відчужувача не зможе, оскільки при посвідченні договору довічного утримання накладається заборона відчуження майна в встановленному порядку, про що робиться напис на всіх примірниках договору; 2) зобов`язання з довічного утримання мають особистісний характер, оскільки встановлюються щодо конкретно визначеної фізичної особи; 3) цей договір носить тривалий характер та вимагає від набувача постійного і систематичного виконання обов`язків; 4) матеріальне забезпечення (утримання) та послуги з догляду надаються набувачем до моменту смерті відчужувача (довічно) або до моменту розірвання договору довічного утримання. Відповідно до\~ст. 755 ЦК України\~договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Частиною 1 ст. 756 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Таким чином, розірвання договору довічного утримання (догляду) за рішенням суду на вимогу відчужувача, можливе за умови невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. В судовому засіданні було встановлено невиконання відповідачем взятих на себе обов`язків з утримання позивача довічно згідно умов договору довічного утримання, що було підтверджено показами свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, відповідач визнав позов. Викладене дає підстави для висновків, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved