Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою про встановлення юридичного факту, про належність йому, [PERSON], [INFO] державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 217536, виданого 12.06.2003 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за порядковим номером №185 на підставі розпорядження № 110 Липовецької держадміністрації від 23.05.2003 року на імя [PERSON]. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він, [PERSON], є власником земельної ділянки, розташованої на території с. Нарцизівка Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, площею 3,1271 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0522283600:09:000:0028, що належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 217536, виданого 12.06.2003 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за порядковим номером № 185 на підставі розпорядження № 110 Липовецької держадміністрації від 23.05.2003 року. Однак, даний державний акт виданий на його імя із помилками у прізвищі, а саме: на «СИманишина Володимира Івановича». Земельну ділянку він надавав в оренду СПД [PERSON], строк дії договору закінчився 12.01.2015 року, а укласти новий договір орендар відмовляється, оскільки ним було виявлено, що у державному акті у його прізвищі наявні помилки, які потрібно усунути до укладення нового договору оренди землі. Вказані неточності у прізвищі як власника земельної ділянки викликані тим, що були допущені зазначені помилки під час оформлення вказаного документу, на які ні він, ні хто інший раніше не звертав уваги. Ураховуючи те, що від встановлення даного факту залежать його майнові права як власника земельної ділянки, заявник просив суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документа. В судове засідання заявник не зявився, в надав суду заяву, в якій просив вимоги про встановлення факту належності йому, [PERSON], правовстановлюючого документа у виді Державного акта задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Заінтересована особа: СПД [PERSON] в судове засідання також не зявився, в заяві, що надав через канцелярію суду вказав, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON], розгляд справи просив проводити за його відсутності. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами, що відповідає нормі ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, дослідивши усі зібрані у справі докази та тавши їм оцінку в сукупності, дійшов висновку про таке. В силу п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Доказами того, що правовстановлюючий документ, в якому допущена помилка у прізвищі заявника, належить саме йому є: договір оренди землі від 26.07.2009 року, у якому орендодавцем зазначено [PERSON], а в оренду передається земельна ділянка площею 3,1271 га (що відповідає площі земельної ділянки у державному акті земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 0522283600:09:000:0028, відповідно до якого право власності на даний обєкт нерухомого майна належить [PERSON] на підставі державного акту від 12.06.2003 року серії ВН № 217536 (що відповідає аналогічним даним у державному акті); довідкою, виданою виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 16.06.2015 року № 652 про те, що на території села Нарцизівка Лукашівської сільської ради під кадастровим номером 0522283600:09:000:0028 знаходиться земельна ділянка, яка належить [PERSON] (що є ідентичним кадастровому номеру земельної ділянки у державному акті). За таких обставин, суд дійшов до висновку, що заявником в підтвердження факту, про який він просить суд, надано належні та допустимі докази. Встановлення даного факту породжує для заявника юридичні наслідки від яких залежать його майнові права, він має намір здійснити своє право власності шляхом розпорядження ним. Іншої можливості встановити цей факт законодавством не передбачено. Встановлення цього факту не пов'язано з наступним вирішенням спору про право цивільне, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року (із наступними змінами) Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення, та

Outcome: approved