Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Фермерського господарства [PERSON] , в якому просить розірвати договір оренди землі від 24.07.2015 року укладений між ним та ФГ [PERSON], згідно якого він передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 3,0940 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 7 років, починаючи з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становить 92472,29 грн., у зв`язку з порушенням умов договору. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником земельної ділянки, загальною площею 3,0940 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 24.07.2015 року між ним та ФГ [PERSON] було укладено договір оренди землі терміном на 7 років, починаючи з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки, тобто з 27.08.2015 року. Згідно спірного договору позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування вищезазначену земельну ділянку. Грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становить 92472,29 грн. Згідно довідки відповідача №21/1 від 21.01.2018 року станом на 21.01.2018року йому було виплачено оренду плату за 2016, 2017, 2018 роки в повному обсязі та заборгованість по сплаті орендної плати відсутня. З цим ствердження він не погоджується, адже в 2016році відповідачем було нараховано йому орендну плату в розмірі 7767,02 грн. В 2017році відповідачем було нараховано йому орендну плату в розмірі 7767,02 грн. В 2018 році відповідачем було нараховано йому орендну плату в розмірі 7767,02 грн. Тобто за три роки орендна плата не збільшувалась, хоча грошова оцінка землі завжди змінювалась. Згідно нормативної оцінки земельної ділянки на 2018 рік її вартість становить 112974 гривень і згідно цієї оцінки йому за 2018 рік повинно була сплачена орендна плата в розмірі 7908 гривень, а натомість він отримав лише 7767 гривень, тобто йому не сплачено 141 гривню. Вважає це істотним порушенням вищезазначеного договору оренди землі і бажає його розірвання в судовому порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі, та надав пояснення по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов. Пояснив у судовомуц засіданні, що орендна плата позивачу здійснюється не в тому обсязі, який визначено договором, плата нараховується без індексації. Так нараховано 7760 грн. орендної плати, а виплачено 6259 грн., що пояснюється тим, що відповідач сплачує податок, проте, доказів сплати податків не надано. Відповідач мав подати податковий розрахунок до фіскальної служби, однак, цього не зробив, а тому не доплатив позивачеві орендної плати. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову та зазначив, що Фермерське господарство [PERSON] належним чином сплатило податки за договором оренди землі, укладеним з [PERSON] і ніяких порушень вимог податкового законодавства не допускало. Установлена у 2016 році нормативно грошова оцінка землі у 2017-2018 роках не змінювалася. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07.05.2019 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] становить 109078,55 грн. Таким чином, фермерське господарство [PERSON] правильно нараховувало позивачеві орендну плату і сплачувало її в повному обсязі. У зв`язку з цим доводи позивача про те, що відповідач порушив умови договору оренди і недоплатив йому орендну плату є необгрунтованими. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 3,0900 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] . 24.07.2015 року між [PERSON] та Фермерським господарством [PERSON] укладено договір оренди землі, згідно якого [PERSON] передав, а ФГ [PERSON] прийняло у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 3,0940 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Первозванівської сільської ради Кіровоградського району та області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, терміном на 7 років, починаючи з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становить 92 472,29 грн. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №42871125, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Буліч Н.В., 27.08.2015 року проведено державну реєстрацію договору оренди землі від 24.07.2015 року, укладеного між [PERSON] та ФГ [PERSON] . Згідно рішення Кіровоградського районного суду від 28.11.2017 року у справі №390/1539/17 за позовною заявою [PERSON] до Фермерського господарства [PERSON] про розірвання договору оренди землі, було встановлено що підстави для розірвання договору оренди землі від 24.07.2015 року між [PERSON] та ФГ [PERSON] відсутні, а також відсутні підстави у стягнені з відповідача на користь позивача заборгованості за орендною платою, оскільки орендну плату було нараховано та виплачено у строк передбачений договором оренди землі та відповідно до закону. Таким чином, фермерське господарство [PERSON] на момент ухвалення рішення Кіровоградського районного суду від 28.11.2017 року заборгованості перед [PERSON] не мало. У 2017 році розмір нарахованої [PERSON] орендної плати складав 7767,02 грн. З нарахованої орендної плати фермерське господарство [PERSON] сплатило податки на доходи фізичних осіб в розмірі 1398,06 грн. (18%) та військовий збір (1,5%) в розмірі 116,51 грн. За вирахуванням податків [PERSON] необхідно було сплатити орендну плату в розмірі 6252,45 грн., яку ним отримано у повному обсязі. У 2018 році розмір нарахованої [PERSON] орендної плати складав 7767.02 грн. З нарахованої орендної плати фермерське господарство [PERSON] сплатило податки на доходи фізичних осіб в розмірі 1398,06 грн. (18%) та військовий збір (1.5%) в розмірі 116,51 грн. За вирахування податків [PERSON] необхідно було сплатити орендну плату в розмірі 6252,45 грн. Дану орендну плату ним отримано у повному обсязі. Фермерське господарство Зелінського С.Б . належним чином сплатило податки за договором оренди землі, укладеним з [PERSON] Установлена у 2016 році нормативно грошова оцінка землі у 2017-2018 роках не змінювалася. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 7.05.2019 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] становить 109078,55 грн. Таким чином, фермерське господарство [PERSON] правильно нараховувало позивачеві орендну плату і сплачувало її в повному обсязі. Крім того, з пояснень представника відповідача та ззгідно наявних у фермерського господарства [PERSON] накладних, слідує, що позивачем отримано в рахунок орендної плати від відповідача 750 кг. пшениці, ринковою вартістю 5213,33 грн. за тону на суму 3910 грн., 650 кг. ячменю вартістю 5282 грн. за тону на суму 3433,3 грн., та 60 кг. кукурудзи, ринковою вартістю 5033,33 грн. за тону на суму 302 грн., а всього отримав зерно ринковою вартістю 7645,3 грн., що більш як на 1000 грн. більше суми, яку бажав отримати позивач. Статтями 11, 60, 212 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У відповідності до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа (Постанова Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі №484/301/18). Таким чином, враховуючи, що матеріали справи не містять належних доказів про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості по сплаті орендної плати, суд вважає, що відсутні і підстави для розірвання договору оренди землі від 24.07.2015 року між [PERSON] та ФГ [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано належних і достатніх доказів, якими підтверджуються позовні вимоги. Враховуючи рішення прийняте по суті позовних вимог, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати не підлягають стягненню з відповідача, що відповідає ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed