Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зазначивши, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.1996 року. В спірній квартирі зареєстровані крім нього дружина - [PERSON] та син - [PERSON], але фактично останній в цьому будинку не проживає. Відповідач 15.03.2015 року зібрав свої речі та виїхав за межі м. Бердянська у невідомому напрямку, з реєстрації не знявся та тривалий час його місце знаходження йому було невідомо. В кінці грудня 2017 року стало відомо, що відповідач мешкає в м. Одеса, але будь-якої точної інформаці про місце його перебування від нього не надходило, знятися добровільно з реєстрації не хоче. Зазначив, що за весь час не проживання у спірному будинку відповідач жодного разу не приймав участі в утриманні вказаного будинку, тобто не сплачував комунальні послуги, не здійснював поточний та капітальний ремонти, чим порушив його права. Підкреслив, що у зв'язку з тим, що в будинку зареєстрований відповідач, він змущений сплачувати за комунальні послуги в повному обсязі самостійно. Дана обставина негативно впливає на його сімейний бюджет та витрати родини на сплату комунальних послуг, а також перешкоджає йому повноцінно здійснювати своє право щодо розпорядження майном. Особисті речі та будь-яке інше майно відповідача в належному йому будинку відсутні. Просив визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно договору купівлі-продажу від 22.10.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №1975 та посвідченого приватним нотаріусом Бердянського нотаріального округу Запорізької області Вержиковською О.П. (а.с. 11) житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] Згідно повідомлення відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради (а.с. 18) [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини. які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач подав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги [PERSON], тому за ч. 1 ст. 82 ЦПК України не проживання за вищевказаною адресою більше року не підлягає доказуванню. За таких обставин [PERSON] слід вважати таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved