Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21 лютого 2015 року уклав шлюб з відповідачем, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкова реєстраційної служба Харківського міського управління юстиції, актовий запис №111 від 21 лютого 2015 року. Від шлюбу у подружжя є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство фактично не ведеться. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 лютого 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Позивач у підготовче засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, у підготовче засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в підготовче засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі з 21 лютого 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №111 від 21 лютого 2015 року (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №250921). Після державної реєстрації шлюбу відповідач прізвище залишила без змін «Данилевська». Від шлюбу у подружжя є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство сторони не ведуть, мешкають окремо. За змістом положень ч. 1 ст.24\~СК\~України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.\~112\~СК\~України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні, задовольнивши позовні вимоги позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, а позивач при подачі позову сплатив судовий збір за квитанцією №26 від 25.01.2019 року, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768, 40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved