Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товарної біржі «Центральна», треті особи реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання біржового договору дійсним, встановлення факту права власності на обєкт нерухомого майна. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 12 грудня 2008 року [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру № 93 загальною площею 35,7кв.м., житловою площею 17,1кв.м., що знаходиться за адресою: б-р. Будівельників, б.7, у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області. Зазначений договір було зареєстровано Українською товарною біржею «Центральна» від 12 грудня 2008 року. Сторонами договору були повністю виконані умови договору купівлі-продажу. Продавець передала позивачу у власність квартиру, а [PERSON] у свою чергу сплатив визначену ними грошову суму у розмірі 32000, 00грн. Між тим, коли позивач вирішив отримати правовстановлюючі документи на вказану квартиру, йому було відмовлено, у звязку з відсутністю нотаріального посвідчення договору та державної реєстрації прав власності, про що [PERSON] не знав і не міг знати. На теперішній час продавець [PERSON] померла, та позивач не має змоги виконати вимоги діючого законодавства. У звязку з викладеним [PERSON] вимушений звернутися до Дніпровського районного суду. Право власності [PERSON] на вищезазначену квартиру ніким не оспорюється. Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири № 93 загальною площею 35,7кв.м., житловою площею 17,1ув.м., що знаходиться за адресою: б-р. Будівельників, б.7, у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, укладений на Українській товарній біржі «Центральна» 12 грудня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] Встановити факт права власності на обєкт нерухомого майна квартири №93 загальною площею 35,7кв.м., житловою площею 17,1ув.м., що знаходиться за адресою: б-р. Будівельників, б.7, у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, укладений на Українській товарній біржі «Центральна» 12 грудня 2009 року за [PERSON] Позивач,[PERSON], в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень позивачем, представником позивача відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Представник відповідача, Української товарної біржі «Центральна», в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень позивачем, представником позивача відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представником третьої особи відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Судом досліджені докази по справі: · досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судновому засіданні; Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.45 ЦК України 1963 року, недодержання форми угоди, яку вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч.1 ст. 128 ЦК України 1963 року право власності (право оперативного керування) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене законом чи договором. Згідно ч.4. ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно ч. 2 ст. 219 ЦК України, суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню перешкоджала обставина, яка не залежить від її волі. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд має право визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 316 ЦУ України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦУ України, власникові належіть право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно. Якщо інше прямо не випливає із законом або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року з подальшими змінами, з підстав недотримання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які згідно чинному законодавству підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, зокрема при придбанні на біржових торгах, міни або дарування житлового будинку (квартири) або його (її) частини; Якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.220 ЦК України на вимогу сторони, яка виконала угоду, її правонаступників має право визнати угоду дійсною. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 57 ЦПК України, докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні встановлені наступні обставини та визначені до них правовідносини. за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 12 грудня 2008 року [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру № 93 загальною площею 35,7кв.м., житловою площею 17,1кв.м., що знаходиться за адресою: б-р. Будівельників, б.7, у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області. Зазначений договір було зареєстровано Українською товарною біржею «Центральна» від 12 грудня 2008 року. Сторонами договору були повністю виконані умови договору купівлі-продажу. Продавець передала позивачу у власність квартиру, а [PERSON] у свою чергу сплатив визначену ними грошову суму у розмірі 32000, 00грн. Між тим, коли позивач вирішив отримати правовстановлюючі документи на вказану квартиру, йому було відмовлено, у звязку з відсутністю нотаріального посвідчення договору та державної реєстрації прав власності, про що [PERSON] не знав і не міг знати. На теперішній час продавець [PERSON] померла, та позивач не має змоги виконати вимоги діючого законодавства. У звязку з викладеним [PERSON] вимушений звернутися до суду. Право власності [PERSON] на вищезазначену квартиру ніким не оспорюється. При укладені договору купівлі-продажу сторонами були виконані всі умови договору купівлі-продажу, заплачена вартість придбаного майна. Позивач та продавець не ухилялися від нотаріального посвідчення договору, проте вказаний договір не був нотаріально посвідчений в зв'язку з правовою необізнаністю покупця та продавця. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача з таких мотивів. Згідно вивчених судом матеріалів справи, зясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до Української товарної біржі «Центральна», Треті особи реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання біржового договору дійсним, встановлення факту права власності на обєкт нерухомого майна, в звязку з тим, що як встановлено у судовому засіданні, на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири розташованої за адресою: б-р Будівельників, б. №7[ADDRESS] м. Дніпродзержинськ, покупець [PERSON] не знав і не міг знати про обовязковість нотаріально посвідчення договору після його оформлення на товарній біржі, а також враховуючи той факт, що текст договору купівлі-продажу не містив вимоги щодо обовязкового нотаріального посвідчення угоди, тобто вважав правомірним набуття ним права власності на нерухоме майно. Сторонами виконані усі вимоги ст.655 ЦК України, волевиявлення учасників було вільне, відповідало внутрішній волі сторін; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. [PERSON]І померла, у позивача [PERSON] виникли труднощі з вирішенням питання щодо реєстрації права власності на належне йому майно, так як зазначений договір купівлі-продажу нерухомого майна не був посвідчений нотаріально. Є необхідність визнання договору дійсним. Є підстави для задоволення позову. Встановлені судом факти й обставини справи підтверджуються: - копією договору купівлі-продажу /а.с.3 /, згідно якого підтверджується факт купівлі-продажу квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]; - копією свідоцтва /а.с.4/, згідно якої підтверджується факт права власності на спірну квартиру за [PERSON]; - копією паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON] /а.с.5/, згідно якої підтверджується особа позивача та місце його реєстрації. На підставі ст. 25, 45, ч.2 ст.47, 128 ЦК України 1963р., ст. 219, ч.2 ст.220, 638,655 ЦК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року,

Outcome: approved