Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 27.12. 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено депозитний договір №SAMDN25000731822758 (Вклад «Стандарт, 12 міс.) відповідно до якого позивач розмістив на рахунках відповідача 20\~000,00 доларів США на строк 12 місяців з 27.12.2012 року по 27.12.2013 року за ставкою 10 % річних. Для внесення грошових коштів Банком на ім.,я клієнта було відкрито особовий рахунок № 26359616396324, факт внесення коштів підтверджується платіжним дорученням № [NUMBER] від 27.12.2012 року. 07.10.2013 року [PERSON] було збільшено суму вкладу на 30\~613,49 доларів США. Станом на 04.05.2014 року загальна сума вкладу та нарахованих процентів становить 51\~050,29 доларів США, що підтверджується довідкою Банку № 13935675 від 04.05.2014 року. Крім того між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством КБ «ПРИВАТБАНК» 27.12.2012 року було укладено Договір № SAMDN25000731822991 (Вклад «Стандарт, 12 міс.) відповідно до якого позивач розмістив на рахунках відповідача 20 000,00 доларів США на строк 12 місяців з 27.12.2012 року по 27.12.2013 року за ставкою 10 % річних. Для внесення грошових коштів Банком на ім.,я клієнта було відкрито особовий рахунок № 263596163979992, факт внесення коштів підтверджується платіжним дорученням № [NUMBER] від 27.12.2012 року. Пунктом 6 укладених Договорі передбачено, що у випадку, якщо після закінчення строку вкладу клієнт не заявить банку про відмову в продовженні строку вкладу, вклад вважається продовженим на строк в 12 місяців в порядку п.1 укладених Договорів. 24.12.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про відмову в продовженні строку вкладу за договорами №SAMDN25000731822758 та № SAMDN25000731822991 та намір отримати депозитні вклади та нараховані відсотки. Однак відповідач відмовив повернути позивачу депозитні вклади надавши на його заяву письмову відповідь, мотивуючи тим, що у зв,язку з припиненням діяльності банку на території АРК та м. Севастополя у зв,язку з їх тимчасовою окупацією. Припинення діяльності банку обумовлено постановою Правління Національного банку України №260 від 06.05.2014 року. Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації юридичним особам, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладаються на державу, що здійснює окупацію, відповідно до норм і принципів міжнародного права. Таку відмову позивач вважає необґрунтованою, безпідставною та невмотивованою, і тому змушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. У судове засідання позивач не з,явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На заперечував в разі відсутності відповідачів ухвалити заочне рішення. Відповідачі письмових заперечень проти позову не подали, у судове засідання свого представника не направили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності не надіслали, у зв'язку з чим за згодою позивача,відповідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши подані позивачем письмові докази, суд дійшов до висновку, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що, 27 грудня 2012 року між Позивачем та Відповідачем було укладено депозитний договір №SAMDN25000731822758 (Вклад «Стандарт, 12 міс.) відповідно до якого позивач розмістив на рахунках відповідача 20\~000,00 доларів США на строк 12 місяців з 27.12.2012 року по 27.12.2013 року за ставкою 10% річних. 07.10.2013 року [PERSON] було збільшено суму вкладу на 30\~613,49 доларів США. Крім того між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством КБ «ПРИВАТБАНК» 27.12.2012 року було укладено Договір № SAMDN25000731822991 (Вклад «Стандарт, 12 міс.) відповідно до якого позивач розмістив на рахунках відповідача 20 000,00 доларів США на строк 12 місяців з 27.12.2012 року по 27.12.2013 року за ставкою 10% річних. 24.12.2014 року позивачем було подано заяви про відмову в продовженні строку вкладу видачу суми вкладів та нарахованих процентів. Зазначена заява отримана відповідачем. Листом відповідача від 30.12.2014 року №20.1.0.0.0/7-20141230/150 [PERSON] відмовлено в поверненні депозитних вкладів та нарахованих відсотків. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.1, 3 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов,язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч.1,4,5 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ч.1,3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ст.1070 цього Кодексу за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Згідно ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. За статтею 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, вставлених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. При цьому, відповідно до п. 20.7\~Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» від 12 листопада 2003 року N 492\~вкладні (депозитні) рахунки клієнтів у разі залучення строкових вкладів закриваються після закінчення строку зберігання вкладу та повернення коштів вкладнику. У разі залучення вкладу на умовах його видачі на першу вимогу вкладний (депозитний) рахунок закривається після повернення коштів вкладнику. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved