Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що в лютому 2008 року між ним та позивачем розірвано шлюб, від якого вони мають, серед інших, спільну дитину [PERSON], яка за рішенням суду залишена з батьком. За таких обставин, продовжує автор позову, позивач має допомагати в утриманні дитини, шляхом сплати аліментів у названому розмірі. Відповідач направила відзив на позовну заяву та просила суд відмовити у її задоволенні, оскільки позивачем не доведено факт проживання дочки [PERSON] разом з ним, а відтак відсутні підстави для стягнення на його користь аліментів на утримання даної дитини. Крім цього, зазначила, що має на утриманні п'ятеро дітей, а також проблеми зі здоров'ям, що унеможливлює сплату нею аліментів. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи цього. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2008 року (справа № 2-289/08) між сторонами розірвано шлюб (а.с.11), одну з дітей від якого [PERSON] (а.с.8) залишено з батьком. Крім цього, від даного шлюбу сторони мають ще трьох дочок: Надію, Іванну та Ірину. Заявою від 31 липня 2013 року відповідач не заперечила щодо зняття з реєстрації її дочки [PERSON] та її реєстрацію за місцем проживання її батька, тобто позивача (а.с.27). В даний час позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі (а.с.5) від якого має двох малолітніх дітей (а.с.6-7). Згідно довідки, виданої 20 листопада 2017 року Будинкоуправлінням № 3 Житомирської КЕЧ (а.с.9) заявник проживає та зареєстрований за адресою: [INFO]. Разом з ним за даною адресою зареєстровані: дружина [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON]. Відповідач на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.29) від якого народилось двоє дітей (а.с.30-31). Сім'я відповідача має статус багатодітної (а.с.28). Відповідач має певні захворювання (а.с.35-36). Інші та дослідженні судом докази, що містяться у матеріалах справи, в основу рішення суду не покладені, адже не стосуються предмету спору. Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, врегульовані наступними положенням норм матеріального та процесуального законів. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.ч.2-3 ст. 181 СК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Проаналізував пояснення учасників справи, фактичні обставини справи та норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, у ході розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт проживання дочки сторін [PERSON] разом з батьком. В свою чергу, такий факт, як кореспондувалось судом вище, є визначальним при вирішенні питання стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Надана позивачем довідка про склад зареєстрованих осіб за адресою його місця проживання зворотного не підтверджує. Інших доказів, які б вказували на те, що зазначена дитина проживає разом з батьком, суду надано не було. За таких фактичних обставин позов до задоволення не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed