overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 15.08.1996 року між ним та відповідачкою було зареєстовано шлюб у відділі РАГС Трускавецького міськвиконкому, актовий запис № 97. В шлюбі в них народилася донька - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх 10 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Просить суд шлюб розірвати, оскільки вважає збереження шлюбу неможливим. Претензії матеріального та морального характеру до відповідача відсутні. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що вже близько року спільно вони не проживають, шлюб зберегти неможливо, шлюб існує лише формально, а тому його слід розірвати. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила, суду пояснила, що шлюб існує лише формально, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 15.08.1996 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС Трускавецького міськвиконкому, актовий запис № 97, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 4). В сторін є спільна дитина: дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 5). Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч.3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити відповідачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 20.02.1993 року між ним та відповідачкою було зареєстовано шлюб у відділі ЗАГС Трускавецького міськвиконкому Львівської області, актовий запис № 27. В шлюбі в них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалося, що привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Просить суд шлюб розірвати, оскільки вважає збереження шлюбу неможливим. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати так як зберегти його не можливо. Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала, суду пояснила, що шлюб зберегти неможливо, шлюб існує тільки формально, а тому його слід розірвати, просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 20.02.1993 року зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Трускавецького міськвиконкому Львівської області, актовий запис № 27, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.3). В сторін є спільна неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.4). Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, шлюб існує тільки формально. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити відповідачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 22.02.2001 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб відділом РАЦС Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 29. В шлюбі в них народилися донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З початку сімейного життя в них стали виникати конфлікти, сімейне життя між ними почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільного господарства вони не ведуть. Просить суд шлюб розірвати, оскільки вважає збереження шлюбу неможливим. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, суду пояснив, що зберегти шлюб неможливо, вони з відповідачкою припинили подружні відносини та проживають окремо. Відповідачка в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 22.02.2001 року було зареєстовано шлюб відділом РАГС Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 29, що стверджується свідоцтвом про шлюб І-СГ № 100520 (а.с. 6). В сторін є спільна неповнолітні діти донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження І-СГ № 204864 (а.с. 7) та син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження І-СГ № 283341 (а.с. 8). Сторони фактично припинили шлюбні відносини. Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обгрунтовував тим, що в 2002 році він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрували в Бистрицькій сільській раді Дрогобицького району Львівської області. В шлюбі в них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Фактично відповідачка не працювала, а увесь час перебувала у декретній відпустці. Сім'ю утримував він один, працюючи в тривалих відрядженнях та рідко буваючи удома, через що відповідачка стала докоряти йому подружніми зрадами. Згодом відносини між ними стали ворожими і близько шести років тому він залишив сім'ю. З 2009 року він згідно рішення суду сплачує аліменти на утримання дітей. Подружніх стосунків вони не підтримують, відтак просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, однак в судове засідання з'явився представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що позивач не проживає з відповідачкою більше шести років, шлюб існує лише формально. Відповідачка у судове засідання з'явилася, позов визнала, суду пояснила, що з позивачем вони спільно не проживають, фактично стали чужими людьми, просила дітей залишити проживати разом із нею, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Заслухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 26.09.2002 року уклали шлюб, який був зареєстрований Бистрицькою Гірською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, про що зроблений актовий запис за № 1, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 6). В шлюбі у сторін народилися: донька [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] та син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, шлюб існує лише формально, сторони не проживають разом з 2009 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 17.09.1988 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 110. В шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалося, вони не ведуть спільного господарства, протягом останніх дев'яти років вони проживають окремо, шлюб існує лише формально. Просить суд шлюб розірвати, оскільки вважає збереження шлюбу неможливим. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява, в якій вона просить справу слухати за її відсутності, позовні вимогами позивача визнає і підтримує їх та просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй дівоче прізвище - «[PERSON]». Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 17.09.1988 року уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що зроблений актовий запис за № 110, що стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.4). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, шлюб існує лише формально, на примирення сторони не згідні. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам подружжя, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу встановити відповідачці дівоче прізвище - «[PERSON]». На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 16 листопада 1974 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюбу відділом державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, про що було складено актовий запис № 80. У шлюбі у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачкою не склалося з вини відповідачки, оскільки вона не виконує свої обов'язки турбуватися про сім'ю, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідачка неодноразово в присутності їхніх спільних дітей заявляла, що не вважає себе його дружиною, не хоче його бачити, не збирається йому допомагати та підтримувати. Відповідачка живе окремо. На даний час сімейні відносини між ним та відповідачкою припинені, спільного господарства вони не ведуть, спільним побутом не пов'язані, шлюб носить формальний характер. Останній раз він бачився з відповідачкою в середині 2014 року. Місце проживання відповідачки йому невідоме. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що шлюб зберегти неможливо, оскільки вони з відповідачкою абсолютно не спілкуються ні особисто, ні по телефону, ні іншими засобами зв'язку. Сім'ї фактично вже не існує. Йому не відоме місце проживання чи місцезнаходження відповідачки. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак вона належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить публікація в газеті «Високий замок» № 16 (5416) від 09 лютого 2016 року. Вивчивши матеріали справи, зі згоди позивача суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріалами справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони 16 листопада 1974 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 80, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] /а.с. 4/. Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають до задоволення. Суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що сторони уклали шлюб 02 серпня 1986 року. У шлюбі дітей у них немає. Сімейні стосунки між сторонами фактично розпалися, вони стали чужими людьми, миритися не бажають. Просить розірвати шлюб з [PERSON] Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, не заперечила проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони 02 серпня 1986 року зареєстрували шлюб у Ясенице-Замківській сільській раді Старосамбірського районного відділу ЗАГСу, актовий запис № 14, що стверджується свідоцтвом про шлюб ІІ-СГ № 374926. З позовної заяви встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально, а його існування суперечить інтересам сторін. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, і може мати наслідки, встановлені законом, що передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить\~ інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка мотивована тим, що він з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1998 року. За час перебування у шлюбі у них народився син, [PERSON], [INFO]. Їхній шлюб виявився невдалим, впродовж спільного проживання та перебування у шлюбі виявилося, що у нього з відповідачкою різні погляди на життя, вони не змозі знайти спільну мову. З жовтня 2017 року відповідачка пішла з сім'ї, прооживає окремо, вони ведуть окремі бюджети, спільного господарства не ведуть. Це все призвело до втрати почуття любові один до одного. Просить розірвати шлюб з [PERSON] Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, не заперечила проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони 11 червня 1998 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Трускавецького міськвиконкому Львівської області, актовий запис № 63, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. За час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. З позовної заяви встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально, а його існування суперечить інтересам позивачки. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, і може мати наслідки, встановлені законом, що передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивачки є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання попереднього договору купівлі-продажу. Рішенням Трускавецького міського суду від 19.09.2014 року позов задоволено, а саме: розірвано попередній договір купівлі-продажу, посвідчений 22 грудня 2012 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] реєстраційний номер № 439, укладений між [PERSON] та [PERSON]; стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний номер №2723022878, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]) грошові кошти в розмірі 799300 (сімсот дев'яносто дев'ять тисяч триста) грн.; стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 243 грн. 60 коп. судових витрат, понесених позивачем при подачі заяви. 20.10.2014 року представником [PERSON] 20.10.2014 року на рішення Трускавецького міського суду від 19.09.2014 року подано апеляційну скаргу. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 06.11.2014 року, справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання попереднього договору купівлі-продажу повернуто до Трускавецького міського суду для усунення недоліків, а саме вирішення питань щодо розподілу судових витрат. Сторони у судове засідання не з'явилися, та не повідомили причини неявки. І їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Вивчивши матеріали зазначеної цивільної справи, суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, а також п. 3 зазначеної статті, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу. Згідно квитанції №ПН704227 від 17.06.2014 року, яка є в матеріалах справи, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн. та подано заяву про відстрочку сплати судового збору. У відповідності до п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги те, що позивач в позові просить витрати покласти на відповідача, позов позивача задоволено в повному розмірі, однак позивач недоплатив суму судового збору, то суд приходить до висновку, що слід зазначити, що з відповідача на користь держави слід стягнути недоплачений судовий збір в сумі 3410,40 грн.

Outcome: approved