Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Комінтернівського районного суду Одеської області до [PERSON] третіх осіб Юрасової Алли Миколаївни приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, Медведенко Галини Валеріївни приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, Гашової Вікторії Валентинівни приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області. Посилався на те, що 12.12.2012 року він подарував [PERSON] дачний будинок Д-1, загальною площею 12.7 кв.м., що знаходиться за адресою Одеська область, Комінтернівський район, Новодофінівська сільська рада, [ADDRESS], що складає 152/100000 (сто п'ятдесят дві тисячні) частки бази відпочинку «[INFO]». Вказана частка бази відпочинку належала йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 19.11.2012 року зареєстрованого в реєстрі права власності на нерухоме майно за № 21717775, номер запису 21, 28 в книзі 44, 45. Витяг про реєстрацію права власності виданий Комінтернівським РБТІ 21.11.2012. № 36355912. Договір дарування був зареєстрований Юрасовою А.М. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 12.12.2012 р. № 800 та підлягав подальшій державній реєстрації в органах БТІ. У свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 19.11.2012 року, яке було надане приватному нотаріусу Юрасовій А.М. була зазначена загальна частка нерухомого майна у розмірі 19/1000, що складалась з : - будинку відпочинку, стіни з дерева, літера «Ц», навіс, стіни з дерева літера «ц», мансарда, стіни з дерева літ. «мнсЦ»; - будинку відпочинку, стіни з дерева літера «Д-1»; навіс, стіни з дерева, літера «д1», площа 12,7 кв.м. Після оформлення договору дарування будинку відпочинку Д-1, документи на право власності оригінали з відміткою про відчуження (152/100000 частки) були повернуті [PERSON] Частка в розмірі 152/100000 була зареєстрована за [PERSON] про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав № 37033699від 27.12.2012 року виданий Комінтернівським РБТІ. 24.12.2012 року він подарував інший будинок, зазначений у свідоцтві про право власності під літ. «Ц» - [PERSON], договір дарування посвідчений Медведенко Г.В. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 24.12.2012 року № 6142 реєстровий номер 6142. Оригінали документів, а саме свідоцтво про право власності [NUMBER] були залучені нотаріусом до справи. 29.03.2013 року [PERSON] подарував [PERSON], відповідно до договору дарування 19/1250 частин бази відпочинку «[INFO]», що знаходиться за вказаною адресою та належав йому на підставі Свідоцтва про право власності серія [NUMBER], вгаданого Новодофініською сільською радою 05.12.2012 року номер 190, зареєстрованого в реєстрі 21.12.2012 р. Номер запису 21, 28 в книзі 44, 45, реєстраційний номер 21717775 номер витягу 36886874 Комінтернівським РБТІ. Договір дарування посвідчено Гашовою В.В. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 29.03.2013 року № 291. На підставі виданого нотаріусом Гашовою В.В. витягу із державного реєстру прав на нерухоме майно № 1762988 від 29.03.2013 року внесено частку 152/100000 (дачний будинок Д1 загальною площею 12,7 кв. м., подарований [PERSON] [PERSON] (згідно договору дарування від 12.12.2012 року) зареєстрованого Юрасовою А.М. приватним нотаріусом до загальної частки [PERSON] 30172/100000 до державного реєстру прав на нерухоме майно, про що надала витяг. 19 червня 2014 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області Договір дарування 152/100000 частки бази відпочинку «[INFO]» укладений між [PERSON] та [PERSON] від 12.12.2012 року посвідченого Юрасовою А.М. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу визнано недійсним. Даною позовною вимогою позивач просив суд: - скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на 152/100000 частки бази відпочинку «[INFO]» розташованого за адресою Одеська область, Комінтернівський район, Новодофінівська сільська рада [ADDRESS]), яку він отримав згідно договору дарування від 12.12.2012 року внесений іншим нотаріусом до державного реєстру прав нерухомого майна, який був визнаний недійсним Комінтернівським районним судом Одеської області 19.06.2014 року; - визнати за [PERSON] право власності на 152/100000 частки бази відпочинку «[INFO]» розташованого за адресою Одеська область, Комінтернівський район, Новодофінівська сільська рада [ADDRESS]); - зобов'язати Медведенко Галину Валеріївну приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу видати [PERSON] оригінали документів права власності, а саме свідоцтва про право власності серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 19.11.2012 року та витяг про реєстрацію права власності виданий Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації від 21.11.2012 року № 36355912; - зобов'язати державну реєстраційну службу Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області зареєструвати право власності [PERSON] на 152/100000 частки бази відпочинку «[INFO]» розташованого за адресою Одеська область, Комінтернівський район, Новодофінівська сільська рада [ADDRESS]). Позивач в призначене судове засідання не з'явився у зв'язку з його проживанням у Миколаївській області, занятістю, скрутним матеріальним становищем, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в призначене судове засідання не з'явився, будучи повідомленим своєчасно і належним чином, надав суду заяву про визнання позову, просив справу розглянути без його участі в зв'язку із хворобою. Третя особа Юрасова А.М. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу в призначене судове засідання не з'явилась, просила справу розглядати без її участі, надала суду наступні письмові пояснення. 12.12.2012 року нею був посвідчений договір дарування 152/100000 часток бази відпочинку «[INFO]» загальною площею 12,7 кв.м., що знаходиться за адресою Одеська область, Комінтернівський район Новодофінівська сільська рада, [ADDRESS] за участю Громадянина Російської Федерації [PERSON], діючого від імені [PERSON] та [PERSON]. Документом, який посвідчував право [PERSON]. на вищевказану частку бази було Свідоцтво про право власності серія [NUMBER], видане виконавчим комітетом Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 19.11.2012 року, зареєстроване в реєстрі права власності на нерухоме майно за № 71717775 номер запису 21, 28 в книзі 44,45. Оскільки був посвідчений договір дарування часки майно, оригінал вищевказаного свідоцтва був провернутий представнику Дарувальника з відміткою про перехід права власності на подаровану частку майна до Обдарованого. В нотаріальних справах залишились належним чином засвідчена копія вищевказаного договору, державний реєстр речових прав на нерухоме майно на час посвідчення угоди не діяв. Третя особа представник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області в призначене судове засідання не з'явився причини неявки суду не повідомив надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа Медведенко Т.В. приватний нотаріус в призначене судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила будучи сповіщеною про дату та час судового засідання своєчасно і належним чином. Розглянувши поданий позов, матеріали справи, пояснення сторін суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог виходячи з такого. Розглядом справи встановлено, що 20.12.2013 року відповідно до договору дарування (посвідченого Юрасовою А.М. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу реєстр № 800) [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON], який прийняв дарунок у вигляді 152/100000 частки бази відпочинку «[INFO]» загальною площею 12,7 кв.м., що знаходиться за адресою Одеська область, Комінтернівський район, Новодофінівськка сільська рада, [ADDRESS] Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.11.2012 року виданого Новодофінівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області на підставі рішення виконавчого комітету від 08.11.2012 р. № 156 19/000 часток бази складали: - будинок відпочинку, стіни з дерева, Ц; - навіс, стіни з дерева, ц; мансарда, стіни з дерева, МнсЦ; будинок відпочинку, стіни з дерева, Д1; - навіс, стіни з дерева, д1 (а.с.8). Згідно витягу з реєстру права власності від 23.11.2013 року виданого Комінтернівським РБТІ [PERSON] відчужено 152/100000 частин бази, що складається з літ. «Д1» будинок відпочинку загальною площею 12,7 кв.м. та навіс літ. «д1» (а.с.10-12). В подальшому рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.06.2014 року по справі № 504/1746/14-ц договір дарування 152/100000 частки бази відпочинку, посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Юрасовою А.М. визнано недійсним (а.с.13-14). Не зважаючи на це відомості про відчуження 152/100000 частки бази на користь [PERSON] значаться у реєстрі прав на нерухоме майно (а.с.17, 22). Таким чином вимоги про скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] та визнання права власності 152/100000 частки бази за [PERSON] на 152/100000 бази відпочинку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Задовольняючи вказані вимоги суд виходив з того, що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Власник майна, відповідно до ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 183 ЦК України подільною річчю є річ, яку можна поділити без втрати цільового призначення. Згідно ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст. 188 ЦК України визначено поняття складних речей, відповідно до якої якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лишу у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності з ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Будинок та земельна ділянка відносяться до нерухомих речей, відповідно до вимог ст. 181 ЦК України право власності на які підлягають державній реєстрації відповідно до вимог ст. 182 ЦК України. Таким чином з зв'язку з припиненням судом права власності на 152/100000 часток бази відпочину [PERSON] державна реєстрація має бути скасовано. Відмовляючи у задоволенні вимог про визнання права власності та задовольняючи у вимоги про зобов'язання Медведенко Г.В. приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу видати [PERSON] оригінал документів права власності, а саме свідоцтва про право власності серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області суд виходив з того, що дані питання є фактично ідентичними та у разі одночасного їх задоволення можуть призвести до наявності двох правовстановлюючих документів на один і той же об'єкт нерухомого майна. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно і їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно і їх обтяжень», відповідно до п. 2 та 5 ч. 1 якої встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на як підставі: свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону так і на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ч. 1 глави 7 Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок) відповідно до статті 46 Закону нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Згідно п. п. 7.6. та 7.7 Порядку у разі одержання рішення суду про визнання нотаріально посвідченого договору недійсним нотаріус проставляє про це відмітку на примірнику договору, який зберігається в матеріалах нотаріальної справи, долучивши до нього копію рішення суду, а також проставляє відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій і, при можливості, на всіх інших примірниках договору. Правовстановлюючий документ повертається відчужувачу майна. В зв'язку з чим вимоги про зобов'язання приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В. повернути оригінал документів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 181, 182, 183, 186, 188, 316, 319, 329, 331 ЦК України, ст. ст. 2, 19 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно і їх обтяжень», Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»,

Outcome: partial