Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кудлаївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай). Заявлені позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . На день його смерті залишилася спадщина, яку прийняла [PERSON] . На підставі заповіту, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є позивач [PERSON] . Таким чином позивач є спадкоємцем майна [PERSON] , яке прийняла але не оформила [PERSON] . Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 110894 від 23.02.2004 року на ім`я [PERSON] було видано вже після його смерті, що унеможливлює оформлення позивачем спадщини. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Кудлаївської сільської ради у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнають. Представник Новгород-Сіверської РДА Чернігівської області Буй Г.Г. також у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, якій зазначив, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачами та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. [INFO] в с.Гнатівка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть від 16.12.2002 року серії [NUMBER] (а.с.5). На ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської райдержадміністрації № 410 від 25.12.2003 року виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 110894 від 23.02.2004 року (а.с.9) Згідно повідомлення Держгеокадастру на ім`я [PERSON] видавався сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0219768 відповідно до запису № 476 від 22.10.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КГ «Авангард» розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі на території Кудлаївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.33). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.01.2003 року [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною (а.с.11) Згідно копії довідки Кудлаївської сільської ради № 147/06-05 від 08.02.2019 року [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав на території сільської ради, за адресою с.Гнатівка, Новгород-Сіверського району Чернігівської області. На день смерті разом з ним проживала дружина - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.6). Згідно повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області №6860/01-17 від 21.12.2019 року, спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] , Новгород-Сіверською районною державною нотаріальною конторою не задодилась (а.с.30). Положеннями ст. 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини. Так, [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління, володіння спадковим майном, та була єдиною спадкоємицею після смерті свого чоловіка [PERSON] .. Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Згідно зі статтею 10 ЦК УРСР, в якій розкрито зміст правоздатності громадян, громадяни, серед іншого, можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно. Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частиною першою статті 126 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім`я [PERSON] після його смерті, державного акту про право власності на земельну ділянку та його державна реєстрація були здійснені в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельну ділянку, тому цей державний акт є недійсним. Як вбачається, вказаний вище державний акт був виданий на ім`я [PERSON] як особи, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, у зв`язку з видачею на ім`я [PERSON] після його смерті державного акту на право приватної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував його право вимоги на відведення у приватну власність земельної ділянки, став недійсним. Згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже до складу спадщини [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай), набуте останнім за життя, та яку належним чином прийняла його дружина [PERSON] .. Згідно заповіту від 29.01.2008 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.34). [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть від 07.05.2009 р. серії [NUMBER] ) (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.02.2010 року, [PERSON] як спадкоємцю зазначеного у заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] було видано свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, належні спадкодавцеві на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЧН №110895 та серії ЯЖ № 736792 (а.с.7). Отже, на підставі ст.ст.1220, 1223, 1236, 1269 ЦК України позивач [PERSON] будучи спадкоємцем [PERSON] за заповітом, належним чином прийняв її спадщину, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), яке [PERSON] успадкувала після смерті її чоловіка [PERSON] , набуте останнім за життя. Але в з`язку з недійсністю сертифікату на право на земельну частку (пай), порушені права позивача [PERSON] щодо набуття права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Оскільки позивач набув у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка в свою чергу набула в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , права на земельну частку (пай), та однак у зв`язку з недійсністю документа, який посвідчує дане право позивач [PERSON] не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем відповідного права. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved