Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Козарівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться по вул. Галабудника в с. Козарі Рогатинського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті його баби, [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON], якій належали спірні житловий будинок та господарські будівлі на праві власності як колишньому членові робітничого двору, померла 20 червня 2016 року. За життя склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла [PERSON] Інших спадкоємців немає. З приводу оформлення спадщини [PERSON] він звернувся до приватного нотаріуса, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Козарівська сільська рада Рогатинського району подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що не має заперечень щодо позову. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно з копією свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 231069 від 22 червня 2016 року [PERSON] померла 20 червня 2016 року в с. Козарі Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-НМ№226283 від 15 квітня 2016 року [PERSON] помер 15 квітня 2016 року в с. Козарі Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно з копією заповіту від 26 лютого 2016, посвідченого секретарем Козарівської сільської ради, [PERSON] все своє майно заповіла своєму внукові, [PERSON]. Згідно з довідкою № 164 від 27 березня 2017, виданою виконавчим комітетом Козарівської сільської ради, [PERSON], яка проживала в [INFO], померла 20.06.2016. На день її смерті разом з нею проживав її внук, [PERSON]. Господарство [PERSON] станом на 01 липня 1990 року належало до категорії робітничих дворів і вона була його головою. Це означає, що спірні житловий будинок та господарські будівлі належали [PERSON] на праві власності. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Козарівської сільської ради, заповіт від імені [PERSON] посвідчувався в Козарівській сільській раді 26.02.2016 року за реєстраційним № 18. Згідно з копією паспорта [PERSON] зареєстрованим місцем його проживання є с. Козарі Рогатинського району. Отже, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, де вказано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, [PERSON] прийняв спадщину [PERSON] Згідно з копіями технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 11 по вул. Галабудника в с. Козарі Рогатинського району Івано-Франківської області від 06.05.2016 та довідки № 28, виданої ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 29.05.2016, до його складу входять: житловий будинок (літ. А) загальною площею 47,0 кв. м, в т. ч. житловою площею 21,0 кв. м, літня кухня (літ. Б) площею 26,6 кв. м, стайня-стодола (літ. В) загальною площею 53,6 кв. м, ворота (№ 1), криниця (№ 2). Реєстрація права власності на це домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Відповідно до довідки № 02-5, виданої 29.03.2017 року КП «Архітектурно-планувальне бюро», документація на житловий та господарський будинки на імя [PERSON], які знаходяться в с. Козарі по вул. Галабудника, 11, Рогатинського району в архіві архітектурно-планувального бюро відсутня. Житловий будинок побудовано в 1976 році, господарський будинок побудовано в 1961 році, літня кухня побудована в 1976 році без порушень будівельних норм. Постановою приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу від 14.04.2017 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неподанням ним документів, що підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок та господарські будівлі. Як зазначено в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що спадщину [PERSON] прийняв тільки [PERSON], суд дійшов висновку, що він набув право власності на спадкове майно і це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved