Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом в суд та просить вселити його в квартиру [ADDRESS], що в с. Оженин Острозького району Рівненської області, мотивуючи свою заяву тим, що відповідач самовільно поміняв замки у вхідних дверях квартири та не впускає його в житло, в котрому він зареєстрований та проживав як член сімї з самого дитинства по даний час. Іншого житла для проживання він не має. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав та пояснив, що дійсно поміняв замки в квартирі, так як [PERSON], не маючи на те його згоди, як власника квартири, вселив туди сторонніх осіб, привів квартиру в стан не придатний для проживання, виніс звідти та пропив речі (килими, пральну машину). Суд, заслухавши сторони, свідків по справі та вивчивши матеріали справи, рахує позов обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, та цей факт ніким із учасників цивільного процесу не оспорюється, мати позивача [PERSON], працюючи на Оженинському цукровому заводі, в житловому фонді цукрового заводу в 1968 році отримала однокімнатну квартиру в [ADDRESS]. [PERSON] народився 26 вересня 1968 року. З дня народження він проживав в цій квартирі разом з мамою. В 1970 році в цю квартиру прийшов проживати його вітчим - відповідач по справі [PERSON], котрий проживав в квартирі без реєстрації до 1991 року. [PERSON] та [PERSON] проживали в цивільному шлюбі до 1992 року. 09.03.1992 року [PERSON] померла. А тому в спірній квартирі залишились проживати [PERSON] та [PERSON] В 1993 році [PERSON] скоїв квартирну крадіжку і в 1994 році був засуджений Острозьким районним судом до покарання у виді позбавлення волі. В цей період, 12.01.1994 року [PERSON] оформив спірну квартиру в одноособову приватну власність на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 42 в с. Оженин по вул.Заводська Острозького району Рівненської області та зареєстрував це свідоцтво в Рівненському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 4-130-130. [PERSON] повернувся з місць позбавлення волі в 1997 році та був повторно зареєстрований в спірній квартирі на правах члена сімї. Спори щодо користування вказаним житловим будинком між сторонами виникали неодноразово. Так, зокрема, ухвалою Острозького районного суду від 20 квітня 2005 року було прийнято відмову від позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та відмову [PERSON] від зустрічного позову до [PERSON], Рівненського БТІ про визнання недійсною приватизації квартири № 42 в будинку № 5 в с.Оженин Острозького району та закрито провадження у справі. Як пояснив відповідач по справі, він добровільно дав ключі від квартири [PERSON], так як визнав його право на проживання в цій квартирі на правах члена сімї. З тих пір [PERSON] проживав в квартирі до жовтня місяця 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В 2014 році [PERSON] став періодично проживати в своєї цивільної дружини в м. Острозі. [PERSON] на той час також проживав у своєї нової дружини в с. Країв Острозького району. У спірній квартирі не проживає більше десяти останніх років. Так як квартира на той час пустувала та ніхто в ній не проживав, то [PERSON] дозволив туди вселитися сімї своїх знайомих на правах квартиронаймачів, котрі були зобовязані за свій рахунок зробити ремонт квартири. Однак, він це питання не узгодив з [PERSON], котрий дізнавшись про це, в жовтні місяці 2014 року, виселив кватирантів, а у вхідних дверях поміняв замок та не дав більше ключ від квартири для позивача. На даний час позивач будь-якого іншого житла не має, в квартирі [ADDRESS] залишилися всі його особисті речі. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] неодноразово робив спроби виселити [PERSON] із займаної квартири. Рахують, що він зводить на позивача наклеп, так як той має нормальну поведінку, будь-яких дій направлених на руйнування квартири не скоював. Свідок [PERSON] показала, що по заяві [PERSON], в складі комісії виходила до квартири [ADDRESS]. Там бачила, що двері були пошкоджені, плафон на лампочці відсутній і лампочка висіла лише на шнурку, меблі були дуже старі та поламані, а тому стояли впритул до стіни. Однак будь-якого безладу, а тим більше битого скла від плафонів, поломаних частин меблів вона не бачила. Той факт, що в квартирі були відсутні деякі речі вони записали зі слів [PERSON] Чи були там дійсно такі речі в наявності вона не знає. З [PERSON] при цьому ніхто не розмовляв. Аналогічні покази дали свідки [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] підтвердили, що всі речі в квартиру куплялися нині покійною матірю [PERSON]- [PERSON], а частина - нею ж та відповідачем [PERSON] в сімдесятих роках, зразу після отримання квартири та є досить старими. При таких обставинах суд не може прийняти, як доказ того, що будь-які речі були пошкоджені [PERSON], акт від 12.02.2015 року, котрий надав відповідач для суду. Як вбачається із ксерокопії паспорта серія МЮ 270031 виданого 23.05.2011 року [PERSON] зареєстрований в [INFO]. Відповідно до довідки Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області - в с. Оженин по вул Заводська буд. 5 кв.42 з 1991 року значились зареєстровані: -[PERSON] [INFO] - померла 09.03.1992 року, -[PERSON] [INFO] в період з 23.12.1991 року та по даний час. [PERSON], [INFO], зареєстрований з народження, але в період 1995-1997 року відбував покарання в місцях позбавлення волі, був знятий з реєстрації. Реєстрацію місця проживання поновив за тією ж адресою з 15.09.1997 року. Таким чином, в судовому засіданні було достеменно встановлено, що [PERSON] був зареєстрований та проживав в спірній квартирі на правах члена сімї. [PERSON] без законих на те підстав, змінив замки у вхідних дверях та не дав ключ позивачу чим позбавив його права на житло, а тому [PERSON] підлягає до вселення в квартиру за місцем своєї реєстрації. Враховуючи викладене та круючись ст.ст. 64,156,157 ЖК України, ст.ст. 3, 15, 118, 119 209, 212-215 ЦПК України, суд-

Outcome: approved