Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просив суд стягнути з відповідача на його користь 49551,00грн. частину боргу за договором позики від 28.03.2013р. із загальної суми 76665,0грн. на 01.02.2016р.; стягнути з відповідача на його користь три відсотки річних за прострочку повернення боргу за договором від 28.09.2013р., що складає 5451,0грн.; стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 551,20грн. Свої позовні вимоги він обґрунтував тим, що 28.03.2013р. між ним та [PERSON] (колишній зять) було укладено договір позики, згідно з яким він передав у власність відповідача для особистих потреб грошові кошти у розмірі 24330,0грн. строком на 6 місяців. Вказана сума на день позичання була еквівалентна 3000 доларів США. Договір позики був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] 25.02.2014р. нотаріус [PERSON] на підставі ст.87 ЗУ «Про нотаріат» вчинила виконавчий напис, яким пропонувала звернути стягнення на грошові кошти та майно, що належить на праві власності [PERSON] на його користь в рахунок стягнення заборгованості за договором позики. Строк, за який проводилося стягнення за весь строк дії договору. Сума стягнення згідно виконавчому напису складає 27114,0грн., що було еквівалентом 3000 доларів США на момент винесення виконавчого напису. 11.03.2014р. державним виконавцем Київського відділу ДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №195, винесеного 25.02.2014р. про стягнення з відповідача на його користь 27114,0грн. Оскільки [PERSON] добровільно не повернув йому борг , на його майно було накладено арешт. Згідно письмової відповіді начальника відділу контролю за виконанням судових рішень ХУВП [PERSON] відбуває покарання за злочини у Холодногірській ВК №18 Харківської області. На 19.01.2016р. вартість оціненого майна відповідача складає 1228100,0грн., про що він одержав копію висновку. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконано в гривні. Разом з тим, ч.2 ст.533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом НБУ. У національній валюті підлягають стягненню і інші складові грошового зобовязання, передбачені ст.625 ЦК України. На дійсний час відповідач не повернув йому позичену грошову суму, що еквівалентна 3000 доларам США, та складає на дійсний час за офіційним курсом 76665,0грн. станом на 01.02.2016р. Оскільки на виконанні державного виконавця вже находиться виконавчий напис нотаріуса про стягнення з відповідача на його користь 27114,0грн., то різниця оцінки вартості боргу із зміною курсу долара США до гривні становить 49551,0грн. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми. Що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів. З 28.09.2013р. (дата повернення боргу) на 01.02.2016р. прострочено 865 днів повернення боргу за договором позики. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми, якщо іншій розмір відсотків не встановлений договором позики, або законом. За розрахунком позивача 3% річних за період з 28.09.2013 року по 1.02.2016 року складає 76665х3:100х865:365=5451,0грн. У судовому засіданні позивач свої позивні вимоги підтримав. Відповідач подав заяву , в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору позики від 28.03.2013р., [PERSON] передав у власність [PERSON] для особистих потреб грошові кошти у розмірі 24330,0грн., що є еквівалентом 3000,0 доларів США строком на 6 місяців (а.с.5). У визначений договором строк відповідач суму позики не повернув. Нотаріусом [PERSON] на підставі ст.87 ЗУ «Про нотаріат» вчинено виконавчий напис, щодо звернення стягнення на грошові кошти та майно, що належить на праві власності [PERSON] в рахунок повернення заборгованості за договором позики. Строк, за який проводилося стягнення за весь строк дії договору. Сума стягнення згідно виконавчому напису складає 27114,0грн., що було еквівалентом 3000 доларів США на момент винесення виконавчого напису (а.с.6). 11.03.2014р. державним виконавцем Київського відділу ДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №195, винесеного 25.02.2014р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 27114,0грн.(а.с.7). Відповідно до офіційного курсу НБУ від 01.02.2016р., курс долару до національної валюти складає 2555,5029грн. за 100 доларів США (а.с.19). В рахунок заборгованості за договором позики відповідач грошей не повертав. Загальна сума заборгованості з урахуванням курсу валют на 1.02.2016 року складає: 3000 х 2555,5029грн.= 76665,0грн. Враховуючи суму стягнення за виконавчим написом нотаріуса , сума заборгованості станом на 01.02.20165 року складає : 76665,0грн.- 27114,0грн. =49551 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми, якщо іншій розмір відсотків не встановлений договором позики, або законом. Суд погоджується з розрахунком позивача , відповідно до якого сума 3% річних за час порушення грошового забовязання складає 76665х3:100х865:365=5451,0грн. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Суд також стягує на користь позивача понесені сові витрати за сплату судового збору .

Outcome: approved