Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого усе майно в тому числі жилий будинок заповів позивачу. Вказуючи, що він є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, просить визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, а справу просить розглядати без його участі. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 09-2019, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] (аркуш справи 8). За життя [PERSON] 08 грудня 2000 року склав заповіт, відповідно до якого все майно, в тому числі жилий будинок заповів [PERSON] (аркуш справи 9). Заповіт, не змінений та не відмінений (аркуш справи 38). Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса, позивач прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (аркуш справи 47 зворот). Інших спадкоємців за заповітом чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , немає. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 13). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 04 грудня 2018 року № 3195 (аркуш справи 10) та випискою з погосподарської книги № М-1 за 2019 рік Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 11) підтверджується право [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (аркуш справи 14-20). Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] . Із заяви, поданої до суду убачається, що відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі (аркуш справи 48). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивач на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору (аркуш справи 7), то відповідно з відповідача слід стягнути на користь держави 50 відсотків судового збору, а саме - 384,20 грн.

Outcome: approved