Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31 березня 2020 року в м. Києві по вул. С. Данченка, буд. 32 відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «CHRYSLER VOYAGER» д.р.н. [NUMBER] , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «КІА SOUL» д.р.н. [NUMBER] , який є власністю позивача. Унаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Ніжинського міжрайонного суду Чернігівської області від 15 травня 2020 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», за шкоду, заподіяну майну - 100 тис. грн. ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» за заподіяну шкоду майну сплатило позивачу у передбачених межах з урахуванням фізичного зносу суму у розмірі 41 680,45 грн. 15 жовтня 2020 року відповідач отримав досудову вимогу про відшкодування шкоди завданої позивачу унаслідок пошкодження автомобіля «КІА SOUL» д.р.н. [NUMBER] , однак відмовив у її відшкодуванні. Відповідно до звіту № 1497 від 29.04.2020 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «КІА SOUL» д.р.н. [NUMBER] , в результаті пошкодження при ДТП без урахування коефіцієнта фізичного зносу становить 93 691, 13 грн. Як вважає позивач, решту суми заподіяних збитків зобов`язаний відшкодувати відповідач, а саме суму у розмірі 52 010, 68 грн. (93 691, 13 (вартість відновлювального ремонту автомобіля згідно зі звітом) - 41 680,45 грн. (страхова сума сплачена ПрАТ «СК «ПРОВІДНА»). Крім того, позивач вважає, що неправомірними діями відповідача, йому також завдана моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях, які він зазнав внаслідок пошкодження свого автомобіля. Протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу позивачу довелося самостійно шукати гроші на поїздки. Від такого стану та нецільового використання сімейних коштів постраждали і члени родини, родичі, що призвело до розладу стосунків. Крім цього, тривалий час після ДТП позивачу та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні з дітьми та пандемією. Розмір заподіяної моральної шкоди позивач оцінює у розмірі 50 000 грн. Сума враховує в себе усі страждання, які довелося перенести позивачу, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, інші моральні страждання, пов`язані з пошкодженням його автомобіля. Крім того позивач поніс витрати на підготовку позовної заяви у розмірі 3 тис. грн, за послуги складання звіту № 1497 від 29.04.2020 у розмірі 2 300,00 грн, послуги Укрпошти в сумі 68,30 грн, ксерокопіювання документів в розмірі 235,00 грн. На час подання позовної заяви сума витрат разом становить 5 603,30 грн. Просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 52 010,68 грн, моральну шкоду в розмірі 50 тис. грн, витрати на дефектування автомобіля у відповідності до акту прийому-передачі виконаних робіт № 107 від 22.04.2020 в розмірі 1 188, 00 грн, витрати за послуги експерта за складання звіту № 1497 про визначення матеріального збитку КТЗ від 29.04.2020 в розмірі 2300,00 грн, витрати за послуги Укрпошти в розмірі 68, 30 грн, витрати за послуги виготовлення копій документів в розмірі 427,00 грн та професійну правничу допомогу. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проте заперечував, що перебував за кермом автомобіля. Разом з тим зазначив, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності не оскаржував, і погодився, що має відшкодувати завдані позивачу збитки. Представник третьої особи ПАТ «СК «Провідна» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення судового засідання від нього не надходило. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу марки КІА моделі SOUL, реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15.05.2020 по справі № 740/1570/20, яка набрала законної сили 26.05.2020, було притягнуто до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. У вищевказаній постанові було встановлено, що [PERSON] 31 березня 2020 року в 01-30 год. на вул. Сергія Данченка м. Києва, керуючи автомобілем марки «CHRYSLER VOYAGER», державний номерний знак [NUMBER] , в порушення вимог п.10.9. Правил дорожнього руху, рухаючись заднім ходом, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «KIA SOLT», державний номерний знак [NUMBER] , який в подальшому здійснив зіткнення з автомобілем марки «NISAN TIIDA», державний номерний знак [NUMBER] , «RENAULT LOGAN», державний номерний знак [NUMBER] , та в порушення вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху залишив місце даної дорожньо-транспортної пригоди,-що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 08 квітня 2020 року, схемою місця ДТП від 31 березня 2020 року, поясненнями [PERSON] до протоколів, відповідно до яких останнім не заперечується факт вчинення правопорушень, тобто [PERSON] порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, та залишив місце даної дорожньо-транспортної пригоди, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, відповідальність за якими настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Згідно з висновком Звіту «Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Кіa Soul, реєстраційний номер № [NUMBER] » № 1497 від 29.04.2020, виготовленого «ПП [PERSON] », вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Кіa Soul, реєстраційний номер № [NUMBER] », в результаті пошкодження при ДТП складає 54 974, 95 грн. Як вбачається з копії квитанції до прибуткового касового ордера № 22/04 від 22.04.2020 [PERSON] сплатив ПП [PERSON] за роботи по визначенню матеріального збитку Кіa Soul, [NUMBER] - 2300,00 грн. Згідно з Акту прийому-передачі виконаних робіт № 107 від 22.04.2020 станції обслуговування ФОП « [PERSON] », вартість за послуги з дефектування автомобіля та мийку технологічну становить - 1 188,00 грн. Згідно з повідомленням про виплату ПрАТ «СК Провідна» № 17-05/2297 від 25.05.2020, [PERSON] був повідомлений про те, що страхова виплата по події від 31.03.2020 в якій пошкоджений автомобіль Кіa Soul, р/н № [NUMBER] за договором страхування № 175818037 від 24.03.2020 буде здійснено у сумі 41 680,45 грн. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу завдання відповідачем шкоди майну позивача під час дорожньо-транспортної пригоди. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК). Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року по справі № 461/8496/15. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п. 36.6 вищевказаного Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Позивач [PERSON] надав до суду належні, допустимі та достатні докази того, що саме відповідач [PERSON] своїми протиправними діями спричинив йому матеріальну шкоду, яка складається з невідшкодованої франшизи, не надав до суду жодних доказів того, що шкоди могло бути завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, крім того відповідач визнав, що ДТП сталося з його вини та він згоден на відшкодування позивачеві спричиненої шкоди. Разом з тим, суд не погоджується з розміром заявленої матеріальної шкоди, яку просить стягнути позивач з відповідача, а саме у розмірі 52 010, 68 грн., з наступних підстав. Позивач помилково вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу автомобіля - 93 691,13 грн та сумою відшкодованою страховою компанією - 41 680,45 грн. Однак суд зауважує, що Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). При цьому суди мають враховувати при задоволені таких позовних вимог чи потерпілий здійснив оплату вартості відновлювального ремонту чи ні. Таким чином, суд бере до уваги, що позивач доказів на підтвердження фактичного відновлювального ремонту суду не надав, а тому ураховуючи, що згідно звіту «Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Кіa Soul, реєстраційний номер № [NUMBER] » № 1497 від 29.04.2020, вартість матеріального збитку в результаті пошкодження транспортного засобу при ДТП (з урахуванням фізичного зносу автомобіля) складає 54 974, 95 грн, а ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виплатила позивачу [PERSON] страхову виплату у розмірі 41 680, 45 гривень, то стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає сума матеріальної шкоди у розмірі 13 294,50 гривень. Щодо позовних вимог про відшкодування інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На думку суду, позивачем повністю доведені та підтверджені документально понесені ним витрати на роботи з дефектування автомобіля у розмірі 1188,00 грн., за послуги експерта за складання звіту у розмірі 2300,00 грн., за послуги Укрпошти та виготовлення копій документів у розмірі 495,30 грн. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги про відшкодування інших витрат, пов`язаних з розглядом справи - підлягають задоволенню. Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. У позовній заяві позивач обґрунтовує завдану йому моральну шкоду тим, що він зазнав моральних та душевних страждань з приводу пошкодження його транспортного засобу та неможливості його використання в звичному режимі, а також з приводу порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті належить до компетенції суду на підставі прямої вказівки ЦК України, а проведення експертизи для визначення розміру такої шкоди не є абсолютно необхідним. Суд в будь-якому випадку повинен самостійно визначити обґрунтований розмір моральної шкоди залежно від критеріїв, наведених в ЦК України, а також з урахуванням будь-яких інших обставин, які мають істотне значення,

Outcome: partial