Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП «Граніт-Гарант» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 12514 грн. 83 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. Вподальшому, представник позивача [PERSON] уточнила позовні вимоги [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 4123 грн. 73 коп. та на відшкодування моральної шкоди 4000 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що з жовтня 2016 року по лютий 2017 року перебував з відповідачем у трудових відносинах. Працював охоронником на трьох обєктах Камянець-Подільського району, про що свідчать копії наказів про прийняття його на роботу і звільнення. Згідно умов трудового договору його заробітна плата складала 180 грн. за одну добу чергування. При цьому, складався табель виходу на роботу. В порушення чинного трудового законодавства, відповідач несвоєчасно нараховував та виплачував заробітну плату. Згідно розрахункових листів його заробітної плати, борг за період: за жовтень, листопад, грудень 2016 року та за січень 2017 року складає 4123 грн. 73 коп. Своїми діями відповідач завдав йому і моральну шкоду, оскільки втратив нормальні життєві звязки і потребував додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, вважає, що у нього можуть виникнути проблеми при наступному працевлаштуванні на інше місце роботи. Завдану йому моральну шкоду оцінює у 4000 грн. Справу просить розглядати у його відутності, про що подав письмову заяву. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, приєднаним до матеріалів справи. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що згідно до наказу № 275-к від 17 жовтня 2016 року [PERSON] був прийнятий на роботу в ПП «Граніт-Гарант» на посаду охоронника. Згідно трудового контракту № 181 від 17.10.2016 року встановлено посадовий оклад охоронника відповідно до штатного розкладу тарифна ставка за годину складає 11 грн. 66 коп. Частиною 1 статті 115 КЗпП України, передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.Проте, порушуючи чинне трудове законодавство відповідач своєчасно не виплачував заробітну плату і допустив заборгованість. 01 лютого 2017 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням, що стверджується наказом № 26-к від 01.02.2017 року. При звільненні з [PERSON] не було проведено розрахунок по заборгованій заробітній платі. Згідно табелю обліку використання робочого часу за звітний період з 01.11.2016 року по 30.11.2016 року [PERSON] відпрацював 15 днів; за звітний період з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року 15 днів; за звітний період з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року - 16 днів. Згідно розрахункових відомостей на виплату грошей, приєднаних до матеріалів справи, вбачається, що борг по заробітній платі позивача за період за жовтень, листопад, грудень 2016 року та за січень 2017 року складає 4123 грн. 73 коп. Вказана суму боргу підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] Відповідно до вимого ч. 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Статею 43 Конституції України передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Несвоєчасною виплатою заробітної плати [PERSON] завдано моральну шкоду, у зв»язку з тим, що він втратив нормальні життєві зв»язки, прикладав додаткові зусиллля для організації свого життя і своєї сім»ї, не міг забезпечити себе і свою сім»ю самим необхідним, оскільки працював, а заробітну плату своєчасно не отримував. Відповідно до вимог ч. 1 с. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Виходячи з вказаної норми права, враховуючи обставини справи, з відповідача слід стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Таким чином, позовні вимоги [PERSON], в частині стягнення моральної шкоди, підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати від сплати судового збору звільняються. За таких обставин, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial