Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, в якому просив: розірвати шлюб між ним та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 20.10.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №84 від 20.10.2015; визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з ним - батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою постійного проживання по [ADDRESS] . На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 20.10.2015 між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. В період перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачкою фактично припиненні, спільно вони не проживають уже шість місяців, та не підтримують сімейних стосунків. На даний час з сином він проживає по [ADDRESS] , а відповідачка проживає зі своїм батьком по [ADDRESS] . На даний час ніяких стосунків не підтримують. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. У них виникли непорозуміння та різні погляди на життя. У період з часу народження дитини і до кінця лютого 2019 дитина проживала спільно з ним та відповідачкою. З початку березня 2019 дитина почала проживати з ним, оскільки шлюбні відносини між ним та відповідачкою перестали існувати, так як відповідачка переїхала на постійне проживання до своїх батьків у місто Ямпіль. Спір щодо місця проживання малолітньої дитини у них виник на початку вересня 2019, після того, як відповідачка виявила бажання забрати дитину на постійне проживання до будинку своїх батьків. Добровільної спільної згоди щодо визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері вони не досягли. Із заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини до органу опіки та піклування вони не зверталися. За місцем його проживання з дитиною, на даний час, є всі умови для нормального розвитку дитини, задоволення гармонійного розвитку його особистості в атмосфері любові та моралі і матеріальної забезпеченості. Вважає, що це негативно вплине на психоемоційний стан дитини. У сина є всі умови для занять та відпочинку - окрема кімната, яка облаштована дитячими меблями та комп`ютером. На протязі останнього часу син постійно висловлює своє бажання жити разом з ним. Він має добрий стан здоров`я, за місцем проживання характеризується позитивно, гарно відноситься до сина. Він не чинитиме перешкод для спілкування відповідачки з сином. Він працевлаштований, працює заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Ямпіль» з персоналу. За місцем роботи характеризується позитивно. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№7636 від 25.10.2019 року, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№7629 від 25.10.2019 з клопотанням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити у повному обсязі. Вказала, що за даних обставин, які склалися між нею та позивачем, вважає, що визначення місця проживання дитини саме з позивачем на даний час буде відповідати інтересам дитини. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, заява відповідача про визнання позовних вимог, висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 28 жовтня 2019 року на 09 годину 00 хвилин, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Вивчивши надані матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, а також із врахуванням висновку органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного: Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.6) судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Понінка Полонського району Хмельницької області, зареєстрований у [ADDRESS] . Із копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 20.10.2015 (а.с.8) судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.10.2015 року. Відповідачка після реєстрації шлюбу своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]». Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.09.2016 (а.с.9) судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Із копії Службової характеристики (а.с.10) судом встановлено, що позивач працює на посаді заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Ямпіль» (тип В) з персоналу, позитивно характеризується за місцем служби. Із копії Депутатського акту №626 від 01.10.2019 (а.с.11) судом встановлено, що разом із позивачем проживає його малолітній син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає в задовільних умовах, забезпечена всім необхідним (одягом, взуттям, харчуванням). Має для розвитку свою житлову кімнату, ліжко, стіл, шафу, іграшки. Із довідки сімейного лікаря Бандиш Ю.І. від 03.10.2019 (а.с.12) та довідок лікарів нарколога та психіатра від 04.10.2019 (а.с.13) судом встановлено, що позивач [PERSON] має добрий стан здоров`я. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Із висновку органу опіки та піклування Ямпільської районної державної адміністрації вих..№01-01.11/1341 від 25.10.2019 судом встановлено, що орган опіки та піклування на території району вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , біля свого батька [PERSON] . Разом з тим, судом встановлено, що сторони не проживають однією сім`єю на протязі шести місяців. Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб необхідно розірвати, а заявлений позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя». Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», не заявила вимогу про зміну її прізвища «[PERSON]» на дошлюбне прізвище, а навпаки просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]», а тому суд не має підстав для зміни її прізвища. Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У частині першій статті третьої Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому, як правильно вважала колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Частиною першою та другою ст.61 Сімейного кодексу України передбачено, що - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Оскільки згоди між батьками щодо місця проживання малолітнього сина не досягнуто, дитина проживає із батьком, що не заперечується відповідачкою, тобто матір`ю, із врахуванням думки батьків, а також органу опіки та піклування на території району Ямпільській РДА, суд вважає за необхідне залишити на постійне проживання та утримання [PERSON] неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши місце проживання малолітнього разом із батьком - [ADDRESS] . Тому, враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі законні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768 гривень 40 копійок згідно квитанції №25 від 09.09.2019.

Outcome: approved