Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відділу освіти Талалаївської РДА, в якому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. На обґрунтування позову зазначив, що працював на посаді вчителя, а 31 серпня 2015 року його було звільнено з роботи. Після звільнення з роботи відповідач не провів з ним повного розрахунку. Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області, яке набрало законної сили 08.08.2016 року, з відділу освіти Талалаївської РДА на його користь стягнуто невиплачену при звільнені заробітну плату. Враховуючи, що відповідач провів повний розрахунок лише 05 вересня 2016 року, [PERSON] просив, стягнути на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, в сумі 16396 гривень 80 копійок. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі та задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача відділу освіти Талалаївської РДА в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд цивільної справи без участі представника відділу освіти, та заперечення на позов. В обґрунтуванні заперечення на позов зазначено, що кошторисом на 2015 рік, затвердженим Талалаївською РДА, кошти на виплату індексації заробітної плати не були передбачені. При звільненні позивача всі належні йому суми, що підлягали виплаті, виплачені вчасно. Позивач звільнився 31.08.2015 року в звязку з виходом на пенсію, а із заявою про виплату індексації до суду звернувся через тривалий термін після звільнення, і його вимоги не співмірні із сумою невиплаченої індексації. Тому просять суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посадах вчителя, директора Староталалаївської (раніше Сильченківської ) загальноосвітньої школи, а 31 серпня 2015 року звільнений з посади на підставі ст. 38 КЗпП УКраїни, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.2). За період роботи позивачу нараховувалася та виплачувалася заробітна плата відділом освіти Талалаївської районної державної адміністрації, що визнається відповідачем. Рішенням Талалаївського районного суду від 26 липня 2016 року частково задоволено вимоги [PERSON] та стягнуто із відділу освіти Талалаївської РДА на його користь 3101 гривню 01 копійку індексації заробітної плати за період з лютого 2014 року по серпень 2015 року включно, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.4-6). Рішення суду набрало законної сили 08 серпня 2016 року. 05 вересня 2016 року відділ освіти Талалаївської РДА виконав рішення Талалаївського районного суду, згідно виконавчого листа № 747/378/16-ц від 31.08.2016 року, перерахувавши [PERSON] кошти, що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача (а.с.7). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року встановлено, що відповідач відділ освіти Талалаївської РДА, у порушення ст.33 Закону України «Про оплату праці», не проводив індексацію заробітної плати [PERSON], як це передбачено діючим законодавством. Відповідно до ч.5 ст.95 КЗпП України і ст.33 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 166 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, як це передбачає частина перша статті 117 КЗпП України. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в разі його відсутності в цей день наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Рішенням Талалаївського районного суду від 26 липня 2016 року позовні вимоги [PERSON] до відділу освіти Талалаївської РДА було задоволено частково та стягнуто із відділу освіти Талалаївської РДА на користь [PERSON] 3101 гривню 01 копійку індексації заробітної плати за період з лютого 2014 року по серпень 2015 року. Отже, передбачене трудовим законодавством право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у звязку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП. Разом із тим при розгляді даної справи необхідно взяти до уваги і такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був наявний спір з приводу розміру належних до виплати сум на день звільнення, про що свідчить факт звернення [PERSON] до суду за захистом своїх прав; що спір між ними виник після того, коли належні до виплати суми у звязку із звільненням позивача повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог позивача про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП, що підтверджується копією рішення Талалаївського районного суду від 26.07.2016 року, яке набрало законної сили, про часткове задоволення позову [PERSON] до відділу освіти Талалаївської РДА про стягнення заробітної плати. Згідно довідки відділу освіти Талалаївської РДА розмір заробітної плати позивача за період з лютого 2014 року по серпень 2015 року склав 47805 грн. 31 коп. (а.с.18). За вказаний період позивачу було недоплачено 3101 гривню 01 копійку індексації заробітної плати, яку було стягнуто за рішенням суду, що складає 6,5 % від загальної суми заробітної плати. Відповідно до довідки, виданої відділом освіти Талалаївської РДА, розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] обчислений шляхом ділення заробітної плати за квітень та травень 2015 року на робочі дні, складає 67 грн. 35коп. (а.с.17). Період затримки розрахунку при звільненні [PERSON] складає 257 робочих днів. Розмір середнього заробітку позивача за вказаний період складає 17308 гривень 95 копійок (67,35 Х 257). Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає за можливе застосувати принцип співмірності і пропорційності та зменшити за таких обставин розмір відшкодування працівникові заробітку за час затримки розрахунку до 1125 грн. 08 коп. (6,5 % від 17308 грн. 95 коп.), стягнувши вказану суму з відділу освіти на користь [PERSON] В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial