Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, посилаючись на те, що 20 липня 2016 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) в сервісному центрі МВС № 5141 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 2815/03/5141/2016, згідно умов якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти у власність транспортний засіб марки: «MERCEDES-BENZ», модель «Е 220 CDІ», тип т.з. - легковий СЕДАН-В, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № WDD2120021А041437, колір - чорний, номерний знак 04ВМ9845. Оскільки позивач вважає, що вказаний правочин є недійсним, оскільки вчинений нею під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах, вона вимушена звернутись з позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 20 липня 2016 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) в сервісному центрі МВС № 5141 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 2815/03/5141/2016, згідно умов якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти у власність транспортний засіб марки: «MERCEDES-BENZ», модель «Е 220 CDІ», тип т.з. - легковий СЕДАН-В, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № WDD2120021А041437, колір - чорний, номерний знак 04ВМ9845. Відповідно до п. 2.1. Договору за домовленістю сторін ціна Транспортного засобу складає 10 000,00 гривень. Ціна за якою проданий спірний автомобіль, була значно заниженою, оскільки автомобіль був проданий позивачем під впливом тяжкої обставини зумовленої наявністю боргових зобовязань, на вкрай невигідних умовах. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких необхідно для чинності правочину. Тобто, правочин є недійсним, якщо він укладений із порушенням вимог закону. Згідно ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Згідно з роз'яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст. 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втрати житла чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про застосування наслідків недійсності правочин може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Частиною 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, застосування наслідків недійсності правочину. На підставі викладеного,

Outcome: approved