Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 55\~359,00 грн., в тому числі витрати на проведення експертного дослідження, та понесені судові витрати. В обґрунтування вимог, посилався на те, що 16.01.2018р., сталася ДТП за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля [NUMBER] під його керуванням. Винним у порушені Правил дорожнього руху (далі ПДР) яке призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів визнано [PERSON] Також зазначив, що йому не відомо чи застрахував відповідач цивільно-правову відповідальність отже позов предявляється до заподіювача шкоди. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.61). Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.65), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, відзив на позов не подавав. Суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував позивач (а.с.61). Рішення ухвалено за відсутності учасників справи Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 16.01.2018р., о 12.45 годині, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], біля будинку № 100/4 по вул. Семена Палія, в м. Одесі порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 ПДР, а саме не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у вчинені правопорушення, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів визнано [PERSON] Зазначені обставини встановлені постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 16.02.2018р., справа №523/1085/18 (а.с. 6), отже в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України зазначені вище обставини не підлягають доказуванню. Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Також встановлено, що розмір матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля [NUMBER] склав 53\~859,11 грн., що підтверджується висновком авто товарознавчого дослідження № 6142 (а.с. 7). Крім того, судом не встановлено, що [PERSON], застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що унеможливило залучення до участі у справі страхову компанію. Також встановлено, що вартість автотоварознавчого дослідження становить 1 500,00 грн., оплату якої здійснив позивач (а.с.27). В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON], знаходиться в безпосередньому причинному звязку із заподіянням матеріальної шкоди майну [PERSON], а тому вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1).

Outcome: approved