Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Оператор газорозподільної системи Львівгаз»,\~в якому просить: визнати факт відсутності заборгованості за послуги газопостачання станом на 31.03.2018 року за особовим рахунком накопиченої заборгованості за послуги газопостачання в сумі 30971,91 грн., по показаннях лічильника №01599826 1419,00 куб.м.; скасувати повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 31.08.2018 року, яким проінформовано, що станом на 31.03.2018 року за особовим рахунком накопичена заборгованість за послуги газопостачання в сумі 30971,91 по показаннях лічильника №01599826 - 1419,00 куб.м. на дату 31.03.2018 року; скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГР від 09.02.2018 року №20-02-НС; стягнути в його користь вартість придбаного лічильника обліку природного газу в сумі 5289,00 грн. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2019 року, головуючого по справі обрано суддю Мисько Х.М. Ухвалою суду від 16.10.2020 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12.01.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування вказаного позову [PERSON] зазначає, що 12.12.2018 року ним була направлена на адресу відповідача претензія (скарга) про анулювання повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 31.03.2018 року та вчинення інших дій, оскільки п.1 гл.6 розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено право споживача на подання претензії, якою є дана скарга. Цього ж дня відповідачем було складено протокол про направлення ЗВТ на експертизу, з контексту якого вбачається, що позивача було запрошено на проведення експертизи 06.04.2017 року. Згідно акту експертизи від 06.04.2017 року, встановлено відсутність втручання в роботу лічильника. Актом оцінки вартості проведення експертизи від 18.05.2017 року встановлено: втручання в роботу не виявлено, натомість вийшов з ладу механізм ПЛГ і, відповідно, зроблено висновок щодо непридатності для його подальшого використання. Вартість проведення експертизи безкоштовно. Також позивач отримав повідомлення відповідача №444 від 18.05.2017 року (вих.№65 від 23.06.2017 року) про визнання лічильника непридатним до подальшої експлуатації і ремонту. Цим же повідомленням роз`яснено, що в разі визнання лічильника непридатним до подальшої експлуатації і ремонту, розрахунок спожитого газу здійснюється протягом 2-ох місяців з дня повідомлення ПАТ «Львівгаз» споживача про визнання лічильника непридатним до експлуатації та ремонту відповідно до середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний період попереднього року або фактичний період споживання, якщо він становить менше, як шість місяців, а в подальшому відповідно до встановлених норм споживання та вимог ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». 30.01.2018 року позивачу повернуто старий лічильник, вручено повідомлення №444 від 16.05.2017 року та акт оцінки вартості проведення експертизи від 18.05.2017 року. Згідно отриманих від відповідача розрахунків, за 2017 рік, обсяг споживання становить 8234 м.куб., вартістю 56827,01 грн.; станом на 15.01.2018 року заборгованість складає 0,00 грн.; станом на 01.02.2018 року - 0,01 грн. 21.03.2018 року позивачем отримано рахунок № [NUMBER] від 14.03.2018 року, відповідно до якого, перерахована сума в лютому 2018 року становила 31435,44 грн. 20.04.2018 року [PERSON] отримав від відповідача лист, в якому містився контекст повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 31.03.2018 року, згідно якого, заборгованість за послуги газопостачання становить 30971,91 грн. У відповідь на звернення, відповідачем була надана інформація про те, що надається витяг з протоколу №20-02-НС засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС від 09.02.2016 року та долучено протокол, з якого вбачається, що винесено рішення про нарахування за спожитий природний газ проводити виходячи з 70 % граничних об`ємів споживання природного газу. Зазначає, що встановлення нового лічильника №01599826 відбулось на підставі акту від 30.01.2018 року, в якому був зафіксований показник лічильника 000001,84, з моменту встановлення якого, позивач сплачує за послуги в повному обсязі та заборгованість за таким відсутня. Вважає, що лист, в якому містився контекст повідомлення про припинення газопостачання та погашення заборгованості від 31.03.2018 року, містить неправдиві дані, які полягають в тому, що з моменту встановлення нового лічильника і сплатою споживання природного газу за показниками з цього лічильника, заборгованість відсутня. Звертає увагу на те, що незважаючи на норми Кодексу ГРО, лічильник був знятий 04.04.2017 року та встановлений 30.01.2018 року, тобто через 10 місяців, що вказує на порушення відповідачем термінів встановлення приладів обліку після їх зняття. Крім того, [PERSON] вважає, що відповідач позбавив його права прийняття участі в засіданні з приводу прийняття рішення про застосування санкцій, передбачених Кодексом ГРС. Таким чином, вважає, що відповідач свідомо не повідомив про день розгляду акту з метою застосування надуманих донарахувань та умисно порушив процедуру розгляду актів про порушення, а тому, будь-яка заборгованість відсутня. Відтак, просить позов задоволити. 15.04.2021 року представник відповідача ПАТ «Львівгаз» - адвокат Зіньковська Н.В. скерувала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову з мотивів безпідставності такого. Представник позивача [PERSON] - адвокат Палєй Ю.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, уточнив позовну вимогу №3, вказавши, що просить суд визнати недійсним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГР від 09.02.2018 року №20-02-НС. \~ \~ \~ \~Представник відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи Львівгаз» адвокат Турчиняк Я.І. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з мотивів безпідставності такого. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов\~наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.129\~Конституції України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Нормами ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Постановою НКРЕП від 30.09.2015 року №2498 затверджено типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів. Відповідно до п.п.1.2, 1.3 розділу І типового договору розподілу, умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до ЗУ «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.633,634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Таким чином, відповідно до п.7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, фактом приєднання позивача [PERSON] до умов типового договору розподілу (акцептування договору) є фактичне споживання природного газу. Судом встановлено, що 06.04.2017 року працівниками АТ «Львівгаз» виявлено невідповідність показів лічильника об`ємам газу вимірюваних газовими приладами та пристроями споживача, про що складено Акт про порушення (а.с.19). У зв`язку з вказаним, лічильник направлено на експертизу, яка відбулась 06.04.2017 року, про що повідомлено споживача в протоколі щодо направлення ПЛГ на експертизу. 06.04.2017 року проведено експертизу лічильника газу, відповідно до якої втручання в роботу ПЛГ не виявлено, що підтверджується Актом експертизи лічильника №444, однак, виявлено похибку лічильника за об`ємної втрати, що свідчить про те, що лічильник правильно не обліковує об`єм газу, який через нього проходить (а.с.15,16). Відповідно до п.1 Глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільчих систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у гл.2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається відповідний акт про порушення за формою, наведенлю в додатку 16 до цього кодексу. Відповідно до п.п.1 п.3 гл.2 розділу ХІ КГРС, до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого, витрата (споживання) газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некорректно. Відповідно до п.8 Глави 3 розділу ХІ КГРС, у разі виявлення оператором ГРМ пошкодження лічильника газу та/або його позаштатного режиму роботу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється, виходячи з 70% граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуваням терміну на його усунення. Відтак, за результатами розгляду вищевказаного акту про порушення, на засіданні комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС 09.02.2018 року вирішено провести нарахування за спожитий позивачем природний газ, виходячи з 70% граничних об`ємів споживання, яке відповідає КГРС, за адресою: [ADDRESS] в розмірі 30971,91 грн. При цьому, суд враховує те, що [PERSON] не повідомляв ПАТ «Львівгаз» про те, що його лічильник працює у позаштатному режимі (не обліковує об`єм спожитого ПГ), при тому, що такий обов`язок встановлено законодавством. Робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, є правопорушенням на ринку природного газу, внаслідок чого споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, що прямо передбачено п.п.1 п.3 Глави 2 Розділу ХІ КГРС. Відповідно до абз.2 п.2.3.4 положення про проведення експертизи лічильників газу, у разі висновків комісії про непридатність лічильника газу до застосування та висновків щодо неможливості проведення ремонту, лічильник газу передається споживачеві. Оскільки за результатами проведення експертизи лічильник газу визнано непридатним для подальшого застосування, такий було повернуто позивачу. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] посилається на п.4 та п.5 глави 8 (порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню)), розділу Х КГРС, які не підлягають до застосування при вирішенні даного спору, оскільки, зазначені норми регулюють порядок проведення періодичної повірки лічильника газу. Крім того, суд відхиляє посилання позивача на п.2 ст.3 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції 20.01.2018 року, оскільки відповідно до преамбули вказаного Закону, такий визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого газу і природного газу власного видобутку. Відповідно до ч.2 ст.2 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території та оснащують споживачів природного газу фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Згідно п.п.а п.1 ч.1 ст.6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу, для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у т.ч. для опалення , - до 01.01.2012 року. Відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», побутові споживачі природного газу фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу. Таким чином, побутовим споживачам газу, у яких не було встановлено лічильників газу взагалі та які споживали газ відповідно до норм, встановлених КМУ, газорозподільні підприємства зобов`язані були встановити лічильники газу у строки, визначені ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», оскільки такий прийнятий з метою запровадження комерційного (приладового) обліку природного газу. Крім того, суд звертає увагу на те, що вказаний Закон, не передбачає можливості встановлення лічильника газу у разі визнання лічильника споживача непридатним для експлуатації. Непридатний для подальшого застосування лічильник лише підлягає поверненню споживачу. За результатами розгляду скарги про анулювання повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 31.03.2018 року [PERSON] , поданої 12.11.2018 року, 23.01.2019 року, встановлено, що повторно проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення, яким залишено донарахування в розмірі 30971,91 грн. в силі. Позовна вимога про визнання недійсним скасування та рішення комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог КГРС від 09.02.2018 року №20-02-НС не підлягає до задоволення, оскільки остаточним по споживачу [PERSON] є рішення комісії від 23.01.2019 року, яке оформлене протоколом №10/01-н, як і не підлягає до задоволення вимога про компенсацію вартості лічильника споживачу, оскільки ні ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», ні КГРС такого обов`язку для оператора ГРМ не передбачено. Оскільки встановлення факту відсутності заборгованості за послуги з газопостачання станом на 31.03.2018 року є похідною вимогою від інших, за захистом яких звернувся позивач [PERSON] , така також до задоволення не підлягає. Вимогами статей 78,\~81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Оскільки в даному випадку позивач не довів належними і допустимими доказами факту відсутності заборгованості та незаконності дій відповідача при прийнятті рішення про порушення споживачами природного газу вимог Кодксу ГР та скеруванні повідомлення про припинення газопостачання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed