overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбні відносини між ним та Відповідачем було припинено, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином, на адресу Відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження по справі та судові повістки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 25 липня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Новоград-Волинського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис № 179 (а.с. 5). В даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя з Відповідачем суперечить інтересам Позивача. Майновий спір між сторонами відсутній. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, [NUMBER], актовий запис № 286 (а.с. 4). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ширяївського районного суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання його, [PERSON] , [INFO] , проживання із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заяву мотивовано тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, інших спадкоємців не має. При зверненні до нотаріуса з метою прийняття спадщини, йому в письмовій формі було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`яти років до часу відкриття спадщини, у зв`язку з чим він був змушений звернутися з даною заявою до суду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Ширяївської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення даної справи на розсуд суду. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною заявника [PERSON] та матір`ю заінтересованої особи [PERSON] . За життя [PERSON] зробила на її сина [PERSON] заповіт, однак він не має наміру приймати спадщину. Дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення заяви. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2015 року (а.с. 11). Після її смерті відкрилася спадщина. Заявник звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових справ, однак йому було відмовлено з підстави відсутності документів, підтверджуючих родинні відносини або факт проживання з спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`яти років до часу відкриття спадщини (а.с. 15). Згідно довідок Ширяївської селищної ради Одеської області № 574 та № 575 від 19.11.2019 року заявник був зареєстрований та проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] постійно проживав однією родиною з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] більше п`яти років, доглядав за нею, так як у тітки була епілепсія. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК Українив судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Враховуючи вище викладене дана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області з позовною заявою до Першої одеської державної нотаріальної контори про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить скасувати арешт на земельну ділянку, що розташована за адресою: Одеська область, Ширяївський район, с/р Малігонівська, кадастровий номер 5125482200:01:002:0115 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуженні обєктів нерухомого майна запис № 8167774 від 10.11.2008 року накладений помилково на підставі постанови б/н Ширяївського райсуду Одеської області від 04.01.1999 року, яка взагалі судом не виносилася. Мотивуючи її тим, що він в даний час, як спадкоємець за заповітом після смерті свого батька [PERSON] не може реалізувати свої спадкові права, оскільки при зверненні до Першої одеської державної нотаріальної контори йому стало відомо про наявність помилково накладеного арешту на земельну ділянку, у звязку з чим змушений був звернутися з даною заявою до суду. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В силу вимог\~\~ч. 5\~ст. 154\~\~ЦПК України,\~\~неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає що позов є\~\~обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивач по справі [PERSON] є сином померлого 30.09.2016 року, [PERSON], якому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 853782 виданого 27.01.2006 року Ширяївською районною державною адміністрацією належала земельна ділянка 5,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Малігонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області. При житті, [PERSON], склав заповіт на користь позивача, яким заповів йому все своє майно (а.с. 6). Наявність даного, помилково накладеного арешту на вищевказану земельну ділянку, перешкоджає позивачу у прийнятті спадщини після померлого батька, тому він був змушений звернутися з даним позовом до суду. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 10.11.2008 року Першою одеською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження № 8167774, обєкт обтяження невизначене майно. Відповідно до повідомлення Першої одеської державної нотаріальної контори № 1214/01-16 від 02.06.2017 року підстава накладення арешту на майно [PERSON] до контори не надходили. Згідно даних архіву Ширяївського районного суду Одеської області постанова від 04.01.1999 року Ширяївським районним судом не виносилася (а.с. 14). Відповідно до ч. 3\~ст. 154 ЦПК України\~заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Южного міського суду Одеської області з заявою про визнання його батька [PERSON], [INFO], обмежено недієздатним, встановлення піклування, змінивши в ході судового розгляду заявлені вимоги на визнання недієздатним та встановлення опіки, мотивуючи свої вимоги тим, що його батько [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у лікаря психіатра поліклінічного відділення КЗ «Южненська міська лікарня» з 02.02.2015 року з діагнозом F013, яке істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за станом здоровя не може сама себе обслуговувати, до самостійного життя не здатний, не може самостійно захищати свої права та виконувати обовязки, потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] повністю здійснює догляд за батьком, з місця роботи характеризується позитивно, має стабільний дохід, стан здоровя нормальний, створює для батька необхідні побутові умови, але не має законних повноважень для захисту його прав та законних інтересів, тому вважає за доцільне призначити його опікуном над [PERSON] Заявник в судовому засіданні підтримав свої вимоги. Представник третьої особи - відділу опіки та піклування Южненської міської ради Одеської області заявлені заявником вимоги підтримала в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно висновку №622 від 09.12.2015 року комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи комунального закладу «Одеського обласного медичного центру психічного здоровя», якій міститься в матеріалах справи, [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді змішаної коркової та підкоркової деменції, у зв'язку з чим він не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області, яке було затверджено рішенням виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області №182/15-02-07 від 04.03.2015 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області вважає доцільним призначити опікуном [PERSON] над його хворим батьком [PERSON]. [PERSON] має постійний дохід, стан здоровя у неї задовільний, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, що підтверджується відповідними довідками, які містяться в матеріалах справи, тому має можливість на утримання батька і створення необхідних побутових умов, здійснення догляду за ним, забезпечення його лікування, в звязку з чим може бути призначена опікуном над [PERSON]. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], необхідно визнати недієздатним та [PERSON] необхідно визнати опікуном над недієздатним [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Южного міського суду Одеської області з заявою про оголошення фізичної особи померлою, мотивуючи свої вимоги тим, що син заявника [PERSON], [INFO], 09.09.2004 року пішов у невідомому напрямку, та з до теперішнього часу його місце знаходження невідомо. Згідно з повідомленням начальника Репкінського РВ УМВС України в Чернігівської області від 04.10.2004 року №3713 органами внутрішніх справ приймались відповідні заходи щодо розшуку [PERSON], проте вказані заходи результатів не дали та його місце знаходження не встановлено до теперішнього часу, що також підтверджується довідкою Репкінського РВ УМВС України в Чернігівської області від 26.06.2015 року №4650. Представник заінтересованої особи до суду не зявився, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу слухати в його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Вислухавши заявника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що з вересня 2004 року вони [PERSON] не бачили, до теперішнього часу будь-які відомості про нього відсутні, свідка [PERSON], який пояснив, що він разом з [PERSON] був 09.09.2004 року у відрядженні, при цьому останній в післяобідній час пішов купатися, та з того часу будь-які відомості про нього відсутні, пошуки ніяких результатів не дали, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню. Згідно\~ст. 46 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Враховуюче те, що на запити суду відповідні органи надали відповіді, що відсутні відомості про [PERSON], [INFO], беручи до уваги свідчення свідків в судовому засіданні, суд вважає, що [PERSON], [INFO], необхідно оголосити померлим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в котрій зазначено, що 08 травня 1987 року він уклав шлюб з [PERSON] . Даний шлюб розірвано 23 березня 2019 року. За час подружнього життя за спільні кошти був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 21.05.1993 року, який зареєстровано за [PERSON] . В зв`язку з викладеним, позивач просив встановити, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] є спільним майном подружжя і визнати за ним право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку як спільного майна подружжя. В судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка позов визнала, та визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом та позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з відповідачкою по справі шлюб зареєстрували 19 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 86. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя в них не склалося в зв`язку з тим, що він з дружиною перестали розуміти одне одного, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки. Мотивуючи тим, що подальше збереження сім`ї суперечить його інтересам, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати,судові витрати покласти на відповідачку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та зазначив, що відповідачка то проживає в його будинку, то від 1 до 3 місяців не проживає, потім знову повертається та проживає в його будинку. Вони 5 років мають окремі бюджети та 3 роки не підтримують шлюбні відносини. На даний час відповідачкав нього не проживає. Відповідачка в судове засіданняне з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направила, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні з копії паспорта [NUMBER] (а.с. 6-7), копії паспорта [NUMBER] (а.с. 8), свідоцтва про шлюб (а.с. 9), копії свідоцтва про народження (а.с. 10) встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 19 вересня 2009 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 86, прізвище нареченої після укладення шлюбу « [PERSON] ». Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, ведуть окремі бюджети, проживають окремо з 20.08.2021 року та не підтримують сімейних відносин (а.с.11). Враховуючи ті обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в 1977 році він розпочав свою трудову діяльність в Бехтемирському ЕРММ на посаді слюсаря, в наслідок чого, було заведено трудову книжку від 07.02.1977 року. Під час її заповнення було вказано його по батькові «[PERSON]». Пізніше, в 1986 році вступивши до колгоспу «Політвідділ», було також заповнено трудову книжку російською мовою на ім'я «[PERSON]» без зазначення його по батькові. Дана обставина перешкоджає йому в оформлені права на пенсію. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги та пояснив, що досягнувши пенсійного віку звернувся до управління Пенсійного фонду в Голопристанському районі, для оформлення пенсії, однак через вищевказані обставини не має змоги отримати пенсію. Представник заінтересованої особи в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. Факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак для оформлення пенсії в належному розмірі необхідно встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - трудової книжки заповненої 07.02.1977 року, в інший спосіб встановити факт належності правовстановлюючого документу неможливо. В судовому засіданні заявник в якості доказів належності вказаного правовстановлюючого документу надав копію паспорта громадянина України серії [NUMBER], відповідно до якого прізвище заявника на російській мові записано як «[PERSON]», копію військового квитка серії [NUMBER], відповідно до якого, прізвище заявника на російській мові також записано як «[PERSON]», копію диплому серії [NUMBER], зміст якого свідчить, що прізвище заявника на російські мові «[PERSON]». Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні факт належності [PERSON] вказаного правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся звернулась з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що його шлюб з відповідачкою розпався і відновленню не підлягає, оскільки між ними немає спільних інтересів і вони спільною сім'єю не проживають. З вказаних причин позивач вважає, що їхня сім'я розпалась і тому просить суд їх шлюб розірвати. В суд сторони подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідачка - визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №123962, виданим 02.06.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ружинського районного управління юстиції у Житомирській області. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], яка народилась 06.01.2016 року, що стверджується свідоцтвом про її народження. З пояснень сторін, викладених в їхніх заявах до суду, вбачається, що сторони на даний час спільно не проживають, спільного господарства не ведуть і наміру примирятись та поновлювати подружні стосунки не мають. Спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами немає. 2 Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб грунтується на спільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу , то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, суд приходить до впевненості, що збереження сім'ї [PERSON] є неможливим , оскільки суперечить інтересам позивача, а тому їхній шлюб суд розриває. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу підлягає зміні на дошлюбне , оскільки вона подала до суду відповідне клопотання.

Outcome: approved