Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] сільської ради Березнівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що 29.01.2013 року померла її мама [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок №18 по вул.Межирицька в с.Бистричі Березнівського району Рівненської області. На випадок свої смерті вона залишила заповіт, посвідчений виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Березнівського району 23.01.1989 року, відповідно до змісту якого належний їй житловий будинок заповіла позивачу та [PERSON] [PERSON] вказує, що на день смерті спадкодавця постійно проживала та була зареєстрована за однією адресою, а тому прийняла спадщину у встановленому законом порядку. [PERSON] спадщину не прийняла. Позивач покликається на те, що має намір оформити право власності на спадкове нерухоме майно, а саме житловий будинок №18 по вул.Межирицька в с.Бистричі Березнівського району Рівненської області, однак постановою нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцю даного обєкта спадкування. Такі документи на будинок не можуть бути представлені позивачем, оскільки за життя спадкодавець не проводила первинної реєстрації права власності на належне їй нерухоме майно. Водночас майнові права спадкодавця на вказаний будинок підтверджуються випискою з по господарської книги. З урахуванням вказаних обставин, просить визнати за нею право власності на житловий будинок №18 по вул.Межирицька в с.Бистричі Березнівського району Рівненської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада Березнівського району Рівненської області згідно поданої письмової заяви проти задоволення позовних вимог не заперечила, просить розглядати справу у відсутності представника. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть І-ГЮ № 135260 спадкодавець [PERSON] померла 29.01.2013 року. Згідно положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із заповіту [PERSON], посвідченого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Березніського району Рівненської області 23.01.1989 року, вбачається, що [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла в рівних долях своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] ( згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45680809 від 05.11.2016 року даний заповіт є чинним). Згідно заповіту [PERSON], посвідченого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Березніського району Рівненської області 05.03.2013 року, вбачається, що [PERSON] заповіла свій земельний сертифікат на земельну частку (пай) [PERSON] (згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45680809 від 05.11.2016 року даний заповіт є чинним). Свідоцтво про народження серія V-УР №0789729, свідоцтво про укладення шлюбу ІІ-ДВ №417337 підтверджує, що позивач [PERSON]О є дочкою спадкодавця [PERSON] Із довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Березнівського району Рівненської області №1622 від 03.08.2016 року встановлено, що [PERSON] на день смерті 29.01.2013 року була зареєстрована та постійно проживала в житловому будинку за адресою: с.Бистричі вул.Межирицька,18 Березнівського району Рівненської області. За вказаною адресою станом на 29.01.2013 року були зареєстровані та проживали наступні особи: дочка [PERSON], зять [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON] Із матеріалів спадкової справи №62-2016 до майна померлої 29 січня 2013 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON], від спадщини не відмовлялась. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає реалізувати право на спадкування, що виникло у нього у зв'язку з відкриттям спадщини, має прийняти спадщину у порядку та у строки, встановлені законом. Згідно ч.2,ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її ч.1 ст.1272 ЦК України). За результатами досліджених доказів судом встановлено, що спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] у встановленому законом порядку; інший спадкоємець за заповітом [PERSON] на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала, із заявою про прийняття спадщини у встановлений статтею 1270 ЦК України строк не зверталась. У заяві, що була надіслана на адресу суду, [PERSON] вказала, що обставини, викладені у позовній заяві, визнає та не заперечує проти задоволення позову. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, [PERSON] спадщину за заповітом [PERSON] не прийняла. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно виписки з погосподарської книги виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Березнівського району Рівненської області №8 особовий рахунок №0474-1 житловий будинок №18 по вул.Межирицька в с.Бистричі, рахується за [PERSON] Із технічного паспорту на житловий будинок №18 по вул.Межирицька в с.Бистричі Березнівського району Рівненської області вбачається, що обєкт нерухомого майна, 1961 року побудови, не містить самовільно збудованих чи переобладнаних приміщень. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.10.2016 року нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №18 по вул.Межирицька в с.Бистричі Березнівського району Рівненської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на даний обєкт нерухомого майна. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст.1218 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів ( ч.1 ст.328 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав, зокрема, є визнання права ( ч.2 ст.16 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом та законом відповідно до положень ст.1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON], до складу спадкового майна входить житловий будинок №18 по вул.Межирицька в с.Бистричі Березнівського району Рівненської області, а тому позовні вимоги про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення.

Outcome: approved