Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання припиненим обтяження та зобовязання вчинити дії. Мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належить напівпричіп бортовий моделі SCHWARZMULLER 830, номер шасі (кузова, рами) VІN TRGSAP33WD128672, 1998 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER]. З Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна позивач дізнався про те, що 25.09.2013 року реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано договір застави рухомого майна від 26.02.2008 року, де обєктом обтяження є належний йому на праві власності причіп, обтяжувачем якого вказано ПАТ КБ «Надра», а боржником [PERSON]. Обтяження внесено до Державного реєстру через рік після того, як позивач набув у власність напівпричіп бортовий і на момент купівлі транспортного засобу в реєстрі не існувало ніяких відомостей про попереднє обтяження. Існуюче обтяження щодо належного позивачу напівпричіпа бортового моделі SCHWARZMULLER 830, номер шасі (кузова, рами) VІN TRGSAP33WD128672, 1998 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] створює йому, як власнику, перешкоди у здійсненні права власності. В судове засідання позивач не зявився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, вимоги позову підтримав, просив його задовольнити, проти заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача ПАТ «Комерційного банку «Надра» в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся судом належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО 381890, виданого 20.10.2012 року Фастівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області [PERSON] на праві власності належить напівпричіп бортовий моделі SCHWARZMULLER 830, номер шасі (кузова, рами) VІN TRGSAP33WD128672, 1998 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.18). З Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що 25.09.2013 року реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано договір застави рухомого майна від 26.02.2008 року, де обєктом обтяження є належний ппозивачу напівпричіп бортовий моделі SCHWARZMULLER 830, номер шасі (кузова, рами) VІN TRGSAP33WD128672, 1998 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER], обтяжувачем якого вказано ПАТ КБ «Надра», а боржником [PERSON] (а.с.9-13). Судом встановлено, що обтяження внесено до Державного реєстру через рік після того, як [PERSON] набув у власність напівпричіп бортовий і на момент транспортного засобу в реєстрі не існувало відомостей про попереднє обтяження. Доказом відсутності обтяжень є те, що 08.05.2013 року реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України був зареєстрований договір застави вказаного напівпричіпа, укладений між [PERSON] та ПАТ «ПроКредит Банк». Зазначене обтяження було вилучено у звязку з виконанням [PERSON] зобовязань. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Згідно з п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 05.07.2004 року, державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп'ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін'юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін'юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб'єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Підставою для внесення запису про припинення обтяження до Реєстру відповідно до ст.ст. 43 та 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більше як на п'ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобовязаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п'яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. При зверненні позивача до Філії м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» з питання реєстрації змін обтяження рухомого майна, але 16 лютого 2017 року отримав Повідомлення про відмову в реєстрації № 13614772 в звязку з тим, що він не є обтяжувачем, а дане право має тільки обтяжував. Також, 08 квітня 2017 року позивач звернувся до обтяжувала, тобто до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку «ПАТ «КБ Надра» з заявою про усунення перешкод в реалізації права власності на рухоме майно шляхом припинення обтяження на пів причіп, але відповіді не отримав. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом пяти днів зобовязаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про зняття з нього арешту. Отже, аналізуючи вище наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved