Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заставної суми. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що 15 лютого 2017 року він і відповідач [PERSON] уклали договір про оренду житла за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Старотроїцька, 59, на термін 6 місяців. Відповідно до пункту 5.3 вищезазначеного договору, заставна сума вноситься при заселенні. Позивач з вагітною дружиною заселився в орендований будинок за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Старотроїцька, 59, з 15 лютого 2017 року і передав відповідачу заставну суму у розмірі 6500 гривень, що підтверджується відсутністю претензій і підписом орендодавця у договорі оренди. Зазначена заставна сума відповідно до умов договору оренди підлягає поверненню при виселенні. Оскільки він був повідомлений 01 липня 2017 року орендодавцем усно (згідно з пунктом 11.3 вищезазначеного договору) про дострокове розірвання договору оренди, до моменту закінчення терміну дії цього договору, то виселився 14 липня 2017 року, що підтверджується підписом орендодавця у договорі оренди при виселенні. Проте, орендодавець порушила умови договору з приводу повернення заставної суми, яка була оплачена ним в момент заселення в орендоване помешкання. Про дострокове розторгнення договору оренди він був повідомлений у звязку з конфліктною ситуацією, що виникла між ним і орендодавцем з приводу порушення орендодавцем санітарних норм приміщення (затоплення території біля будинку стічними каналізаційними водами) і постійних незапланованих візитів орендодавця без попередження, нібито з перевірками. Хоча вони домовились проводити перевірки орендованого помешкання у його присутності після попередньої домовленості. Після цього відбувся зареєстрований у поліції випадок крадіжки велосипеда з території орендованого будинку, огородженого високим металевим парканом, через який з вулиці не проглядається наявність будь-якого майна. Позивачу довелося терміново шукати інше житло. Швидко вдалося знайти тільки помешкання за вищу ціну. Після розірвання договору орендодавець повідомила, що внесена ним заставна сума, повернута не буде, оскільки позивач її «проїла», як вона сама висловилась, і будь-які його дії не призведуть до повернення коштів. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь внесену ним заставну суму в розмірі 6500 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі, надав пояснення аналогічні позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, зазначала, що залогова сума в кількості 6500 грн. була зачислена, як орендна плата за другий місяць проживання, з 15 березня по 15 квітня на прохання позивача, на що вона не заперечувала. Плата за комунальні послуги сплачувалася кожного місяця, по показникам лічильників, а орендна плата більше не сплачувалася. Позивач просив зачекати трохи, казав, що у нього проблеми з роботою. Кожного місяця в перших числах вона попередньо зателефонувавши позивачу, приходила знімати покази лічильників, щоб передати їх відповідним комунальним організаціям. На початку липня 2017 року, відчинивши хвіртку, відповідач почула як дружина позивача [PERSON] попередила його, що прийшла [PERSON]. Сфотографувавши покази лічильника електроенергії, вона постукала у двері будинку. Відчинила дружина позивача, потім вийшов з будинку [PERSON] Він почав кричати на відповідача, погрожувати мисливським ножом та виганяти з двору. На його поведінку відповідач вимагала сплати всієї заборгованості за оренду. 05.07.2017 р. їй пізно ввечері зателефонувала сусідка, сказавши що відкриті всі двері в будинку, там темно і їй потрібно приїхати і перевірити, що там робиться. 06.07.2017 р. відповідач зателефонувала дружині позивача і спитала чи все в них нормально, а також попросила продиктувати їй покази лічильників, про які вона забула із за поведінки позивача. [PERSON] відповіла, що все добре і показники вона відправить СМС повідомленням, так як вони не дома. Ввечері цього ж дня відповідачу знов зателефонувала сусідка, що всі двері відкриті і нікого немає. 07.07.2017 р. відповідач зателефонувала позивачу, що приїде наступного дня, щоб поговорити про інцидент. Позивач вибачився та відповів, що все нормально, вони провітрюють будинок. 08.07.2017 р. відповідач приїхала вранці, в цей час з дому виносили пральну машинку. Позивач сказав, що вони переїхали і живуть тепер в іншому місці і він розрахується зі нею та віддасть ключі 14-го числа. Відповідач зауважила, що позивач зїхав, не попередивши її, як це прописано в договорі, що являється порушенням умов оренди, і що вона приїде з брокером. На її зауваження, позивач відповів, що його не влаштовує таке проживання, що йде запах з каналізаційної системі, проте, коли він заселявся, був попереджений про дворову каналізацію і що її потрібно періодично відкачувати і чистити. Цього він не робивши порушив договір оренди пункт 11.2. 14.07.2017 р. відповідач з брокером [PERSON] приїхали, яку позивач не пустив на поріг. Розрахувався з відповідачем по комунальним платежам і сказав, що пізніше розрахується за оренду. Посилаючись на викладене, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є брокером, позивач [PERSON] засилився до будинку, заплатив залоговий місяць і в подальшому оплачував лише комунальні платежі, орендну плату не платив, про що їй відомо зі слів відповідача. При виселенні з будинку позивач обіцяв відповідачу привезти грошові кошти. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є дружиною позивача, вони з чоловіком орендували будинок, коли свідок була вагітною, сплатили відповідачу завдаток в сумі 6500 грн., з лютого 2017 року по липень 2017 року орендну плату в розмірі 6500 грн. сплачували в повному обсязі. 01 липня 2017 року у них з відповідачем виник конфлікт через каналізаційні води, які течуть в двір будинку, на що остання вимагала виселення сімї з будинку. 14 липня 2017 року її чоловік винайняв квартиру і вони переїхали. Відповідач з перевірками приходила 1-2 рази на місяць. Договір дійсний до серпня 2017 року, позивач з відповідачем за комунальні послуги розрахувався. Судом встановлено, що 15 лютого 2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди житла, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Старотроїцька, 59, на термін 6 місяців (а.с.4-7). Позивач [PERSON] з вагітною дружиною заселився в орендований будинок за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Старотроїцька, 59, з 15 лютого 2017 року і передав відповідачу [PERSON] заставну суму у розмірі 6500 гривень, що підтверджується відсутністю претензій і підписом орендодавця у договорі оренди. Відповідно до пункту 5.3 вищезазначеного договору, заставна сума, в розмірі орендної плати, сплачується при заселенні і повертається при виселенні орендаря, якщо немає зауважень до стану квартири і вона передана власнику в тому стані, як при заселенні. Згідно акту прийому-передачі жилого приміщення від 14 липня 2017 року, при виселенні позивача [PERSON] з орендованого житлового приміщення, претензій у відповідача [PERSON] не було, комунальні платежі сплачені відповідно до показників лічильників, договір розірвано з 14 липня 2017 року (а.с.8-9). Згідно п.11.3 договору оренди, орендодавець може достроково розірвати договір, попередивши за 15 днів орендаря. Відповідно до ст.821 ЦК України, договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років. До договору найму житла, укладеного на строк до одного року (короткостроковий найм), не застосовуються положення частини першої статті 816, положення статті 818 та статей 822 - 824 цього Кодексу. Згідно ч.1, ст.825 ЦК України, наймач житла має право за згодою інших осіб, які постійно проживають разом з ним, у будь-який час відмовитися від договору найму, письмово попередивши про це наймодавця за три місяці. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши сторін в судовому засіданні та допитавши свідків, суд дійшов висновку, що умови договору оренди від 15 лютого 2017 року, укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] виконувалися не належним чином, так як ні позивач, ні відповідач належним чином не попередили один одного про розірвання договору оренди у встановлений законодавством та договором оренди строк. Доказів належного виконання умов договору оренди житлового приміщення за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Старотроїцька, 59, позивачем не надано, а судом не здобуто. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то на підставі положень ст. 88 ЦПК України, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача і судові витрати у розмірі 640 грн.

Outcome: dismissed