Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, який потім уточнив, зменшивши при цьому розмір позовних вимог, зазначив, що 24 серпня 1991 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину житлового будинку № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли він (позивач) та його матір [PERSON], яка померла 15 грудня 2012 року. Він (позивач) є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який спадщину прийняв. [PERSON] та [PERSON] у шестимісячний строк подали до нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини на його (позивача) користь. Отримати свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини вищезазначеного житлового будинку в нотаріальній конторі він (позивач) не може, в звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на 2/3 частини житлового будинку № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] (1/6 частина) та [PERSON] (1/2 частина) та повернути надміру сплачену суму судового збору в розмірі 554,10 грн. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги згідно уточненої позовної заяви підтримує, просив розгляд справи проводити без його участі. В судове засідання представник Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада згодна з позовними вимогами [PERSON], не заперечує проти їх задоволення, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд розглядає справу в відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Степовохутірської сільської ради № 77 від 15 лютого 2016 року (а.с. 78). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору. 24 серпня 1991 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. З повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 288/01-17 від 8 лютого 2016 року (а.с. 73) та повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори № 60/01-16 від 9 лютого 2016 року (а.с. 66) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. В судовому засіданні встановлено, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Степовохутірської сільської ради № 11 від 18 січня 2016 року (а.с. 9). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/6 частині житлового будинку № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 15 грудня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 34). З копії спадкової справи № 38/2013 до майна померлої [PERSON] (а.с. 23-65) вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті останньої, отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та майновий пай. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини за заповітом на користь [PERSON] Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] 1/2 частину житлового будинку № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 482/02-31 від 21 грудня 2015 року (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що на будинок № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 11-15). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Про таке повернення зазначається, крім іншого, у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору). Таким чином, судовий збір в сумі 554,10 грн. підлягає поверненню позивачу.

Outcome: approved