Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина - квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . при житті заповіт спадкодавцем не був складений. До нотаріуса про прийняття спадщини звернувся також відповідач [PERSON] , який є онуком померлого і є спадкоємцем після своєї матері і дочки померлого [PERSON] . Останньої вже немає в живих з 2014 року. Із відповідачем у позивача задовго до смерті спадкодавця погіршилися відносини, а потім взагалі вони перестали спілкуватися. Позивач за життя спадкодавця постійно проживав разом з ним, доглядав його, так як спадкодавець знаходився в безпорадному стані протягом більш ніж 2 роки у зв`язку із ампутацією нижньої кінцівки, сплачував комунальні послуги за квартиру, купував їжу та ліки, оплатив операцію. Відповідач за дідом не наглядав, матеріально його не підтримував і не спілкувався, а тому позивач просить усунути відповідача від спадкування зазначеної квартири на підставі п.3 та п.5 ст.1224 ЦК України. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити, в своїх поясненнях посилалися на обставини, викладені в позові. Але додатково позивач пояснив, що постійно в квартирі разом із спадкодавцем він не проживав, відвідував 1 раз на тиждень. Ліки купував за свої гроші, на зиму закупав картоплю та сплачував комунальні послуги. Ані батько ані він не зверталися до відповідача за допомогою. Спадкодавець отримував пенсію приблизно 10000 гривень. Просив задовольнити його позов. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В судовому засіданні пояснив, що він є спадкоємцем за своєю матір`ю. З 2016 року він працював за межами України, і майже 8-9 місяців на рік його не було. Але коли приїзжав він відвідував спадкодавця, а по телефону спілкувався із співмешканкою дідуся, так як останній погано чув. Коли його не було, спадкодавця відвідував його брат [PERSON] , купував продукти та ліки. Після він не допомагав, так як до нього спадкодавець не звертався за допомогою, а у його родини було скрутне матеріальне становище, бо народилася дитина. Крім того, з 90-х років минулого сторіччя разом із спадкодавцем проживала співмешканка [PERSON] , яка здійснювала догляд за [PERSON] до його смерті в 2019 році. Вона також померла практично одразу після смерті [PERSON] . Крім того, після операції по ампутаціїї кінцівки він та його дружина доглядали дідуся у лікарні. В той час позивач перебував у іншій лікарні в м.Києві, де зробили операцію його дружині, і на яку він зайняв грошей у спадкодавця. Після операції майже 2 роки до [PERSON] приходила соціальний працівник, яка купувала їжу. Дідусь отримував хорошу пенсію, а тому сторонній матеріальній допомозі не потребував. Позивач разом із спадкодавцем не проживав. Просив відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є братом відповідача, на спадок не претендує. Позивач разом із спадкодавцем не проживав, його доглядала співмешканка [PERSON] . Іноді він відвідував дідуся, коли той дзвонив йому або його просив відповідач, купував продукти. Якщо сума була невелика - купував за свої кошти, коли велика - дід надавав гроші. На квартиру він не претендував, так як була така домовленість. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною позивача. Вони допомагали [PERSON] купувати їжу, на що виділяли із сімейного бюджету 3000 гривень щомісяця. Вони ще сплачували податки. Спадкодавець своїх грошей їм не надавав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона до жовтня 2018 року перебувала у шлюбі із [PERSON] . Спадкодавця доглядала його співмешканка, яка проживала разом з ним, [PERSON] та [PERSON] . Позивач не проживав разом із спадкодавцем, а співмешканка [PERSON] говорила про те, що операцію останнього було проплачено із грошей спадкодавця в сумі 120 тисяч гривень. [PERSON] неодноразово говорив при ній, що спадкоємцями після його смерті будуть позивач та відповідач. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає у сусідньому будинку поряд із будинком спадкодавця. Ще за життя [PERSON] вона дуже часто сиділа на лавці біля свого під`їзду і іноді бачила, як дружина позивача [PERSON] ходила із пакунками до спадкодавця. Особисто її не знає, на неї вказували інші сусідки. Припускає, що позивач також приходив до батька, але сама не бачила. Відповідача в обличчя не знає ті інформацією щодо його відвідування [PERSON] не володіє. Протягом останніх двох років вона [PERSON] не бачила і з ним не розмовляла. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] . За померлим спадкодавцем доглядала дружина [PERSON] , яка їй розповідала, що [PERSON] їм допомагає і що він є спадкоємцем. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи та докази, якими сторони обґрунтували вимоги та заперечення, суд прийшов до наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогамист.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимогст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Він був власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18.08.1992 року. Спадкова справа заведена приватним нотаріусом Короткевич О.Г. м.Сєвєродонецька 16.09.2019 року. За життя [PERSON] мав 2 дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . Остання 31.07.1977 року уклала шлюб із [PERSON] та взяла його прізвище. [PERSON] записана в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «Мати». Вона померла [INFO] , тобто майже за 5 років до смерті спадкодавця [PERSON] . Свідоцтво про смерть [PERSON] в судове засідання не була представлена, але цей факт не заперечувався сторонами по справі. Частина перша статті 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1266 ЦК України визначає, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, тобто спадкування за правом представлення. З огляду на вказане, [PERSON] спадкує за своєю матір`ю за правом представлення. Згідно п.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, а ч.3 цієї статті встановлює, що не мають право на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. В пункті 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» зазначається, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (Інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Правило частини п`ятої статті 1224 Цивільного кодексу України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 Цивільного кодексу України. У своїх постановах Верховний суд неодноразово зазначав, що для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: - ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; - перебування спадкодавця в безпорадному стані; - потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. При цьому, за позицією ВС, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. А ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини (постанова від 30.08.2019 у справі № 589/3209/16-ц, постанова від 22.10.2018 у справі № 644/7044/15-ц). Також у справі № 727/3905/16-ц ВС зазначив, що правове значення при вирішенні спору має доведеність сукупності обставин: ухилення спадкоємця (умисні винні дії або бездіяльність) від надання допомоги: - при можливості її надання спадкодавцю; - який перебуває у безпорадному стані через похилий вік чи хворобу; - існує потреба спадкодавця в допомозі саме цього спадкоємця. Підставами для задоволення такого позову є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення зазначених вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Таким чином, для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. У пункті 6 Постанови роз`яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах, проте в судове засідання не було представлено взагалі ніяких документів щодо проведеної операції [PERSON] по ампутації кінцівки, не надано підтверджень, які б свідчили про його безпорадний стан, документів про умови його проживання та потребування спадкодавцем будь-якої допомоги родичів, в тому числі і відповідача. Доводити факт безпорадного стану тільки поясненнями позивача та свідків є недостатнім з огляду на те, що позивач заперечує право відповідача на спадщину. В судовому засідання сторони підтвердили, що спадкодавець отримував достойну пенсію, свою операцію оплатив сам, матеріально допомагав сторонам, проживав із співмешканкою, яка до останнього піклувалася про нього, протягом 2 років після ампутації кінцівки його на дому відвідувала та допомагала соціальний працівник. Через неприязні відношення сторін вони тривалий час між собою не спілкувалися, а тому позивач не може стверджувати той факт, що відповідач умисно ухилявся від обов`язку утримувати спадкоємця. Крім того, сторони підтвердили, що до відповідача за допомогою взагалі ніхто не звертався. За встановленням факту умисного ухилення або бездіяльності [PERSON] від обов`язку по утриманню спадкодавця позивач не звертався. Суд враховує, що пояснення позивача змінювалися протягом розгляду справи. Ніяких підтверджень щодо тих обставин, що позивач один утримував [PERSON] в суд представлено не було. Надані до суду квитанції щодо оплати комунальних послуг та інтернету не підтверджують факт ухилення другою стороною своїх обов`язків щодо утримання спадкодавця. Суд не приймає до уваги свідчення свідків [PERSON] та [PERSON] , так як останні взагалі не були обізнана про життя родини [PERSON] і їх показання базуються на припущеннях та розмовах з іншими особами. Суд критично відноситься до свідчень свідків [PERSON] та [PERSON] , бо останні є або були дружинами сторін, і, на думку суду, свідчили кожна на користь свого чоловіка. На підставі викладеного, суд вважає, що сукупність обставин, зазначених вище, які б могли свідчити в бік задоволення позову, в судовому засіданні не була доведена, а тому слід відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed