Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позов мотивований тим, що 15.08.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно з яким відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 100 000 грн, які зобов`язався повернути до 31.01.2017 рівними частинами по 20 000 грн кожного місяця, а також сплатити відсотки у розмірі 2% від загальної суми боргу. Позивач зазначає, що відповідач зобов`язання за договором позики не виконав, а тому просить стягнути з нього заборгованість за договором позики у сумі 100 000 грн, а також 10 000 судових витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 25.02.2020 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивач та його представник в судове засідання 16.06.2020 не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено завчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно письмової розписки від 15.08.2016 (оригінал на а.с. 77) [PERSON] взяв у борг від [PERSON] 100 000 гривень, які зобов`язався повернути до 31.01.2017 рівними частинами кожного місяця по 20 000 гривень та відсотки на місяць 2%. Загальна сума 110 000 гривень. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, зокрема, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено судом, за змістом даної розписки [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 100 000 грн., в обумовлений у розписці строк відповідач не виконав свого зобов`язання, не повернув отримані у позику грошові кошти, а також не сплатив проценти, про що свідчить наявний в матеріалах справи оригінал боргової розписки (а.с. 77). Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати та витрати пов`язані з розглядом справи на загальну суму 10 000 грн, з яких: 1 100 грн - судовий збір; 8 900 грн - витрати на правову допомогу. Позивачем підтверджено понесені витрати та їх розмір відповідними доказами (а.с. 17, 78-79). На підставі викладеного,

Outcome: approved