Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Підгіря в особі [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що 19.04.1997 року померла [PERSON], баба позивача, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,9528 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,2711 га та площею 0,6817 га. Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняла, оскільки проживав разом з спадкодавцем на момент його смерті. Маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом їй у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, відсутній. У зв'язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. \~\~\~\~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не зявився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 243527 [PERSON] померла 19.04.1997 року. Судом встановлено, що [PERSON] є онуком померлої [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради від 27.08.18 року № 735. З копії державного акту серії ЛВ № 056890 на право власності на земельну ділянку, вбачається що [PERSON], на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 26.01.2004 року № 17, є власником земельної ділянки площею 0,9528 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,2711 га та площею 0,6817 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області. Довідкою [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області від 27.08.2018 року № 735 підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON], яка померла 19.04.1997 року, було с. Підгіря, Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені у [PERSON] сільській раді не посвідчувався. Заборон та арешту на земельну ділянку площею 0.9528 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовано на території [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області, власником яких є [PERSON]. Спадщину після смерті максименко Т.Т. фактично прийняв її онук [PERSON], який вступив в управління і володіння майном померлої, взявши в користування речі її домашньої обстановки та вжитку, сплатив податок, страхові платежі, похоронив померлу за свої власні кошти, а також був зареєстрований і проживав разом із спадкодавицею в с. Підгіря, Золочівського району Львівської області. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст.\~328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином з врахуванням того, що спадщина відкрилася 19.04.1997 року, на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно змісту\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої, спадщину фактично прийняв, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved