Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] права користування житловим будинком за адресою: вул. Кірова, буд. 79, с. Піщанка, Красноградського району, Харківської області. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 12.05.1992 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Піщанською сільською радою та зареєстрованого в реєстрі за номером № 102, він став власником жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: вул. Кірова, буд. 79, с. Піщанка, Красноградського району, Харківської області. В даному будинку протягом двадцяти трьох років після його відчуження залишається зареєстрований [PERSON], [INFO], якого позивач особисто не знає та не володіє жодною інформацією про його фактичне місцезнаходження. В довідці № 1690 від 02.07.2015 року, виданою Піщанською сільською радою зазначено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], разом з ним в даному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Актом обстеження матеріально-побутових умов сімї виявлено, що за адресою: вул. Кірова, буд. 79, с. Піщанка, Красноградського району, Харківської області зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON]П, [PERSON] За вказаною адресою також зареєстрований [PERSON], який не є родичем позивача та з 1992 року у вказаному будинку не проживає. В судове засідання позивач не зявився, відповідно до поданої ним заяви він просить розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Так, як відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник Красноградського РС ГУДМС України в Харківській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника Піщанської сільської ради до суду надійшла письмова заява, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 12.05.1992 року, належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Кірова, буд. 79, с. Піщанка, Красноградського району, Харківської області. В даному будинку протягом двадцяти трьох років після його відчуження залишається зареєстрований [PERSON], [INFO], якого позивач особисто не знає та не володіє жодною інформацією про його фактичне місцезнаходження. Відповідач по справі був зареєстрований колишнім власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул. Кірова, буд. 79, с. Піщанка, Красноградського району, Харківської області та мав право користування житловим приміщенням та право проживання в ньому лише на час, коли власником була інша особа, оскільки його право користування житловим приміщенням та право проживання випливало з права власності на даний будинок і відповідно такі права відповідача припинились з часу відчуження майна і зміни її власника з 12.05.1992 р. на [PERSON], який не давав згоди на державну реєстрацію відповідача в належному йому на праві власності будинку. Тобто, в даному випадку право користування житловим приміщенням для відповідача є похідним від права власності на даний будинок, а тому припинення права власності на житло тягне за собою відповідно втрату особою і права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач добровільно не знімається з реєстраційного обліку по будинку, то такими діями створюються перешкоди позивачу у користуванні його власністю та спричиняються додаткові витрати в утриманні будинку. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування, розпорядження своїм майном; власник володіє користується власним майно на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні його власністю (ст.ст. 71,72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України). Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником майна. Право користування є складовою частиною права власності на майно та припиняється автоматично з припиненням права власності. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення особи померлою. Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням. Крім цього, відповідно до частини 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом частини 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. В підтвердження позову в матеріалах справи є письмові докази: копія паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON] (а.с. 5-6); копія договору купівлі-продажу від 12.05.1992 року відповідно до якого [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Кірова, буд. 79, с. Піщанка, Красноградського району, Харківської області (а.с. 7-8); довідка Піщанської сільської ради відповідно до якої в будинку за адресою: вул. Кірова, буд. 79, с. Піщанка, Красноградського району, Харківської області зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 9); акт обстеження матеріально-побутових умов сімї яким виявлено, що за адресою: вул. Кірова, буд. 79, с. Піщанка, Красноградського району, Харківської області зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON]П, [PERSON] За вказаною адресою також зареєстрований [PERSON], який не є родичем позивача та з 1992 року у вказаному будинку не проживає. В звязку з тим, що відповідачем не надано до суду ніяких доказів, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] права користування житловим будинком за адресою: вул. Кірова, буд. 79, с. Піщанка, Красноградського району, Харківської області.

Outcome: approved