Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради про припинення володіння чужим майном. Своє звернення мотивує тим, що він є одним з власників земельної ділянки разом з розташованими на ній об`єктами нерухомого майна приватної власності по [ADDRESS] . Суміжним користувачем з об`єктами комунальної власності являється Уманська дитяча школа мистецтв по вул.. Садова, 18 , на яку поширюється повноваження міської ради. В межах території його домогосподарства під час відновлювальних в березні - травні 2015 року робіт, зруйнованої зсувом підпорної стіни №3, міська рада відчужила її без будь-яких документів, а для незворотності події додатково встановила на ній свою металеву огорожу і сьогодні володіє його майном і демонструє незаконне вторгнення. Його вимоги, як власника земельної ділянки і нерухомого майна, всупереч ст..386, 387 ЦК не виконуються. Просить припинити право володіння Уманської міської ради на підпорну стіну №3 будинку по [ADDRESS] і зобов`язати прибрати металеву огорожу на ній. Зобов`язати Уманську міську раду повернути підпорну стіну № 3 у власність будинку по [ADDRESS] . Ухвалою судді у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 03 червня 2020 року від відповідача Уманської міської ради надійшов відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] .. Зазначає, що будівництво підпірної стіни та відповідної огорожі здійснювалось на земельній ділянці комунальної власності та в межах навчального закладу комунальної власності Уманська дитяча школа мистецтв. Крім того, [PERSON] в позовній заяві прямо вказує на відсутність дозволу на відчуження « підпірної стіни ». Однак позивачем зауважено інформацію, яка не відповідає дійсності так як « підпірна стіна » не може бути відчужена, оскільки право власності на « підпірну стіну » набуте відповідно до ЗУ « Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та її обтяжень » не було. У зв`язку з відсутністю в органу місцевого самоврядування повноважень на розробку проектної документації, розробку такої доручено профільній, ліцензованій організації. При проведенні робіт із розробки зазначеної проектної документації були враховані побажання всіх співвласників, мешканців будинку по [ADDRESS] щодо влаштування сходового маршу для доступу у внутрішнє подвір`я. Станом на подання відповідного позову проходить експертиза в філії ДВ « Укрдержбудекспертиза » в Черкаській області на підставі договору на проведення експертизи № 24-0195-15 від 08.05.2015. В позовній заяві позивач здійснює посилання на правові положення ст.386 та ст.387 ЦК України із вказівкою на порушення права власності. Вказані твердження також не відповідають дійсності, не мають правового обґрунтування та документального підтвердження. Позивачем не було надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу підтвердження порушення права власності чи порушеного права користування своїм майном. Питанням погодження будівництва чи прийняття в експлуатацію у відповідності до п.7 ч.1 ст.7 ЗУ « Про регулювання містобудівної діяльності » надання ( отримання, реєстрації ), відмови у видачі чи анулювання ( скасування ) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів входить до виключної компетенції Управлінь ДАБК. Оскільки позивачем не надано жодного належного, достовірного та достатнього доказу, що підтверджували б ті обставини на які здійснює посилання позивач просить в задоволенні позову відмовити. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Виходячи із досліджених у судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] належить 1/6 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (на даний час перейменована на [ADDRESS] ). Згідно копії листа відділу культури і туризму Уманської міської ради № 60 від 15.04.2015 розглянувши заяву [PERSON] з приводу відновлення підпірної стіни, повідомлено, що питання виділення коштів на оплату проекту на проведення відновних робіт винесено на чергову сесію Уманської міської ради у відповідності до ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні ». Розробка проекту доручена організації, яка має ліцензію у відповідній сфері, оскільки органи місцевого самоврядування не мають повноважень на проведення робіт даного роду. При розробці проекту враховано побажання мешканців будинку [ADDRESS] щодо влаштування сходового маршу для доступу у внутрішнє подвір`я. Згідно вимог чинного законодавства закінчені роботи приймає безпосередній замовник. Власники будинку [ADDRESS] не заперечують проти ремонту підпірної стіни органами місцевого самоврядування. Підстав для передачі нової підпірної стіни до майнового комплексу будинку [ADDRESS] не вбачається. Згідно ч.1, ч.2 ст.4 ЗУ « Про власність » власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. В позовній заяві позивач вказує, що спірна підпірна стіна належить на праві власності будинку по [ADDRESS] , однак жодного доказу на підтвердження цього позивач не надав. Крім того, позивач просить припинити право володіння Уманської міської ради на підпірну стіну, при цьому не надає доказів, які б вказували, що даною стіною володіє відповідач, та яким чином відповідачем порушуються права позивача, які підлягають захисту судом. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов є необґрунтований, безпідставний, тому не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed