Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом до відповідачки та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 23 серпня 1997 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 73. Позов мотивує тим, що від шлюбу мають дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що із січня 2020 року разом з відповідачкою спільно не проживають, оскільки особисто проживає за адресою: [ADDRESS] , а відповідачка проживає за адресою: [ADDRESS] . З того часу спільні стосунки припинені та спільне господарство не ведеться. Підставою для розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалось, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння. [PERSON] вважає примирення та збереження сім`ї неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Відповідачка [PERSON] відзив на позов не надіслала, однак до початку розгляду справи по суті надіслала до суду заяву про визнання позову. У цій заяві заперечує фактичні обставини справи у частині припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства із січня 2020 року. Зазначає, що фактичні спільні відносини між сторонами припинені з вересня 2020 року та саме з цієї дати спільне господарство не ведеться. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім`я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач [PERSON] у цій справі поніс судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн, що підлягають стягненню з відповідачки на його користь у розмірі 420,40 грн, а інша частина підлягає поверненню у зв`язку із визнанням відповідачкою позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved