Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із згаданим позовом, в якому прохає стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату за грудень 2020 року у сумі 5600,62 грн, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 3851,10 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 18530,00 грн за період з 24.12.2020 по 18.03.2021 та судові витрати по справі у сумі 3000 грн. Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що з 13.06.2017 він перебував у трудових відносинах з відповідачем і 23.12.2020 його було звільнено з займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. Всупереч вимогам трудового законодавства у день звільнення йому не було виплачено нараховану заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку, тому прохає стягнути на його користь невиплачену заробітну плату за грудень 2020 року, компенсацію за невикористану щорічну відпустку терміном 16 днів, розміри яких з урахуванням Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України, відповідно становлять - 5600,62 грн та 3851,10 грн. Також, у зв`язку із невиплатою належних при звільненні сум з вини відповідача, позивач прохає стягнути на його користь середній заробіток за період затримки розрахунку з 24.12.2020 по 18.03.2021 в розмірі 18530,00 грн, виходячи з середньоденної заробітної плати 218,00 грн. Судові витрати прохає покласти на відповідача. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 12.04.2021 з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, у якому адвокат Зязюн Ю.А. позов підтримала у межах заявлених вимог, проти проведення заочного розгляду справи заперечень не мала. Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався, причини не прибуття до суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 18.06.2021 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд зазначає про наступне. Згідно із ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у\~статті 116\~цього Кодексу. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, позивач [PERSON] починаючи з 13.06.2017 перебував з відповідачем у трудових відносинах та був звільнений з посади 23.12.2020 на підставі наказу №100-к від 23.12.2020 за згодою сторін, згідно із ч.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується приєднаними до справи матеріалами (а.с.12-14). \~ \~ \~ \~Згідно із копією вказаного наказу про звільнення від 23.12.2020, термін невикористаної позивачем відпустки становить 16 днів. Згідно відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу), заробітна плата [PERSON] за грудень 2020 року склала 5600,62 грн (а.с.15,16). \~ \~ \~ \~Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст.115 КЗпП України). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.83\~КЗпП України,\~яка кореспондується\~із вимогами\~ст.24\~Закону України\~«Про відпустки»,\~у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, на день звільнення відповідачем, в порушення вимог ст.116 КЗпП України, не було проведено позивачу виплати всіх належних сум, а від так вимоги [PERSON] про стягнення невиплаченої заробітної плати за грудень 2020 року в розмірі 5600,62 грн та компенсації за 16 днів невикористаної відпустки в розмірі 3851,10 грн є обґрунтованими і підлягають до задоволення. При цьому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком компенсації за невикористану відпустку, який не спростований відповідачем, та здійснений у відповідності до абз. 1 п.2, п.7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (85446,35 грн/355 днів х 16 днів = 3851,10). Вирішуючи позов в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд виходить з наступного. Згідно із ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~Абзацом 2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюються нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчисляється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. \~ \~ \~ \~Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. \~ \~ \~ \~Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку). \~ \~ \~ \~Середньомісячна заробітна плата за час затримки розрахунку обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. \~ \~ \~ \~За таких обставин, враховуючи, що позивачу в день звільнення не були виплачені заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку, суд доходить висновку про стягнення на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 24.12.2020 по 18.03.2021 в розмірі 18530,00 грн, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати останнього за листопад та грудень 2020 року в сумі 218,00 грн (( 5954,14 грн + 5600,62 грн) /53 дні х 85 днів). \~ \~ \~ \~Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору, то відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з урахуванням обсягу задоволених вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 908 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати пов`язані з правничою допомогою у розмірі 3000 грн, відповідно до вимог ст.ст.133,137,141 ЦПК України (а.с.21-25) .

Outcome: approved