Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині та виділення частки майна в натурі. В обґрунтування позовних вимог він зазначив, що протягом пяти років, з вересня 2010 року, по теперішній час він перебуває з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Весь цей час вони проживали разом, вели спільне домашнє господарство, мали єдиний сімейний бюджет. 28 серпня 2013 року вони офіційно зареєстрували свої шлюбні правовідносини. 14.01.2011 року, згідно договору дарування № 47, посвідченого нотаріусом Чугуївського РНО Харківської області [PERSON] та зареєстрований 04.02.2011 року в КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за номером 57, в книзі запису № 1, [PERSON] (на той час [PERSON]С.), отримала право власності на споруди та будівлі, розташовані за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Комсомольська, № 56. На той період час він був приватним підприємцем, мав високий дохід та заощадження, а [PERSON] навчалась у вищому навчальному закладі на денній формі навчання і не мала ніяких засобів до існування, крім стипендії, йому довелось утримувати її, відновлювати за рахунок своїх коштів вищевказані будови. Про те, що йому доведеться утримувати в належному стані вищевказані споруди та будівлі, що розташовані за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Комсомольська, № 56, також при передачі майна у власність відповідача, було домовлено з її батьками. Весь цей час, починаючи з грудня 2010 року і по лютий 2016 року він сумлінно виконував свої обовязки по підтримці в належному стані вищевказаних споруд та будівель, що розташовані за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Комсомольська, № 56 і до нього претензій від колишніх та теперішніх власників нерухомості не надходило. В лютому 2016 року, випадково йому стало відомо, що відповідач намагається передати вищевказані споруди та будівлі, у власність своїм батькам, ставити до відома його про свої наміри, відповідач не вважала за потрібне. Три роки до офіційного шлюбу він утримував вищевказане майно, два роки у шлюбі, вкладав у нього свої кошти, на суму понад двісті тисяч гривень, а саме повністю перебудував будівлю пральні та адміністративного корпусу, оплачував послуги з утримання вищевказаного комплексу будівель та споруд і тому вважає, що має право на частину цього майна. Позивач надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити. Відповідач надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] протягом пяти років, з вересня 2010 року, по теперішній час перебуває з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Весь цей час сторони проживали разом, вели спільне домашнє господарство, мали єдиний сімейний бюджет. 28 серпня 2013 року сторони офіційно зареєстрували свої шлюбні правовідносини. 14.01.2011 року, згідно договору дарування № 47, посвідченого нотаріусом Чугуївського РНО Харківської області [PERSON] та зареєстрований 04.02.2011 року в КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за номером 57, в книзі запису № 1, [PERSON] (на той час [PERSON]С.), отримала право власності на споруди та будівлі, розташовані за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Комсомольська, № 56. На той період час позивач був приватним підприємцем, мав високий дохід та заощадження, а [PERSON] навчалась у вищому навчальному закладі на денній формі навчання і не мала ніяких засобів до існування, крім стипендії, йому довелось утримувати її, відновлювати за рахунок своїх коштів вищевказані будови. Про те, що позивачу доведеться утримувати в належному стані вищевказані споруди та будівлі, що розташовані за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Комсомольська, № 56, також при передачі майна у власність відповідача, було домовлено з батьками відповідача. Весь цей час, починаючи з грудня 2010 року і по лютий 2016 року [PERSON] сумлінно виконував свої обовязки по підтримці в належному стані вищевказаних споруд та будівель, що розташовані за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Комсомольська, № 56 і до позивача претензій від колишніх та теперішніх власників нерухомості не надходило. В лютому 2016 року, випадково йому стало відомо, що відповідач намагається передати вищевказані споруди та будівлі, у власність своїм батькам, ставити до відома позивача про свої наміри, відповідач не вважала за потрібне. Три роки до офіційного шлюбу [PERSON] утримував вищевказане майно, два роки у шлюбі, вкладав у нього свої кошти, на суму понад двісті тисяч гривень, а саме повністю перебудував будівлю пральні та адміністративного корпусу, оплачував послуги з утримання вищевказаного комплексу будівель та споруд. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved