overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 03 липня 2012 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб від якого мають малолітнього сина [PERSON]. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 03 липня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ОК № 133095. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії І-ОК № 228294. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Протягом тривалого часу проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся\~\~до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 05.10.1995 року він уклав шлюб з відповідачкою. Сімейне життя між сторонами не склалося через різні характери та погляди на життя, відмінності у поглядах на обов`язки подружжя, на вирішення різних питань життя подружжя та способів врегулювання спірних життєвих ситуацій, що призвело до припинення подружніх стосунків та спільного проживання. З червня 2018 року відповідач переїхала жити до власної доньки. Позивач переконаний, що збереження сім`ї є неможливим і це суперечитиме його інтересам, а тому позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, зазначивши, що з відповідачкою вже більше рокуі проживає окремо. Також просив не надавати строк на примирення. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 05.10.1995 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , що видане відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради. Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, відмінності у поглядах на обов`язки подружжя, на вирішення різних питань життя подружжя та способів врегулювання спірних життєвих ситуацій. На думку позивача через деякий час спільного проживання також далася взнаки і різниця у віці між подружжям. Також встановлено, що вже рік та три місяці подружжя проживає окремо один від одного. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви та пояснення надані ним у суді. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між нею та позивачем, про що, у судовому засіданні зазначила її представник. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1\~ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 09.10.2010 року був укладений шлюб між ним та [PERSON], який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний запис № 139 та на підставі чого видано відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Спільних неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. На даний час, офіційно зареєстрований шлюб між ними має формальний характер. Сімейні стосунки не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливості зберегти сім'ю. Також, на даний час вони як подружжя практично не спілкуються, це пов'язано з тим, що вони не мають бажання продовжувати подальше подружнє життя, вести спільне господарство та спільний бюджет. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам. А тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, в якій також зазначає, що позовні вимоги позивач та представник позивача підтримують, просять суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд розглядає справу за її відсутності, за наявності достатніх доказів про права та обов'язки сторін і ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 09.10.2010 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Дітей від шлюбу сторони по справі не мають. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок різних характерів та поглядів на життя сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, кожний з подружжя живе своїм життя та своїми інтересами. Шлюбні відносини між сторонами припинено, сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачкою, про що свідчить зміст позовної заяви. Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 09 квітня 2014 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб від якого мають неповнолітнього сина [PERSON]. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, подала через канцелярію суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4\~ ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 09 квітня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 159063. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії 1-ОК №008620. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Тривалий час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 10.09.2011 року він уклав шлюб з відповідачачко. У шлюбі у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося через різні погляди життя, постійні суперечки та непорозуміння. Шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, спільного господарства ними не ведеться, примирення між ними неможливе. А тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві. Додав, що з серпня 2016 року вони з відповідачкою проживають окремо. На даний час у нього є відносини з іншою жінкою, у відповідачки також є відносини з іншим чоловіком. Просив суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати, дитину залишити проживати матір»ю. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Додала, що під час їхнього спільного життя у сім»ї позивач поводився деспотично. Також зраджував її з іншими жінками. Просила суд шлюб між нею та позивачем розірвати, дитину залишити проживати з нею. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 10.09.2011 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 150758, що видане Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. У шлюбі у сторін народилася дитина донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 366041, виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні погляди на життя, в результаті чого між сторонами постійно виникали сварки, що призвело до того, що з серпня 2016 року сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, зі слів позивача кожен із них вже перебуває в інших стосунках. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачкою, так само відповідачка не бажає примирення з позивачем та просить суд шлюб розірвати, про що свідчать пояснення сторін у суді. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, а також наявність дитини, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 15.09.2012 року він уклав шлюб з [PERSON], про що виконавчим комітетом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області в Книзі реєстрації шлюбів внесено відповідний запис № 227. Шлюб дітей немає. Спільне життя у сторін не склалося через непорозуміння, психологічної несумісності. Шлюбні відносини між сторонами припинено і з 15.02.2016 року позивач з відповідачем припинили спільне проживання, ведення спільного господарства та загального бюджету. Майно, що є їх спільною власністю відсутнє. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, суперечитиме його інтересам та є недоцільним. А тому на підставі вищенаведеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У підготовче судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у підготовче судове засідання не зявилася, подала до суду заяву у які просить розгляд справи провести без її участі, визнає позовні вимоги, заперечень немає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає до задоволення наступних підстав. Як встановлено по справі,\~15.09.2012 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 095982, що видане виконавчим комітетом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про що в Книзі реєстрації шлюбів внесено відповідний запис № 227. У шлюбі дітей не зареєстровано. Сімейні відносини між сторонами припинені, протягом тривалого часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За твердженням позивача між сторонами втрачено взаєморозуміння та відсутнім є бажання надалі проживати подружнім життям. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, про що свідчить зміст його позовної заяви. Відповідач не заперечує проти позовних вимог. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1\~ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 17.03.2014 року він уклав шлюб з відповідачкою. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім»ю, на сімейне життя та обов»язки, через що у них відбувалися сімейні конфлікти та дискусії, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Позивач зазначає, що можливості зберегти сім»ю немає, строку на примирення не потребують, ними погоджено, що дитина буде проживати з відповідачкою, майнового спору між ними немає. А тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Пояснив, що з вересня 2016 року вони з відповідачкою проживають окремо, він не бажає йти на примирення з відповідачкою та просить суд строк на примирення не надавати. Відповідач в судовому засіданні не заперечила проти розірвання шлюбу. Просила суд строк на примирення не надавати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає до задоволенню наступних підстав. Як встановлено по справі, 17.03.2014 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 113209, що видане виконкомом Кам»яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. У шлюбу у сторін народилася дитина донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 305739, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до постійних сварок між сторонами, в результаті чого сторони з вересня 2016 року проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство ними не ведеться. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачкою, про що свідчить зміст позовної заяви та його пояснення в суді. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Неповнолітню [PERSON], [INFO], суд вбачає за необхідне залишити проживати разом з матірю [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 18.04.1978 року він уклав з відповідачкою шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Худлівської сільської ради. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Спільне життя у них з відповідачкою не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов»язки, через що у їхній сім»ї часто виникали сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, вони не ведуть спільного господарства, та як сім»я не проживають разом з 1983 року. Подальше спільне життя та примирення між ним та відповідачкою неможливе, у зв»язку з чим просить не надавати їм строк на примирення. Зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать його інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд розглядає справу за її відсутності, за наявності достатніх доказів про права та обовязки сторін і ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, 15 квітня 1978 року сторони уклали шлюб, про що свідчить повторно видане свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 144482, видане 30 серпня 2016 року Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Подружнє життя сторін не склалося, набуло негативних рис внаслідок різних поглядів на сімейне життя та обов»язки. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство ними не ведеться, з 1983 року сторони не проживають разом. Двоє дітей, які народжені у даному шлюбі на даний час є повнолітніми. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачкою, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечите його інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви, а також пояснення представника позивача в судовому засіданні. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved