Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.1987 року, зареєстрованого в реєстрі №І-2988, належить 54/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , що складає квартиру [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є сином позивача та зареєстрований у вказаній частині домоволодіння, проте з 2018 року не проживає за вказаною адресою, однак позивач зобов`язаний нести витрати по сплаті комунальних послуг за кількість зареєстрованих осіб та не може отримати субсидію. Відповідач не проживає в даній частині будинку, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей в будинку немає, але в добровільному порядку з реєстрації не знявся. Перешкод в користуванні відповідачем жилим приміщенням позивач не чинив, він добровільно визначив собі інше місце проживання зі своєю співмешканкою, але точної адреси проживання не повідомив. Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду та просив визнати [PERSON] такими, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] , що становить 54/100 частини домоволодіння [ADDRESS] . Позивач у судове засідання 23.03.2020 року не з`явився, надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив слухати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзивів на позов до суду не надав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, також не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що підставі договору купівлі-продажу від 02.10.1987 року, зареєстрованого в реєстрі №І-2988, [PERSON] належить 54/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , що складає квартиру [ADDRESS] (а.с.13-14). Відповідач [PERSON] , [INFO] , який є сином позивача, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак з 2018 року не проживає за вказаною адресою, що підтверджується довідкою №098446 від 27.12.2019 року, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с.10), актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 27.12.2019 року, затвердженими головою квартального комітету №23 [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки факт непроживання відповідача у домоволодінні знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а його реєстрація за вказаною адресою не дозволяє позивачу розпорядитися своєю власністю, крім того він вимушений сплачувати комунальні платежі відповідно до кількості зареєстрованих осіб та не може отримати адресну субсидію, тому суд вважає визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , що входить до складу 54/100 частини домоволодіння [ADDRESS] .

Outcome: approved