Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок [ADDRESS], майновий пай та право на земельну частку (пай). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син - [PERSON], який помер [INFO]. Він (позивач) є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом, спадщину прийняв, але отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на майновий пай та право на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі він (позивач) не може так, як оригінали правовстановлюючих документів втрачені. [PERSON] просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 7,04 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 100 831,79 грн., яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 016934 належало [PERSON], яка померла [INFO], та право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства вартістю 3 784 грн., який на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧННВ № 6608 належав [PERSON], в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, направив заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, справу розглянути без його участі. В судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова на адресу суду направив заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги [PERSON], просив розгляд справи провести без участі представника сільської ради. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи видно, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай), площею 7,04 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП «Україна». [PERSON] отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 016934, що підтверджується листом відділу Держземагенства у Носівському районі № 01-17/11 від 13 лютого 2014 року (а.с. 14). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син - [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 629/2005 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 25-30) та копією рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 6 березня 2009 року (а.с. 8). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. З копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧННВ № 6608 (а.с. 15) видно, що він виданий Мринською сільською радою Носівського району Чернігівської області 9 листопада 2012 року, тобто [PERSON] за життя не набула права власності на майновий пай згідно цього свідоцтва. Виходячи з цього суд приходить до висновку, що на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] майновий пай згідно вищезазначеного свідоцтва не входив до складу спадщини, а тому [PERSON] не успадкував його. Таким чином, позов в частині визнання за позивачем права власності на майновий пай, на який 9 листопада 2012 року на ім'я [PERSON] Мринською сільською радою Носівського району Чернігівської області було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧННВ № 6608, не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] успадкував право на земельну частку (пай), яке належало останній, але належним чином не оформив своє право на цю земельну частку (пай). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с. 9) вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В судовому засіданні встановлено, що померлий [PERSON] за життя не складав заповіту, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38878316 від 12 листопада 2014 року (а.с. 65). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. [PERSON], як син померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 41), відповідно до ст. 1261 ЦК України має право на спадкування після його смерті. В судовому засіданні встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті батька, отримав в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, земельні ділянки та грошові вклади, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 235/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 34-61). Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). В судовому засіданні встановлено, що належний [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 016934 був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 16). В судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. З постанови державного нотаріуса Ніжинської районної державної нотаріальної контори Гребенюка С.М. від 15 квітня 2014 року (а.с. 11) видно, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на право на земельну частку (пай), яке належало померлій [PERSON], в зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документа втрачено. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті [PERSON] права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 016934, виданого на ім'я [PERSON]

Outcome: partial