Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та, уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в розмірі 42296,78 грн., який складається з: суми заборгованості позики у гривнях із врахуванням індексу інфляції та 3% річних 8271,52 грн.; суми заборгованості позики у евро з урахуванням 3% річних - 744,81 евро, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.02.2016 року складає 22329,40 грн.; суми заборгованості у доларах з урахуванням 3% річних 436,25 доларів, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.02.2016 року складає 11695,86 грн., а також судові витрати у справі. На обґрунтування позову зазначено, що 17 березня 2013 року за договором позики він передав [PERSON] 4515 гривень, 700 евро та 410 доларів США, що станом на 17.03.2013 року в загальній сумі становило 15113,88 грн. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана розписка від 17.03.2013 року. Згідно зазначеної розписки [PERSON] зобовязався повернути кошти до 26 грудня 2013 року на розрахунковий рахунок № 26202271005200 в АТ «Укрсиббанк» по офіційному курсу НБУ на момент повернення коштів. Незважаючи на те, що термін повернення коштів сплив, та на неодноразові вимоги повернути борг, відповідач [PERSON] борг не повернув та заявив, що нічого повертати не буде. Ухиляючись від виконання грошового зобовязання відповідач [PERSON] вже близько трьох років не повертає борг, тому він вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 158, ч. 1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 17.03.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача суму коштів, шо складалася з 4515 грн., 700 евро, 410 доларів США, та зобовязався повернути грошові кошти у строк до 26 грудня 2013 року на розрахунковий рахунок № 26202271005200 в АТ «Укрсиббанк» по офіційному курсу НБУ на момент повернення коштів, що підтверджується розпискою відповідача (а.с.6). Відповідач умови договору позики не виконав, не повернувши позивачу отроимані ним за договором позики кошти, що підтверджується наданими суду виписками по рахунку на ім'я [PERSON] № 26202271005200 в АТ «Укрсиббанк». Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж вартості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Суд вважає доведеним, що [PERSON] не виконав умови договору позики і не повернув позивачу [PERSON] суму грошових коштів, яка була отримана ним у борг, тобто 4515 гривень, 700 евро та 410 доларів США. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму у відповідності зі ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції за увесь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Виходячи з принципу диспозитивності цивільно-процесуального судочинства, та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд розраховує суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції, а також трьох відсотка річних від простроченої суми за період прострочення грошового зобов'язання з 29.12.2013 року по 16.02.2016 року, як про це вказано в доданому до позову розрахунку. Розмір простроченої суми боргу у гривнях станом на 29 грудня 2013 року складає 4515 гривень. Період прострочення грошового зобовязання з 29.12.2013 року по 16.02.2016 року складає 779 днів. Сума трьох відсотка річних від простроченої суми за період прострочення грошового зобов'язання у гривнях за вказаний період часу становить 289,00 грн., виходячи із розрахунку: 4515,00 грн. (сума простроченої заборгованості) х 3% : 365 днів х 779 днів (кількість днів прострочення виконання зобовязання) = 289,00 грн. Сумарний індекс інфляції вираховується судом шляхом множення встановлених індексів інфляції за місяці прострочення, починаючи з місяця наступного за тим, в якому виникло зобов'язання сплатити борг, тобто з січня 2014 року по січень 2016 року включно. Сумарний індекс інфляції за вказаний період часу становить 1,768%. Суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції за вказаний вище час прострочення становить 7982,52 грн., виходячи з наступного розрахунку: 4515 грн. (сума простроченої заборгованості) х 1,768% (сумарний індекс інфляції) = 7982,52 грн. Отже всього з відповідача на користь позивача має бути стягнуто суму частини заборгованості у гривнях з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 8271,52 грн. (7982,52 грн. + 289,00 грн. = 8271,52 грн.). Розмір простроченої частини боргу у євро станом на 29 грудня 2013 року складає 700 евро. Період прострочення грошового зобовязання з 29.12.2013 року по 16.02.2016 року складає 779 днів. Сума трьох відсотка річних від простроченої суми за період прострочення грошового зобов'язання за вказаний період часу становить 44,81 евро, виходячи із розрахунку: 700 евро (сума простроченої заборгованості) х 3% : 365 днів х 779 днів (кількість днів прострочення виконання зобовязання) = 44,81 евро. Отже загальна заборгованість у евро з урахуванням 3% річних становить 744,81 евро (700 евро + 44,81 евро = 744,81 евро), що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ, станом на 16.02.2016 року, становить 22329,40 грн. Розмір простроченої частини боргу у доларах США станом на 29 грудня 2013 року складав 410 доларів США. Період прострочення грошового зобовязання з 29.12.2013 року по 16.02.2016 року складає 779 днів. Сума трьох відсотка річних від простроченої суми боргу в доларах США за період прострочення грошового зобов'язання за вказаний період часу становить 26,25 доларів США, виходячи із розрахунку: 410 доларів США (сума простроченої заборгованості) х 3% : 365 днів х 779 днів (кількість днів прострочення виконання зобовязання) = 26,25 доларів США. Отже загальна заборгованість в доларах США з урахуванням 3% річних становить 436,25 (410 доларів США + 26,25 доларів США = 436,25 доларів США), що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ, станом на 16.02.2016 року, становить 11695,86 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача має бути стягнуто суму заборгованості за договором позики від 17.03.2013 року у розмірі 42296,78 грн. (8271,52 грн. + 22329,40 грн. + 11695,86 грн. = 42296,78 грн.) Відповідач не надав суду заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача має бути стягнуто сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved