Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою та просив встановити факт смерті 07.04.2016 року свого батька [PERSON],[INFO], посилаючись на те, що батько помер на тимчасово окупованій території України, а саме: Луганська область, м.Стаханов, вул.Почтова, буд.72. Оскільки оформити свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС, яке необхідне для отримання несплаченої заборгованості по пенсії та допомогу на поховання, він не може, тому змушений звернутися до суду. Заявник звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутності, заяву підтримав. Згідно з вимогами ч.2 ст.257-2 ЦПК України справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження заяви до суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з вимогами ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Факт, який просить встановити заявник, потрібен йому для отримання нарахованої але не виплаченої батьку пенсії, оформлення допомоги на поховання. Письмовими матеріалами встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-УР №050143 виданим 05.01.1961 року Будинком одруження м.Кадієвка Луганської області, актовий запис №43. Заявнику в підтвердження смерті батька було видано поліклінікою №1, державний заклад «Стаханівська центральна міська багатопрофільна лікарня» Луганської Народної Республіки, лікарське свідоцтво про смерть №113 від 07.04.2016 року, згідно з яким померлий [PERSON], дата народження - 13.12.1939 року, дата смерті 07.04.2016 року, місце проживання ЛНР, м.Стаханов, вул.Почтова,буд.72, місце смерті ЛНР, м.Стаханов, вул.Почтова,буд.72,вдома. Хвороба, що призвела до смерті ДЕП ІІІ наслідки інфаркту головного мозку на фоні гіпертонічної хвороби. Згідно з паспортом громадянина України серія ЕМ №587427, виданим Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 01.04.2000 року, [PERSON] народився 13.12.1939 року в м.Стаханов Луганської області. 05.05.2016 року Одеський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області відмовив [PERSON] в державній реєстрації смерті особи у звязку з невідповідністю медичного документу визначеній наказом Міністерства юстиції України формі. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м.Стаханов відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отже, враховуючи вказані норми, оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимога є обґрунтованою і доказаною, тому є всі підстави для встановлення факту смерті 07.04.2016 року [PERSON], який народився 13.12.1939 року в м.Стаханов Луганської області. Відповідно до вимог ч.2 ст.259 ЦПК України дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті [PERSON]. Згідно з вимогами ч.4 ст.257-1 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved