Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивачка являється спадкоємицею першої черги за законом, спадщину прийняла належним чином та в передбачений законом строк. Але оскільки нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому просить визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а судові витрати просить залишити за нею. Також, позивачка з метою повного та всебічного розгляду позову подала для долучення до матеріалів справи копію Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №29180308 від 12 січня 2021 року. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов повністю визнає, проти його задоволення не заперечує та просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частини 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 ЦК України). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 38-2020, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] (а.с.12). Позивачка є дочкою спадкодавиці (а.с.10) та являється спадкоємицею першої черги за законом. Спадкодавець [PERSON] була зареєстрована і проживала на час смерті в [ADDRESS] разом із дочкою позивачкою [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Дубечненської сільської ради не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] позивачка прийняла шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступу в управління спадковим майном. (а.с.13). Долучена до матеріалів справи копія Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження позивачки свідчить, що [PERSON] є першою дочкою [PERSON] і її державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України, тобто як в одинокої матері (а.с.56-58). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не здобуто. Таким чином, судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину та не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (а.с.18). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Витягом з погосподарської книги № М-1 за 2020 рік по Дубечненській сільській раді Старовижівського району Волинської області по особовому рахунку №04-0088-1 від 05 жовтня 2020 року №1307 підтверджується, що будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.15). Позивачкою виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.19-25). Таким чином, суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадщини, на яку у позивачки виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] . Враховуючи встановлені по справі фактичні обставини, а також вищенаведені положення матеріального та процесуального закону, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачкою [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , який залишився після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Понесені витрати по оплаті судового збору залишити за позивачкою, в зв`язку із зазначенням позивачкою про це у позовній заяві.

Outcome: approved