Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просив стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 20000 грн. В позові позивач зазначав, що 11.05.2015 р. відповідач умисно заподіяв йому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця повік лівого ока, крововиливу в склеру лівого ока, садна проекції зовнішнього кінця лівої брови, синця правого стегна, чим також спричинив йому моральної шкоди, так як позивач зазнав від цього емоційних, душевних та фізичних страждань. За результатами судового розгляду, [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України. Позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 20000 грн., через те, що відповідач принизив його честь та гідність, порушив нормальні життєві зв'язки, внаслідок чого він не міг вести активний спосіб життя, постійно перебував вдома, змушений був купляти нові окуляри тощо. 15.12.2017 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв'язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. За змістом ст.ст. 23, 1167, 1195 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Ухвалою суду від 15.05.2017 р. у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за дії, що виразились в умисному нанесенні [PERSON] легких тілесних ушкоджень у вигляді синця повік лівого ока, крововиливу в склеру лівого ока, садна проекції зовнішнього кінця лівої брови, синця правого стегна (а.с.4). Відтак в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України факт заподіяння відповідачем [PERSON] легких тілесних ушкоджень 11.05.2015 р. є встановленим. Вирішуючи питання про розмір відшкодування, суд виходить із роз'яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд визнає, що у цій справі наслідки правопорушення не були особливо серйозними. Зокрема позивачу були завдані легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден. Позивач не надав доказів, про те, що він відвідував лікарню з приводу отриманих тілесних ушкоджень та й характер цих тілесних ушкоджень не свідчить про те, що позивач лікувався від них. Також позивачем не було підтверджено обставин неможливості продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми та настання інших негативних наслідків. Таким чином, суд не може погодитись з заявленою позивачем сумою відшкодування моральної шкоди, оскільки це не було доведено належним чином. Тим не менш, суд вважає, що позивач зазнав деякий моральний збиток, безпосередньо пов'язаний з завданням йому фізичного болю та тілесних ушкоджень відповідачем, у зв'язку з чим, внаслідок злочинних дій останнього, позивач безсумнівно випробував почуття розчарування і тривоги та зазнав певних душевних страждань від такої поведінки відповідача. З урахуванням обставин справи і виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. моральної шкоди, частково задовольнивши позов. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 3, 23, 1167, 1195 ЦК України,

Outcome: partial