Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Постолівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що в с. Постолівка по вулиці Раків Кут, 408 Гусятинського району, розміщений житловий будинок, який належав і належить його померлій матері [PERSON]. Його мати [PERSON] померла 13 травня 2015 року, за життя вона склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно своїм синам [PERSON] та [PERSON]. Вказав, що він є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця за заповітом, прийняв спадщину, так як подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері, а його брат [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю [PERSON], йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця. А тому, просить визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявився, однак, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Постолівка по вулиці Раків Кут, 408 Гусятинського району Тернопільської області належить [PERSON], що підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок садибного типу виданого Гусятинським РК БТІ 13.05.2013 року. 13 травня 2015 року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №189937 виданого Постолівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 13 травня 2015 року. 12 січня 1998 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно своїм синам [PERSON] позивачу по справі та [PERSON], що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Постолівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 12 січня 1998 року та зареєстрованого в реєстрі за № 42, який на день смерті не змінений і не скасований. Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй спірний житловий будинок, що знаходиться в с. Постолівка по вулиці Раків Кут, 408 Гусятинського району Тернопільської області. Спадкоємцем майна померлого за заповітом, крім позивача є син спадкодавця [PERSON], однак він відмовився від прийняття спадщини, про що надав відповідну заяву до нотаріальної контори до шести місяців з дня смерті спадкодавця, яку зареєстровано 25 вересня 2015 року в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №699. 25 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Гусятинської державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що належала [PERSON] на підставі якої заведена спадкова справа за №253/2015. Проте, [PERSON] державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою державного нотаріуса Гусятинської державної нотаріальної контори [PERSON] 09.10.2017 року за №992/02-14. Інших заяв про прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини після смерті [PERSON] до вказаного державного нотаріуса не надходило. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому набув права на спадкування майна покійної за заповітом. Позивач прийняв спадщину, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Постолівка по вул. Раків Кут, 408, Гусятинського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 13 травня 2015 року. На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved