overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 02.06.1984 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Позивач [PERSON] надав заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні присутня не була по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим справу розглянуто відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 02.07.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися з 19.04.2014 році у зв'язку з тим, що відповідачка недостатньо приділяла уваги позивачу та сину. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Позивач [PERSON] надав заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні також присутня не була, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим справу розглянуто відповідно до ст.224 ЦПК України. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.07.2010 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до актового запису №78 23.02.2011 року народився [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 02.08.2002 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. В даний час подружжя разом не мешкає та спільне господарство не веде. Суперечок про визначення місця проживання дитини та розподілу майна немає. Позивач [PERSON] надав заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні також присутня не була, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим справу розглянуто відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 02.09.2000 року. Шлюбні відносини розпалися з 2011р. у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначив, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна подружжя та місця проживання дітей не мають. Позивач [PERSON] надав заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] надала заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала та додала, що після розірвання шлюбу просить залишити прізвище -«[PERSON]». Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 03.09.2009 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сімї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначив, що від шлюбу дітей не мають. Спору про поділ майна подружжя не має. Позивач [PERSON] надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило, у звязку з чим суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 03.10.2001 року.Від шлюбу з відповідачем мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та втрату почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи була повідомлена. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 03 серпня 2003 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначив, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з дружиною. Спору про поділ майна подружжя та місця проживання дитини не мають. Позивач [PERSON] надав заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] надала заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 05.11.2013 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сімї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначив, що від шлюбу дітей не мають. Спору про поділ майна подружжя не має. Позивач [PERSON] надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідачка [PERSON] надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно зі ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 06.04.2001 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини розпалися, сторони проживають окремо. Спору про поділ майна та місце проживання дітей подружжя не мають. Позивач [PERSON] надав заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] надала заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 06.06.2014 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначив, що від шлюбу дітей не мають. Спору про поділ майна подружжя не має. Позивач [PERSON] надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав, на задоволенні позову наполягав. Відповідачка [PERSON] надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved