Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з даним позовом до суду, в якому просить припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яке проводиться на підставі рішення Червоноградського міського суду від 10.07.2018 року у справі № 459/1423/18 (провадження № 2459/691/2018). Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, згідний на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач не з`явилася повторно, про час та місце розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Встановлено, що 23.07.2005 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ було зроблено відповідний актовий запис за № 254 та рішенням Червоноградського міського суду від 25.01.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 4). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що після розірвання шлюбу відповідач та діти ще якийсь час продовжували проживати із ним. Попри це рішенням Червоноградського міського суду від 10.07.2018 року вирішено стягувати з нього в користь колишньої дружини аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 його доходу. З серпня 2018 року по травень 2019 рік діти проживали з відповідачем, він приймав участь у вихованні дітей, справно сплачував аліменти у визначеному судом розмірі. З травня 2019 року діти постійно проживають із позивачем за адресою [ADDRESS] у належному йому на праві власності будинку та зареєстровані разом із ним у будинку його батьків за адресою [ADDRESS] . При цьому, з його заробітку виконавчою службою продовжують стягуватися аліменти в користь відповідача у розмірі 1/3 його доходу. Відповідач [PERSON] перебуває за кордоном. Ані стягнутих з доходу позивача аліментів, ані будь-яких інших коштів на утримання дітей вона не надає. Як вбачається з актів обстеження умов проживання від 06.08.2019 року (а.с. 6) та 18.11.2019 року (а.с. 32), складених працівниками відділу муніципальної варти КП «Комунальник», діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] дійсно фактично проживають разом із своїм батьком [PERSON] з 25.05.2019 року по даний час за адресою [ADDRESS] . Згідно ч. 4\~ст. 273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до\~ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. За змістом\~ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки), а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями\~ст. 273 СК України\~має на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З урахуванням наведеного вище, беручи до уваги те, що після винесення судом судового наказу про стягнення аліментів, змінилися життєві обставини позивача, вказані обставини тягнуть за собою припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved