Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями №49 по вул.Кузнецова в с.Нетреба Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина - житловий будинок в с.Нетреба Володимирецького району. Вказану спадщину він прийняв як спадкоємець за заповітом, однак спадкові права оформити не зміг через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату йому відмовлено. В судове засідання позивач надав письмову заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив провести розгляд справи без його участі. Представник відповідача визнав позов, про що надав суду письмову заяву, просив розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 10 липня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ГЮ №193074. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у звязку з його смертю. Судом встановлено, що за життя [PERSON] фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими спорудами №49 по вул.Кузнецова в с.Нетреба, Володимирецького району що підтверджується довідкою Великоцепцевицької сільської ради №1367 від 25.04.2017 року, технічним паспортом будівлі. Згідно запису у погосподарській книзі №9, житловий будинок №49 по вул.Кузнецова в с.Нетреба Володимирецького району, особовий рахунок №0831-1 значиться за [PERSON], що підтверджується довідкою сільської ради №1367 від 25.04.2017 року. У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1947 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обовязкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У звязку з викладеним, [PERSON] набула право власності на житловий будинок №49 по вул.Кузнецова в с.Нетреба Володимирецького району, хоча і не здійснила його державної реєстрації. В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за [PERSON] є неможливою, оскільки її цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України. З цих підстав позивачу [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності за покійною [PERSON] та у оформленні спадщини після її смерті, що підтверджується постановою державного нотаріусаВолодимирецької державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №235/01-16 від 14.02.2017 року. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] здійснюється за заповітом, який складений [PERSON] в користь [PERSON] та посвідчено секретарем Великоцепцевицької сільської ради 16.07.2015 року. Та обставина, що позивач по справі є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні паспортом [PERSON] серії СР №512800, копією заповіту. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] в порядку, встановленому\~ ст.1268 ЦК України, оскільки у визначений термін подав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується постановою державного нотаріуса [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №235/01-16 від 14.02.2017 року. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], у встановленому порядку прийняв спадщину після її смерті, до складу якої входить і житловий будинок з господарськими будівлями, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved