Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, в порядку спадкування за заповітом, покликаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] , своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - житловий будинок по [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, його представник - адвокат Мороз Г.П. в суді позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, пояснила, що позивач та спадкодавець були розлученими, однак проживали разом у спірному житловому будинку, дітей не мали, за життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, склавши заповіт на ім`я позивача, між тим, право власності на спадковий будинок не зареєструвала. З покликанням на відсутність спору щодо вказаного житлового будинку та інших спадкоємців, просить позов задовольнити (а.с. 44). Представник відповідача - Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, сільським головою подано до суду лист, в якому позов визнав, просить справу розглядати без участі представника сільської ради (а.с. 46). Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] . 30.05.2018 р. нею складено заповіт, посвідчений секретарем Речичанської сільської ради Матвій Л.М., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 16, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належало б їй на день смерті по закону і на що матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 7). Із позовної заяви, пояснень в суді представника позивача, копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , довідки, виданої сільським головою Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області № 684 від 10.12.2018 р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 16.08.1994 р. розірвали шлюб, однак разом проживали до дня смерті останньої за адресою: [ADDRESS] , дітей не мали, батьки [PERSON] станом на день складення заповіту померли, інші спадкоємці відсутні (а.с. 6, 16). Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 03.06.2018 р., строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився 03.12.2018 р. Із пояснень представника позивача в суді, оглянутої спадкової справи № 242/2018, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що [PERSON] у встановлений законодавством строк звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Львівській області Шаравари В.В., однак, 06.12.2018 р. отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 12, 32-40). Як вбачається із копій погосподарських книг, технічного паспорту, довідки, виданої сільскьим головою Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області № 180 від 13.05.2019 р., житловий будинок по [ADDRESS] збудований в 1970 р., для його обслуговування закріплена земельна ділянка, площею 0,25 га., якою користується позивач, та, крім того, утримує житловий будинок, сплачує комунальні послуги (а. с. 8-11, 17-23). Між тим, із позовної заяви, пояснень представника позивача в суді, довідок, виданих Самбірським МБТІ № 2276 від 20.11.2018 р., КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 251 від 05.06.2019 р. вбачається, що будинок прийнятий в експлуатацію, однак, право власності на нього не зареєстровано (а.с. 14, 41). Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За наведеного, суд приходить переконання, що [PERSON] мала на праві власності житловий будинок [ADDRESS] , [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої, у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на вищевказане майно.

Outcome: approved