Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся\~у суд\~із позовом\~до [PERSON],\~[PERSON]сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивував тим, що на праві приватної власності його бабусі [PERSON], яка померла 09.12.1996 р. належала земельна ділянка № 214 площею 1,144 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю від 18.02.2003р. серії РІ № 189961. Після смерті бабусі [PERSON] відкрилася спадщина, яку він фактично прийняв, так як проживав біля бабусі та допомагав по господарству, тобто вступив в управління спадковим майном. Його батько- відповідач являється інвалідом та сам потребує догляду, фактично спадщину не прийняв та відмовився від неї. У зв'язку з тим, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю відсутній, то державним нотаріусом було відмовлено у нотаріальному оформленні спадщини. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку № 214 площею 1,144 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради та належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 18.02.2003р. серії РІ № 189961. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, справу розглядати без його участі. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечив. Представник відповідача [PERSON] сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, а саме: державний акт на право приватної власності на землю серії РІ № 189961 від 18.02.2003р., виданий на [PERSON]; заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] за законом, яка нотаріально посвідчена 13.03.2018р. секретарем Устянської сільської ради; свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла 15.11.2007р., серії І-НМ № 052764; довідку [PERSON] сільської ради від 17.08.2017р. про право власності, що видається у зв'язку з оформленням спадщини; довідку Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 30.01.2018р.,- вважає, що позов підставний та підлягає\~ до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, виходячи з вищенаведеного, в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що за [PERSON], яка померла 15.11.2007р., був зареєстрований земельний пай площею 1,14 га, який після її смерті був переданий\~у приватну\~власність для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~тана який виготовлено та зареєстровано у реєстрі -державний акт на право приватної власності на землю серії РІ № 189961 від 18.02.2003р.. Після смерті [PERSON] спадкоємцем належного їй на праві власності майна- спірної земелшьної ділянки став її онук позивач [PERSON], який після її смерті вступив в управління спадковим майном та здійснює за ним догляд, відповідач у встановленому законом порядку відмовився від прийняття спадшини, а отже [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину. Тому, суд приходить до висновку, що за ним слід визнати право власності на земельну ділянку № 214, площею1,14 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Снятинського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку РІ № 189961, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 545 від 18.02.2003р.. На підставі наведенного, ст.ст. 321, 328, 392, 1216, 1217, 1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved