Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», [PERSON] про стягнення шкоди, зазначаючи, що 24.04.2015 року близько 17.35 годин керуючи технічно справним транспортним засобом «ЗАЗ-110307», державний номер [NUMBER], не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобами та не отримавши його у встановленому законом порядку, здійснюючи рух по вул. Некрасова зі сторони вул. Нестерова в напрямку вул. Ракетної в м. Херсоні, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, при наближенні до перехрестя з вул. Космічною, розпочав маневр обгону мопеду «Дельта» під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду в попутному напрямку та виконував в цей час поворот ліворуч до вул. Космічної м. Херсона, що призвело до зіткнення зазначених транспортних засобів, в результаті чого водію [PERSON] були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок отримання яких останній помер [INFO]. в Херсонській обласній клінічній лікарні. Після дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] в порушення вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України з місця події зник. Наслідки дорожньо-транспортної пригоди перебувають в причинному зв'язку з порушенням [PERSON] Правил дорожнього руху України, а саме: п. 14.6 «а», відповідно до якого на перехресті обгін заборонено. У рамках кримінального провадження позивача, як сина померлого [PERSON]., визнано потерпілим. 02.03.2017 року вироком Херсонського міського суду Херсонської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з поміщенням для відбування покарання до кримінально - виконавчої установи закритого типу без позбавлення права керувати транспортними засобами. Вирок набрав законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 11.05.2017 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Європейський Страховий Союз», до якого ним було подано 25.05.2017 року заяву про виплату страхового відшкодування. Проте до теперішнього часу страхова компанія не здійснила виплату страхового відшкодування. Крім того, беручи до уваги, що неправомірними діями [PERSON] йому було завдано значні моральні та фізичні страждання, які позначили негативні зміни у житті позивача: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій з іншими членами сімї. На його думку, справедливий розмір компенсації нанесеної йому моральної шкоди становить 100 000 грн. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з ПАТ «Європейський Страховий Союз» на його користь страхове відшкодування у розмірі 30 267,76 грн., з яких: 15 651,76 грн. витрати понесені на лікування та поховання батька та 14 616 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та стягнути з [PERSON] На його користь моральну шкоду у розмірі 85 384 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надав повноваження представнику та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Представника позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позові, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник ПАТ «Європейський Страховий Союз» в судове засідання не з'явився, про місце, день і час судового засідання повідомлений, в порядку визначеному законом, про причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, в порядку визначеному ст.ст.280-281ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 224.04.2015 року близько 17.35 годин керуючи технічно справним транспортним засобом «ЗАЗ-110307», державний номер [NUMBER], не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобами та не отримавши його у встановленому законом порядку, здійснюючи рух по вул. Некрасова зі сторони вул. Нестерова в напрямку вул. Ракетної в м. Херсоні, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, при наближенні до перехрестя з вул. Космічною, розпочав маневр обгону мопеду «Дельта» під керуванням водія [PERSON]., який рухався попереду в попутному напрямку та виконував в цей час поворот ліворуч до вул. Космічної м. Херсона, що призвело до зіткнення зазначених транспортних засобів, в результаті чого водію [PERSON] були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок отримання яких останній помер [INFO]. в Херсонській обласній клінічній лікарні. Після дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] в порушення вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України з місця події зник. Наслідки дорожньо-транспортної пригоди перебувають в причинному зв'язку з порушенням [PERSON] Правил дорожнього руху України, а саме: п. 14.6 «а», відповідно до якого на перехресті обгін заборонено. У рамках кримінального провадження [PERSON], як сина померлого [PERSON] визнано потерпілим (актовий запис про народження №3065, складений 21.08.1969 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона ). 02.03.2017 року вироком Херсонського міського суду Херсонської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з поміщенням для відбування покарання до кримінально - виконавчої установи закритого типу без позбавлення права керувати транспортними засобами. Вирок набрав законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 11.05.2017 року. У відповідності до частин 3 та 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному проваджені, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗАЗ-110307», державний номер [NUMBER] була застрахована у ПАТ «Європейський Страховий Союз», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ4967202. 25.05.2017 року та 16.06.2017 року [PERSON] направляв на адресу ПАТ «Європейський Страховий Союз» заяви про виплату страхового відшкодування, однак на теперішній час страхове відшкодування не виплачено. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди [PERSON] поніс витрати на лікування та поховання батька у розмірі 15 651,76 грн., що підтверджується відповідними квитанціями доданими до позовної заяви. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом статті 9, 22-31, 35, 36 Закону №1961- IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника(його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта(аварійного сертифікату). У разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором(п.3,ч1.ст.988 ЦК України). Отже, судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем було дотримано вимог законодавства щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку, надання доказів на підтвердження завданої матеріальної шкоди, у зв'язку з чим в нього виникло право на отримання страхового відшкодування, а відповідач у свою чергу покладені на нього за договором страхування зобов'язання не виконав, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ПАТ «Європейський Страховий Союз» матеріальної шкоди у розмірі 15 651,76 грн. та 14 616 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно до частини 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновителям), дітям (усиновленим), а також особам, як проживали однією сім'єю. У відповідності до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Вирішуючи питання про визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд у відповідності з вимогами статті 23 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач врезультаті вчинення [PERSON] дорожньо - транспортної пригоди, внаслідок якої батько позивача отримав тілесні ушкодження від яких помер в лікарні, а також те, що вина останнього встановлена матеріалами кримінального провадження і відповідно до положень ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню при вирішення даної справи, а також те, що злочин є необережним і зважаючи на характер моральних страждань позивача, їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок смерті батька позивача, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити в сумі 50000,00 грн. На підставі викладеного,ст.ст. 22, 23, 61, 979, 988, 990, 1167, 1168, 1187 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial