Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що [INFO] в м Вінниці померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1 /4 частку квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло в порядку приватизації від 25.02.1993 р. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила. Спадкоємцями першої черги були три доньки покійної: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини жоден зі спадкоємців не звертались, однак фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] була співвласницею квартири [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на житло в порядку приватизації від 25.02.1993 р. Вона була зареєстрована та проживала в спірній квартирі. [PERSON] та [PERSON] приймали участь у похованні матері, розпорядилися її рухомим майном, періодично проживали в квартирі, оплачували комунальні платежі, за власні кошти провели косметичний ремонт квартири. Таким чином вважається, що фактично прийняли спадщину. [INFO] року в м Вінниці померла рідна сестра позивача - [PERSON], [INFO]. Спадкоємцем за законом після її смерті за правом представлення є онук [PERSON] (син [PERSON] - [PERSON], помер [INFO] року). [INFO] року померла [PERSON]. Спадкоємцем першої черги після її смерті є відповідач [PERSON] - її син. Отже, прийнята спадщина з 12.05.1993 року належить спадкоємцям: [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/6 частці спадкового майна: квартири [ADDRESS], оскільки вони вступили у фактичне володіння спадковим майном, тобто вважалися такими, що прийняли спадщину, однак у встановленому законом порядку не оформили своє право на спадкове майно, хоча набули право на спадкування даної квартири. Просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року в м Вінниці. Визнати за позивачем право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 21.09.2017 року позовну вимогу про визнання права власності залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав не заперечував щодо його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Враховуючи думку учасників судового процесу, вимоги ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1993 року власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно запису акта про смерть №1222 від [INFO] [PERSON] померла [INFO] (а.с.36). Відповідно до листа Першої вінницької державної нотаріальної контори №1881/01-16 від 01.08.2017року згідно з даними зі Спадкового реєстру та архівними даними, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.41). Постановою Першої вінницької державної нотаріальної контори №1745/02-31 від 19.07.2017року [PERSON] відмовлено у видачі на ї ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON], оскільки [PERSON] у встановлений строк не подала заяву про прийняття спадщини після померлої та не пред'явила жодних доказів фактичного прийняття спадщини (а.с.44). Згідно посвідки про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Як встановлено в судовому засіданні спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були три доньки: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] (а.с.10). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її онук [PERSON], оскільки син покійної [PERSON] помер [INFO](а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] (а.с.11). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її син - [PERSON]. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство. Враховуючи те, що смерть [PERSON] наступила до [INFO] тому при вирішенні даного спору суд вважає за необхідне керуватись нормами ЦК УРСР ( в редакції 1963року). Згідно із вимогами ч.1 ст.524 ЦК України (1963р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з роз'ясненнями ВСС України в листі № 24-753/0)4-13 від 16.05.2013 року законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК УРСР України (1963) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР (1963 р.) визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз'яснив ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013р., при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 01.01.2004р. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однак, згідно чинної на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] ст. 549 ЦК УРСР визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, фактично вступивши в шестимісячний строк з дня відкриття спадини в управління спадковим майном, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на окрасить держави 640,00грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору в рівних частинах. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 524-527, 529, 530, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), Постанови Пленуму Верховного суду України № 7від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013р.,

Outcome: approved