Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Теплицької селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку площею 1,8627 га, що розташована на території Комарівської сільської ради Теплицького району Вінницької області. Він є спадкоємцем за заповітом після померлої, проте вчасно не звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини так, як не знав що остання склала на нього заповіт, а дізнався про нього лише наприкінці листопада 2019 року від працівників Микільської сільської ради де і згодом отримав заповіт. Коли [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому йому відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вважає, що вказаний строк пропущено ним з поважної причини та просить визначити додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. В судове\~засідання позивач [PERSON] не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Від відповідача Теплицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в с. Микільське Білозерського району Херсонської області померла [PERSON] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що підтверджується паспортом [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 6); заповітом [PERSON] від 07.12.2009, зареєстрованим в реєстрі за № 142 (а.с. 13); свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 18). Позивач до нотаріальної контори звернувся після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст. 1270 ЦК України, тому приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Гребенюк Т.М. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском терміну для прийняття спадщини (а.с. 15). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що позивач не мав змоги подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність заповіту складеного померлою на його ім`я, тому, суд вважає, що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, тому причину пропуску строку на прийняття спадщини визнає поважною і вважає можливим його продовжити, що відповідає правовому висновку Верховного суду України у справі 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved