Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 2 липня 2015 року з вини водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] [PERSON] на вул. Героїв майдану в м. Хмельницькому сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER], який належить на праві власності позивачу. Внаслідок ДТП [PERSON] було завдано матеріальний збиток в сумі 24 640 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Перша»», до якого із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся позивач. 14 листопада 2016 року відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування позивачу із тих підстав, що власник застрахованого автомобіля вчинив умисний злочин, що відповідає положенню п. 37.1.2 ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». [PERSON] вважає наведену відповідачем підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування надуманою, оскільки вчинений [PERSON] [PERSON] злочин містив необережну форму вини, а тому просить його позов задовольнити. Представником позивача до суду було подано заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені у позовній заяві ним були підтримані в повному обсязі. Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити, вважає, що у виплаті страхового відшкодування було відмовлено правомірно. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 2 липня 2015 року приблизно о 12 год. у м. Хмельницькому [PERSON] на порушення вимог п. 29 Правил дорожнього руху України, перебуваючи у хворобливому стані, обмовленому захворюванням на епілептичну хворобу і, керуючи належним йому автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Героїв Майдану в напрямку до вул. Свободи в м. Хмельницькому в районі будинку №38, втративши свідомість через захворювання, допустив наїзд на припарковані в попутному напрямку з правої сторони вул. Героїв Майдану автомобілі ВАЗ 2101 р/н 03060ХМ, Volkswagen Caravelle р/н [NUMBER], Volkswagen Passat р/н [NUMBER], після чого виїхав у некерованому стані в район перехрестя вул.[PERSON] Володимирська, вїхав на правий тротуар, де допустив наїзд на пішохода [PERSON] Відповідні обставини встановлені ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2016 року, якою [PERSON] [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст.45 КК України у звязку із дійовим каяттям. Зазначена ухвала набрала законної сили 7 жовтня 2016 року. [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію права серії СРД743206. Внаслідок ДТП, автомобілю позивача було завдано пошкодження, внаслідок чого на відновлювальний ремонт автомобіля [PERSON] було витрачено 24 640 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №А в-к-099 від 25 листопада 2016 року та копією квитанції до прибуткового ордера №92 від 25.11.2016 року. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Перша»», що підтверджується копією полісу АІ/6177647 від 31 серпня 2014 року. Ліміт страхової суми за шкоду, заподіяну майну становить 50 000 грн., крім цього п.5 Договору передбачена франшиза в сумі 510 грн. Вихідним листом за №955 від 14 листопада 2016 року ПрАТ «СК «Перша»» відмовила у виплаті страхового відшкодування [PERSON], з підстав визначених п.37.1.2 ст.37 Закону N 1961-IV, оскільки на думку відповідача з боку [PERSON] [PERSON] мало місце умисне вчинення злочину, що призвів до страхового випадку. Метою обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, про що прямо зазначено у ст. 12 Закону N1961-IV. Обовязок страховика відшкодувати шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи в межах страхових сум зазначених у страховому полісі передбачений п.22.1 ст. 22 Закону N1961-IV та ст. 988 ЦК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України визначено ліміт страхової виплати за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування), який не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Підстави для відмови в виплаті страхового відшкодування наведені у ст. 991 ЦК України та п. 37.1.2 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,, зокрема в цьому переліку міститься і така підстава, як вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку. Суд, зважаючи на обставини, встановлені ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2016 року винесеною у кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не погоджується із підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування як вчинення умисного злочину, наведену Страховиком, оскільки ДТП сталася через втрату свідомості водієм забезпеченого транспортного засобу [PERSON] [PERSON] внаслідок перебування саме у хворобливому стані, а обставин, щодо навмисних дій водія забезпеченого транспортного засобу спрямованих на досягнення наслідків, які настали судом встановлено не було. Вина у даному випадку в контексті положень ст.ст. 23-25, 286 ч. 1 КК України з урахуванням встановлених судом обставин має місце у формі необережності. З огляду на що, суд приходить до висновку про те, що права позивача порушені та підлягають відновленню шляхом стягнення вартості проведеного відновлювального ремонту в сумі 24 130 грн. = 24 640 грн. 510 грн. (франшиза, відшкодування якої відповідно до ст.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на страховика не покладається). Судові витрати по справі становлять 640 грн., однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 24 130 грн., що становить 97,93% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 626 грн. 75 коп.

Outcome: partial