Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 25.05.2007 року Підгаєцькою сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 2, мотивуючи це тим, що спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки у них протилежні погляди на життя. На цьому грунті між ними постійно виникають сварки, непорозуміння, які негативно впливають на шлюбні відносини. Від шлюбу з відповідачем мають троє неповнолітніх дітей : дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Впродовж двох років подружнього життя не підтримують, спільними та взаємними правами і обовязками не повязані, проживають окремо. Позивач твердо переконана, що шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. Крім цього, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей : дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 972 гривні щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, а також на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 779 гривень 50 копійок починаючи з 22.06.2018 року і до досягнення дітьми повноліття, а також судові витрати, понесені нею за сплату судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак до початку розгляду справи, через канцелярію суду її представник - адвокат [PERSON] подав заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити в повному обсязі, не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку. (а.с. 31) Відповідач [PERSON]\~в судове\~засідання,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про час\~і дату\~судового розгляду\~судовою повісткою,\~також не\~зявився.\~У визначені\~ухвалою суду\~від 09.10.2018\~року строки\~відзиву на\~позов,\~будь-яких\~заперечень чи\~пояснень по\~суті справи,\~а також\~заяв чи\~клопотань,\~до суду\~не подав.\~ (а.с. 25, 30) Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 5), який носить формальний характер, оскільки шлюбних відносин з січня 2017 року, як подружжя, сторони не підтримують, проживають окремо і їх шлюб розпався. Заходів для примирення сторони не вживають, бажання у наданні строку для примирення позивач не виявляє та остаточно переконана, що шлюб з [PERSON] суперечить її інтересам. А тому, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], який існує лише юридично, необхідно розірвати. Судом також встановлено, що сторони мають троє спільних неповнолітніх дітей : дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 6, 7, 8) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено на 2018 рік прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей : дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 972 гривні на кожну дитину щомісячно, а на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 779 гривень 50 копійок, і такий розмір фактично відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідач [PERSON] не з'явився на розгляд справи, відзиву на позов, будь-яких заперечень чи пояснень по суті справи, а також заяв чи клопотань, до суду не подав, то суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей саме в розмірі зазначеному в заяві про уточнення позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, наведене, на підставі ст. ст. 166, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved