Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду позовом до [PERSON], в якому просить розірвати між ними шлюб, посилаючись на те, що він знаходиться у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 28.09.2002р. Також позивач просить встановити місце проживання неповнолітніх дітей сторін з ним. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справ без його участі. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій вона зазначила про те, що не заперечує проти встановлення місця проживання дітей з батьком, та просить розглядати справу без її участі. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2002р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 194, про що видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 11). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON]. У шлюбі у сторін народились діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] (а.с. 12-13). Як вбачається із змісту позову, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося в силу різних життєвих обставин, інтересів та цілей, постійних конфліктів та суперечок.На даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться, з питання проживання дітей досягнута згода, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та їх дітей інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. [PERSON] в позові зазначив, що місце проживання дітей за спільною домовленістю сторін встановлено з ним, з даного питання спору не виникло. Оскільки від відповідача до суду не надійшли заперечення проти встановлення проживання неповнолітніх дітей з позивачем, а у заяві про визнання позову відповідач зазначила що не заперечує проти встановлення місця проживання дітей з батьком та враховуючи інтереси дітей, суд визначає місце проживання дітей з позивачем. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved