Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з Підприємства об'єднання громадян «Харківське учбово - виробниче підприємство № 1 Українського товариства сліпих» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 17564,54 грн., вихідну допомогу у розмірі 5168,22 грн., моральну шкоду - 10000 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на Підприємстві об'єднання громадян «Харківське учбово - виробниче підприємство № 1 Українського товариства сліпих» він працював з 08.10.1997 року, наказом від 06.10.1997 року його було прийнято на посаду контролера - охоронця відомчої охорони, з 01.08.2005 року він працював старшим охоронцем відповідно до наказу від 05.08.2005 року № 511. У зв'язку з тим, що відповідач не виплачував заробітну плату своєчасно та в повному обсязі склалася заборгованість за період з квітня 2013 року по березень 2014 року включно, він вимушений був звільнитися з роботи на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. На день звільнення сума заборгованості по заробітній платі склала 17564,54 грн. Також, відповідач не виплатив йому вихідну допомогу, сума якої складає 5168,22 грн. Невиплата заробітної плати завдала йому моральних страждань, на його утриманні знаходиться мати [PERSON], [INFO], з тяжким станом здоров'я, яка потребує дорогих ліків та повноцінного харчування. Через невиплату заробітної плати він змушений був брати в борг гроші у сусідів та знайомих, що погіршило його моральний стан. Задану моральну шкоду він оцінює у 10000 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Підприємства об'єднання громадян «Харківське учбово - виробниче підприємство № 1 Українського товариства сліпих» в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно трудової книжки та довідки Підприємства об'єднання громадян «Харківське учбово - виробниче підприємство № 1 Українського товариства сліпих» [PERSON] працював на зазначеному підприємстві з 08.10.1997 року по 30.05.2014 року на посаді охоронця, звільнений за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України відповідно до наказу № 23-к від 30.05.2014 року, заборгованість по заробітній платі складає 17 564,54 грн. Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Стаття 44 КЗпП України визначає наступне. При припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Враховуючи викладене вище, а також те, що позивач був звільнений з Підприємства об'єднання громадян «Харківське учбово - виробниче підприємство № 1 Українського товариства сліпих» 30.05.2014 року, заборгованість по заробітній платі до теперішнього часу не виплачена відповідачем, суд прийшов до висновку про стягнення на користь позивача суми заборгованості по заробітній платі у розмірі 17564,54 грн. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] суму вихідної допомоги, яка складає 5168,22 грн. При обчисленні суми вихідної допомоги суд виходить з середнього заробітку на день звільнення, а саме 1722,74 грн., заробітку позивача за березень 2014 року - 1656,48 грн. та квітень 2014 року - 1789,00 грн. (1656,48 + 1789,00 = 3445,48 : 2 місяці = 1722,74 грн.; 1722,74 х 3 місяці = 5168,22 грн.) Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень статті 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка заподіяла її, за наявності її вини. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що діями (бездіяльністю) відповідача йому завдання моральна шкода, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial