Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1800 га, що знаходиться в с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області, яка належала його нині померлому батьку, після смерті якого спадщину фактично прийняла жінка останнього (мати позивача), але не оформила своїх спадкових прав. У судове засідання сторони не з'явились, проте як від позивача так і представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача щодо задоволення позову не заперечував та при вирішенні спору поклався на розсуд суду. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. [INFO] року помер батько позивача - [PERSON] (а.с.5, 20). Рішенням відповідача від 31 травня 2011 року (а.с.10) останньому безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,1800 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] (а.с.14). Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку на ім'я [PERSON] не видавався (а.с.9) та записи про реєстрацію права власності на неї за останнім відсутні (а.с.8). Ринкова вартість спірної земельної ділянки, станом на 10 лютого 2017 року, становить 66 672,00 гривні (а.с.15). На час смерті [PERSON] та упродовж шести місяців після його смерті з ним проживала та була зареєстрована дружина останнього (а.с.6) і мати позивача - [PERSON] (а.с.16), яка померла [INFO] року (а.с.7). Позивач є єдиним спадкоємцем до майна його померлої матері (а.с.26). Постановою нотаріуса від 14 грудня 2016 року (а.с.27) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на названу земельну ділянку, що належала його батьку, після смерті якого спадщину фактично прийняла мати позивача, але не оформила своїх спадкових справ, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на такий об'єкт нерухомості. За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне йому спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) (ч. 1 ст. 1276 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як з'ясовано, батько позивача, а згодом і мати (спадкодавець) за життя були фактичними власником спірної земельної ділянки, однак належним чином оформити своє право власності на нього не встигли, у зв'язку з чим позивач, в даний час, унеможливлений у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття ним права власності, як спадкоємцем за законом після смерті матері, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 666,72 гривень, з відповідача на користь позивача. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обов'язкове її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved