Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який він до початку розгляду справи уточнив, до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги наступним. Після смерті батьків позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину в звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Батькові позивача, [PERSON], належали житловий будинок № 13 по вул. Східна (Урицького) в с. Осипенко Бердянського району Запорізької області та земельна ділянка площею 4,4940 га, розташована на території Осипенківської сільської ради КСП «Іскра», ДП № 43, пай 812. Після його смерті мати позивача, [PERSON], спадщину фактично прийняла, але у нотаріуса свої спадкові права не оформила. Крім [PERSON] спадкоємцями є [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON], які відмовились від спадщини на користь [PERSON] Відповідач не надає позивачу оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому [PERSON] змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на 1/4 частку вищевказаних будинку та земельної ділянки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених в позові підстав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що у них з позивачем склались неприязні стосунки, останній постійно вимагає у [PERSON] гроші. Оформленням спадщини від імені відповідача займається сестра [PERSON], всі документи на спадкове майно знаходяться у неї. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 23 квітня 1990 року, виданим Бердянською районною радою народних депутатів будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с. Осипенко, вул. Урицького, 13, належав [PERSON] У відповідності з інформаційною довідкою Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області від 06 лютого 2017 року № 29-28-0.3-210/2-17, розпорядженням голови Бердянської райдержадміністрації від 14 квітня 2003 року [PERSON] на підставі сертифікату серії ЗП № 0184165, реєстр. № 8483, від 26 червня 1997 року на право на земельну частку (пай) КСП «Іскра» Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області була надана у власність земельна ділянка і видано державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4940 га, яка розташована на території Осипенківської сільської ради КСП «Іскра», ДП № 43, пай 812, серія ІІ-ЗП № 070605, реєстр. № 1146, від 01 липня 2003 року. 26 серпня 2004 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 372949, видане повторно виконавчим комітетом Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області 11 січня 2017 року, актовий запис № 57). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України). 07 лютого 2005 року до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті померлого чоловіка звернулась [PERSON], яка постійно проживала із спадкоємцем до його смерті. 02 лютого 2005 року до нотаріуса звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь матері [PERSON] Свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] не оформила. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 372950, виданим повторно виконавчим комітетом Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області 11 січня 2017 року, актовий запис № 42, [PERSON] померла 09 серпня 2012 року. Із документів спадкової справи № 28/2013 вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є син [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON], дочка [PERSON] 31 січня 2013 року позивач звернувся до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 08 лютого 2013 року. [PERSON] та [PERSON] 08 лютого 2013 року звернулись до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття належних їм часток спадкового майна, що залишилось після смерті матері на користь сина померлої [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04 грудня 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, які належали на праві власності [PERSON], спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], в звязку із відсутністю у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Свідок [PERSON] пояснила суду, що після смерті батька вона, відповідач та їх сестра [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь матері. Позивач в цей час був в Італії, тому він ніякої заяви до нотаріуса не писав. Мати прийняла спадщину, але документально її не оформила. Після смерті матері [PERSON] пропонувала позивачу варіант поділу між ними спадкового майна, але останній не погодився, постійно конфліктує, надати йому оригінали документів не просив через неприязне ні стосунки. Згідно зі ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ст.ст. 1261-1265 ЦК України встановлюють черги спадкоємців за законом, згідно з якими до спадкоємців першої черги за законом віднесені діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). За правилом ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, проте особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Системний аналіз зазначених норм законодавства дає підстав для висновку, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі порушення, невизнання або оспорювання його прав як власника, зокрема, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки постановою державного нотаріуса Бердянської районної державної нотаріальної контори ГТУЮ у Запорізькій області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів і ця постанова унеможливлює оформлення ним спадщини у позасудовому порядку, суд з урахуванням того, що кожен спадкоємець після смерті [PERSON] має право на отримання рівних часток спадкового майна, того факту, що спадкоємці [PERSON], [PERSON] відмовились від прийняття належних їм часток спадкового майна на користь відповідача [PERSON], приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності на 1/4 частину житлового будинку № 13 по вул. Східна (Урицького) в селі Осипенко Бердянського району Запорізької області та на 1/4 частину земельної ділянки площею 4,4940 га, розташованої на території Осипенківської сільської ради Бердянського району КСП «Іскра», ДП № 43, пай 812, які належали на праві власності [PERSON], померлому 26 серпня 2004 року, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщин, але не оформила своїх спадкових прав.

Outcome: approved