Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення державного реєстратора Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області [PERSON] №27139758 від 16.12.2015 року, за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на 1/1 частину земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва по вул. Охтирська, 121, с. Пологи, Охтирський район, в той час, як право власності на ? частину даної земельної ділянки належить позивачу згідно ухвали Охтирського міськрайонного суду, Сумської області, від 29.12.2008 року по справі №2-265 про укладення мирової угоди. Житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які належать [PERSON] та [PERSON] розташовані на території колишнього колгоспного договору площа землі якого складає 0,2205 га., а тому в мировій угоді зазначена земельна ділянка саме за адресою домогосподарства. Відповідно до мирових угод дане нерухоме майно колишнього колгоспного двору було розділено між його членами порівну. До його складу включили будинок з господарськими будівлями та спорудами, присадибну ділянку під домоволодінням. При переході права власності на нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, відбувся й одночасний перехід права власності на відповідну частину земельної ділянки. На даний час, позивач позбавлений реалізувати своє право власності, оскільки після набрання законної сили ухвали суду від 29.12.2008 року, за [PERSON] зареєстровано право власності на всю земельну ділянку. В звязку з чим, просить скасувати рішення державного реєстратора Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області [PERSON] №27139758 від 16.12.2015 року про реєстрацію права власності, запис про право власності №12558240 на земельну ділянку площею 0,1172 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з вищевикладених підстав, просили задовольнити. При цьому зазначили, що реєстрацією за відповідачем належної позивачу частини земельної ділянки порушується його право на оформлення земельної ділянки, а оскільки іншим шляхом його захистити не можливо, то воно підлягає захисту у судовому порядку у визначений в прохальній частині позову спосіб. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували, зазначили, що позивач пропустив строк звернення із даною вимогою, оскільки вже пройшло багато часу з дня укладення мирової угоди та позивачем не було вчинено жодних дій, спрямованих на реєстрацію за собою своєї частки земельної ділянки, а тому відповідач вважає, що не порушував його прав, зареєструвавши за собою право власності на земельну ділянку. Відповідач прав позивача будь-яким чином не порушував. Земельна ділянка за ним зареєстрована відповідно до закону, бо на той час його батько подарував йому всю земельну ділянку, а не її частину. Представник відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просять справу розглядати без участі представника. Приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить справу розглядати за його відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №072475, [PERSON] на підставі рішення Пологівської сільської ради від 22.12.2003 року 8-ї сесії 24 скликання та від 09.11.1993 року 8 сесії 22 скликання, належить земельна ділянка площею 0,1172 га, розташована по вул. Охтирська, 121 (бувша Охтирська, 46), с. Пологи, Охтирський район, кадастровий номер 5920386900020010740. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.10.2007 року по справі №2-474 2007 року, визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] (батьком сторін по справі) та [PERSON], згідно з якою за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по ? частині за кожним житлового будинку по вул. Охтирська, 121, с. Пологи, Охтирський район, Сумська область (а.с.32). На підставі вказаної ухвали суду, 16.10.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували право власності кожний на ? частину житлового будинку. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2008 року по справі №2-265 2008 року було затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON], за якою [PERSON] передає [PERSON] у власність: погріб, який зазначений в технічній документації на будівлю по вул. Охтирській, 121, під літ. «п-2» та ? частину земельної ділянки по вул. Охтирській, 121, в с. Пологи, Охтирського району (а.с. 38, 39). На підставі договору дарування земельної ділянки від 31.08.2011 року [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку площею 0,4202 га., з них: 0,0586 га. для індивідуального житлового будівництва, 0,3616 га для особистого селянського господарства, кадастрові №5920386900020010740, 5920386900020010741, 5920386900020010742, розташовані за адресою: с. Пологи, вул. Охтирська, 121, Охтирський район, Сумська область. У п.1.2 договору дарування земельної ділянки від 31.08.2011 року вказано, що предмет договору належить дарувальнику на підставі Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку СМ № 072475, СМ № 072476, виданих Пологівською сільською радою 20.07.2004 року згідно рішення Пологівської сільської ради від 22.12.2003 року 8-ї сесії 24 го скликання та від 09.11.1993 року 18 сесії 22 скликання та на підставі ухвали Охтирського міськрайонного суду від 29.12.2008 року. У відповідності до ч. 3, ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З ухвали апеляційного суду Сумської області від 20.03.2017 року по справі №583/3235/16-ц, якою залишено без змін рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.01.2017 року, встановлено, що для укладення договору дарування земельної ділянки [PERSON] була видана Пологівською сільською радою довідка від 17.08.2011 року про те, що йому належить ? частина земельної ділянки площею 0,1172 га. для індивідуально житлового будівництва, а також земельні ділянки 0,1033 га. та 0,2583 га. для ведення особистого селянського господарства по вул. Охтирській, 121 (бувша Охтирська, 46), с. Пологи. Таким чином за вказаним договором дарування [PERSON] подарував [PERSON] земельні ділянки для особистого селянського господарства площею 0,1033 га. та 0,2583 га., а також ? частину земельної ділянки площею 0,1172 га. для індивідуального житлового будівництва. 14 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до відділу надання адміністративних послуг Охтирської районної державної адміністрації із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме щодо реєстрації права власності на земельну ділянку по вул. Охтирська, 46, с. Пологи, Охтирський район, Сумська область. 16 грудня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] прийнято рішення №27139758 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 на земельну ділянку, розташовану по вул. Охтирська, 46, с. Пологи, Охтирський район, Сумська область, кадастровий номер 5920386900020010740, за [PERSON]. Частиною 1, ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Відповідно до ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. У відповідності до ст. 90 Земельного кодексу України встановлено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом. Як встановлено ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Стаття 153 Земельного кодексу України передбачає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. \~Пунктом 1 ч. 1, ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обовязково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; під час проведення реєстраційних дій обовязково використовує відомості Державного земельного кадастру - відповідно до ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 17 цього ж Закону визначено, що документи, які встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно правовими актами. Статтею 18 Закону визначений порядок проведення реєстрації речових прав, який складається, зокрема, з: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав). Таким чином, судом встановлено, що державним реєстратором проведено реєстрацію права власності за [PERSON] на всю земельну ділянку площею 0,1172 га. для індивідуального житлового будівництва, а не на ? частину, яка була подарована йому згідно договору дарування від 31.08.2011 року. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що єдиним ефективним способом відновлення порушених прав позивача в даному випадку є скасування рішення державного реєстратора Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області [PERSON] від 16.12.2015 року про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку. Щодо заявленої відповідачем та його представником вимоги про застосування позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Згідно із ч. 1, ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1, ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, позовні вимоги [PERSON] спрямовані на скасування рішення державного реєстратора Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області [PERSON] про реєстрацію права власності прийнятого 16.12.2015 року. За захистом своїх порушених цивільних прав та інтересів [PERSON] звернувся до суду 23.12.2016 року, тобто останнім не було порушено строк позовної давності, а тому суд вважає безпідставними посилання відповідача та його представника про застосування позовної давності відносно вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved