Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою «про встановлення факту, що має юридичне значення», просив встановити факт належності йому трудової книжки, заповненої 05.11.1977 року та виданої на імя [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своє заяви [PERSON] зазначив, що він звернувся до Дніпродзержинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області. з заявою про призначення пенсії. Період роботи по трудовій книжці не зараховано до страхового стажу через наявність виправлення в році народження заявника, а саме рік народження «1956» містить виправлення в останній цифрі. Заявник в судове засідання не зявився, від його представника [PERSON] надійшла заява, в якій він просить провести розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, на підставі поданих доказів, підтримав заявлені вимоги у повному обсязі. Від представника заінтересованої особи [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області надійшла заява, в якій представник просив розглянути справу за його відсутності, на підставі матеріалів справи та відповідно до норм чинного законодавства України. Вивчив матеріали заяви, дослідив докази, надані учасниками провадження, суд приходить до наступного: Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Рішенням № 19 засідання комісії по розгляду звернень громадян [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 21.02.2016 року відмовлено заявникові в призначені пенсії за віком через відсутність страхового стажу. Періоди роботи по трудовій книжці від 05.11.1977 року не зараховано до страхового стажу, оскільки має місце виправлення в році народження (а. с. 4). Заявник [PERSON] народився 14 липня 1956 року, що підтверджується відомостями у паспорті (а. с. 6) та свідоцтві про народження (а. с. 8). Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області встановлено, що військовий квиток НУ № 7519575, виданий на імя [PERSON], та вкладиш в трудову книжку БТ-1 № 1541859, виданий на імя [PERSON] належить заявникові. Судом встановлено, що трудова книжка [PERSON] рік народження «1956» містить виправлення в останній цифрі (а. с. 5). Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. П. 1 Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якшо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК України фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Таким чином, судом встановлено, що заявник [PERSON] народився 14.07.1956 року, але у трудовій книжці наявне виправлення в останній цифрі року його народження «1956», та належність заявникові трудової книжки підтвержується повним співпадінням прізвища, імя та по-батькові, роком народження з відповідними даними у паспорті та свідоцтві про народження, військовому квитку та вкладиші до трудової книжки, оскільки це підтверджується поясненнями самого заявника, викладеними в матеріалах справи, а також наявними в справі доказами, які не вступають в протиріччя з такими поясненнями. Отже, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності йому трудової книжки підлягає задоволенню.

Outcome: approved