Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] зв ернувся до суду із вимогою(з урахуванням уточнень) стягнути із [PERSON] 19\~840,00 доларів США та 16\~577,00 Євро основної суми боргу, а також 23\~520,00 доларів США та 20\~139,00 Євро відсотки за користування коштами. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 лютого 2014 року сторони уклали договір позики, що підтверджується розпискою [PERSON] на суму 19\~840,00 дол. США та 16\~577,00 Євро ПІД 3% щомісячно за користування коштами. Борг мав бути повернутий згідно договору до 25 червня 2014 року, за згодою сторін строк договору продовжено на три місяці, однак станом на момент розгляду справи даний борг не повернуто, відповідач не сплачувала також і відсотків за користування коштами, від повернення коштів добровільно на вимогу [PERSON] ухиляється. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно умов якого [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 19\~840,00 доларів США та 16\~577,00 Євро під 3 відсотки місячних з обовязком повернути позику до 25.06.2014 року, на підтвердження чого надано розписку. За згодою сторін термін дії договору було продовжено на 3 місяці. Згідно зі ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.\~1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша ст. 1049 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт отримання [PERSON] від [PERSON]в. грошових коштів в сумі 19\~840,00 доларів США та 16577,00 Євро на умовах договору позики. Частиною першою ст.\~1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Сторони при укладенні договору досягли згоди, що розмір процентів становить 3 відсотки місячних від суми позики, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою. Позивачем заявлено вимогу про стягнення процентів за користування коштами за період з 25 лютого 2014 року по 25 березня 2018 року, тобто за 49 місяців. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості [PERSON] по процентах за договором позики від 25.02.2014 року, які у сумі становлять 23\~520,00 (480*49) доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 26.03.2018 року становить 617\~635,20 грн. та 20139,00 (411*49) Євро, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 26.03.2018 року становить 652\~906,38 грн. відповідно. Доказів, які б спростовували зазначені обставини відповідачем всупереч вимог ч. 3 ст. 10, ч.\~1 ст.\~60 ЦПК України, суду не надано. Таким чином, суд дійшов до висновку, що вимога про стягнення процентів за користування позикою в сумі 23520,00 доларів США та 20139,00 Євро є підставною та підлягає задоволенню. З огляду на викладене, суд вважає, що предявлений позов є підставним та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved