Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 2 червня 2017 року він уклав шлюб із відповідачкою. За час цього шлюбу у них народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки у них різні погляди на сім`ю, подружні обов`язки, майбутнє та між ними відсутнє взаєморозуміння. Вищевикладене призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. У січні 2021 року через непорозуміння з відповідачкою він виїхав з квартири, яка належить їм на праві сумісної власності та став проживати окремо. Подальше перебування у шлюбі втратило будь-який сенс. Вважає, що подальше їхнє з відповідачкою спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечило б нашим інтересам та, насамперед, інтересам їхнього сина. Після розірвання шлюбу син проживатиме із відповідачкою, проти чого на даний час він не заперечує. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позов задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позов визнала, просить розірвати шлюб. Суд, вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав. Відповідно\~до ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що 02 червня 2017 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.4). В шлюбі у них народився син [PERSON] ,\~ [INFO] , який після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачкою. Шлюб фактично розпався. Сторони з січня 2021 року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Outcome: approved