Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в січні місяці 2004 року син позивача - [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] та в середині 2004 року, на прохання останньої, позивач разом з [PERSON] надали згоду на тимчасову реєстрацію відповідача на житлову площу. Після реєстрації відповідача на житлову площу по [ADDRESS] , будь-які угоди про порядок користування жилим приміщенням з ненею не укладались. Відповідач не є членом сім`ї позивача та разом з сином проживали окремо. Оскільки сімейне життя між сином позивача та відповідачем не склалось, остання на початку травня місяця 2019 року залишила житлову квартиру. Таким чином, на протязі більше одного року та десять місяців відпо\-відач житловою площею не користується. На вимогу позивача про скасування реєстрації на житловій площі, відповідач категорично відмовилась. Позивач вказує, що на протязі тривалого часу вона несе додаткові витрати по сплаті комунальних платежів. Натомість, відповідач жодного разу не вносила плату за користування жилим приміщенням. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати [PERSON] , 1984 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2021 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю. Вказувала на те, що відповідач у вказаній квартирі не проживає. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення в справі та просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, буучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, відзиву не подала. За вказаних обставин суд, зі згоди позивача, прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14229970 від 13.04.2007 року. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 36 від 12.03.2021 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України. Зокрема, ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, підтвердили те, що колишня невістка позивача не проживає у вказаній квартирі близько двох років. Відповідач не подала жодних доказів, які б спростовували доводи позивача. Зважаючи на встановлені судом обставини, суд визнає доведеним факт постійної відсутності відповідача у даному житлі без поважних причин понад один рік. При цьому,\~суд визнає\~такими,\~що заслуговують\~на увагу,\~доводи позивача\~про те,\~що реєстрація\~місця проживання\~відповідача в\~квартирі перешкоджає їй вільно користуватись власним майном на власний розсуд. Зокрема, така реєстрація місця проживання відповідача породжує додаткові невиправдані витрати позивача на оплату комунальних послуг. Зважаючи на викладене, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що факт відсутності відповідача [PERSON] в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , понад встановлені строки повністю доведений, а тому останню слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. Крім цього, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved