Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 квітня 2003 року між ними зареєстровано шлюб. Мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З січня 2019 року між ними припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Фактично сім`я розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. 19 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14 серпня 2019 року. 14 серпня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 вересня 2019 року. 13 вересня 2019 року сторони, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивач подав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, судовий збір з відповідача не стягувати та розглядати справу у її відсутність. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Крім того, просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 квітня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійського міського управління юстиції, актовий запис №112. Вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідач визнав позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягала та просила не стягувати сплачений нею судовий збір з відповідача. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved