Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся з даним позовом, зважаючи на наступне. Позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] з 28.04.2017 р. Шлюб укладений у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 591. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Вважає, що спільне життя з відповідачем не склалось та виявилось невдалим. Після народження дитини відповідач фактично проживала в м. Чернігів із спільною дитиною, зі своєю матір`ю та бабусею, оскільки сама не справлялась з дитиною. Позивач фактично проживав у м. Києві та приїздив лише на вихідні, святкові дні, під час щорічних основних та додаткових відпусток. Під час сумісного проживання часто виникали сварки та непорозуміння при вирішенні різних життєво-важливих питань, між ними вже давно втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Більше двох місяців позивач з відповідачкою не перебувають у шлюбних відносинах, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Просить шлюб розірвати та залишити прізвище отримане під час реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.03.2020 року відкрито провадження по даній справі, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, судові витрати покласти на нього. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить залишити прізвище отримане під час реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, надані докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 28.04.2017 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 591, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 17.05.2018 року, актовий запис 1009. Позивач зазначає, що з [PERSON] під час сумісного проживання часто виникали сварки та непорозуміння при вирішенні різних життєво-важливих питань, між ними вже давно втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Більше двох місяців позивач з відповідачкою не перебувають у шлюбних відносинах, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Дані обставини визнано відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За встановлених обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам як позивача так і відповідача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у заяві наданої суду зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище отримане під час реєстрації шлюбу. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти такі витрати на нього. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved