Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зазначав, що 10.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. було вчинено виконавчий напис № 15516, відповідно до якого стягнуто з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості у розмірі 251657, 47 грн. 03.09.2019 на підставі заяви стягувача та вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Маляром Я.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59935354. Разом з тим, зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Банком не було надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 15516 від 10.10.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. Представник позивача подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності та вказав на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Представник ПАТ КБ «Приватбанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вивчивши позов, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 10.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. було вчинено виконавчий напис № 15516 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.07.2010 за період з 13.07.2010 по 31.07.2017 у розмірі 251657,47 грн., яка складається з: 12954,83 грн. заборгованості за тілом кредиту, 221509,61 грн. заборгованості за відсотками, 4733,15 грн. заборгованості по пені та комісії, 500 грн. заборгованості по штрафам (фіксованої частини), 11959,88 грн. заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) та 3000 грн. за вчинення виконавчого напису (а.с. 8). Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] посилався на те, що банком не надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача ПАТ КБ «Приватбанк» суду не надано. Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, відповідно до п.п. 1.1., 1.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. У порушення Закону України «Про нотаріат» нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з позивача на користь банку, безспірності характеру правовідносин між сторонами. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] підлягає стягненню 768 грн. 40 коп. судового збору. Крім того, 27.01.2021 представником [PERSON] [PERSON] подано заяву про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогув розмірі 11 000 грн. Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У порушення вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем не надано детального опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги, не зазначено час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Ураховуючи те, що позивачем не надано суду обгрунтованого розрахунку суми витрат, понесених на правову допомогу, не зазначено час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), правових підстав для задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу немає.

Outcome: approved