Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

[PERSON] \~ звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач зазначав, що 23 квітня 2019 року між ним та відповідачем укладено договір позики, за яким останній взяв у борг грошові кошти у розмірі 61000 грн. 00 коп. За умовами договору [PERSON] зобовязався повернути позику частинами щомісячно по 5000 грн. 00 коп. Отже, починаючи із травня 2019 року [PERSON] повинен був погашати позику та повернути її у строк до червня 2020 року. Факт отримання [PERSON] грошових коштів у розмірі 61000 грн. 00 коп. підтверджується розпискою від 23 квітня 2019 року, написаною власноручно [PERSON] у присутності свідка [PERSON] . Разом з тим, з часу отримання грошових коштів [PERSON] жодного разу проплат за договором не здійснив, уникає контакту та виконання взятих на себе зобовязань. Заборгованість за договором позики від 23 квітня 2019 року складає 61000 грн. 00 коп. Взяті на себе зобовязання щодо повернення позики [PERSON] не виконав. Таким чином, зобовязаний повернути суму позики з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат. Всього сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 24.05.2019 р. по 16.07.2020 р. складає 2103 грн. 04 коп. Інфляційні збитки за вказані періоди складають 976 грн. 00 коп. Таким чином, в цілому заборгованість становить 64079 грн. 04 коп., що складається із суми позики у розмірі 61000 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 2103 грн. 04 коп. та інфляційних збитків у розмірі 976 грн. 00 коп. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] ,\~ [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , заборгованість за договором позики від 23 квітня 2019 року в розмірі 64079 грн. 04 коп. В судове засідання позивач [PERSON] \~ не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення в повному обсязі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 23 квітня 2019 року, відповідач [PERSON] отримав у борг від позивача [PERSON] \~грошові кошти в розмірі 61000 грн. Отримані кошти зобов`язався повернути частинами щомісячно по 5000 грн. 00 коп. до червня 2020 року (а.с.10). Таким чином, суд дійшов до переконання, що між сторонами дійсно мали місце правовідносини, до яких можуть застосовуватись положення передбачені ст. 1046-1049 ЦК України. Так, відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.ст. 625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми. Згідно проведених математичних розрахунків, 3% річних від простроченої суми становить 2103,04 грн.: 61000 грн. (сума заборгованості) х 3% : 365 (кількість днів у році) х 420 (кількість днів прострочення виконання зобов`язання з 24.05.2019 р. по 16.07.2020 р. = 2103,04 грн. Інфляційні збитки за вказані періоди складають 976 грн.: 61000 грн. (сума боргу) х 101,60 (сукупний індекс інфляції) / 100% - 61000 грн. (сума боргу) = 976 грн. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 64079 грн. 04 коп., з яких: 61000 грн. сума основного боргу, 2103,04 грн. 3% річних, 976 грн. інфляційні втрати. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved