Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 червня 2000 року позивач, [PERSON], зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON], актовий запис № 315, зареєстрований у Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 315. Від шлюбу у сторін є донька, [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження видане першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 818, серія [NUMBER] 30.10.2008р. шлюб між сторонами був розірваний, актовий запис № 598 від 30.10.2008р. у книзі реєстрації розірвання шлюбів у першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Позивач стверджує, що після розірвання шлюбу у 2008р. донька [PERSON], [INFO] залишилась проживати з ним, та перебуває на його повному утриманні. Відповідачка весь цей час ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, її долею ніколи не цікавилась, у вихованні не приймала участі, не відвідувала доньку ані дома, ані у навчальних закладах в яких вона навчалась, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Матеріальної допомоги на утримання дитини за весь цей час не надавала, а також ніколи не цікавилась її фізичним, духовним та розумовим розвитком. В той же час, позивачка та мати позивача, весь цей час піклувалися про дитину, про стан її здоров'я, розвиток, навчання, відвідували школу, брали участь у шкільних заходах в яких приймала участь донька, за що отримали подяку від керівництва школи. На підставі викладеного, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснив, що після розірвання шлюбу у 2008р. відповідачка покинула їх з донькою, у зв'язку з чим, весь тягар щодо виховування та утримання дитини він взяв на себе. В той же час, відповідачка життям та здоров'ям дочки не цікавились, матеріальної допомоги на її утримання не надавала, в школу до дитини не проходила. В судовому засіданні була опитана неповнолітня [PERSON], [INFO], яка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що після розлучення батьків вона залишилась проживати у батька та бабусі, які її виховували та утримували. З цього часу, мати її бачила лише декілька разів, при цьому жодної допомоги або батьківського піклування вона від матері не отримувала. Відповідачка позовні вимоги не визнала та пояснила, що після розлучення з позивачем в 2008р., від неї дитину забрали позивач з його матір'ю, у зв'язку з чим, вона не мала можливості відвідувати дитину та її приділяти їй увагу. Всі її спроби початись з дитиною не вдались, оскільки позивач не впускав її до дитини. Представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з'явились, однак згідно поданого клопотання просили справу розглянути у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. (а.с. 36) Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 03 червня 2000 року позивач, [PERSON], зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON], актовий запис № 315, зареєстрований у Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 315. Від шлюбу у сторін є донька, [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження видане першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 818, серія [NUMBER] 30.10.2008р. шлюб між сторонами був розірваний, актовий запис № 598 від 30.10.2008р. у книзі реєстрації розірвання шлюбів у першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. В судовому засіданні було встановлено, що після розірвання шлюбу сторін у 2008р. донька [PERSON], [INFO] залишилась проживати разом з позивачем, та перебуває на його повному утриманні. Відповідачка весь цей час ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, її долею ніколи не цікавилась, у вихованні не приймала участі, не відвідувала доньку ані дома, ані у навчальних закладах в яких вона навчалась, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Матеріальної допомоги на утримання дитини за весь цей час не надавала, а також ніколи не цікавилась її фізичним, духовним та розумовим розвитком. В той же час, позивачка та мати позивача, весь цей час піклувалися про дитину, про стан її здоров'я, розвиток, навчання, відвідували школу, брали участь у шкільних заходах в яких приймала участь донька, за що отримали подяку від керівництва школи. Вищевказані факти в судовому засіданні підтвердили позивач [PERSON], неповнолітня [PERSON], а також допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. Згідно характеристики на [PERSON] з ВНКЗ «Одеське педагогічне училище» батько [PERSON] постійно цікавився станом успішності доньки, був присутній на батьківських зборах, підтримував зв'язок з класним керівником. Однак мати жодного разу станом успішності доньки не цікавилась. (а.с. 15) Згідно характеристики на [PERSON] Одеської загальноосвітньої школи № 12 І-ІІІ ступенів Одеської міської Ради Одеської області, мати з класним керівником доньки впродовж навчання не спілкувалась та батьківські збори не з'являлась. (а.с. 16) Відповідно до висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради №01-05-3/6 вх. від 25.01.2018р. було вирішено доцільним позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. (а.с. 37-38) Суд вважає, що посилання відповідачки на те, що позивач їй чинив перешкоди у спілкуванні з дитиною, а тому вона не мала можливості брати участь у вихованні дитини не можливо прийняти до уваги, оскілки жодних доказів того, що відповідачка намагались прийняти заходи щодо відновлення своїх прав відповідачкою не надано. Суд вважає, що починаючи з 2008р. відповідачка мала можливість звернутись до органу опіки та піклування або до суду з відповідним зверненням, проте доказів цього не надала. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати/ батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 2,3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток , батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27,09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батькинесуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей та фінансових можливостей. Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно п. 16 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для утримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі викладеного, суд вважає, що у зв'язку з тим, що відповідачка не виконує свої батьківські обов'язки щодо дочки [PERSON], [INFO] та вона повинна бути позбавлена батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved