Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, та в остаточній редакції якого просив суд зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод у користуванні належною [PERSON] на праві приватної власності квартирою [ADDRESS] та виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] з вище наведеної квартири без надання іншого житлового приміщення. У судове засідання представник позивача [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце й час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про місце й час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача, представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. 19 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив вищезазначену квартиру. Право власності [PERSON] на вказану квартиру підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 19.06.2015р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алексєєвою Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1401; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №39390053 від 19.06.2015р., а також заявою [PERSON] про отримання від [PERSON] остаточного розрахунку за Договором купівлі-продажу, посвідченою 19.06.2015р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алексєєвою Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1405. Після придбання вищевказаної квартири позивач мав намір переїхати жити туди разом із сім'єю, проте не зміг цього зробити, оскільки при переїзді виявив, що у квартирі мешкають, без будь-яких правових підстав на те, відповідачі по справі. Матеріалами справи, зокрема довідкою №89 від 26.06.2015р., виданою паспортним столом [PERSON], підтверджено, що в даній квартирі ніхто не зареєстрований. Крім цього, заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.06.2015р. по справі №638/2933/15-ц [PERSON], [PERSON], [PERSON] були визнані такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Порядок користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду встановлений в главі 6 Житлового кодексу України. За змістом ст. 158 Житлового кодексу України наймач може користуватися жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого будинку. Такий договір укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Відповідно до ч.3 ст.116 Житлового кодексу України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Позивачем матеріалами справи доведений той факт, що відповідачі по справі мешкають у квартирі [ADDRESS] без будь-яких правових підстав на це. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] щодо зобов'язання [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод у користуванні належною [PERSON] на праві приватної власності квартирою [ADDRESS] та виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] з вище наведеної квартири без надання іншого житлового приміщення. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то з відповідачів по справі на користь позивача необхідно стягнути сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 243грн.60коп. Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд,

Outcome: approved