Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який мотивував тим, що він є спадкоємцем, за заповітом від 13.06.2006р., після смерті свого батька [PERSON], який помер 16.04.2008р., до складу спадщини входить житловий будинок по вул. Мигаля, 19, у с. Русів Снятинського р-ну. Однак у встановлений законом шестимісячний строк, він до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом не звернувся, у зв'язку із тим, що тривалий час він перебував за межами України у Республіці Італія, де працював на заводі і не мав можливості поїхати на Україну. На підставі наведеного позивач просить визнати строк пропущення звернення із заявою про прийняття спадщини поважним та надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька. Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити, справу просив розглядати без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви, якими позовні вимоги свого барата [PERSON] визнали повністю та зазначили, що проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи, зокрема: Заповіт [PERSON] від 13.06.2006р., яким він усе своє майно заповів своєму синові [PERSON]; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Посвідку про дозвіл [PERSON] на проживання у Респубілці Італія АК 9317489 та Довідки про заробітну плату [PERSON] на заводі «INAIL» у м. Кастелламаре Республіки Італія за серпень 2008 року №0153802 та №0156536 суд приходить до переконання, що причини пропуску [PERSON] строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є поважними. Судом із представлених документів, зокрема із Довідки Русівської сільської ради №446 від 14.08.2018р., також встановлено, що на день смерті [PERSON], який помер 16.04.2008р. у господарстві по вул. Мигаля, 19, у с. Русів Снятинського р-ну разом із ним була зареєстрована і проживала його дружина [PERSON], яка померла 28.10.2009 року. Крім того, згідно із свідоцтв про народження у\~ [PERSON] було троє дітей: [PERSON], який є позивачем по справі та [PERSON] і [PERSON] (у шлюбі [PERSON]) [PERSON], які є відповідачами по справі. Однак, як вбачається із заяв відповдіачів, [PERSON] і [PERSON] (у шлюбі [PERSON]) [PERSON] не заперечують проти задоволення заявлених їх братом вимог, на спадщину не претендують. Відповідно до Постанови державного нотаріуса Першої Снятинської РДНК №1994/02-31 від 15.08.2018р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за зповітом після смерті його батька [PERSON], який посер 16.08.2008 року, у зв'язку із пропущеним строком на прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до п.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. За наведених вище обставин, беручи до уваги повне визнання позову відповідачами, визнання поважними причини пропуску [PERSON] строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а тому [PERSON] слід надатити\~ додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини 2 (два) місяці. На підставі ст.ст. 1233,1258, 1272 ЦК України,

Outcome: approved