Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовною заявою до Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини за законом, в якій просив: визначити йому додатковий строк один місяць після вступу рішення у законну силу, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] у селі Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області у віці 84 роки померла його мати [PERSON] , яка народилася [INFO] . Після реєстрації шлюбу його мати змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), площею 1,74 ум. кад. га, якою остання володіла на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН №0161910, який знаходиться на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області. На час відкриття спадщини, у строк до шести місяців, він не звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини, так як вважав, що спадкового майна у вигляді земельної частки (паю) не має, також він, як єдиний спадкоємець, то зможе оформити спадщину після того як пройде шість місяців після смерті. Коли він звернувся до нотаріуса йому було повідомлено, у зв`язку із тим, що відсутні відомості про прийняття спадщини і рекомендовано звернутися до суду та визначити додатковий пропущений строк, так як іншого способу оформлення спадкового майна не існує. Просив визнати причини пропуску строку поважними. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, надав суду письмову заяву за вхід.№2187 від 31.03.2020, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області у підготовче засідання не з`явився, надав суду письмову заяву за вхід.№2180 від 31.03.2020 за підписом сільського голови, в якій просив справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Позовні вимоги визнає в повному обсязі і просить їх задовольнити. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність та заява представника відповідача про визнання позовних вимог. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 02 квітня 2020 року на 10 годину 00 хвилин, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.4) судом встановлено, що позивач народився [INFO] у селі Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, де і зареєстрований. Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 11.12.1967 (а.с.5), копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00025820073 від 03.03.2020 (а.с.7) та копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 03.10.2017 (а.с.6) судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у селі Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області. Із копії довідки виданої начальником відділу в Ямпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 28.12.2017 (а.с.8) судом встановлено, що на ім`я [PERSON] видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0161910. Із копії місцевої газети «Ямпільські вісті» від 20.10.2017 (а.с.9) судом встановлено, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0161910 виданий на ім`я [PERSON] втрачено та вважається недійсним. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] у порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна своєї померлої матері [PERSON] . Із доводів позивача, які не заперечуються відповідачем, встановлено, що позивач [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку йому не було відомо про те, що його матір [PERSON] має право на земельну частку (пай), площею 1,74 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0161910. Крім того, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки він втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для нього занадто надмірним тягарем нерозмірним з її діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Оцінюючи усі докази, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу поважності причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті матері [PERSON] . Суд вважає встановленим, і ця обставина підтверджена доводами позивача, на які він посилається у позові, та не заперечується відповідачем, що дійсно позивач протягом шестимісячного строку після смерті матері [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки про існування права на земельну частку (пай) він дізнався нещодавно, а тому суд визнає цю обставину поважною причиною, з якої позивач пропустив строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України. Вказані обставини визнані учасниками справи і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, а тому суд визнає причину пропуску позивачем строку, передбаченого ст.1270 ЦК України, поважною. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, суд має підстави відповідно до ст.1272 ЦК України для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved