overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 11.06.2015 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від даного шлюбу дітей немає. Позивач зазначає, що з грудня 2015 року він та відповідач спільно не проживають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та суперечності, які викликали постійні сварки та скандали. За таких обставин позивач просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №176744 (а.с.9) підтверджено, що 11.06.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №4. Прізвища подружжя після державної реєстрації шлюбу [PERSON]. На даний час сторони проживають окремо, мають різні погляди на життя, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки примирення та збереження шлюбу не можливе, так як це буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 110, 112, 114, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 13.05.2014 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від даного шлюбу дітей та спільного майна немає. Позивач зазначає, що понад два роки він та відповідач спільно не проживають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, суд у відповідності до ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 170982 (а.с.5) підтверджено, що 13.05.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №7. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. На даний час сторони проживають окремо, мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки примирення та збереження шлюбу не можливе, так як це буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи задоволення позовних вимог, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст.110, 112, 114, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~Центрально-Міського\~районного суду\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~з позовом\~до комунального\~підприємства «Міжнародний\~аеропорт Кривий\~Ріг» Криворізької\~міської ради\~про визнання\~незаконними та\~скасування наказів,\~поновлення на\~роботі,\~стягнення середнього\~заробітку за\~час вимушеного\~прогулу та\~моральної шкоди Позовні вимоги, які були уточнені в останній редакції 07.02.2020 в частині збільшення їх розміру, обґрунтовані тим, що 02.10.2017 на підставі наказу № 109-к від 02.10.2017 він був прийнятий на роботу до комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг» Криворізької міської\~ради (надалі\~ КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг» КМР) на посаду інженера з експлуатації аеродромів 1-ї категорії в аеродромну службу. Відповідно до наказу № 141-к від 30.11.2017 позивач був переведений на посаду головного інженера КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг» КМР.На підставі наказу № 194-к від 20.11.2018 його було звільнено з вказаної посади з 21.11.2018 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором. У якості підстав винесення спірного наказу №194-к в його тексті зазначено посилання на наказ № 189-к від 13.11.2018 про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] , доповідну записку заступника директора з виробництва [PERSON] . Відповідно до вищевказаного наказу № 189-к від 13.11.2018 «По особовому складу» (надалі Наказ №189-к) у зв`язку зі встановленням факту порушення посадових інструкцій у листопаді 2018 року працівниками управління [PERSON] та [PERSON] , позивачу, за порушення дій стосовно своєї посадової інструкції було оголошено догану з позбавленням винагороди за вислугу років за листопад місяць 2018 року у розмірі 50%. Крім того, 23.10.2018 відповідач звертався з поданням до профкому первинної профспілкової організації комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг», в якому зазначив, що позивач нібито був відсутній на роботі 23.10.2018 протягом 3-х годин (з 8.00 до 11.00), відсутність пояснив виробничою необхідністю, але при цьому, не попередив ні директора, ні заступника директора з виробництва, у журналі реєстрації з відсутності на роботі інженерного складу - не був відмічений, надав пояснення про свою відсутність, але жодних документів на підтвердження не пред`явив, а тому вказану відсутність відповідач вважав прогулом без поважних причин, у зв`язку з чим,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Цюрупинського районного суду Херсонської області з заявою у якій просить встановити факт смерті його батька [PERSON], громадянина України, [INFO], який помер в с. Совхозне Красноперекопського району на території Автономної Республіки Крим - 09 вересня 2017 року. [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та суду пояснив, що його батька проживав та був зареєстрований в [INFO]. В серпні 2017 року поїхав до дочки в с. Совхозне Красноперекопського району АР Крим та 09.09.2017 року помер, оскільки хворів на захворювання серця. Він був на похованні батька та не зміг його перевезти до місця проживання, оскільки були потрібні кошти, яких у нього не має для цинкової труни та катафалку. Батька поховали на кладовищі в с. Совхозне Красноперекопського району АР Крим. Представник заінтересованої особи Олешківського райвідділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області до суду надав лист про розгляд справи у відсутність представника. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Судом встановлено, що заявник [PERSON] - є сином [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. [PERSON], 09 вересня 2017 року, помер в с. Совхозне Красноперекопського району АР Крим, що підтверджується поясненнями заявника та медичним свідоцтвом про смерть серія 35 № 011603 виданим 11.09.2017 року ГБУЗ РК «КРБ СМЕ» та свідоцтвом про народження серія ЯЄ № 086333 виданого 12.10.1957 року Тарасівським с/ЗАГС Цюрупинського району Херсонської області. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України\~\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати медичні документи встановленого зразка, необхідні для проведення державної реєстрації смерті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви оскільки факт смерті батька заявника на тимчасово окупованій території знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, але реєстрація смерті неможлива через відсутність у нього документів, виданих уповноваженими органами України, а тому заявлена вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що шлюб з відповідачкою зареєстрований 07.06.2003 року від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В позові зазначив, що з відповідачкою різні характери, погляди на життя та розв»язання побутових та сімейних проблем. З липня 2015 року припинили подружні стосунки, подальше спільне життя з відповідачкою стало неможливим. Спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, шлюб існує лише формально. Позивач у судове засідання не з»явився просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач не з*явилась просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07.06.2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] дружина залишила прізвище після реєстрації шлюбу «Ртищева», що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ВЛ № 190015 (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали різні погляди сторін на сімейне життя, обовязків подружжя один перед одним, шлюбних відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, не піклуються один за одним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя розпалася внаслідок небажання сторін по справі зберегти сімю, шлюб носить формальний характер. Сума судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що шлюб з відповідачкою зареєстрований 12.12.2003 року від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає за його адресою. В позові зазначив, що з відповідачкою різні характери, погляди на життя та розв'язання побутових та сімейних проблем. З відповідачкою мешкаємо разом, але вони припинили подружні стосунки та мешкають в різних кімнатах, спілкуємось лише з приводу нашої спільної дитини. Позивач дійшов висновку, що шлюб існує лише формально. 09.12.2015р. відповідачка звернулась до суду з клопотанням про надання строку на примирення , наполягаючи на тому, що їх шлюб можливо зберегти. Ухвалою від 09.12.2015р. клопотання відповідача було задоволено та сторонам був наданий строк для примирення до 09.03.2016р. Позивач у судове засідання з»явився, наполягав на розірванні шлюбу та просив позов задовольнити. Відповідач не з*явилась, надала до канцелярії суду заперечення на позовну заяву, в якому вказала, що мешкає з позивачем з 1999 року, а з 2003 року у зареєстрованому шлюбі. З 2000 року хворіє цукровим діабетом, на теперішній час стан здоров'я погіршився у зв'язку з позовом чоловіка. Проти задоволення позову про розірвання шлюбу заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12.12.2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] дружина взяла прізвище після реєстрації шлюбу «[PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали різні погляди сторін на сімейне життя, обов'язків подружжя один перед одним, шлюбних відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, не піклуються один за одним. Відповідно до вимог ст. 111 СК України судом вживалися заходи щодо примирення подружжя та їм надавався строк для примирення, зі спливом якого позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення ст. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 110 сімейного Кодексу України передбачено право чоловіка та дружини пред'явити позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 122 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд враховуючи пояснення позивача про неможливість спільного проживання з відповідачкою, приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається, тому шлюб між ними має бути розірваний. Сума судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що шлюб з відповідачкою зареєстрований 14.02.2009 року від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В позові зазначив, що з відповідачкою різні характери, погляди на життя та розв»язання побутових та сімейних проблем, дружина неодноразово розривала сімейні відносини. З 20.09.2013 року припинили подружні стосунки, подальше спільне життя з відповідачем стало неможливим. Спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Позивач дійшов висновку, що шлюб існує лише формально. Позивач у судове засідання не з»явився просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач не з*явилась просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.02.2009 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] дружина взяла двойне прізвище після реєстрації шлюбу «Саніна-Алексеєва», що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ВЛ № 274329 (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали різні погляди сторін на сімейне життя, обовязків подружжя один перед одним, шлюбних відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, не піклуються один за одним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя розпалася внаслідок небажання сторін по справі зберегти сімю, шлюб носить формальний характер. Сума судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що шлюб з відповідачкою зареєстрований 19.07.2013 року від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В позові зазначив, що з відповідачкою різні характери, погляди на життя та розв»язання побутових та сімейних проблем. Під час останьої сварки відповідачка повідомила позивачу, що [PERSON] не дитина позивача. З серпня 2015 року припинили подружні стосунки, подальше спільне життя з відповідачкою стало неможливим. Спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, шлюб існує лише формально. Позивач у судове засідання не з»явився просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач не з*явилась з невідомих суду причин, про розгляд справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, у звязку з чим, та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.07.2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] дружина залишила прізвище після реєстрації шлюбу «Смирнова», що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ВЛ № 268890 (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали різні погляди сторін на сімейне життя, обовязків подружжя один перед одним, шлюбних відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, не піклуються один за одним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя розпалася внаслідок небажання сторін по справі зберегти сімю, шлюб носить формальний характер. Сума судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що шлюб з відповідачкою зареєстрований 29.10.2004 року від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В позові зазначає, що з відповідачкою різні характери, різне ставлення до шлюбу та своїх обовязків, припинили подружні стосунки, подальше спільне життя з відповідачкою стало неможливим. До червня 2014 року спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, шлюб існує лише формально. Позивача у судове засідання не з»явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка не з*явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.10.2004 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], дружина взяла прізвище після реєстрації шлюбу «Іванова», що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ВЛ № 003373(а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали різні погляди сторін на сімейне життя, обовязків подружжя один перед одним, шлюбних відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, не піклуються один за одним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя розпалася внаслідок небажання сторін по справі зберегти сімю, шлюб носить формальний характер. Сума судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення орендної плати в розмірі 575 грн. за користуванням бетонозмішувачем та сваркою-інвектор з 21.09.2012р. по 25.09.2012р., штрафу за прострочку повернення майна в розмірі подвійної орендної плати за кожну добу прострочки в розмірі 117530 грн. та вартості обладнання у розмірі 4000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, пояснили, що згідно акту прийому-передачі [PERSON] отримав в оренду бетонозмішувач та сварку-інвектор, які не повернув. Відповідач та його представник позов не визнали, пояснили, що договір оренди не підписував [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст..509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, сплатити кошти), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно ст..631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Судом встановлено, що 21.08.2012р. між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 120821/5 про оренду приладдя за умови 100% передоплати (п.3.1) (а.с.47-48). Відповідно акту від 21.09.2012р. [PERSON] було передано бетонозмішувач та сварку-інвектор строком з 15-00 21.09.2012р. по 15-00 25.09.2012р. (а.с.45). Вказане приладдя вартістю сварочний апарат 2000 грн (а.с.30), бетонозмішувач - 2000 грн. (а.с.31) наймодавцю повернуто не було. Згідно п.7.7 договору оренди в разі неможливості повернення приладдя, наймач зобов'язаний сплатити вартість приладдя, а за порушення строків оплати сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості приладдя за кожен день прострочки. При вирішенні спору суд виходить з того, що договір оренди укладався до 25.09.2012р. 15-00, коли повинно бути повернуто приладдя, а оскільки воно не повернуто, то на підставі п.7.7 договору на користь [PERSON] підлягає стягненню вартість сварки-інвектора та бетонозмішувача на загальну суму 4000 грн. Суму орендної плати суд не стягує, оскільки договором передбачено 100% передплату орендної плати, а факт передачі майна підтверджує сплату орендної плати, що не спростовано сторонами. Вимоги про стягнення штрафу за прострочку повернення майна в розмірі подвійної орендної плати за кожну добу прострочки на підставі п.7.2 договору та ч.2 ст.785 ЦК України підлягають задоволенню у розмірі 117530 грн. за період з 26.09.2012р. по 18.02.2014р. відповідно розрахунку. Заперечення відповідача щодо непідписання ним договору оренди не знайшли підтвердження, оскільки почеркознавча експертиза не проведена, так як відповідачем не оплачена її вартість та не надані додаткові вільні та експериментальні зразки почерку. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно заявлених вимог на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved