Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість у сумі 355632,02 грн., а саме: прострочену суму позики в сумі 268550,74 грн., три проценти річних - 17014,27 грн. та пеню - 70067,01 грн. , а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати, в тому числі судовий збір в сумі 3556,33 грн. та витрати на професійну правову допомогу. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 25.10.2018 між ним та відповідачем було укладено Договір позики №18/10-01. Сума позики становить 14000,00 доларів США, що еквівалентно 394983,36 грн. за офіційним курсом гривні до долару США у розмірі 28,213097 грн. за 1,00 долар США. Факт передачі у власність грошових коштів у сумі 394983,36 грн. відповідачеві підтверджується платіжним дорученням №1 від 25.10.2018. Відповідач, 08.07.2019 повернув йому 89000,00 грн. і 27.12.2019 - 1000 доларів США. Відповідно до офіційного курсу іноземних валют, опублікованого на сайті НБУ, станом на 08.07.2019 курс гривні становив 25711361 грн. за 1,00 долар США. Станом на 20.01.2021 відповідач встановлені Договором позики зобов`язання повністю не виконав, а отже, зобов`язаний сплатити заборгованість в сумі 355632,02 грн., а саме: прострочену суму позики в розмірі 268550,74 грн., три проценти річних - 17014,27 грн., та пеню - 70067,01 грн. Окрім того, відповідач зобов`язаний повернути прострочену суму боргу за Договором позики, включаючи неустойку та три проценти річних за статтею 625 ЦК України. Суму трьох процентів річних за ч.2 ст.625 ЦК України потрібно розраховувати за три боргових періоди, розмежовуючи їх датами часткового виконання зобов`язання. Станом на 20.01.2021 відповідач має сплатити суму трьох процентів річних за користування чужими грошовими коштами за період з 01.03.2019 по 20.01.2021, що складає 17014,27 грн. Окрім того, станом на 20.01.2021 відповідач має сплатити пеню за період з 01.03.2019 по 20.01.2021, що складає 70067,01 грн. Вказані обставини змусили його звернутися до суду з даним позовом. 04 лютого 2021 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 01 березня 2021 року. Сторони у судове засідання не з`явилися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: відсутні. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.29-33), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів - копії Договору позики №18/10-01 від 25 жовтня 2018 року (а.с.14-17) судом встановлено, що між сторонами було укладено договір позики, предметом якого є грошові кошти. Сума позики становить 14000 доларів США, що еквівалентно 394983,36 гривні за офіційним курсом гривні до долару США у розмірі 28,213097 гривень за 1,00 долар США, що встановлений НБУ на 25.10.2018. Із копії Платіжного доручення №1 від 25.10.2018 (а.с.18) судом встановлено, що відповідач отримав суму позику відповідно до Договору позики №18/10-01 від 25.10.2018 у сумі 394983,36 грн. Із копії розписки від 08.07.2019 та 27.12.2019 (а.с.18 на звороті) судом встановлено, що відповідач частково виконав зобов`язання відповідно до Договору позики №18/10-01 від 25.10.2018, а саме - позивач 08.07.2019 отримав від відповідача 89000 гривень в рахунок повернення коштів за вказаним договором, а також 27.12.2019 позивач отримав від відповідача 1000 доларів США в рахунок повернення коштів за договором позики. Із розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором позики №18/10-01 від 25.10.2018 (а.с.21) судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 20.01.2021 становить 355632,02 грн. відповідно до Договору позики №18/10-01 від 25.10.2018 укладеного між ними. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав позику (грошові кошти) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути позику у термін до 24 години 00 хвилин 28 лютого 2019 року (п.4.1 Договору позики), однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У строк, встановлений договором позики від 25.10.2018, [PERSON] позику у повному обсязі не повернув. У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням вимог ст.ст.625, 1050 ЦК України в разі допущення Позичальником прострочення виконання грошових зобов`язань перед Позикодавцем, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу та три проценти річних від простроченої суми. Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Водночас, відповідно до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті). За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Умовами укладеного між сторонами договору позики передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями за кредитним договором, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення (п.7.4 Договору позики). Позивачем наведено розрахунок заборгованості за договором позики від 25.10.2018, згідно якого: період заборгованості з 01.03.2019 по 08.07.2019 - 130 днів, з 09.07.2019 по 27.12.2019 - 172 дні та з 28.12.2019 по 20.01.2021 - 390 дні. Сума заборгованості: 355632,02 грн. Розрахунок 3% річних: з 01.03.2019 по 08.07.2019 - 130 днів - 14000 доларів США х 0,008219 % (3 % : 365 дні) х 130 дні = 149,59 доларів США, що еквівалентно 4211,62 грн. за офіційним курсом гривні до долару США, у розмірі 28.1544 грн. за 1 долар США, що встановлений НБУ на 20.01.2021; з 09.07.2019 по 27.12.2019 - 172 дні - 10538 доларів США х 0,008219% (3% : 365 дні) х 172 дні = 148,98 доларів США, що еквівалентно 4194,44 грн. за офіційним курсом гривні до долару США, у розмірі 28.1544 грн. за 1 долар США, що встановлений НБУ на 20.01.2021; з 28.12.2019 по 20.01.2021 - 390 дні - 9538 доларів США х 0,008219% (3% : 365 дні) х 390 дні = 305,75 доларів США, що еквівалентно 8608,21 грн. за офіційним курсом гривні до долару США, у розмірі 28.1544 грн. за 1 долар США, що встановлений НБУ на 20.01.2021. Таким чином, три процента річних становить - 17014 гривень 27 копійок. Окрім того, з розрахунку заборгованості з Договором позики №18/10-01 від 25.10.2018, судом встановлено, що відповідач станом на 20.01.2021 має сплатити пеню за період з 01.03.2019 по 20.01.2021, що складає 70067,01 грн. З огляду на викладене, станом на дату подання позову [PERSON] повинен повернути [PERSON] , суму основного боргу за договором позики у розмірі 268550,74 грн., три проценти річних з простроченої суми у розмірі 17014,27 грн. та неустойку (пеню) у розмірі 70067,01 грн. Поданий позивачем розрахунок відповідає вимогам законодавства та відповідачем не оспорювався. Таким чином, загальна сума заборгованості за договором позики від 25.10.2018 року складає 355632,02 грн. На даний час відповідач не виконав зобов`язання і заборгованість за договором не погасив, що є порушенням законних прав позивача. Таким чином, оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Що стосується вимог позивача щодо посилання на ч.10 ст.265 ЦПК України, а саме зазначення в рішенні суду про нарахування відповідної пені та трьох процентів річних до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. У позовній заяві представник позивача зазначає, що позивачем будуть надані докази понесенням ним судових витрат та детальний опис робіт протягом п`ять днів з дати ухвалення рішення по суті спору. Зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат позивача складає 21056,33 грн. Тому, враховуючи викладене, суд зазначає наступне: Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Еверлігал» укладено договір №19/07-п про надання правової допомоги від 04.07.2019 (а.с.9-12), окрім того, встановлено, що 19.01.2021 адвокатське об`єднання «Еверлігал» та позивач [PERSON] склали Додаток №21/19/01 до Договору про надання правової допомоги №19/07-п від 04.07.2019. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували б, що позивач поніс витрати на оплату послуг за правничу допомогу, суду не надано. Тому, суд не знаходить підстав для розгляду питання про відшкодування позивачеві понесених судових витрат при ухвалені судового рішення у судовому засіданні саме 01 березня 2021 року. Суд звертає увагу на те, що позивач не позбавлений права звернутися із відповідною заявою протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат що стосуються судового збору, то суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 3556 гривень 33 копійки згідно квитанцій №0.0.1985018000.1 від 20.01.2021.

Outcome: partial