Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідницького інституту «Укренергомережпроект» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до договорів підряду, укладених між ним та адміністрацією Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на умовах цивільно -правових відносин виконував роботу пов'язану із веденням кадрового обліку та діловодства; ведення військового обліку; забезпечення цивільного захисту працівників Інституту. За результатами виконаних позивачем робіт згідно договорів підряду між обома сторонами було затверджено відповідні акти приймання -передачі виконаних робіт. Однак, на момент закінчення строку виконання зобов'язань за договором підряду №119, а саме 01.07.2018 року, розрахунок за виконані роботи з позивачем відповідачем по справі не здійснено, також не здійснено розрахунок за попередніми договорами №78, №92. Заборгованість з оплати виконаних робіт складає 49300 грн. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдано моральної шкоди. Позивач був змушений докласти додаткових зусиль для організації свого життя та родини, зазнав душевних страждань, погіршення фізичного та духовного стану. Позивач зазначив, що оцінює нанесену йому моральну шкоду в розмірі 25000 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 16 листопада 2018 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за позовною заявою [PERSON] Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.12.2018 року підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 08.01.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Державного проектно-вишукувального та науково-дослідницького інституту «Укренергомережпроект», відповідно до якого інститут просив відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача Державного проектно-вишукувального та науково-дослідницького інституту «Укренергомережпроект» в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином. В матеріалах справи міститься відзив в.о. директора Щабельського В.В., в якому він просив розглянути справи у їх відсутність. Проти задоволення вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 25000 грн. заперечував в повному обсязі. Посилався на те, що з матеріалів справи взагалі не вбачається доказів про величезні моральні страждання, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини та моральної шкоди, що є підставою для відшкодування. Зазначив, що Інститут «Укренергомережпроект» перебуває у стані фінансової кризи, пов'язаної перш за все з відсутністю достатньої кількості обсягів робіт з проектування в галузі електроенергетики. Тож, причиною виникнення заборгованості із заробітної плати по Інституту станом на 1 квітня 2018 року стала відсутність обігових коштів в достатньому обсязі через відсутність достатніх обсягів замовлень. Всі працівники знали про скрутне фінансове становище Інституту. Також зазначили, що позивач дізнався про порушення свого права в червні 2018 року, а звернувся до суду лише в листопаді 2018 року, тобто з порушенням тримісячного строку, у відповідності до вимог 233 КЗпП України. Суд, заслухавши думку позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2017 року між Державним проектно-вишукувальним та науково-дослідним інститутом «Укренергомережпроект» в особі т.в.о. директора інституту Стремовськой Т.Є. та [PERSON] буд укладений договір підряду №78, за умовами якого за виконання роботи, визначеної у п.1 Угоди, Замовник сплачує виконавцю грошові кошти в сумі 4100 грн. Строк дії договору з 01.09.2017 року по 30.09.2017 року. Відповідно до положень ч.4 ст. 882 ЦК України,- передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), представник замовника ДПВНДІ «УкрЕМП» в особі т.в.о. директора інституту Стремовська Т.Є. посвідчила своїм підписом, що виконавцем [PERSON] проведені роботи згідно трудової угоди №78 від 01.09.2017 року. Сторони засвідчили своїми підписами про відсутність претензій один до одного. Вартість виконаних робіт склала 4100 грн. Згідно договору - підряду №92 від 01.10.2017 року, укладеного між Державним проектно-вишукувальним та науково-дослідним інститутом «Укренергомережпроект» в особі т.в.о. директора інституту Стремовськой Т.Є. та [PERSON] за виконання роботи, визначеної у п.1 Угоди, Замовник сплачує виконавцю грошові кошти в сумі 4100 грн. Строк дії договору з 01.10.2017 року по 31.10.2017 року. Відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), представник замовника ДПВНДІ «УкрЕМП» в особі т.в.о. директора інституту Стремовська Т.Є. посвідчила своїм підписом, що виконавцем [PERSON] проведені роботи згідно трудової угоди №92 від 01.10.2017 року. Сторони засвідчили своїми підписами про відсутність претензій один до одного. Вартість виконаних робіт склала 4100 грн. Згідно договору - підряду №119 від 01.12.2017 року, укладеного між Державним проектно-вишукувальним та науково-дослідним інститутом «Укренергомережпроект» в особі т.в.о. директора інституту Стремовськой Т.Є. та [PERSON] за виконання роботи, визначеної у п.1 Угоди, Замовник сплачує виконавцю грошові кошти в сумі 41100 грн. Строк дії договору з 01.12.2017 року по 31.12.2018 року. Відповідно до актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1,№2, б/н представник замовника ДПВНДІ «УкрЕМП» в особі в.о. директора інституту Щабельський В.В. своїм підписом посвідчив, що виконавцем [PERSON] проведені роботи згідно трудової угоди №119 від 01.12.2017 року за грудень 2017 року. Сторони засвідчили своїми підписами про відсутність претензій один до одного. Вартість виконаних робіт склала на загальну суму 41100 грн. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно до ст. 627 ч.1 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Главою 51 ЦК України регулюються правові наслідки порушення зобов'язання. У відповідності до вимог ст.526, ст.610, ст.611, ст.837, ст.853 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договором підряду передбачено, що одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач виконав свої зобов'язання належним чином відповідно до умов цивільно-правових договорів від 01.09.2017 року, 01.10.2017 року, 01.12.2017 року, відповідач прийняв роботу від позивача, будь-які докази щодо відступлення позивачем від умов договорів або наявність недоліків у замовленій роботі у матеріалах справи відсутні, а тому зобов'язання позивача як виконавця за договорами підряду виконані у повному обсязі. Відповідач свої обов'язки належним чином не виконав, оскільки роботу прийняв, про що свідчать акти здавання - приймання виконаної роботи за цивільно-правовими договорами, але винагороду позивачу за виконану роботу не сплатив. Виходячи з викладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача винагороди за цивільно-правовими договорами в сумі 49300,00 грн. підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди за невчасний розрахунок суд зазначає наступне. Статтею 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи, що правовідносини, що виникли між сторонами носять договірний характер і відшкодування моральної шкоди в такому випадку законом не передбачено та не надано суду доказів на підтвердження факту заподіяння моральних страждань або втрат немайнового характеру, суд вважає позов в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved