Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Інвестиційний Клуб» в якому просив суд : визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни від 26.05.2018 року індексний номер 41304883, згідно з яким 24.05.2018 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 26340627 про державну реєстрацію права власності на магазин : нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 98,5 кв.м., що складається з 1 - торговий зал, 2 - санвузол, 3 - коридор, 4 - склад, 5 - кладова, 6 - склад, 7 - лоджия, 8 - торговий зал, 9 - коридор, 10 - складова, 11 - підсобна, 12 - торговий зал, 13 - торговий зал, яке знаходиться за адресою : [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1562460012124, за ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» на підставі договору іпотеки, серія та номер : 1-1319, виданий 21.03.2018 року, видавник Державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицька Ю.А.; внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав власності на нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 98,5 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] за ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб»; визнати за [PERSON] право власності на нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 98,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 21.03.2008 року між ним та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено кредитний договір № 010/08-МК/17 відповідно до якого Банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 443 800,00 грн. для придбання магазину продовольчих товарів за адресою: [ADDRESS] , а Позичальник зобов`язався повернути кошти у строк до 15.03.2023 року і сплатити проценти за користування ними. 15.07.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та позивачем була укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 010/08-МК/17 від 21.03.2008 року, а 21.05.2008 року Додаткова угода № 2 до Кредитного договору № 010/08-МК/17 від 21.03.2008 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором від 21.03.2008 року між позивачем та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено Іпотечний договір № 010/08/01/17 посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 1. Відповідно до п. 1 Іпотечного договору в іпотеку передано нерухоме майно - магазин, загальною площею 98,5 кв.м. розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, на забезпечення виконання зобов`язань Кредитного договору 21.03.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено договір поруки № 010/08/02/17 та Договір поруки № 010/08/03/17 між [PERSON] та ВАТ Банк «Фінанси та кредит». В подальшому рішеннями Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська визнано припиненою з 15.07.2008 року поруку [PERSON] та поруку [PERSON] по договорам поруки № 010/08/02/17 та № 010/08/03/17 відповідно. У другій половині січня 2018 року позивача було повідомлено про укладення між Банком «Фінанси та кредит» та ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» договору про відступлення права вимоги. 10.02.2018 року позивачем було отримано вимогу ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» про усунення порушень та повернення заборгованості за кредитом у розмірі 9 570 136, 81 грн., однак розрахунків до повідомлення додано не було. 12.06.2018 року позивачем отримано від відповідача лист-вимогу про звільнення з приміщення та повідомлення про реєстрацію за ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» права власності на приміщення магазину по [ADDRESS] . 19.06.2018 року позивачем було отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно якої 24.05.2018 року державним реєстратором Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області зареєстровано право відповідача на нежитлове приміщення за адресою : [ADDRESS] . Вважає, що перехід права власності на належне йому нерухоме майно відбувся незаконно, що призвело до порушення його прав, а саме вважає, що реєстрація права власності на нежитлове приміщення за ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» була здійснена державним реєстратором без достатніх правових підстав, з порушенням норм Закону України «Про іпотеку». Реєстраційні дії щодо спірного майна було вчинено з порушенням порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державний реєстратор не мав права реєструвати право власності на предмет іпотеки за відповідачем оскільки, не було дотримано порядку здійснення звернення стягнення на майно та реєстрації права власності, передбаченого Законом України «Про іпотеку». Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого зазначено, що 15.01.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 010/08/-МК/17 від 21.03.2008 року а також договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 21.03.2008 року. За вказаними договорами до ТОВ «Перший Інвестицій Клуб» перейшли всі права вимоги за кредитним договором 010/08/-МК/17 від 21.03.2008 року, договором іпотеки № 010/08/01/17 від 21.03.2008 року, а також договорами поруки. 29.01.2018 року Позивачу направлено вимогу про усунення порушень та повернення заборгованості за кредитним договором, однак будь-який дій направлених на усунення порушень не вчинив. У зв`язку з чим, ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» звернулось до державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Скороход О.О. для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки - нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . З правовою оцінкою наданою позивачем у позові відповідач не погоджується, щодо твердження позивача про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення без достатніх підстав та з порушенням з ЗУ «Про іпотеку» зазначив, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається і відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Реєстрація права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» відбулася на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» та відповідного застереження у договорі. Отже наявність відповідного застереження в іпотечному договорі, за правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки. Таким чином посилання позивача на можливість звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку виключно на підставі нотаріального посвідченого договору про задоволення вимог іпотекодержателя є помилковими. Щодо порушення реєстратором порядку державної реєстрації зазначив, що 24.05.2018 року державним реєстратором було відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що з технічної точки зору є першочерговим етапом реєстрації права власності, після чого вчиняється ряд передбачених Порядком дій. Крім того ч. 1, 2 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачений вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. За наявності даних підстав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» надало державному реєстратору всі передбачені Порядком документи. У державного реєстратора були відсутні підстави для відмови передбачені ст. 24 Закону у державній реєстрації. Крім того, вважає безпідставним посилання позивача на відсутність оцінки предмету іпотеки. Просив позовні вимоги позивача залишити без задоволення. Ухвалою від 20.05.2021 року по даній справі відкрито провадження. В судовому засіданні представник позивача адвокат Гладкий Р.Впідтримав заявлені позовні вимоги посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Представник відповідача - адвокат Шигімагін В.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов. Суд вислухав учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінив наявні докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 21.03.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено кредитний договір № 010/08-МК/17 відповідно до якого Банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 443 800 грн. з оплатою за процентною ставкою 15, 5 процентів строком до 15 березня 2023 року. (а.с. 12,13) Крім того 15.07.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] була укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 010/08-МК/17 від 21.03.2008 року, а 21.05.2008 року Додаткова угода № 2 до Кредитного договору № 010/008-МК/17 від 21.03.2008 року. (а.с. 15,16) В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 21.03.2008 року між позивачем та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено Іпотечний договір № 010/08/01/17 посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 1. Відповідно до п. 1 Іпотечного договору в іпотеку передано нерухоме майно - магазин, загальною площею 98,5 кв.м. розташований за адресою : [ADDRESS] . (а.с. 17-18) Крім того, на забезпечення виконання зобов`язань Кредитного договору 21.03.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено договір поруки № 010/08/02/17 та Договір поруки № 010/08/03/17 між [PERSON] та ВАТ Банк «Фінанси та кредит». Рішеннями Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2013 року визнано припиненою з 15.07.2008 року поруку [PERSON] та від 16.09.2013 року визнано припиненою поруку [PERSON] по договорам поруки № 010/08/02/17 та № 010/08/03/17 відповідно. (а.с. 21-23) Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.10.2014 року у справі № 185/13426/13-ц за позовом ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON] задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 382 629, 56 грн. 15.01.2018 року між ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Перший Інвестиційний банк» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 010/08-МК/17 від 21 березня 2008 року, укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] , додатковими угодами до нього та договором іпотеки від 21.03.2008 року, укладеного в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. (а.с. 39-42) 17.01.2018 року на адресу позивача від ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» надіслано лист-повідомлення, яким [PERSON] повідомлено про те, що 15.01.2018 року між ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» було укладено договір відступлення права вимоги за яким було відступлено новому кредитору кредитний договір № 010/08-МК/17 від 21.03.2008 року, договір іпотеки від 21.03.2008 року та договори поруки. Вказаний лист-повідомлення отримано позивачем 20.01.2018 року (а.с. 14-16) 27.01.2018 року відповідачем на адресу позивача надіслана вимога про усунення порушень та повернення заборгованості за кредитним договором. Даним листом позивача повідомлено про наявність заборгованості за кредитним договором № 010/08-МК/17 від 21.03.2008 року на загальну суму 9 570 136,81 грн., з яких 395 217, 23 грн. - заборгованість за кредитом; 488 274, 28 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 8 681 051, 30 грн. - пеня; 5 594, 00 грн. - судові витрати. Надано позивачу строк не більше ніж 30 днів з дня отримання вимоги усунути порушення та сплатити заборгованість за кредитним договором. Зазначено що у разі залишення вимоги без задоволення ТОВ «Перший Інвестиційний клуб» розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 21.03.2008 року та в порядку передбаченому Законом України «Про іпотеку». 10.02.2018 року дана вимога отримана позивачем. (а.с. 49 - 51) 24.05.2018 року ТОВ «Перший інвестиційний клуб» звернулося з заявою про державну реєстрацію прав та обтяжень до державного реєстратора виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.А. (а.с 32,33) 26.05.2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.А прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення , що розташоване за адресою: [ADDRESS] за ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб». (а.с. 36) Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за відповідачем без достатніх правових підстав, з порушенням норм ЗУ «Про іпотеку», а саме за відсутністю договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Аналіз приписів статті 33 Закону України «Про іпотеку» дозволяє дійти висновку, що законодавцем передбачено право іпотекодержателя захистити свої майнові права у зв`язку з невиконанням (неналежним виконанням) боржником основного зобов`язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки одним із таких способів: в позасудовому порядку (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі виконавчого напису нотаріуса) або в судовому порядку за рішенням суду. Частина перша статті 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, що діяла на час укладення договору іпотеки) передбачала право сторін іпотечного договору на позасудове вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки, що містить відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, або окремого договору про задоволення його вимог. Статтею 37 зазначеного Закону (у цій же редакції) визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, (до якого згідно з частиною другою статті 36 прирівнюється відповідне застереження в договорі іпотеки), є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. З аналізу змісту наведених норм вбачається, що за Законом застереження в іпотечному договорі прирівнюється за своїми правовими наслідками до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який є правовстановлюючим документом. Нова редакція статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку», викладена у підпункті 17 пункту 4 розділу ІІІ «Перехідні положення» Закону № 800-VI, не змінює встановлений раніше цими статтями порядок позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки та підстави переходу права власності на нього до іпотекодержателя, а лише уточнює їх. Отже, законодавцем визначено як спосіб позасудового врегулювання зобов`язань іпотекодавця перед іпотекодержателем передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору. В іпотечному договорі від 21.03.2008 року сторони погодили, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: 11.1 за рішенням суду; 11.2 у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вчинений нотаріусом виконавчий напис може бути оскаржено іпотекодавцем виключно у судовому порядку. 11.3 згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься п пп. 11.3.1 та 11.3.2 цього пункту договору: 11.3.1 задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» або 11.3.2. продаж іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вказана вимога була надіслана позивачу і отримана ним 10.02.2018 року. Однак протягом вказаного строку дій направлених на виконання зобов`язання позивачем не було вчинено. Відповідно до ч. 3 ст. статті 37 Закону України «Про іпотеку», в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна магазину продовольчих товарів за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість даного нерухомого майна становить 454 203 грн. (а.с. 103-114) Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Даною нормою визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 9,15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно із ч. 1 ст. 18 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. За змістом статті 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Отже 24.05.2018 року ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» звернулося до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію прав та обтяжень (та документами відповідно до Порядку). Дана заява була розглянута, прийнята 24.05.2018 року о 16.54, тобто прийнято рішення про державну реєстрацію прав (оскільки підстави для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав були відсутні). 26.05.2018 року о 12.56 державним реєстратором відкрито розділ в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. 26.05.2018 року о 13.22 год. сформовано витяг з Державного реєстру. Таким чином посилання позивача на порушення державним реєстратором порядку державної реєстрації права на нерухоме майно є необґрунтованими. Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні») Згідно з пунктами 1, 6 статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. З матеріалів справи вбачається, що оцінка предмета іпотеки відбулась 16 травня 2018 року, а у власність ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» набуло нерухоме майно 26 травня 2018 року. Тобто, оцінка предмету іпотеки на момент переходу права власності була проведена, що відповідає вимогам закону. Таким чином на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.05.2021 року була частково задоволена заява [PERSON] про забезпечення позову, вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 98,5 кв.м., яке знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Отже заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.05.2021 року підлягають скасуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed