Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована за адресою [INFO], та проживала фактично за адресою: с. Отважне, Кіровського району, Республіка Крим, є його матірю. З 2013 року його мати - [PERSON], [INFO], страждала на серйозне невиліковне захворювання - ішемічна хвороба серця, в результаті якого 11.03.2015 року, знаходячись за місцем свого проживання: [INFO], померла. Оскільки смерть настала на території АР Крим, яка з 2014 року є окупованою територією України, всі документи, а саме: довідка про смерть, медичне свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть оформлені відповідно до законодавства Російської Федерації. Документи, що підтверджують смерть людини , на території України вважаються недійсними та не створюють юридичних наслідків, тому він звернувся до відділу РАЦС Приморського РУЮ у Запорізькій області. [PERSON] державної РАЦС Приморського РУЮ в Запорізькій області від 02.04.2016 року у видачі повторного свідоцтва про смерть на [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть, виданого Кіровським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, було відмовлено, оскільки видача повторного свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану проводиться після безпосередньої перевірки відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану або на підставі підтвердження про це відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем складання актового запису цивільного стану. ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що акти (рішення, документи), видані органами та посадовими особами, передбаченими ч.3 ст.9 цього Закону, є недійсними і не створюють правових наслідків. У звязку з чим для отримання свідоцтва про смерть йому було запропоновано звернутися до суду. Встановлення факту смерті має для нього юридичне значення, оскільки потрібно йому для держаної реєстрації смерті матері та оформлення державної допомоги на поховання. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 11 березня 2015 року в с. Отважне Кіровського району, Республіка Крим. В судовому засіданні представник заявника [PERSON], заявлені [PERSON] вимоги та підстави, на яких вони ґрунтуються, підтримала у повному обсязі. Просила заяву задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану Приморського РУЮ у Запорізькій області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представника в судове засідання не направив, заперечень проти заявлених [PERSON] вимог не надав, просив розглянути справу за відсутності представника відділу (а.с.23). Допитана відповідно до ст. 62 ЦПК України за її згодою як свідок [PERSON] пояснила суду, що сімю заявника вона знає тривалий час, вони є далекими родичами і дуже дружні. 11.03.2015 року [PERSON] повідомив їй та її сестрі [PERSON], про смерть своєї матері. В цей же день вони з сестрою виїхали до с. Отважне і були присутні на похованні [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала пояснення, аналогічні поясненням свідка [PERSON] Вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, матірю [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.20-22). В медичному свідоцтві про смерть серії 35 №006047 від 12.03.2015 року зазначено, що [PERSON], [INFO], померла 11.03.2015 року. Місце її реєстрації: Донецька область, м. Торез, вул. Молода Гвардія, б.3. Місце смерті: Крим, Кіровський район, с. Отважне (а.с.6). В довідці про смерть №160 від 13.03.2015 року зазначено, що [PERSON], [INFO], померла 11.03.2015 року, про що складено запис акта про смерть №160 від 13.03.2015 року. Місце смерті: с. Отважне, Кіровський район, Республіка Крим, Російська Федерація, причина смерті ішемічна хвороба серця (а.с.5). В свідоцтві про смерть вказано, що [PERSON], [INFO], померла 11 березня 2015 року, про що 13 березня 2015 року Кіровським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим складено запис акта про смерть № 160; місце смерті: с. Отважне, Кіровського району, Республіки Крим, Російська Федерація (а.с.7). [PERSON] державної РАЦС Приморського РУЮ в Запорізькій області від 02.04.2016 року №589/06-109 відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть на [PERSON], [INFO], яка померла 11.03.2015 року в с. Отважне Кіровського району Республіки Крим, на підставі свідоцтва про смерть, виданого Кіровським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, оскільки медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території, вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоровя, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.3 ст.9 цього Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. У звязку з чим для отримання свідоцтва про смерть заявнику було запропоновано звернутися до суду (а.с.4). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнана тимчасово окупованою територією. Згідно положень ч. 3 ст. 9 цього Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 04.02.2016 року, який набрав чинності з 24.02.2016 року, ЦПК України доповнено ст.257-1, згідно з якою: Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. ґ ч. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Частиною 6 розділу 5 встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Оскільки [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, її смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦС на підставі свідоцтва про смерть, яке видане на тимчасово непідконтрольній території Україні. Таким чином, заява про встановлення факту смерті [PERSON], яка померла 11.03.2015 року в с. Отважне, Кіровського району, Республіки Крим - на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, подана сином померлої до суду за межами такої території України. Факт смерті підтверджується вказаними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно йому для держаної реєстрації смерті матері та оформлення відповідних документів. Іншим способом встановити факт смерті [PERSON] неможливо. Таким чином, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, дають суду підставу зробити висновок, що заявлена вимога про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved