Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова с позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], третя особа Житловий кооператив «Сфера» про встановлення факту проживання разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме станом на 28 листопада 2013 року та про визнання за ним права власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що 28 листопада 2013 року померла його мати [PERSON]. Спадкоємцями першої черги за законом, крім позивача, є його рідна сестра [PERSON], та брат [PERSON]. У встановлений законом 6-місячний строк після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] с заявою про прийняття спадщини не звернувся, але на час смерті своєї матері постійно мешкав разом з нею за адресою: [ADDRESS], тому вважав, що фактично прийняв спадщину після смерті матері. Після смерті [PERSON] залишився спадок: чотирикімнатна квартира [ADDRESS]. На підставі заяви [PERSON] Виконавчим комітетом Фрунзенської районної ради в м.Харкові 20.01.2004 року було винесено рішення про оформлення свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] та видачі свідоцтва про право власності на її імя. Вказане свідоцтво було отримано [PERSON], але правова реєстрація обєкта нерухомості в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» не проведена. В березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Першої Харківської державної нотаріальної контори с заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] 12 березня 2016 року державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори [PERSON] винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що [PERSON] не було надано документів, які б підтверджували прийняття спадщини у встановленому законом порядку. В звязку з чим [PERSON] був вимушений звернутися до суду за захистом свого невизнаного права. В судовому засіданні [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що позивач [PERSON] ніколи не мешкав разом із матірю, крім того всі спадкоємці вже отримали правовстановлюючі документи на спадщину. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав і просив суд позов задовольнити. Представник третьої особи ЖК «Сфера» до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи по суті був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю. Суд,заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час судового розгляду справи по суті судом встановлено, що 28 листопада 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 422435 (а.с.7). [PERSON] є матірю позивача [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON]В. серія П-ВЛ № 357974 від 24 жовтня 1978 року, де матірю вказана [PERSON], а батьком [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишився спадок: чотирикімнатна квартира [ADDRESS]. Заповіту за життя [PERSON] не залишила. На підставі заяви [PERSON] Виконавчим комітетом Фрунзенської районної ради в м.Харкові 20.01.2004 року було винесено рішення про оформлення свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] та видачі свідоцтва про право власності на її імя. Вказане свідоцтво було отримано [PERSON], але правова реєстрація обєкта нерухомості в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» не проведена. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], його батько [PERSON], його брат [PERSON] та його сестра [PERSON]. Відповідно до вимог ст.1258 ЦК України [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом і мають рівну долю в спадщині. Відповідно до вимог ст.1258 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи принцип рівності часток спадкоємців, кожен із спадкоємців спадкує по 1/8 частини квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] У встановлений законом 6-місячний строк після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] с заявою про прийняття спадщини не звернувся, але на час смерті своєї матері постійно мешкав разом з нею за адресою: [ADDRESS], тому вважав, що фактично прийняв спадщину після смерті матері. В березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Першої харківської державної нотаріальної контори с заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] 12 березня 2016 року державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори [PERSON] винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що [PERSON] не було надано документів, які б підтверджували прийняття спадщини у встановленому законом порядку. В звязку з чим [PERSON] був вимушений звернутися до суду за захистом свого невизнаного права (а.с.11). Відповідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Факт проживання [PERSON] разом із матірю - [PERSON] станом на 28 листопада 2013 року підтверджується поясненнями свідків, а саме: Свідок [PERSON] пояснила, що вона є колишньою дружиною [PERSON], та підтвердила факт того, що у вересні 2012 року після погіршення стосунків із нею, [PERSON] переїхав проживати до батьків за адресою: [ADDRESS] та мешкав там до 2014 року. До квартири, де [PERSON] мешкав разом із батьками, вона приїздила часто, оскільки тривалий час разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] мешкав їх спільних син та во на його відвідувала. Також [PERSON] пояснила, що під час відвідування сина, [PERSON] постійно знаходився за адресою [ADDRESS], там знаходились його особисті речі. Свідок [PERSON], яка є сестрою [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що вона, після погіршення стосунків між [PERSON] та його дружиною [PERSON], продовжувала спілкуватись із [PERSON] та постійно протягом 2013 року приїздила до нього у гості за адресою: [ADDRESS], де він мешкав. Під час відвідувань бачила його особисті речі, він зустрічав у домашньому одязі. Крім того, їй відомо, що він постійно допомагав батькам, купляв продукти. Після смерті матері [PERSON] продовжував проживати за адресою: [INFO], однак не досить тривалий час, оскільки в нього погіршились стосунки з батьком і він переїхав до іншої квартири. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивач ніколи за адресою:[ADDRESS] не проживав, його речей там не було. Але суд дає критичну оцінку поясненням свідка [PERSON], в звязку з тим, що під час розгляду справи по суті було встановлено, що за життя [PERSON] свідок ніколи до квартири [ADDRESS] не приходила, ні з ким із дітей та з самою [PERSON] не спілкувалась. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав. Крім того, раніше в судовому засіданні він особисто надавав суду пояснення, в яких повністю підтвердив обставини, на які позивач посилався в підтвердження своїх вимог. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. У випадках, якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що станом на 28 листопада 2013 року фактично проживав разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти. Від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2\~постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права і обов'язки інших осіб за наявності інших спадкоємців і спору між ними, встановлення такого факту здійснюється за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved