overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приладобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позову вказує, що з 14 березня 2007 року по 11 квітня 2012 року працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Приладобудівний завод» інженером КВПіА і був звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні з роботи підприємство розрахунок з позивачем не провело , заборгованість по заробітній платі становить 6485 гривень 75 коп. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вивчивши матеріали справи в повному об'ємі , суд вважає, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено, що [PERSON] з з 14 березня 2007 року по 11 квітня 2012 року працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Приладобудівний завод» інженером КВПіА і був звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні з роботи підприємство розрахунок з позивачем не провело . заборгованість по заробітній платі становить 6485 гривень 75 коп., що підтверджується копією трудової книжки, довідкою про заборгованість по заробітній платі. Відповідно до ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приладобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив. що він з 02 січня 2007 року по 18 квітня 2012 року працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Приладобудівний завод» головним метрологом і був звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні з роботи підприємство розрахунок з позивачем не провело . заборгованість по заробітній платі становить 6123 гривні 44 коп. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи в повному об'ємі , суд вважає, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено, що [PERSON] з 02 січня 2007 року по 18 квітня 2012 року працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Приладобудівний завод» головним метрологом і був звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні з роботи підприємство розрахунок з позивачем не провело . заборгованість по заробітній платі становить 6123 гривні 44 коп., що підтверджується копією трудової книжки, довідкою про заборгованість по заробітній платі. Відповідно до ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» про захист прав споживачів, визнання договору нікчемним, стягнення коштів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Проект Менеджмент» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 75117,80 грн. (в т.ч. 10067,36 грн. нарахована, але невиплачена заробітна плата за період з 01.02.2014 по 02.07.2014 року та 65050,44 грн. - середній заробіток за весь час затримки з 03.07.2014 року по 04.04.2016 року). Як на підставу для задоволення позову, [PERSON] посилається на те, що за наслідками його трудової діяльності у ТОВ «Союз Проект Менеджмент» йому не було виплачено заробітну плату за період з 01.02.2014 по 02.07.2014. За таких обставин, просив суд захистити його права та охоронювані законом інтереси, шляхом стягнення з відповідача суми за предметом позову. Позивач у судове засідання не зявився, оскільки заявив клопотання про розгляд справи без його участі, визнавши позовні вимоги у повному обсязі. У судове засідання відповідач також не зявився, оскільки заявив клопотання про розгляд справи без його участі, при цьому визнав позовні вимоги у повному обсязі (відзив, а.с. 18). Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. У відповідності до частини четвертої ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 75117,80 грн. визнані відповідачем безумовно та підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню без зясування і дослідження інших обставин справи (абзац третій пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції). Також за результатами судового розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення. За таких обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог. Судові витрати по справі підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційне комерційне підприємство «Транстехсервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, в якому зазначив, що він працює у відповідача з 2013 року на посаді слюсаря механозбірних робіт. З листопада 2013 року підприємство виплачує йому заробітну плату не в повному обсязі в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 2227,80 гривень яку він просить стягнути з відповідача, також просить стягнути компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 1260,09 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти задоволенні позовних вимог в частині стягнення заробітної плати в сумі 3331,80 гривень, яка виникла в зв'язку з тяжким фінансовим становищем товариства, але заперечувала проти стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку у зв'язку з тим, що позивач продовжує працювати на підприємстві, а компенсація передбачена у разі звільнення. Крім того 1260,09 гривень зазначені в розрахунковому листі позивача є нарахуванням за відпустку використану позивачем в лютому 2014р. без урахування ПДФО та ЄСВ. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Судом встановлено, що позивач працює у відповідача з 2013 року на посаді слюсаря механозбірних робіт. Згідно довідки вих. №40 від 14.04.2014 року, наданої ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс», станом на 04.04.2014 року заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачеві за період з 01.11.2013р. по 28.02.2014р. складає 3331,80 гривень, в тому числі відпускні в сумі 1260,09 гривень за лютий 2014р. Вимога позивача про компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1260,09 гривень не підлягає задоволенню оскільки, позивач продовжує працювати у відповідача. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд приходить до висновку, що з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційне комерційне підприємство «Транстехсервіс» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 3331,80 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційне комерційне підприємство «Транстехсервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в якому зазначив, що він працював у відповідача з 01.06.2011 року по 03.03.2014 року, але при звільнені відповідач повного розрахунку не провів. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні. Представник відповідача у судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти наявності перед позивачем заборгованості щодо невиплати остаточного розрахунку при звільненні в сумі 3883,24 гривень та середньої заробітної плати за період затримки розрахунку в сумі 1726,20 гривень, в тому числі ПДФО в сумі 258,93 гривень. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника, власник підприємства, його уповноважений орган, зобов'язаний виплатити всі суми, що належать йому від підприємства в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 01.06.2011 року по 03.03.2014 року. Згідно довідки вих. №95 від 26.05.2014 року, наданої ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс», заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачеві станом на 26.05.2014 року складає 3883,24 гривень. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.03.2014 року по 16.06.2014 року у сумі 1467,27 гривень, яка розрахована з відрахуванням податків та обов'язкових внесків. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд приходить до висновку, що з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційне комерційне підприємство «Транстехсервіс» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 3883,24 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.03.2014 року по 16.06.2014 року у сумі 1467,27 гривень, яка розрахована з відрахуванням податків та обов'язкових внесків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційне комерційне підприємство «Транстехсервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в якому зазначив, що він працював у відповідача з 27.05.2013 року по 03.02.2014 року, але при звільнені відповідач повного розрахунку не провів. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 1056,52 гривень, компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1049,77 гривень та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 3910,00 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала частково, та не заперечувала проти наявності перед позивачем заборгованості щодо невиплати остаточного розрахунку при звільненні в сумі 2008,05 гривень та середньої заробітної плати за період затримки розрахунку в сумі 806,23 гривень, в тому числі ПДФО в сумі 120,93 гривень. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника, власник підприємства, його уповноважений орган, зобов'язаний виплатити всі суми, що належать йому від підприємства в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 27.05.2013 року по 03.02.2014 року. Згідно довідки вих. №44 від 15.04.2014 року, наданої ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс», заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачеві станом на 04.04.2014 року складає 2008,05 гривень. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.02.2014 року по 17.04.2014 року у сумі 685,30 гривень, яка розрахована з відрахуванням податків та обов'язкових внесків. Вимога позивача про компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1049,77 гривень не підлягає задоволенню оскільки, вказана компенсація входить до суми остаточного розрахунку і не потребує окремого зазначення. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд приходить до висновку, що з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційне комерційне підприємство «Транстехсервіс» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 2008,05 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.02.2014 року по 17.04.2014 року у сумі 685,30 гривень, яка розрахована з відрахуванням податків та обов'язкових внесків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідністю «ІМПЕРІАЛ-ТРЕЙД» про стягнення заборгованості за договором позики. З позовної заяви вбачається, що 03.05.2013 року між сторонами був укладений договір безвідсоткової позики №01-05-13, відповідно до умов якого позивачем надано безвідсоткову позику у сумі 16800 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався повернути позику в строк до 03.04.2014р., проте зобов'язання виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні, пояснив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та наполягає на їх задоволенні в повному обсязі. Проте заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями наявними в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання кредитного договору недійсним. Враховуючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, суд згідно з вимогами ч. 6 ст. 259 ЦПК України вважає за необхідне відкласти складання повного рішення суду на строк не більше як десять днів, тобто до 08 листопада 2019 року та проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі 1046,1047,1048,1049, 1050, 1051, ЦК України, чт.ст.12,13,258,265 ЦПК України, суд \~\~ \~\~\~\~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товарної біржі «Нове століття», [PERSON] третя особа: приватний нотаріус [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності посилаючись на такі обставини. 16.11.1998 року мати позивача [PERSON] уклала договір купівлі-продажу будинку № 228-Г по вул. Євдокимова в м. Нікополь, зареєстрований у Товарній біржі «Нове століття». 18.08.2014 року мати померла. Після смерті відкрилась спадщина на вищезазначений будинок. Спадкоємцями першої черги є позивач та мати померлої [PERSON]. За життя мати [PERSON] не зверталась до нотаріуса для посвідчення угоди укладеною 16.11.1998 року у звязку з тим що вважала що договір не підлягає посвідченню. Просить суд визнати договір купівлі-продажу від 12.04.2013 року дійсним та визнати за ним право власності на вищезазначене домоволодіння. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причин неявки суду не відомі. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причин неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 16.11.1998 року мати позивача [PERSON] уклала договір купівлі-продажу будинку № 228-Г по вул. Євдокимова в м. Нікополь, зареєстрований у Товарній біржі «Нове століття» (а.с. 6). 18.08.2014 року мати позивача [PERSON] померла (а.с.13). Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначений будинок. Спадкоємцями першої черги є позивач та мати померлої, [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. За життя [PERSON] не зверталась до нотаріуса для посвідчення угоди укладеної 16.11.1998 року, а лише зареєструвала будинок на своє імя у КП «НМБТІ» (а.с.7-10,25). Позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те що ним не було надано правовстановлюючі документи на будинок оформлені належним чином (а.с.12). За таких обставин суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на будинок оскільки не визнання цього права порушує спадкові права позивача. Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що позов підлягає задоволенню і судом може бути визнано договір купівлі - продажу укладений 16.11.1998 року дійсним, а за позивачем необхідно визнати право власності на домоволодіння № 228-Г по вул. Євдокимова в м. Нікополь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Гаранттерм» про розірвання договору та стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 31.10.2013 року між ним та ТОВ «Гаранттерм» було укладено договір №75510/2013, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання доставити металопластикові конструкції (віконні системи) та встановити їх. Загальна вартість робіт складала 7 450 грн. 00 коп. Відповідно до п.3.4, виконавець зобов'язується доставити продукцію протягом 30-ти робочих днів після підписання договору. Крім того, в п.3.2 договору вказано, що ним було внесено передоплату в розмірі 5 500 грн. 00 коп. Після закінчення 30-ти денного строку, він намагався зв'язатись з відповідачем, для з'ясування інформації стосовно його замовлення. Відповідач повідомив, що виконає умови договору найближчим часом, однак згодом просто зник, контактів уникає, отримані в якості передоплати грошові кошти - не повертає. Оскільки станом на день звернення до суду, відповідач замовлення за договором не виконав, грошових коштів не повернув, зустрічей уникає, вважає за необхідне розірвати договір у зв'язку з істотними порушенням умов договору, та стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 5 500 грн. 00 коп., які були сплачені ним в якості передоплати згідно договору. Крім того, вважає, що у зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання, з останнього підлягає стягненню сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, на підставі наведеного, позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати договір №75510/013 від 31.10.2013 року, укладений між ним та відповідачем, стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 5 500 грн. 00 коп., які були сплачені в якості передоплати згідно з умовами договору, 75 грн. 04 коп. - три проценти річних, 379 грн. 50 коп. - інфляційні, а всього - 5 954 грн. 54 коп., та судовий збір. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, причини неяки суду не відомі, жодних заяв від останнього на адресу суду не надходило. У відповідності до ст.157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів. Суд,

Outcome: approved