Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить визнати недійсним кредитний договір від 11.04.2012 року №50003977, укладений між [PERSON] та ТОВ «Порше Мобіліті» в частині положень «Основних умов кредитування», а саме пункт «Сума кредиту» в частині «еквівалент суми кредиту в дол. США: 42149,25 дол. США» - повністю; пункт «Курс для обчислення»- повністю; положення у графіку погашення кредиту щодо сплати усіх платежів визнати недійсним в частині «і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в дол. США, визначеному вище, відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування» - повністю; у додатку до Кредитного договору від 11.04.2012 року № 50003977 - «Загальні умови кредитування» в аб. 1 п. 1.1 в частині «В кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін», пункт 1.3 (1.3.1, 1.3.2, 1.3.3) та пункти 2.3 і 2.3.1 - повністю; в частині додатку 2 - «Графік погашення заборгованості до Кредитного договору від 12.04.2012 року №50003977, де зазначений еквівалент у дол. США» повністю. Вимоги мотивує тим, що 11.04.2012 р. між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №50003977 на суму 338353,10 грн. з процентною ставкою 9,90% з цільовим призначенням на придбання автомобіля, строком на 60 місяців. Розділом договору «Основні умови кредиту» був визначений еквівалент суми кредиту в доларах США у розмірі42149,25 дол. США та курс обчислення - 8,0275 дол. США. Позивач вважає, що при укладанні спірного кредитного договору мали місце порушення положень Закону України «Про захист прав споживачів», що є підставою для визнання його частин недійсними. Також позивач зазначає, що графік погашення заборгованості по кредиту із відображенням платежів лише в доларах США, не зазначенням детального розпису сукупної вартості кредиту є незаконним. В судове засідання позивач не з'явилася, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив письмові заперечення проти позову (а.с. 20-26), заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 28-29) та заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність і відмовити в задоволені позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 11.04.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено Кредитний договір № 50003977, відповідно до умов якого ТОВ «Порше Мобіліті» зобов'язався надати позивачу кредит в сумі 338353,10 грн., що в еквіваленті становить 42149,25 доларів США, строком 60 місяців зі сплатою 9,90% річних - змінна ставка відповідно до п.2.3. Загальних умов кредитування, цільове призначення на придбання автомобіля марки VW, модель Touareg NF, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 2967 куб.см., рік випуску 2012, а позичальник зобов'язувався своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інших платежі згідно загальних умов кредитування. (а.с.7-11). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Також сторонами підписано Графік погашення кредиту. Пунктом 1.3.1 Загальних умов кредитування (Додаток до кредитного договору) передбачено, що розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення кредиту, визначено у гривні на день укладення кредитного договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі. Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунку та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Якщо в період між датою виставлення рахунку та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшиться більше, ніж на 2 %, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником (а.с. 8-10). Пунктом 2.4 Загальних умов кредитування передбачено, що нарахування процентів відбувається: щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360», відповідно до графіка погашення кредиту. Проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до графіка погашення кредиту. Відповідно до п. 2.5. Загальних умов кредитування, термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до Графіка погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки сплати процентів. Виходячи з наведених розрахунків, які зазначені у Графіку погашення кредиту, усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до ст. 1.3. Загальних умов кредитування, із зазначенням у графіку еквіваленту щомісячного платежу в доларах США. Відповідно до п. 9.5 Загальних умов кредитування, підписанням даних умов позичальник підтверджує, що Компанія належним чином ознайомила позичальника із інформацією, передбаченою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також що позичальник ознайомився з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених компанією (а.с.10). Вартість послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням кредитного договору і орієнтовна сукупна вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом зазначені у графіку погашення кредиту, що є додатком до кредитного договору (а.с. 11, 11 зв.). Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватись від вступу у будь які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Також, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається позивач, передбачено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. При цьому, слід зазначити, що в даному випадку кредит видано у гривні, що відображено в договорі, проте зазначено еквівалент у доларах США, що узгоджується з положенням чинного законодавства. Частиною 2 вказаної норми Закону визначено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями15 і 23 цього Закону. Згідно ч. 4 цієї ж статті, договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов'язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством. Забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем тексту детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту, зазначеного у договорі про надання споживчого кредиту або у додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його кеглем, меншим за кегль шрифту основного тексту, злиття кольору шрифту з кольором фону. Крім цього, ч. 5 також закріплено, що до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов'язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки. Таким чином, законодавство України вказує на те, що умови надання грошових коштів встановлюються договором і відповідно позичальник зобов'язаний повернути кредит (грошові кошти в яких видано кредит) та сплатити проценти за їх користування. Позивач, як позичальник, був ознайомлений з умовами договору, всіма істотними обставинами та наслідками його підписання, що підтверджується його особистим підписом. Спір щодо невідповідності підпису у кредитному договорі та графіку платежів за договором між сторонами відсутній. Дані про те, що позичальник не одержав необхідної інформації про умови кредитування, матеріали справи не містять. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України №6-79цс14 від 02.07.2014р., відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Отже визначення в договорі еквіваленту зобов'язання в іноземній валюті відповідає вимогам статті 533 ЦК України. При цьому сплата за таким зобов'язанням має здійснюватися в гривні за офіційним курсом Національного банку України на дату оплати. При цьому, виходячи із загальних умов укладеного між сторонами кредитного договору № 50003977 від 11.04.2012 року, між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про істотні умови договору даного виду, серед іншого, договір містить положення про сплату усіх платежів за кредитним договором у гривнях з перерахунком за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначених у Графіку погашення кредиту. Крім того, відповідно до п. 9.5 Загальних умов кредитування, що є невід'ємною частиною кредитного договору, позивач своїм підписом підтвердив, що відповідач належним чином ознайомив його, зокрема, з інформацією, передбаченою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених компанією, а графік погашення кредиту містить відомості про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника та орієнтовної сукупної вартості кредиту з урахуванням відсоткової ставки (а.с.11 зворот). Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, підписавши спірний кредитний договір від 11.04.2012 р. позивач вступив у договірні відносини з відповідачем. У вказаному правочині сторони визначили права та взяли на себе певні обов'язки, домовились про сплату усіх платежів за Кредитним договором у гривнях з перерахунком за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначених у графіку погашення кредиту, а позичальник отримав вичерпну інформації про умовами надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги. З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позову є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи що позивач відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору за звернення із позовом щодо порушення його прав, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Outcome: dismissed