Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до ПАТ «Незалежна сервісна компанія» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за порушення страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 07.02.2008 року між ним та ТзОВ «Захід» було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки GONOW Victor, 2006 року випуску. З метою оплати вартості даного автомобіля він отримав кредит в Івано-Франківському відділенні «Івано-Франківської обласної дирекції «АКБ Правекс-Банк» в розмірі 10040,00 (десять тисяч сорок) доларів США. В той же день, відповідно до умов кредитного договору він уклав договір добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу. Під час експлуатації автомобіля 08.12.2008 року в с. Троїця Снятинського району Івано-Франківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, внаслідок якої даний автомобіль отримав пошкодження. Про дану ДТП він одразу повідомив страховика та в подальшому звернувся до нього із заявою про виплату йому страхового відшкодування, на що отримав відмову, внаслідок чого він звернувся до суду із позовом до ПАТ «Незалежна сервісна компанія» про захист прав споживачів та стягнення страхової виплати. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.03.2014 року було частково задоволено позов [PERSON] та стягнуто із ПАТ «Незалежна сервісна компанія» на його користь 88200,00 (вісімдесят вісім тисяч двісті) грн. страхового відшкодування. Постановою головного державного виконавця Коваля Віталія Васильовича відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 23.05.2014 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом від 26.03.2014р., виданим Снятинським районним судом Івано-Франківської області у даній справі та було встановлено Боржнику строк у 7 днів для добровільного виконання рішення суду, однак, рішення суду було виконано тільки 10.10.2014 року. Важає, що відповідно до п.11.2 Договору добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу ТЗО № 805002 від 08.02.2008 року обов'язок виплатити йому страхове відшкодування у розмірі 88200,00 (вісімдесят вісім тисяч двісті) грн. у відповідача виник протягом 30 робочих днів з моменту подачі заяви, тобто з 09.01.2009 року. І оскільки відповідачем дане зобов'язання було виконане тільки 10.10.2014 року, то, відповідно до ст. 625 ЦК України, відповідач зобов'язаний сплатити йому за прострочене виконання грошового зобов'язання 45 334 (сорок п'ять тисяч триста тридцять чотири) грн. 80 коп. - суму інфляції за весь час прострочення, а також \-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-15 941 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок одну) грн. 42 коп. - 3 % річних від простроченої суми. Також, відповідно до п. 7.4.3 Договору добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу ТЗО № 805002 від 08.02.2008 року, відповідач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 35522 грн. (тридцять п'ять тисяч п'ятсот двадцять дві грн.) 79 коп. Окрім того, за написання позовної заяви та ведення справи в суді позивач звернувся до адвоката, якому сплатив гонорар в розмірі 3000,00 (три тисячі) грн., який просить стягнути із відповідача у його користь. Таким чином, позивач просить стягнути з ПАТ «Незалежна Сервісна Компанія» у його користь 45334 (сорок п'ять тисяч триста тридцять чотири) грн. 80 коп. - суму інфляції за весь час прострочення, а також \-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-15941 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок одну) грн. 42 коп. - три проценти річних від простроченої суми, 35522 (тридцять п'ять тисяч п'ятсот двадцять дві) грн. 79 коп. - пені, а разом 96799 (дев'яносто шість тисяч сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 01 коп., та судові витрати. Представник позивача адвокат Яремчук В.В. в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити, а справу просив розглядати без участі у судовому засіданні позивача та його представника. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, яким проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON], застосувавши строки позовної давності, оскільки, як вважає відповідач, у своєму позові [PERSON] початком строку прострочення з виплати страхового відшкодування зазначає 09.01.2009 р., загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого праваабо про особу, яка його порушила. [PERSON] довідався або міг довідатися про порушення його права 24.01.2009 р., тому, як вважає відповідач, строк позовної давності закінчився 24.01.2012 р. Справу просив розглядати без участі представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 08.02.2008 року між ВАТ Страхова компанія «Правекс Страхування», правонаступником якої є ПАТ «Незалежна сервісна компанія», та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу. Під час експлуатації автомобіля 08.12.2008 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено застрахований автомобіль. Встановлено, що про факт ДТП позивач відразу повідомив ВАТ СК «Правекс-Страхування», і в подальшому звернувся із заявою про виплату йому страхового відшкодування. Однак, 23.01.2009 року на заяву позивача було надано письмову відповідь від ВАТ «Незалежна страхова компанія» про те, що дана компанія являється правонаступником ВАТ СК «Правекс-Страхування» і в задоволенні вимог позивача про виплату страхового відшкодування йому було відмовлено по причині того, що згідно п.5.11 договору страхування «не визнаються страховим випадком події, які сталися внаслідок, за умови, або під час:5.1.3 керування транспортним засобом особою, яка не зазначена у Сертифікаті як водій». Оскільки в Сертифікаті позивач не вписаний як водій, то і не підлягає відшкодуванню даний страховий випадок. Дані обставини встановлені Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.03.2014 року, яким було частково задоволено позов [PERSON] та стягнуто із ПАТ «Незалежна сервісна компанія» на його користь 88200,00 (вісімдесят вісім тисяч двісті) грн. страхового відшкодування, а тому, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, вони звільнені від доказування. Таким чином, суд вважає, що обов'язок виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 88200,00 (вісімдесят вісім тисяч двісті) грн. відповідно до п.11.2 Договору добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу ТЗО № 805002 від 08.02.2008 року, у відповідача виник протягом 30 робочих днів з моменту подачі заяви, тобто з 09.01.2009 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. - як вбачається із позову та розрахунку заборгованості (а.с. 13) сума інфляції боргу ПАТ «Незалежна Сервісна Компанія» перед [PERSON] становить 45334 (сорок п'ять тисяч триста тридцять чотири) грн. 80 коп.; - три проценти річних від простроченої суми становить 15941 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок одну) грн. 42 коп. Також, відповідно до п. 7.4.3 Договору добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу ТЗО № 805002 від 08.02.2008 року Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику пені в розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нарахована пеня, від суми простроченої виплати за період затримки виплати. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В зв'язку із тим, що обов'язок виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 88 200 (вісімдесят вісім тисяч двісті) грн. у відповідача виник з 09.01.2009 року, а виплату коштів було здійснено 10.10.2014 року, то суд вважає підставною вимогу позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 35 522 (тридцять п'ять тисяч п'ятсот двадцять дві) грн. 79 коп. згідно з поданим розрахунком (а.с.13). Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із квитанції про оплату юридичних послуг (а.с. 15) сума оплати становить 3000,00 грн. А тому, на думку суду із відповідача слід стягнути на користь позивача всього 96799 (дев'яносто шість тисяч сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 01 коп. та судові витрати. Суд не може погодитись із посиланнями відповідача про сплив позовної давності, із таких підстав. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Аналогічні положення щодо зобов'язання страховика сплатити неустойку в розмірі, установленому договором або законом у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, містяться в ст. 992 ЦК України. Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконано. Аналогічна правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 12.06.2012 року у справі №6-49цс12. Враховуючи, що зобов'язання фактично виконане 10.10.2014 року, а позивач звернувся із даним позовом 16.03.2015 року, то позивачем не пропущено строк позовної давності на звернення із даним позовом до суду. На підставі наведеного суд вважає, що позов [PERSON] до ПАТ «Незалежна сервісна компанія» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за порушення страхового відшкодування є підставним, та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з ПАТ «Незалежна Сервісна Компанія» слід стягнути 967,99 грн. судового збору у дохід держави.

Outcome: approved