Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 11.08.2012 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . В позові посилається на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини фактично припинені два місяці тому через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісність поглядів на життя та сімейні відносини. Відповідачка допускає подружню невірність. Фактично шлюб носить формальний характер. Наразі спільно вони не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився. 26.08.2020 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. 03.09.2020 року подала заяву про визнання позову про розірвання шлюбу. В заяві вказує на те, що вона не згодна з доводами і звинуваченнями позивача, викладеними в позовній заяві на її адресу. Як на причини розірвання шлюбу вказує на те, що позивач на протязі тривалого часу застосовує до неї засоби психологічного тиску, що виражається у постійних необґрунтованих претензіях, погрозах застосування фізичної сили, образах та інших приниженнях її гідності. Такі дії позивач здійснює на очах доньки, що негативно позначається на її психічному стані. У зв`язку з цим вона зверталася за захистом до правоохоронних органів, відносно позивача був складений адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача - адвокат Мухін О.І. подану відповідачем заяву підтримав. Просив відмовити позивачу у стягненні з відповідача судового збору. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11.08.2012 року Комунарським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №561. У шлюбі у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Як позивач, так і відповідач прийшли до висновку про неможливість продовження шлюбних відносин і необхідність розірвання шлюбу, вказуючи кожний свої причини. Судом встановлено, що подружжя фактично припинило сімейні стосунки, спільно не проживають і не ведуть спільне господарство. Дочка залишилася проживати з матір`ю. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно із квитанцією №51 від 13.05.2020р. позивачем [PERSON] при подачі позову було сплачено 840,80 гривень судового збору, Отже з державного бюджету позивачу має бути повернуто 50% судового збору у розмірі 420,40 грн. Інші 50% судового збору у розмірі 420,40 грн., відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідач на користь позивача. Заява відповідача про зміну прізвища в даному випадку задоволенню не підлягає, оскільки право суду у судовому рішенні про розірвання шлюбу зазначити про зміну прізвища передбачено тільки, якщо справа розглядається в порядку окремого провадження за заявою подружжя ( ч.3 ст.293, ч.8 ст.294 ЦПК України). В інших випадках зміна прізвища відбувається за заявою особи, поданою до відділу ДРАЦС.

Outcome: approved