Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що поведінка відповідачки стала вкрай непристойною, вона зраджує подружній вірності, легковажно ставиться до виховання дітей. Подружжя проживає окремо. Також позивач просить визначити за його місцем проживання, місце проживання сина, який на даний час проживає разом з ним. А місце проживання дочки визначити місце проживання відповідачки. В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] не з'явилася на судовий розгляд справи, вважається такою, що повідомлена про час і місце судового розгляду. Причин неявки не повідомила, заяв чи клопотань до суду не надходило. Судовий розгляд справи проведено на підставі наявних доказів у відповідності до ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01.03.2008 року, зареєстрований у виконкомі Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатській області, актовий запис №2. Причиною розірвання шлюбу стало те, що поведінка відповідачки стала вкрай непристойною, вона зраджує подружній вірності, легковажно ставиться до виховання дітей. Подружжя проживає окремо. У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. На даний час, син [PERSON], проживає разом з позивчем, а дочка [PERSON] проживає разом з відповідачкою. Позивач просить в судовому порядку визначити місце проживання сина разом з ним, а дочки разом з відповідачкою. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.ст.110-112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не бажаючи такий зберігати, проживання сина [PERSON] з батьком [PERSON], а дочки [PERSON] разом з матірю [PERSON] відповідає інтересам дітей, такі вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved