Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, мотивуючи її тим, що в с. Шура Немирівського району вінницької області [INFO] померла його баба [PERSON] , про що в Книзі реєстрації актів про смерть за № 4 від 18.04.2001 року. Після смерті баби відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно. Спадкоємцями майна покійної [PERSON] , являвся її син [PERSON] , який в свою чергу являється його батьком. [PERSON] до смерті [PERSON] опікувався нею, вони вели спільне господарство та спільний побут за адресою с. Шура Немирівського району Вінницької області. В подальшому після смерті [PERSON] його батько [PERSON] , продовжував доглядати за будинком який розташований в с. Шура Немирівського району Вінницької області, який належав на праві власності [PERSON] , проводив ремонт в будинку, сплачував комунальні послуги, обробляв земельну ділянку біля будинку, тобто фактично здійснював оперативне управління майном покійної. Відповідно до положення, норми ЦК України, якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого ( (ч.1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Згідно зі статтями 549,554 ЦК УРСР (норми що діяла на час виникнення правовідносин - відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до постанови ВСУ від 25.03.2020 у справі № 305/235/17, під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Таким чином її покійний батько [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] [INFO] помер її батько [PERSON] про що в Книзі реєстрації актів про смерть за № 993 від 05.04.2016 зроблено відповідний запис та вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. На підставі ст. 1261 ЦК України він являється спадкоємцем, першої черги, майна його покійного батька. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З наведеного слідує, що він має право на оформлення права власності в порядку спадкування на майно його покійної баби [PERSON] , на яке, за життя, його батько не встиг оформити право власності в порядку спадкування. Під час звернення до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті батька, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів факту прийняття спадщини його покійним батьком [PERSON] після смерті [PERSON] шляхом фактичного управління майном. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав повністю та просить суд її задовольнити. В судове засідання представник зацікавленої особи Цимбал О.В. не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, заяву визнає не заперечує проти її задоволення. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , пояснили, що вони проживають по сусідстві з заявником [PERSON] , та підтвердили той факт, що [PERSON] , який помер [INFO] прийняв спадщину після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини першої та третьої ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ППК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявником не має.

Outcome: approved