Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Франківського районного суд м. Львова з позовною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України, треті особи: СК «Граве Україна», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач стверджує, що 23 травня 2008р. відповідно до договору страхування «Про страхування автомобілів» на невизначений термін було застраховано автомобіль марки «Пежо 306» д.н.з. [NUMBER]. 23 травня 2008р., на підтвердження такого договору, ним було придбано у Чеського бюро страховиків в м.Прага картку міжнародного автомобільного страхування, терміном дії з 23.05.2010 року по 22.05.2011року. 14 червня 2010р. о 15:04 год. у м. Львові по вул. Стрийській, 108 трапилася ДТП, в результаті якої був пошкоджений належний позивачу на праві власності автомобіль марки «Пежо 306» д.н.з. [NUMBER] (1993 року випуску). Як наслідок, автомобіль марки «Пежо 306» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Тому одразу після ДТП [PERSON] в телефонному режимі, а згодом і шляхом написання письмової заяви повідомив відповідача про настання страхового випадку. Однак відповідач - МТСБУ страхове відшкодування не було виплачене. У зв'язку із настанням страхового випадку, просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування відповідно до картки міжнародного автомобільного страхування від 23.05.2010р. та компенсацію за затримку виплати у вигляді стягнення пені, 3% річних, інфляційні втрати, витрати на правову допомогу, витрати по оплаті послуг перекладача а також судові витрати. Просить позов задоволиити. Представник позивача в судове засідання не з'явилася подала клопотання про відкладення розгляду справи, однак суд вважає, таке клопотання є безпідставне, з метою затягування судового процесу. При цьому в з матеріалів справи видно, що позивач та його представник позов підтримують повністю, просять такий задовольнити, а тому суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявній у справі доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечувала представник третьої особи СК «Граве Україна». Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позов заперечує повністю. Крім цього, представник відповідача і в письмових запереченнях позов заперечив, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки підстав для задоволення позову не має, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечувала представник третьої особи СК «Граве Україна». Представник СК «Граве Україна» в судовому засіданні позов не визнала, заперечували проти його задоволення, посилаючись на те, що позивачем не представлено належні докази на підтвердження свої вимог та з підстав, що позивач пропустив строку звернення про виплату страхового відшкодування. Просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог за безпідставністю позовних вимог. Третя особа [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечувала представник третьої особи СК «Граве Україна». Заслухавши пояснення представника третьої особи СК «Граве Україна», дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2010р. о 15:04 год. у м. Львові по вул. Стрийській, 108 трапилася ДТП, в результаті якої був пошкоджений належний позивачу на праві власності автомобіль марки «Пежо 306» д.н.з. [NUMBER]. Згідно ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 23 травня 2008р. [PERSON] було придбано у Чеського бюро страховиків в м.Прага картку міжнародного автомобільного страхування, терміном дії з 23.05.2010р. по 22.05.2011р. Однак, твердження позивача та його представника про те, що в телефонному режимі, а згодом і шляхом написання письмової заяви позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку, не були жодним чином підтвердженні. Окрім цього, позивач та його представник не надали доказів куди саме і яким чином він звертався із повідомленням про страховий випадок. Відповідач МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам та у своїй діяльності керується Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - який є спеціальним нормативним актом який регулює відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В той же час, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) від 01 липня 2004 року передбачено випадки, коли потерпілі мають можливість отримання відшкодування від МТСБ України. Відповідно до п. п. «а» п. 41.1. ст. 41 вказаного Закону МТСБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Цим Законом регулюється також і порядок отримання страхового відшкодування. Зокрема, відповідно до п.33.1. Закону встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Окрім цього, ст.35 Закону встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися, зокрема і зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують. Оскільки позивачем та його представником на підтвердження позовних вимог не надано належних доказів, які б стверджували, що позивач звертався до МТСБ України із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження його автомобіля у ДТП та, що йому було відмовлено у такому відшкодуванні, а судом не здобуто таких доказів у судових засіданнях. Крім того, вирішення спорів не може базуватися на припущеннях. А тому суд приходить до висновку, що всупереч положенням ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України позивач та його представник не надав суду доказів, на підтвердження своїх позовних вимог, та жодним чином не обґрунтували свого висновку, а матеріали справи не містять доказів, що відповідач повинен здійснити відшкодування у встановленому законом порядку. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи зазначені обставини, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з урахуванням відсутності у справі будь-яких письмових доказів, що підтверджували б той факт, що позивач звертався у МТСБУ з приводу виплати страхового відшкодування та, що йому було відмовлено у такому відшкодуванні, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, тому у позовних вимогах позивача до відповідача слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed