Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 09.10.2002 року помер її батько [PERSON], який проживав та був зареєстрований з 1961 року по вул. Центральній, 10 в с. Немирівка Коростенського району. Зазначила, що вона є спадкоємцем після смерті батька за законом. Інші спадкоємці, які могли б претендувати на спадщину, відсутні. В установлений законом строк вона звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Через це позивачка просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 10 по вул. Центральній в с. Немирівка Коростенського району Житомирської області. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. ( а.с. 49) Представник відповідача - Сингаївської сільської ради в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином - судовою повісткою. Надав заяву про розгляд справи в його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає. ( а.с. 48) Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з,явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутності, вказали, що позовні вимоги визнають. ( а.с. 50-52) Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 09.10.2002 року в с. Немирівка Коростенського району помер [PERSON] ( копія свідоцтва про смерть серії 1 ТП № 205253 а.с. 6 ). З довідок № 286/02-26 від 01.02.2016 року та № 572/02-26 від 10.02.2016 року, виданих Сингаївською сільською радою Коростенського району, слідує, що померлому [PERSON] згідно запису №123 в погосподарській книзі за 1971-1973 роки та згідно запису № 0016-1 в погосподарській книзі №1 за 2011 -2016 роки, належав житловий будинок, що розташований в с. Немирівка Коростенського району по вул. Центральній,10, 1945 року забудови. ( довідки а.с. 14, 15). На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право власності на таке нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 Особиста власність цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральній,10 в с. Немирівка Коростенського району. Позивачка по справі [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження ( а.с. 7-8 ) тому, відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, вона є спадкоємцем 1 черги за законом після смерті спадкодавця. Також спадкоємцями 1 черги за законом є відповідачі по справі [PERSON] - дружина померлого та сини померлого [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 37, 38). Статтею 548 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначалось, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном або якщо подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву при прийняття спадщини. З довідки № 77/02-26 від 19.01.2016 року, виданої Сингаївською сільською радою Коростенського району, слідує, що разом з померлим на день смерті були зареєстровані: позивачка по справі дочка померлого [PERSON], а також відповідачі по справі - дружина померлого [PERSON], сини - [PERSON] та [PERSON]. Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 18.06.1994 року № 18/5, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини були зареєстровані та постійно проживали за однією адресою з померлим до дня його смерті. Доказів того, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини, суду не подано. Статтею 529 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин,визначено, що спадкоємці 1 черги за законом спадкують в рівних долях. Таким чином, [PERSON] успадкувала 1/4 частину спадщини. Так як право власності спадкодавця [PERSON] на спадковий будинок підтверджений належними документами, цей будинок не є самовільним будівництвом, позивачка підтвердила належними доказами неможливість отримання спадщини в нотаріальній конторі (відмова приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину а.с. 18) позов [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок підлягає задоволенню частково. Суд не приймає визнання позові відповідачами, так як це суперечить вимогам закону, наведеним вище. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial