Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ Агрофірма «Комунар» про визнання недійсним договору оренди земльної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.05.2009р. його тітка [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки, площею 6.960г. кадастровий номер 1224555600:02:002:0056, яка розташована на території Лихівської селищної ради П»ятихатського району Дніпропетровської області з ТОВ Агрофірма «Комунар», строком на 20 років з часу державної реєстрації. За умовами договору, орендна плата становить 1950 грн. на рік без урахування індексів інфляції, з урахуванням оподаткування доходу та повинна вноситись орендарем від 01 серпня до 31 грудня кожного року. [INFO] [PERSON] померла, та 02.07.13р. він вступив у спадщину на вказану земельну ділянку і зареєстрував своє право власності на неї. Просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений при житті між [PERSON] та ТОВ агрофірма «Комунар» так як він не містить такі істотні умови, як «індексація орендної плати», не визначена форма платежу, є неконкретним строк виплати орендної плати, відсутні посилання на умови збереження відповідачем стану об'єкта оренди, до договору не додані документи, які є невід'ємною частиною договору оренди та зобов'язати відповідача повернути йому вказану земельну ділянку. В судове засідання позивач не явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, направивши до суду своїх представників [PERSON] та [PERSON], які позов підтримали на підставах зазначених в позові, вказавши, що договір є недійсним з моменту його укладення, оскільки його було укладено на невигідних умовах та з набуттям позивачем права власності на земельну ділянку, порушує його права та законні інтереси.При цьому представники зазначили, що причиною позову є бажання позивача самостійно обробляти земельну ділянку, та вкрай невігідна умова договору щодо розміру орендної плати. Представник відповідача позов не визнав, зазначивши, що сторонами на час укладення договору досягнуто згоду з усіх істотних умов передбачених ст.15 Закону України « Про оренду землі» , які зазначені в договорі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії Державного Акту на праві приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №003377 виданого П»ятихатською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 24.02.2003 року, власником земельної ділянки, площею 6.960 га., кадастровий номер 1224555600:02:002:0056, розташованої на території Лихівської селищної ради П»ятихатського району Дніпропетровської області, є [PERSON] а.с.18. Згідно копії договору оренди землі та акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 15.05.2009 року [PERSON] уклала з відповідачем договір оренди земельної ділянки терміном на 20 (двадцять) років з виплатою орендної плати у розмірі 1950 грн., який зареєстрований в Жовтоводському відділенні ДРФ ДП «Центр Державного земельного кадастру» Дніпропетровської області, а.с.15-16,17. Згідно копії свідоцтва про смерть [INFO] [PERSON] померла а.с.19. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.07.2013 року, [PERSON] є спадкоємцем майна після смерті [PERSON], до складу якої входить земельна ділянка площею 6.960 га., кадастровий номер 1224555600:02:002:0056, розташована на території Лихівської селищної ради П»ятихатського району Дніпропетровської області а.с.12. Згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.07.2013р. власником земельної ділянки площею 6.960 га., кадастровий номер 1224555600:02:002:0056, розташованої на території Лихівської селищної ради П»ятихатського району Дніпропетровської області є [PERSON] /а.с.10/. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. При цьому відповідно до ч.3 ст.21 Закону України Про оренду землі, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди, а згідно ч. 4 ст. 32 Закону України Про оренду землі, до нового власника земельної ділянки переходять права та обов'язки орендодавця за договором оренди. [PERSON] просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки в зв»язку з відсутностю в ньому істотних умов договору оренди землі, визначених ст. 15 Закону «Про оренду землі», а саме відсутня «індексація орендної плати», не визначена форма платежу, не конкретизований строк виплати орендної плати, відсутні умови збереження стану об»єкта оренди. В той же час в п.п. 8,9 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 1950 грн. або за бажанням орендодавця в натуральній формі, обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексів інфляції, орендна плата вноситься у строки від 01 серпня до 31 грудня кожного року, з урахуванням оподаткування вищеназваного доходу, згідно діючого законодавства. Викладене свідчить, що між [PERSON] та ТОВ агрофірма «Комунар» було досягнуто згоди, щодо обчислення розміру орендної плати без урахування індексу інфляції, визначена форма орендної плати (грошова, а за бажанням орендодавця - натуральна), встановлені строки виплати орендної плати ( з 01 серпня по 31 грудня кожного року), та [PERSON] погодилася із зазначеними умовами, підписавши договір. В п.11 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом законом - тобто договором закладена можливість застосування механізму перегляду орендної плати, але позивач не бажає ним скористатись. В п. 14 договору визначені умови збереження стану об'єкта оренди: орендар несе відповідальність за збереження об'єкта, а в п. 17 договору, визначено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку після збору врожаю у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду - тобто сторони визначились з умовами збереження стану об'єкта. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав». Викладене свідчить, що в судовому засіданні не встановлено порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у зв'язку з укладенням договору оренди землі, при цьому позивачем не надано будь-яких доказів в підтвердження своєї позиції, що ТОВ «Комунар» порушуються його права. Оцінюючи докази, які були досліджені у судовому засіданні в їх сукупності та зважаючи на те, що позивачем не надано жодних доказів в підтвердження факту порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, суд приходить до висновку, що в задоволені позову сід відмовити. На підставі ст..ст. 15, 203, 215, 638 ЦК України, ст. 15,21,32 Закону України «Про оренду землі»

Outcome: dismissed