Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення частки [PERSON], померлої [INFO] у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], у розмірі 1/5 частини, визначення ідеальних часток співвласників квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - у розмірі 1/5 частини квартири за кожним (з урахуванням уточнених вимог позову). В обґрунтування позову зазначив, що йому, його матері [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.12.1993 за № 8255 Комісією з приватизації житлового фонду ВО «Макіїввугілля», на праві спільної сумісної власності належить трикімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Право власності зареєстровано 14.02.1994 у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Макіївки». [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Він та відповідачі є спадкоємцями після смерті його матері у т.ч. вказаної квартири. він звернувся до нотаріуса у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини. Але не може отримати свідоцтво про спадщину, оскільки части у праві спільної сумісної власності не визначені за співвласниками, не визначена частка у праві власності квартири померлої [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] від 16.12.2013 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому він звернувся до суду із даним позовом. Вважає, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, тому посилаючись на норми ст.ст. 355, 357, 358, 361 ЦК України просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги (уточнені) підтримував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали заяви про визнання позовних вимог, просили справу розглядати без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Позивачу - [PERSON], його матері [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.12.1993 за № 8255 Комісією з приватизації житлового фонду ВО «Макіїввугілля», на праві спільної сумісної власності належить трикімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Право власності зареєстровано 14.02.1994 у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Макіївки». [INFO] мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач звернувся до нотаріуса у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та 22.05.2011 нотаріусом заведена спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 22.05.2011. Але постановою приватного нотаріуса Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] від 16.12.2013 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частка померлої [PERSON] не визначена у праві спільної сумісної власності, без чого неможливо встановити склад спадкового майна. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до вимог ст. 370 ч. 2 ЦК України - у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, суд вважає можливим визначити ідеальні частки співвласників квартири - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - у розмірі 1/5 частини квартири за кожним. Разом із тим, як встановлено судом, [PERSON] померла[INFO]. Відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Суд враховує, що згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, суд вважає за можливе визначити, що частка померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру також становила 1/5. Нормами ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Разом із тим, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері, у зв'язку і не визначенням її частки. За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved