Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Марфін Банк» та Шевченківського ВДВС ГТУЮ в Полтавській області про визнання недійсним договору іпотеки, прохаючи суд: визнати недійсним договір іпотеки №00024гР6 від 21 травня 2008 року, предметом іпотеки за яким є квартира [NUMBER] площею 23,5 м2 та квартира [NUMBER] площею 18,8 м розташовані в будинку [ADDRESS]; визнати недійсним договір іпотеки №00040гР від 21 червня 2008 року, предметом іпотеки за яким є квартира [NUMBER] площею 61,6 м2 розташована в будинку [ADDRESS]; визнати недійсним договір іпотеки №00041 гР від 21 червня 2008 року, предметом іпотеки за яким є квартира [NUMBER] площею 37,1 м2 розташована в будинку [ADDRESS]. Представник позивача в порядку ст. 31 ЦПК України подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, прохаючи суд: визнати недійсним договір іпотеки №00024гР6 від 21 травня 2008 року, предметом іпотеки за яким є квартира [NUMBER] площею 23,5 м2 та квартира [NUMBER] площею 18,8 м розташовані в будинку [ADDRESS]; визнати недійсним договір іпотеки №00040гР від 21 червня 2008 року, предметом іпотеки за яким є квартира [NUMBER] площею 61,6 м2 розташована в будинку [ADDRESS]; визнати недійсним договір іпотеки №00041 гР від 21 червня 2008 року, предметом іпотеки за яким є квартира [NUMBER] площею 37,1 м2 розташована в будинку [ADDRESS]; визнати недійсними постанови та акт державного виконавця про передачу ПАТ «Марфін Банк» квартири [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] , розташованих в будинку [ADDRESS] в рахунок погашення боргу. Свою позовну заяву [PERSON] мотивує наступним. 21 червня 2007 року між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «Морський Транспортний Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» було укладено кредитний договір «00316/КР6 . З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ним та Банком було укладено три договори іпотеки, предметом іпотеки за яким є квартири [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] розташовані в будинку [ADDRESS], а саме: договір іпотеки №00024гР6 від 21 травня 2008 року - квартира [NUMBER] площею 23,5 м2 та квартира [NUMBER] площею 18,8 м2; договір іпотеки №00040гР від 21 червня 2008 року - квартира [NUMBER] площею 61,6 м2; договір іпотеки №00041 гР від 21 червня 2008 року - квартира [NUMBER] площею 37,1 м2. 5 травня 2016 року з листа Управління культури Виконавчого комітету Полтавської міської ради [PERSON] стало відомо, що відповідно до рішення одинадцятої сесії Полтавської міської ради народних депутатів двадцять першого скликання від 17.01.1992 року «Про надання статусу пам'ятників історії та архітектури місцевого значення» будівля за адресою: [ADDRESS] (Доходний дім, 1909 року) є пам'яткою історії та архітектури місцевого значення. Зважаючи на те, що відчуження належить до правомочностей власника щодо розпорядження майном, передбачене ч. 1 ст.18 закону №1805-111, погодження (згода) відповідного органу охорони культурної спадщини на відчуження об'єктів культурної спадщини, що є пам'ятками, повинно розглядатися як обмеження правомочності розпорядження, про яке йде мова в ч. 1 ст.6 Закону України «Про іпотеку» № 898-ІУ. Таким чином, для передачі в іпотеку пам'яток культурної спадщини є необхідним отримання погодження (згоди) відповідного органу. В даному випадку, при передачі в іпотеку квартир розташованих в будівлі за адресою: [ADDRESS], погодження (згода) на відчуження зазначених об'єктів культурної спадщини, що є пам'ятками відповідним органом охорони культурної спадщини не надавалась. З огляду на наведене, позивач вважає, що укладені між ним та відповідачем Договори іпотеки є недійсними, оскільки суперечать Цивільному кодексу України, Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про охорону культурної спадщини». Позивач в судове засідання не з»явився, представник позивача [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивача. Вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з»явився подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги позову не визнав та просиві відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача Шевченківського ВДВС ГТУЮ в Полтавській області в судове засідання не з»явився направивши до суду заяву про розгляд справи без участі представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суди. Третя особа, представник Управління культури виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з»явився, направивши до суду заяву про розгляд справи без представника, проти позову не заперечили Третя особа представник, управління культури Полтавської облдержадміністрації в судове засідання не з»явився, по невідомим суду причинам, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася по невідомих суду причинах, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, приходить до наступного. Як встановлено судом, 21 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником котрого являється Публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00029/RР6, відповідно до умов котрого позичальник отримала кредит в розмірі 107 707,13 доларів США, з яких 90000,00 доларів США на споживчі цілі, 17707,13 доларів США на сплату страхових платежів, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9 % з кінцевим поверненням боргу в строк до 18 травня 2018 р. ПАТ «Марфін Банк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав [PERSON] кредит у розмірі 90 000 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером [NUMBER] від 22.05.08 року та заявою про видачу готівки №2 від 22.05.08р. В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 00029/RР6 від 21.05.2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки №00026гР6 від 21.05.2008 р., відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором по зобов'язаннях, що випливають з кредитного договору, солідарно з боржником і в повному обсязі, в тому числі по погашенню заборгованості за основним боргом за кредитом, по сплаті відсотків та комісії, а також збитків та неустойки, що будуть нараховані за несвоєчасно погашену заборгованість за основним боргом за кредитом, усім своїм майном та коштами, на які, відповідно вимог чинного законодавства, може бути звернене стягнення. В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 00029/ ЯР6 від 21.05.2008 року, 21.05.2008 року між Банком та [PERSON] (майновим поручителем) було укладено договір іпотеки № 00024гР6 предметом котрого являється квартира [NUMBER] та квартира [NUMBER] в [ADDRESS], в рахунок забезпечення виконання зобов'язань [PERSON]. Позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 09.09.2013 року, що складається з: заборгованості за кредитом у сумі 62 300,23 доларів США, заборгованість за відсотками у розмірі 6 898,69 доларів США: заборгованість за пенею у сумі 117 692,14 грн. Кредитування здійснювалось на споживчі потреби (придбання квартир), остання проплата на погашення кредиту здійснена позичальником 21.03.2013 р. 17.12.2013року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області по справі: № 545/3761/13-ц стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Банка заборгованість за кредитним договором № 00029/ЯР від 21.05.2008 року в розмірі 62 300,23 доларів США. 16.01.2016року додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] [PERSON] на користь Банка заборгованість за кредитним договором № 00029/ЯР від 21.05.2008 року в розмірі 6 898,69 доларів США борг з; відсотками та борг за пенею в розмірі 117 692,14 грн. 03.02.2014 року на виконання рішення було видано виконавчі листи № 2/545/1670/13. 07.11.2014 року Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ було відкрито виконавче провадження № 45345445 з виконання виконавчого листа № 2/545/1670/13 виданого Полтавським районним судом Полтавської області. 18.11.2014року постановою державного виконавця було об'єднано виконавче провадження № 45345445 в зведене виконавче провадження № 46752776. 01.03.2016 року актом та постановою державного виконавця у зв'язку з визнанням 29.01.2016 року електронних торгів такими, що не відбулися, передано в рахунок погашення боргу стягувачеві ПАТ «МАРФІН БАНК» однокімнатну житлову квартир [NUMBER] в будинку [ADDRESS]. 01.03.2016 року актом та постановою державного виконавця по цьому виконавчому провадженні на виконання рішення Полтавського районного суду Полтавські області від 17.12.2013 року, у зв'язку з визнанням 29.01.2016 року електронних торг такими, що не відбулися, передано в рахунок погашення боргу стягувачеві ПАТ «МАРФІН БАНК» однокімнатну житлову квартиру [NUMBER] в будинку [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності ПАТ «МАРФІН БАНК», що підтверджується Інформаційною довідкою № 56544787 від 02.04.2016 року з Державного реєстру речові прав на нерухоме майно, сформовану приватним нотаріусом Шимка О.М. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності ПАТ «МАРФІН БАНК», що підтверджується Інформаційною довідкою № 56542455 від 02.04.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформовану приватним нотаріусом Шимка О.М. Тобто на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17.12.2013 року було реалізовано 2 квартири, а саме [NUMBER] та [NUMBER] в будинку [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16 січня 2017 року по цивільній справі № 545/3761/13-ц, котрим скасовано частково заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2013 року та додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 січня 2016 року, вирішено стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Публічного Акціонерного Товариства «Марфін Банк» та з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Публічного Акціонерного Товариства «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00029/RР6 від 21.05.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ « Марфін Банк», та [PERSON], яка складається з: 62 300,23 доларів США - заборогованість за тілом кредиту, 6 898,69 доларів США - заборгованість за відсотками, 47 431,72 грн. - заборгованість за пенею. В іншій частині заочне рішення місцевого суду залишено без змін. Таким чином рішенням суду в 2017 році було стягнуто заборгованість, а тому виконавчі дії були проведені по чинному рішенні суду котрим підтверджено наявність заборгованості по кредиту позичальника [PERSON] та відповідальність солідарних поручителів, в тому числі [PERSON]. 21.06.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00316/КР6 за яким Банк надав Позичальнику на придбання спірних квартир кошти 189 225,00 доларів США з яких 176 000,00 доларів США на придбання, 13225,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках передбачених кредитним договором. 21.06.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 00040гР предметом котрого являється квартира [NUMBER] в [ADDRESS], в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 00316/КР6 від 21.06.2007 року. 210.6.2017 року між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 0004 ІгР предметом котрого являється квартира [NUMBER] в [ADDRESS], в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 00316/ЯР6 від 21.06.2007 року. 15.11.2013 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави по справі № 554/10431/13-ц стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Банка заборгованість за кредитним договором № 00316/ЯР6 від року в розмірі 120 294,17 доларів США основного боргу, 28 121,50 доларів США нарахованих відсотків та 1 483 196,15 грн. пені. 20.03.2014 року на виконання рішення було видано виконавчі листи № 554/10431/13-ц. 28.03.2014 року Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ було відкрито виконавче провадження № 42688023 з виконання виконавчого листа № 554/10431/13-ц виданого Октябрським районним судом м. Полтави. 18.11.2014 року постановою державного виконавця було об'єднано виконавче провадження № 42688023 в зведене виконавче провадження № 46752776. 01.03.2016 року року актом та постановою державного виконавця у зв'язку з визнанням 29.01.2016 року електронних торгів такими, що не відбулися, передано в рахунок погашення боргу стягувачеві ПАТ «МАРФІН БАНК» двокімнатну житлову квартиру [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності ПАТ «МАРФІН БАНК», що підтверджується Інформаційною довідкою № 56545614 від 02.04.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформовану приватним нотаріусом Шимка О.М. Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 23.05.2016 року скасовано заочне рішення суду від 15.11.2013 року та призначено справу до загального порядку. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25.07.2016 року скасовано ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 16.08.2013 року про відкриття провадження по справі скасовано та матеріали справи направлено до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження по справі. Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 27.07.2016 року було повернуто позовну заяву ПАТ «МАРФІН БАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості для подачі до належного суду. Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 07.02.2017 року задоволено заяву [PERSON] та в порядку повороту виконання заочного рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 15.11.2013 року скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру [NUMBER] в будинку А-1. А-2 у [ADDRESS], загальною площею 61,6 кв.м. за ПАТ «Марфін Банк». Передано [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], нерухоме майно: квартиру [NUMBER] в будинку А-1, А-2 у [ADDRESS], загальною площею 61,6 кв.м. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 квітня 2017 року по справі № 554/10431/13-ц задоволено апеляційну скаргу ПАТ «МАРФІН БАНК», ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2017 року скасовано. Постановлено нову ухвалу, котрою у задоволенні Заяви [PERSON] про поворот виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2013 року - відмовлено. 28.12.2016 року до Київського районного суду міста Полтави банк звернувся із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00316/ІІР6 від 21.06.2007 року, саме по тому договору, на підставі якого звертався до Октябрського районного суду м. Полтави, з урахуванням вже погашеної суми заборгованості на даний кредит, на підставі прийняття нерухомого майна [PERSON] у власність банка, так би мовити прийняття на баланс банка. 31 січня 2017 року було відкрито Київським районним судом міста Полтави провадження № 2/552/375/17 по справі № 552/7479/16-ц за позовом ПАТ «МАРФІН БАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором, тим самим № 00316/КР6 від 21.06.2007 року. 28 березня 2017 року рішенням Київського районного суду м. Полтави по цивільній справі № 552/7479/16-ц в задоволенні позову ПАТ «МАРФІН БАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00316/ІІР6 від 21.06.2007 року відмовлено у зв'язку з пропуском строку звернення до суду. 20 квітня 2017 року ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області відкрито апеляційне провадження 22-ц/786/1280/17 за скаргою ПАТ «МАРФІН БАНК» на рішення Київського районного суду м. Полтави від 28.03.2017 р. 25 травня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Полтавської області продовжено термін розгляду справи судом апеляційної інстанції в межах строку, що визначений ч. 2 ст. 303-1 ЦПК України. Розгляд скарги призначений на 25 липня 2017 року. 08.11.2013 року рішенням Київського районного суду м. Полтави по справі № 552/5241/13-ц стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором від 06.08.2008 року № 00004/FP в сумі 202393,25 доларів США та боргу за пенею в розмірі 200965,41 грн солідарно. На разі рішення суду оскаржується та 11 квітня 2017 року призначено повторну судову економічну експертизу в рамках апеляційного провадження, розгляд справи зупинений. Таким чином реалізація квартир [ADDRESS] була на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області котре набрало законної сили. Квартира [ADDRESS] реалізована на той момент на підставі чинного рішення Октябрського районного суду м. Полтави. Однак по даному кредитному договорі триває розгляд справи в Апеляційному суді Полтавської області щодо оскарження рішення Київського райсуду м. Полтави по котрому вирішувався спір предметом якого був кредитний договір укладений між Банком та [PERSON]. Квартира [ADDRESS] не була реалізована та належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до абз. 4 та 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», нерухомий об'єкт культурної спадщини - об'єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності, пам'ятка культурної спадщини - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України. Згідно переліку пам'яток культурної спадщини місцевого значення Полтавської області, занесених до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, під пам'ятками місцевого значення наявні 4 (чотири) будівлі: Будівля Російського банку зовнішньої торгівлі; Пам'ятник генерал-лейтенанту О.М. Зигіну; Полтавський окружний адміністративний суд (Червоні казарми); Будинок житловий (Адміністративна будівля Полтавського виробничого підприємства «Універсал») . Таким чином офіційно до державного реєстру будівля [ADDRESS] в якості Доходного дому 1909 року не занесена та не включена в перелік. Згідно ч. 1, 4 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», пам'ятка, крім пам'ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб'єкти права власності на пам'ятку визначаються згідно із законом. У документі, який посвідчує право власності на пам'ятку, обов'язково вказуються категорія пам'ятки, дата і номер рішення про її державну реєстрацію. В документі на право власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2007 року нічого не значиться про категорію пам'ятки, дати та номеру рішення про її державну реєстрацію. Відповідно до п. 20 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини», до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить: погодження відчуження або передачі пам'яток національного значення їхніми власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління; Згідно п. 9 Договору іпотеки № 00024гР6 від 21.05.2008 року (квартира [NUMBER] та [NUMBER] в [ADDRESS]), на термін дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні іпотекодавця виключно за його цільовим призначенням. Таким чином при передачі в іпотеку банку, право власності та право користування залишалося у іпотекодавця [PERSON] Також не надано доказів порушення прав позивача та в чому зачіпають його інтереси спірні договори іпотеки. Не надано доказів порушення прав позивача у зв'язку зі статусом квартир пам'ятки архітектури місцевого значення та чим порушені права місцевої грома; Законом України «Про охорону культурної спадщини» не передбачено обов'язкового дозволу відповідного центрального органу виконавчої влади на передачу нерухомого м в іпотеку. Законом передбачено, що законодавством пам'яткоохоронної діяльності проведення будь-яких робіт на пам'ятці місцевого значення здійснюється виключи письмовим дозволом вищезазначеного органу охорони культурної спадщини на під погодженої науково-проектної документації Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України. Згідно зі ст.16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з встановлених обставин справи, судом не встановлено порушення прав та інтересів позивача, які б підлягали захисту в обраний позивачем спосіб. Відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв'язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати стягненню не підлягають. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed