Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнив та в уточненому позові просив суд визнати [PERSON] та їхню дитину - малолітнього [PERSON] - такими, що втратили право користування належною йому квартирою [ADDRESS] оскільки відповідач, яка була його дружиною і з якою він розірвав шлюб 30 травня 2013 року, на початку серпня 2012 року, забравши всі свої речі та дитину, залишила його квартиру та з того часу в квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує. [PERSON], в свою чергу, звернулась до [PERSON] із зустрічним позовом, який також надалі уточнила та в якому просить вселити її та їхню з [PERSON] дитину до спірної квартири, зобов'язавши [PERSON] не чинити їм перешкоди в користуванні квартирою, встановити порядок користування квартирою, виділивши їй та їхній дитині в користування ізольовану жилу кімнату площею 13,10 м.кв. та лоджію, заливши в спільному користуванні жилу кімнату площею 17,9 м.кв., коридор, ванну кімнату, кухню та туалет, оскільки [PERSON] перешкоджає їй та їхній дитині проживати в спірній квартирі: після розірвання шлюбу вигнав її та дитину з квартири, а іншого житла в неї немає і вона вимушена проживати у своєї сестри. У судовому засіданні [PERSON] та його представник підтримали уточнені позовні вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою, на підставах, в ньому викладених, позовні ж вимоги щодо визнання малолітнього [PERSON] втратившим право користування спірною квартирою просили залишити без розгляду, про що судом 04 березня 2015 року було винесено відповідну ухвалу, зустрічних вимог не визнали у зв'язку з їх безпідставністю. [PERSON] та її представник уточнений зустрічний позов підтримали в повному обсязі на підставах, в ньому зазначених, первісних позовних вимог не визнали у зв'язку з їх необґрунтованістю. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу надала письмову заяву про прийняття рішення на розсуд суду. Представник Головного управління департаменту міграційної служби до суду не з'явився. [PERSON] допитаний за його згодою в якості свідка, показав, що в 2012 році його було переведено до м. Стаханов, де він працював, тому в Спірній квартирі бував дуже рідко, що в травні 2013 року йому зателефонував сусід і повідомив, що [PERSON] виїхала з квартири, він приїхав в місто, зайшов до Спірної квартири і побачив, що [PERSON] з дитиною там немає, квартира практично пуста, дуже брудна, речей в ній немає, а ще в 2012 році [PERSON] повідомила йому, що жити з ним не хоче, однак він дозволив їй проживати в квартирі, віддав їй ключі і ніяким чином не перешкоджав їй в квартирі проживати, однак [PERSON] добровільно залишила Спірну квартиру та проживає у сестри, бо він там періодично відвідує сина, що в серпні 2013 року [PERSON] через свою матір повернула йому ключі від Спірної квартири. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що є сусідом [PERSON], знає його біля 8-ми років, що особисто був свідком того, що в травні 2013 року [PERSON], яку він також знав, виїхала із Спірної квартири з речами, він особисто бачив, як виносили речі і на його запитання [PERSON] повідомила йому, що переїжджає, після чого він одразу зателефонував [PERSON], який через три дні приїхав, вони разом зайшли до Спірної квартири, і він побачив, що квартира пуста і дуже брудна, підтвердив, що коли [PERSON] виїжджала, [PERSON] не було в місті і що [PERSON] з того часу в Спірній квартирі не проживає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що [PERSON] - це його кум, що знає його чотири роки, що на прохання [PERSON] в травні 2013 року приїжджав до Спірної квартири, особисто бачив, що квартира дуже брудна і проживати в ній неможливо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що є братом [PERSON], що знає [PERSON] років десять, у них були добрі відносини, що в травні 2013 року на прохання брата приїжджав до Спірної квартири, бачив, що квартира пуста і дуже брудна, речей не було, що влітку 2013 року в його присутності матір [PERSON] на стоянці повернула брату ключі від Спірної квартири. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що [PERSON] - це її кума, знає її двадцять років, що 30 травня 2013 року вона приїхала до [PERSON] і тоді [PERSON] виганяв її з квартири, однак не пояснила суду, чому так точно запам'ятала дату свого приїзду до [PERSON], а також зазначила, що особливо нічого не знає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що є сестрою [PERSON], що з кінця травня та проживає в неї та що вона знає, що [PERSON] вигнав її із Спірної квартири. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що [PERSON] - це її подруга, вона знає зі слів [PERSON], що її вигнав з квартири її колишній чоловік [PERSON], тому та проживає у сестри. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що є матір'ю [PERSON], що [PERSON] - це її колишній зять, який вигнав її дочку з квартири, однак вона особисто при цьому присутньою не була, що вона зі слів дочки знає, що [PERSON] не пускає її до Спірної квартири і вона вимушена проживати у сестри, що [PERSON] користувався їхнім автомобілем, що в серпні 2013 року вона зустрічалась з [PERSON] на автостоянці, де вона повернула йому ключі від Спірної квартири, а він їй - документи на автомобіль та ключі від нього. Заслухавши пояснення зазначених осіб, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (надалі - Спірна квартира), в якій зареєстрований і проживає та в якій також зареєстрована [PERSON] - колишня дружина позивача, шлюб між ними розірвано 30 травня 2013 року, а також їхня малолітня дитина - син [PERSON], що прийнято з боку сторін без заперечень. Отже, розглядаючи позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування Спірною квартирою, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як пояснила [PERSON] у судовому засіданні, після розірвання у травні 2013 року шлюбу [PERSON] вигнав її та дитину із вона вимушена проживати у своєї сестри, однак не підтвердила цих обставин належними доказами, зокрема, відповідною заявою до правоохоронних органів з приводу такої поведінки [PERSON], показаннями свідків, які б особисто знали про викладені [PERSON] в її зустрічному позові обставини, тоді як з їх показань убачається, що вони знають про такі обставини зі слів самої [PERSON], а відтак їх показання суд до уваги не приймає. Між тим, з показань свідків з боку [PERSON] видно, що саме [PERSON] в травні 2013 року, забравши речі, добровільно залишила Спірну квартиру разом з дитиною, коли [PERSON] був у відрядженні за межами міста. Більш того, допитана в судовому засіданні з боку [PERSON] свідок [PERSON], яка є її матір'ю, показала, що в серпні 2013 року вона особисто повернула [PERSON] ключі від Спірної квартири, а, отже, є підстави вважати, що ключі від квартири перебували у [PERSON], що також ставить під сумнів доводи [PERSON] щодо її залишення Спірної квартири під примусом [PERSON] Таким чином, суд доходить висновку про те, що [PERSON] добровільно залишили Спірну квартиру, не проживає в Спірній квартирі без поважних причин понад один рік, обставин, які б указували на поважність причин її відсутності у Спірній квартирі, судом не встановлено, а [PERSON] не доведено, а відтак є підстави вважати, що [PERSON] втратила право користування Спірною квартирою. Отже за таких обставин суд уважає, що первісні уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, а зустрічні уточнені вимоги про вселення [PERSON] до Спірної квартири задоволенню не підлягають у зв'язку з їх недоведеністю. Що ж до вимог про вселення малолітнього [PERSON] до Спірної квартири, то ці вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлено - а [PERSON] не доведено - про існування будь-яких перешкод у проживанні дитини в квартирі, що підтверджується позицією самого [PERSON], висловленою ним в судовому засіданні при його допиті в якості свідка, а також вираженою шляхом подачі заяви про залишення без розгляду вимог про визнання малолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування Спірною квартирою. Позаяк решта зустрічних вимог про встановлення порядку користування Спірною квартирою є похідною від вимог про вселення, а відтак в їх задоволенні також слід відмовити. Отже, суд приходить до висновку про задоволення уточненого первісного позову та про відмову в задоволенні уточненого зустрічного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved