Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Благоустрій АН» про стягнення неправомірно отриманих коштів. Позов мотивовано тим, що 25.01.2014 року позивач звернувся до відповідача щодо надання послуг, а саме просив відшукати варіант кімнати в гуртожитку для придбання у власність. Договір про надання інформативних послуг не укладався. Позивачу було запропоновано кімнату, яка належить третій особі [PERSON] на праві власності, в зв'язку з чим позивач надав відповідачу 1000доларів США в якості завдатку. Однак, в зв'язку з підвищенням курсу долара, позивач не зміг придбати житло за ціну, за якою домовлялись. Позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути сплачені кошти, однак відповідач відмовився, посилаючись на п.8 договору про наміри. Просить визнати недійсним договір про наміри від 25.01.2014 року як такий, що суттєво обмежує право позивача та стягнути з відповідача на користь позивача 10800грн. в якості неправомірно отриманих коштів. 27.06.2014 року представник позивача надав суду заяву про зменшення позовних вимог, згідно яких просив стягнути з ТОВ «Благоустрій - АН» на користь позивача кошти в сумі 10800грн., які були передані відповідачу в якості авансу. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечила щодо його задоволення. Третя особа в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин. Враховуючи думку учасників судового процесу, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність третьої особи. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.01.2014 року між [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Благоустрій - АН» укладено договір про наміри, згідно умов якого [PERSON] має наміри продати, а [PERSON] має наміри придбати у майбутньому нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] за 14 000доларів США, в (а.с.5). Згідно п. 5 договору про наміри покупець передав, власник прийняв на відповідальне зберігання гарантійну суму завдатку в розмірі 1000 доларів. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. У відповідності до ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ч.3 3 ст. 571 ЦК України у разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Відповідно до ст. 635 ЦК України Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договорі в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Попереднім є договір, сторони якого зобов'язується протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Як встановлено в судовому засіданні договір купівлі - продажу між сторонами укладено не було, гроші не повернуті, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 10800грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 121,80 грн. та стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved