Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що сторони з 18 липня 2009 року перебували у шлюбі, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за №1322. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . До листопада 2011 року позивач проживала з відповідачем за адресою [ADDRESS] . З [INFO] 2011 року проживаю окремо від відповідача в своїх батьків за адресою [ADDRESS] , син проживає разом із позивачем. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2016 року у справі № 127/3600/16-ц шлюб між сторонами розірвано. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, бажання спілкуватись з ним та приймати участь у його вихованні не виявляв, з сином не зустрічався. Синові вже дев`ять років, він не пам`ятає батька та немає до нього ніяких родинних почуттів, оскільки за час, протягом якого ми проживаємо окремо, батько жодного разу його не бачив. В спілкуванні син ніколи про батька не запитує та ним не цікавиться. Відповідач жодним чином не був позбавлений інформації щодо місця перебування дитини. Позивач ніколи не створювала перешкод для спілкування батька з сином та участі батька у вихованні сина. Іноді позивач навіть була ініціатором зустрічей батька з сином, які, однак, так і не відбулись. Ці обставини свідчать, що незважаючи на наявність можливості виконувати батьківські обов`язки, покладені на відповідача законом, він свідомо не бажає цього робити. Відповідач не приймає в вихованні сина абсолютно ніякої участі, сином та його життям не цікавиться. Також протягом семи останніх років відповідач не підтримує сина фінансово та ухиляється від сплати аліментів. За рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23 квітня 2012 року в справі № 212/2322/2012 з відповідача стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень, починаючи з 08 лютого 2012 року до досягнення дитиною повноліття. За виконавчим листом, виданим Ленінським районним судом Вінницької області 23.04.2012 у справі № 212/2322/2012, 04.07.2012 відкрито виконавче провадження № 33569976. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по цьому провадженню, виконаного головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Макушинським Ю.І., заборгованість складала на 01.10.2013 - 16000,00 грн., а станом на 30.11.2019 - 78555,50 грн. Тобто, з часу відкриття виконавчого провадження аліменти боржником не були сплачені жодного разу. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично є чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Тому позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON] відповідає інтересам дитини та забезпечить захист його інтересів у майбутньому. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 17.01.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. 12.03.2020 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав наданий висновок. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2016року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . При реєстрації припинення шлюбу визначити прізвище позивача « [PERSON] » (а.с.6). [INFO] народився [PERSON] - [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки ТОВ «ЖЕО» №7383 від 03.12.2019року [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] (а.с.8). Навчається [PERSON] в 4 класі комунального закладу «Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія № 23 Вінницької міської ради». Навчанням сина, його успіхами та досягненнями піклується та цікавиться лише мати. Батько жодного разу не відвідував школу, батьківські збори, не цікавився навчанням дитини. Ці обставини підтверджуються довідками школи від 25.11.2019 № 02-27/259 та від 25.11.2019 № 02-27/260(а.с.10). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23 квітня 2012 року в справі № 212/2322/2012 з відповідача стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень, починаючи з 08 лютого 2012 року до досягнення дитиною повноліття(а.с.11). За виконавчим листом, виданим Ленінським районним судом Вінницької області 23.04.2012 у справі № 212/2322/2012, 04.07.2012 відкрито виконавче провадження № 33569976(а.с.13). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по цьому провадженню, виконаного головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Макушинським Ю.І., заборгованість складала станом на 30.11.2019 - 78555,50 грн. (а.с.15). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину (ч. 2 - 4 ст. 150 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд приймає до уваги те, що відповідач не займається вихованням та матеріальним забезпеченням свого сина з народження дитини не цікавився ним, його розвитком, здоров`ям, умовами життя. Крім того, згідно висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.04.2020року №01-00-011-17839 визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] . Всі досліджені в сукупності докази по справі дають підстави суду вважати, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . За клопотанням позивача судові витрати залишити за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved