Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] померла його баба по лінії батька [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0221527 право на земельну частку (пай) розміром 4,83 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені Шевченка. Він (позивач) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, оскільки його батько (син [PERSON] ) [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] він (позивач) вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном, користується спадковим житловим будинком та земельною ділянкою. Він (позивач) позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса в зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували його родинні відносини з [PERSON] та те, що він прийняв спадщину після її смерті, а також через те, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221527 є виправлення. [PERSON] просив: - встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була його бабою; - встановити факт, що він прийняв спадщину після смерті [PERSON] ; - визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,83 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені Шевченка у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити. 21 липня 2020 року позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позов, просив справу розглядати без участі їх представника. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд проводить розгляд справи у відсутності відповідачів за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання, суть яких зводиться до того, що вони добре знали [PERSON] , яка доводиться [PERSON] бабою по лінії батька. [PERSON] проживав разом із [PERSON] до її смерті, а після смерті останньої користується житловим будинком та обробляє присадибну земельну ділянку. У селі [PERSON] знали як [PERSON] . У зв`язку із неявкою 21 липня 2020 року в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вислухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 4,83 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Шевченка, на її ім`я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221527, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 72 від 20 серпня 1996 року, що підтверджується копією відповідного сертифіката (а.с. 10). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 26-29). Таким чином, спадкоємство після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. З матеріалів справи (а.с. 11; 12) вбачається, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] , а тому в силу ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР позивач має право на спадкоємство після смерті [PERSON] . У судовому засіданні встановлено, що у позивача відсутні документи, які б підтверджували його родинні відносини із [PERSON] та те, що він прийняв спадщину після її смерті, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. № 44/01-16 від 18 лютого 2019 року (а.с. 16). З матеріалів справи (зворот а.с. 11) вбачається, що у свідоцтві про народження батька позивача [PERSON] матір`ю зазначено [PERSON] . Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. У судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] позивач фактично проживав із нею, а після смерті проводив її поховання та поминальні обряди, утримує будинок та розпоряджається предметами домашнього вжитку, що підтверджується показаннями свідків та копією довідки виконкому Держанівської сільської ради № 191 від 12 березня 2018 року (а.с. 13). Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Докази по справі в їх сукупності суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують те, що [PERSON] була бабою позивача та те, що позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном [PERSON] . Встановлення цих фактів має для позивача юридичне значення, так як дозволить йому реалізувати своє право, як спадкоємця першої черги за законом, на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] . Позивач позбавлений можливості в іншому порядку встановити зазначені факти. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у зв`язку із тим, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221527 є виправлення, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10; 16). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідачі не вчинили жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved