Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню доньку. Вказує, що через різність характерів на поглядів, відсутності взаєморозуміння та взаємної підтримки вони з відповідачем за обопільною згодою припинили сумісне проживання і з березня 2014 року стали проживати окремо. На даний час сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо, примирення буде суперечити її інтересам, оскільки жодна із сторін не бажає збереження шлюбу, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає відновити собі дівоче прізвище. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, до суду надала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Визнання відповідачем позову прийняте судом. Суд, дослідивши докази у справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що 24 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], після якого прізвище дружини стало [PERSON] (а.с.13). Від шлюб сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У березні 2014 року сторони припинили подружні стосунки і стали проживати окремо. З часу фактичного припинення шлюбних відносин і по теперішній час сторони не ведуть спільне господарство, а також не поновлювали подружні стосунки і не намагалися примиритися з метою збереження сім'ї. Шлюб має формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, і суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладені обставини справи та те, що відповідач визнав позов повністю і його визнання прийняте судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вимоги ст.113 СК України, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Про стягнення з відповідача судових витрат у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України позивач не наполягала, в зв'язку з чим судові витрати залишити по фактично понесених сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved