Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивував його тим, що [INFO] померла його (позивачав) баба - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифікату серії [NUMBER] право на земельну частку (пай) площею 4,32 в умовних кдастрових гектарах із земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП імені Крапив'янського. Після смерті [PERSON] в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину прийняв її син (батько позивача) - [PERSON], який помер [INFO] Спадщину після смерті [PERSON] прийняли він (позивач) та його мати (дружина померлого) - [PERSON], яка померла [INFO]. Він (позивач) прийняв спадщину після смерті матері, його брат - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. Нотаріус відмовив йому (позивачу) у видачі свідоцтв про право на спадщину. [PERSON] просив встановити факти про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], належав [PERSON], що [PERSON], яка померла [INFO], була матір'ю [PERSON], який помер [INFO] та визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належало [PERSON], в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, його представник [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, в.о. сільського голови подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти позову [PERSON], просив розгляд справи проводити без їх участі. Суд розглядає справу у відсутності позивача та представника відповідача за наявними у справі доказами. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, які розташовані на території Володьководівицької (колишня назва Червонопартизанської) сільської ради Носівського району Чернігівської області, як член колишнього КСП імені Крапив'янського, отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 158 від 9 грудня 1996 року, що підтверджується його копією (а.с. 16) та копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 6 вересня 2016 року (а.с. 17). У судовому засіданні встановлено, що при виготовленні та видачі вищезазначеного сертифікату було допущено помилку в написанні по батькові [PERSON], а саме замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що померла [PERSON] за життя заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 17 листопада 2016 року (а.с. 30; 31). Таким чином, спадкоємство після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, крім іншого, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. З копії довідки Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 854 від 18 травня 2016 року (а.с. 13) вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті проживала разом з сином [PERSON], невісткою [PERSON] та онуками [PERSON], [PERSON] у будинку [ADDRESS] Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті, успадкував належне їй на підставі сертифікату серії [NUMBER] право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). З копії спадкової справи № 316/2016 до майна померлого [PERSON] (а.с. 37-39) вбачається, що спадщину після його смерті прийняли дружина [PERSON] та син [PERSON], отримали у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). З копії спадкової справи № 468/2011 до майна померлої [PERSON] (а.с. 40-44) вбачається, що спадщину після її смерті прийняв син [PERSON], отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Інший спадкоємець першої черги за законом - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті матері. У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON], у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] в зв'язку з тим, що свідоцтво про народження [PERSON] має пошкодження внаслідок яких не можливо в повному обсязі прочитати його зміст, що унеможливлює підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а також через те, що сертифікат серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON], а в свідоцтві про її смерть по батькові зазначено [PERSON], в зв'язку з чим не підтверджується факт належності зазначеного сертифікату спадкодавцю, що підтверджується копіями постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2037/02-31, № 2038/02-31 від 13 жовтня 2016 року (а.с. 19; 20). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що вони добре знали [PERSON], яку в селі називали [PERSON]. [PERSON] працювала у колгоспі свинаркою до самої пенсії. [PERSON] був сином [PERSON] Показання свідків суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки вони добуті відповідно до чинного законодавства, узгоджуються з іншими доказами, підтверджують обставини, на які посилався позивач. Добуті по справі докази підтверджують те, що сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) належав [PERSON] та те, що [PERSON] була матір'ю [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення цих фактів має для позивача юридичне значення, так як дозволить йому реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті батьків. Позивач позбавлений можливості в іншому порядку встановити зазначені факти. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають задоволенню. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 18). Позивач позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин суд вважає, що є законні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке на підставі сертифікату серії [NUMBER] належало померлій [PERSON], у порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved