Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є власником 1/20 часток будинковолодіння по [ADDRESS] на підставі рішення третейського суду від 30.08.2008 року №1-318/08, ухвали третейського суду від 17.09.2008року №1-318/08 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.03.2009року. Рішенням третейського суду від 30.08.2008 року №1-318/08 визнано дійсним договір міни між [PERSON] та [PERSON] та визнано право власності, відповідач є сином сторони договору міни, а саме [PERSON] Однак після оформлення позивачем права власності член сім'ї колишнього власника відповідач [PERSON] залишився зареєстрований в будинку. [PERSON] не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих його речей в будинку не має та будинком не цікавиться. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування частиною житлового приміщення по [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні позов підтримала, за обставин викладених в ньому, просилав позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Враховуючи думку позивача, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослі\-ди\-в\-ши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що по\-зов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини що виникають із житлових правовідносин, які регулюються Житловим кодексом України. При розгляді справи судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення третейського суду від 25.03.2009 року визнано договір міни від 28.08.2008року, а саме 1/20 частки житлового будинку літ. «В» з господарськими будівлями та спорудами:кімнати 11-1, 11-2; 1/3 частка сараю літ. «Д»; 1/6 частка льоху літ. «Е», що розташований у [ADDRESS] укладений між [PERSON] і [PERSON] дійсним. Визнано право власності на 1/20 частку житлового будинку літ. «В» з господарськими будівлями та спорудами кімнати 11-1, 11-2; 1/3 частка сараю літ. «Д»; 1/6 частка льоху літ. «Е», що розташований у [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.9). Ухвалою третейського суду від 17.09.2008 року виправлено описки, а саме в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах рішення уточнити яку частку від загального складає відчуження майна, а саме: замість словосполучення «1/20 частку житлового будинку літ. «В» з господарськими будівлями та спорудами: кімнати 11-1, 11-2; 1/3 частка сараю літ. «Д»; 1/6 частка льоху літ. «Е» слід читати «1/20 частку будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами до складу якої входять в будинку літ. «В»: кімнати 11-1, 11-2; 1/3 частка сараю літ. «Д»; 1/6 частка льоху літ. «Е», що розташований у [ADDRESS] (99-101) (а.с.21). Згідно довідки КК «Центральний» №87 від 28.01.2015 року в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON], останній в будинку не проживає з 30.08.2008 року (а.с.3). На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню відповідно до ст. ст. 163, 71 ЖК України, в яких зазначено, що житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем, або членами його сім'ї протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до вимог ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 61 ЖК УРСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт не проживання відповідача у спірній квартирі понад шість місяців, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. За клопотанням позивача, суду вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 1, 61, 71, 72, ЖК УРСР, та

Outcome: approved