Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Плюс» про захист прав споживача шляхом стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 30000 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 грудня 2017 року він уклав з ТОВ «[PERSON] Плюс» попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 18/ПД-0205, за яким сторони зобовязались у встановлений строк укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу (надалі - основний договір) трактора марки\~«Булат» 244,4 2007 року випуску на умовах попереднього договору (пункти 1.1-1.2. попереднього договору). Згідно з пунктом 1.5 попереднього договору сторони зобовязались укласти основний договір у строк до 20 грудня 2017 року за умови повного виконання позивачем пункту 2.1. попереднього договору. Якщо за станом на дату укладення основного договору (20.12.2017) транспортний засіб не буде придбаний відповідачем, то сторони визначають, що основний договір буде укладено на пятий день після придбання транспортного засобу відповідачем, про що останній зобовязується повідомити позивача у письмовому вигляді із зазначенням конкретної дати, часу і місця укладення основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення основного договору сторони визначили 01.10.2018. На виконання умов пункту 2.1. попереднього договору 15.12.2017 позивач здійснив оплату авансу відповідачу в сумі 30000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією АБ «Південний» від 15.12.2017 на суму 30000 грн. 00 коп. За станом на 20.12.2017 (передбачену попереднім договором дату укладення основного договору) основний договір між позивачем і відповідачем укладений не був, жодних повідомлень від відповідача про придбання чи не придбання трактора «Булат» для його наступної передачі позивачу на адресу позивача від відповідача не надходило, пропозиції про укладення основного договору сторонами не направлялись, що, з огляду на норми частини третьої\~статті 635 ЦК України, свідчить про припинення зобовязання, встановленого попереднім договором. Враховуючи те, що зобовязання між позивачем і відповідачем за попереднім договором припинились на підставі частини третьої\~статті 635 ЦК України, грошові кошти в сумі 30000 грн. 00 коп., сплачені позивачем на користь відповідача в якості авансу за попереднім договором, з огляду на положення\~статті 1212 ЦК України, є такими, що набуті без достатньої правової підстави (є безпідставно набутим майном) та підлягають поверненню позивачу (потерпілому). Відповідач не бажає добровільно повернути позивачу безпідставно набуті грошові кошти, що змушує позивача звернутися до суду на захистом свого порушеного права споживача. Позивач в своїй заяві до суду просив позов задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідач, отримавши копію позову та матеріали до нього, не представив суду своїх заперечень і будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслала. Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності із ст.ст.\~223,\~279,\~280-282 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Позивач в своїй заяві до суду наполягав на задоволенні своїх вимог і просив про постановлення заочного рішення. Дане клопотання позивача суд задовольнив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого.\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 2017 року позивач [PERSON] уклав з ТОВ «[PERSON] Плюс» попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 18/ПД-0205, за яким сторони зобовязались у встановлений строк укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу (надалі - основний договір) трактора марки\~«Булат» 244,4 2007 року випуску на умовах попереднього договору (пункти 1.1-1.2. попереднього договору). Згідно з пунктом 1.5 попереднього договору сторони зобовязались укласти основний договір у строк до 20 грудня 2017 року за умови повного виконання позивачем пункту 2.1. попереднього договору (а.с. 7, 8). Якщо за станом на дату укладення основного договору (20.12.2017) транспортний засіб не буде придбаний відповідачем, то сторони визначають, що основний договір буде укладено на пятий день після придбання транспортного засобу відповідачем, про що останній зобовязується повідомити позивача у письмовому вигляді із зазначенням конкретної дати, часу і місця укладення основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення основного договору сторони визначили 01.10.2018. На виконання умов пункту 2.1. попереднього договору 15.12.2017 позивач здійснив оплату авансу відповідачу в сумі 30000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією АБ «Південний» від 15.12.2017 на суму 30000 грн. 00 коп. (а.с. 4). Статтею 635 ЦК України\~встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. За станом на 20.12.2017 (передбачену попереднім договором дату укладення основного договору) основний договір між позивачем і відповідачем укладений не був, жодних повідомлень від відповідача про придбання чи не придбання трактора «Булат» для його наступної передачі позивачу на адресу позивача від відповідача не надходило, пропозиції про укладення основного договору сторонами не направлялись, що, з огляду на норми частини третьої\~статті 635 ЦК України, свідчить про припинення зобовязання, встановленого попереднім договором. Відповідно до частини 1\~статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 2 даної статті положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч. 2\~ст. 1214 ЦК України\~випливає, що норми\~ст. 1212 ЦК України\~повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. В порушення зазначених норм закону відповідач на час розгляду справи добровільно не повернув позивачу безпідставно набуті ним грошові кошти, оскільки підстава, на якій відповідачем були набуті грошові кошти, згодом відпала. Враховуючи те, що зобовязання між позивачем і відповідачем за попереднім договором припинились на підставі частини третьої\~статті 635 ЦК України, грошові кошти в сумі 30000 грн. 00 коп., сплачені позивачем на користь відповідача в якості авансу за попереднім договором, з огляду на положення\~статті 1212 ЦК України, є такими, що набуті без достатньої правової підстави (є безпідставно набутим майном) та підлягають поверненню позивачу. Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку не повернув безпідставно набуті грошові кошти, то вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності зі\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач від сплати судового збору звільнений на підставі частини 3\~статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved