Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, належності йому наказу № 54-к від 01.09.1978 року та наказу № 58-к від 16.07.1981 року, які видані на імя [PERSON] відповідно про зарахування на навчання в СПТУ № 18 в с. Козацьке, Звенигородського району Черкаської області та про відрахування з училища. Заяву мотивує тим, що з 01.09.1078 року по 16.07.1981 року він навчався в СПТУ №18 в с.Козацьке Звенигородського району, Черкаської області та отримав професію тракториста-машиніста широкого профілю з умінням виконувати роботи слюсаря-ремонтника і водія автомобіля. На даний час він звернувся до Звенигородського обєднаного управління ПФУ Черкаської області для оформлення виходу на пенсію та надав необхідні документи, в тому числі і диплом №В 656742, який був виданий СПТУ №18 16.07.1981 року. Для підтвердження диплому та факту навчання по запиту пенсійного фонду він отримав у ДНЗ «Звенигородський ЦППРК», який є правонаступником Козацького СПТУ №18 письмове повідомлення, в якому зазначається, що [PERSON] з 01.09.1978 року по 16.07.1981 року в СПТУ №18 не навчався, а відповідно до наказів №54-к від 01.09.1978 року та №58-к від 16.07.1981 року на денній формі навчання з 01.09.1978 року 16.07.1981 року в СПТ № 18 навчався [PERSON] і відповідно в журналі видачі дипломів зареєстровано диплом на імя [PERSON]. Внаслідок допущеної помилки в наказах та журналах зарахувань і відрахувань учнів, його анкетних даних, де замість «Олексійович» вказали «Олександрович», а тому в даний час він не може підтвердити факт належності йому диплому В №656742 та відповідного трудового стажу для оформлення пенсії. При зверненні до ДНЗ «Звенигородський ЦППРК» з метою виправлення помилки заявнику було відмовлено так як навчальний центр є правонаступником СПТУ №18 і в них є тільки книга наказів про зарахування та відрахування учнів, а тому внести зміни вони не мають ніяких законних підстав. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Державний навчальний заклад «Звенигородський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів» [PERSON] в судове засідання також не зявився, але надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій не заперечує проти задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивш матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився 14.09.1961 року в с. Моринці Звенигородського району Черкаської області та є громадянином України, що підтверджуються копією паспорта серії НС 270628 від 12.03.1997 року виданого Звенигородським РВУМВС України в Черкаській області (а.с.5). Згідно довідки № 1956/02-32 від 02.12.2016 року виданої виконавчим комітетом Моринської сільської ради [PERSON], [INFO] з дня народження по даний час зареєстрований та проживає в [INFO] (а.с.8). Копія диплому В № 656742 виданий СПТУ №18 від 16.07.1981 року реєстраційний № 392 та посвідчення тракториста-машиніста на АК № 461148 від 26.02.1999 року на імя [PERSON], засвідчує той факт, що [PERSON] дійсно навчався в СПТУ №18 в с.Козацьке Звенигородського району, Черкаської області та отримав професію тракториста-машиніста широкого профілю з умінням виконувати роботи слюсаря-ремонтника і водія автомобіля (а.с.6). Заявник звернувся до Звенигородського обєднаного управління ПФУ Черкаської області для оформлення виходу на пенсію та надав необхідні документи. Згодом при встановленні та оформленні документів стало відомо, що [PERSON] з 01.09.1978 року по 16.07.1981 року в СПТУ №18 не навчався, а відповідно до наказів №54-к від 01.09.1978 року та №58-к від 16.07.1981 року на денній формі навчання з 01.09.1978 року 16.07.1981 року в СПТ № 18 навчався [PERSON] і відповідно в журналі видачі дипломів зареєстровано диплом на імя [PERSON]. При зверненні до ДНЗ «Звенигородський ЦППРК» з метою виправлення помилки заявнику було відмовлено так як навчальний центр є правонаступником СПТУ №18 і в них є тільки книга наказів про зарахування та відрахування учнів, а тому внести зміни вони не мають ніяких законних підстав (а.с.9). Суду було надано представником зацікавленої особи Державний навчальний заклад «Звенигородський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів» [PERSON] вибіркові копії книги наказів про зарахування та відрахування які навчаються, які ухвалою суду приєднані до матеріалів справи, при дослідженні яких встановлено, згідно копії книги наказів про зарахування та відрахування які навчаються № 9, 15.09.1980-16.07.1983 ЗВ/УДЗ №18 «наказ по сільському профтехучилищі № 18 від 16.07.1981 року № 58к про випуск студентів які навчалися в звязку з закінченням повного курсу навчання відрахувати з 16.07.1981 року як студентів які здали кваліфікаційні екзамени з гр. № 16, тракторист-машиніст широкого профілю з умінням виконувати роботи слюсаря-ремонтника і водія автомобіля [PERSON]». Згідно копії книги наказів про зарахування та відрахування які навчаються № 8, 01.09.1977-01.09.1980 ЗВ/УДЗ №18 «наказ по сільському профтехучилищі № 18 від 01.09.1978 року № 54к про зарахування студентів на навчання, в групу №16 (тракторист-машиніст широкого профілю з умінням виконувати роботи слюсаря-ремонтника і водія автомобіля) зарахувати [PERSON]». Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові якої, що зазначене в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення - необхідне для реалізації своїх прав . Спір про право відсутній. Оцінивши надані заявником докази, суд вважає, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення під час розгляду справи в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі ст. ст. 256-258 ЦПК України, та

Outcome: approved