Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Скол» про зобов'язання підготувати квартиру [ADDRESS] для передання позивачу та стягнення з відповідача пені за невиконання пункту 5.2 договору купівлі-продажу від 19 листопада 2007 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач збільшив полощу квартири внаслідок її будівництва згідно недійсних будівельних норм, і неправомірно вимагає сплати додаткових коштів у розмірі 22310,68 грн., хоча отримав належну за договором оплату у повному обсязі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях Суду пояснив, що відповідач здійснив будівництво квартири з порушенням діючих будівельних норм, тобто з самого початку зменшив розмір квартири, застосувавши не діючі будівельні норми. На роз'яснення суду щодо можливості призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення відповідності квартири будівельним нормам вказав, що таку невідповідність можна з'ясувати на підставі поданих ним письмових доказів. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що позивач знав вартість квадратного метра та погодився із зміною площі у пункті 3.3 договору. Надала суду копію сертифікату відповідності будинку, в якому розміщена квартира. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що з встановлених обставин справи випливають цивільні правовідносини, а також про необґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 19 листопада 2007 року укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, на загальну суму, відповідно пункту 3.1, 109517,83 грн. з вартістю одного квадратного метра у розмірі 2439,15 грн. (а.с. 5-6). Пунктом 3.3. вказаного договору визначено, що загальна сума договору, що передбачена п.3.1. договору, може бути змінена Продавцем, тобто відповідачем, виходячи, зокрема, з результатів обмірювань зроблених ОБТІ фактичної загальної площі квартири. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Сертифікатом серії ІФ №16411119206 від 30 грудня 2011 року, копія якого міститься в матеріалах справи, засвідчується відповідність багатоквартирного житлового будинку по вул. Довженка (поблизу будинку 11) в м. Івано-Франківську, загальною площею 13855,60 м2 проектній документації. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з проханнями про перепланування квартири та про роз'яснення деяких видів проведених у ній робіт (а.с.а.с. 9, 12-13). Суд вважає підставною позицію представника відповідача про те, що позивач був ознайомлений з вартістю одного квадрантного метра квартири та погодився на зміну розміру ціни договору, виходячи з результатів обмірювань, здійснених ОБТІ, оскільки про це свідчать умови підписаного між сторонами договору. Доказів наявності у квартирі відхилень від будівельних норм, внаслідок яких збільшилась площа квартири, позивачем суду не представлено, а також така обставина спростовується наявністю у відповідача сертифікату відповідності на будинок, в якому знаходиться квартира. За таких обставин,

Outcome: dismissed