Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до поданої позовної заяви - в обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилась спадщина, що складається із житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Позивач має бажання оформити спадкове майно за заповітом, посвідченим спадкодавицею за життя. Відповідно до змісту поданої позовної заяви - [PERSON] своєчасно не звернувся із заявою до нотаріальної контори, оскільки вважав, що прийняв спадщину, так як мати зробила на його користь заповідальне розпорядження, проживала із позивачем до дня смерті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, пояснивши, що він мав намір прийняти спадщину після смерті матері, в зв`язку із чим своєчасно звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори, яку не було зареєстровано з невідомих йому причин. Вважє, що його умисно ввели в оману, не прийнявши подану ним заяву про прийняття спадщини - в інтересах третіх осіб. В зв`язку із наведеним позивач просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідачем - Любиковицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, подано до суду письмову заяву за підписом сільського голови, відповідно до якої відповідач визнає заявлені позивачем вимоги. Відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача, яке судом задоволено. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини, з приводу яких виник спір є правовідносинами щодо здійснення прав на спадкування. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із досліджених судом копій Витягу із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №55608179 від 26 березня 2019 року та повідомлення №194/02-14 від 21 березня 2019 року, адресованого приватним нотаріусом Войцехович О.О, [PERSON] - встановлено, що вказаним нотаріусом відкрито спадкову справу №151/2018 на майно померлої [INFO] [PERSON] . Спадкування здійснюється на підставі заповіту, посвідченого Любиковицькою сільською радою Сарненського району рівненської області 22 травня 2017 року за №24. Копія заповіту, дослідженого судом, доводить, що 22 травня 2017 року [PERSON] на випадок смерті зробила заповідальне розпорядження щодо належного їй майна : житлового будинку із господарськими будівлями, що по [ADDRESS] , на користь [PERSON] та [PERSON] - по 1/2 частині вказаного майна кожному спадкоємцю. Заповідач, [PERSON] , померла [INFO] у с.Зносичі Сарненського району Рівненської області, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Таким чином, позивач [PERSON] , який, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] є сином [PERSON] , згідно із вимогами ст.1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті матері. Однак, відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із копії повідомлення приватного нотаріуса Войцехович О.О. №194/02-14 від 21 березня 2019 року, вбачається, що позивач не прийняв спадщину належним чином, оскільки не подав відповідну заяву до нотаріальної контори. Таким чином, судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Вказана правова позиція висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України, висловленій при розгляді справи № 6-1486цс15. Із пояснень позивача в суді встановлено, що ним було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері, на доведення чого надано копію відповідної заяви, що була отримана від [PERSON] 13 березня 2019 року Зносицькою сільською радою. Крім цього, позивачем були сплачені відповідні платежі, пов`язані із оформленням спадщини, що доводиться копіями квитанцій №104 та №105 від 19 березня 2019 року. Таким чином, позивач мав намір прийняти спадщину та вживав до цього заходи у встановленому законом порядку. Отже, правових підстав для визнання поважною причини пропуску строку для прийняття ним спадщини після смерті матері, не вбачається. На доведення правомірності заявлених вимог позивачем надавались докази, які свідчили, що спадкодавець до моменту смерті проживала із сином - [PERSON] , що доводиться копією довідки Зносицької сільської ради Сарненського району №676 від 22 березня 2019 року, довідки, виданої ФАПом с.Зносичі Сарненського району Рівненської області від 27 березня 2019 року, подорожнім листом від 1 вересня 2017 року та довідками , виданими СГПП «Маяк» 29 березня 2019 року та Зносицькою сільською радою Сарненського району за №689 від 28 березня 2019 року. Так відповідно до вказаних доказів - позивач дійсно перевіз свою мати, [PERSON] , по місцю свого проживання, здійснював за нею догляд до моменту смерті та поховав. Однак, зазначені докази доводять лише факт проживання вказаних осіб без реєстрації [PERSON] по місцю проживання, а тому не можуть свідчити про поважність причин неприйняття позивачем спадщини. З огляду на наведене вище, суд вважає, що в даному випадку не встановлено наявності істотних непереборних труднощів, які б перешкодили позивачеві звернутись із заявою про прийняття спадщини, крім цього, встановлено, що останній звертався із такою заявою до відповідної сільської ради, а тому вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed