Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . У даній квартирі зареєстрований також відповідач, який є сином позивача. За словами позивача, відповідач фактично не проживає за місцем реєстрації із січня 2011 року, оскільки виїхав до Канади, де тривалий час проживає разом зі своєю сім`єю, обов`язків по утриманню житла не здійснює, останній раз приїжджав в Україну в 2014 році. Факт реєстрації відповідача у вказаній вище квартирі створює позивачу суттєві перешкоди, зокрема, щодо сплати комунальних платежів, отримання субсидії. З огляду на викладене у позовній заяві, [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 10 вересня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача - адвокат Рябчун О.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позивач по справі - це її чоловік, а відповідач - син. Пояснила суду, що мешкає разом з чоловіком за адресою: [ADDRESS] , одноособовим власником квартири є позивач по справі. За словами свідка, із січня 2011 року син з ними не проживає, після 4 курсу навчання виїхав до Канади, там отримав посвідку на проживання і залишився. Останній раз син приїжджав в Житомир у 2014 році. Фактично аналогічні показання надала в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка зазначила, що більше 10 років підтримує дружні стосунки із дружиною позивача. Останній раз бачила відповідача у квартирі батьків по проспекту Миру приблизно в 2010 році. Після того свідку відомо, що [PERSON] одружився та поїхав в Канаду. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Про дану обставину свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.07.2021 року. Крім позивача, у вказаній квартирі також зареєстрований [PERSON] , що підтверджується довідкою ЖБК №2 від 27.08.2021 року та відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області. Відповідно до акту ПП «Житлово будівельна компанія №2» від 07.08.2021 року відповідач не проживає за місцем реєстрації із січня 2011 року. Таким чином, досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] та його фактичне не проживання в ній без поважних причин з 2011 року, на підставі чого суд дійшов висновку, що реєстрацією місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві власності позивачу, порушуються його права як власника та йому створюються перешкоди у користуванні власним нерухомим майном, через що вимоги останнього підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування нерухомим майном за вказаною адресою. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову, від сплати якого відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений при зверненні до суду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved