Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовними вимогами, відповідно до яких просить визнати незаконним його звільнення із посади начальника «Залозецького комбінату комунальних підприємств», поновити порушені права, визнавши незаконним та скасувавши розпорядження Залозецького селищного голови №220 від 01 серпня 2017 року «Про звільнення з посади начальника Залозецького комбінату комунальних підприємств [PERSON] у зв'язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення на підставі п.3 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України», визнавши неправомірним та скасувавши розпорядження Залозецького селищного голови №230 від 23 серпня 2017 року «Про звільнення тимчасово виконуючого обов'язки начальника ККП Залозецької селищної ради «Комбінат комунальних підприємств» за результатами проведеного конкурсу на заміщення вакантної посади, стягнувши з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 11 травня 2012 року працює на посаді начальника комунального підприємства «Залозецький комбінат комунальних підприємств» та розпорядженням Залозецького селищного голови № 220 від 01 серпня 2017 року з ним достроково розірвано трудовий договір за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, тобто на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Дані розпорядження вважає безпідставними та протиправними, адже свої посадові обов'язки виконував старанно, добросовісно і сумлінно. Із посилання на норми чинного законодавства та на узагальнення судової практики, просить вимоги задоволити, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та судові витрати. Відповідач позов не визнав, вважає звільнення з посади позивача підставним, проведеним у відповідності до вимог статуту та діючого законодавства про працю, просив відмовити в задоволенні позовних,так як за час звільнення з посади начальника Залозецького комбінату комунальних підприємств [PERSON] внесено зміни в статут Залозецького комбінату комунальних підприємств, згідно з якими начальника підприємства призначають за результатами конкурсу, а так як позивач не брав у конкурсі участі, то розпорядженням Залозецького селищного голови №230 від 23 серпня 2017 року «Про звільнення тимчасово виконуючого обов'язки начальника комунального підприємства «Залозецький комбінат комунальних підприємств» за результатами проведеного конкурсу на заміщення вакантної посади. У відповідності до положень ст.13 та ст.81 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин. Стаття 1 КЗпП України передбачає, що на трудові відносини поширюються норми цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. За змістом ч.6 ст.5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Так, судом встановлено, що 11.05.2012 року Залозецькою селищною радою в особі селищного голови продовжено строковий контракт за посадою начальника Залозецького комбінату комунальних підприємств із [PERSON] до 11.05.2013 року. Згідно ч.3 ст.21 КЗпП особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Вимогами ст.39-1 КЗпП передбачено, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Відповідно до розпорядження Залозецького селищного голови №220 від 01 серпня 2017 року «Про звільнення з посади начальника Залозецького комбінату комунальних підприємств [PERSON] у зв'язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення на підставі п.3 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України» позивача звільнено з посади начальника Залозецького комбінату комунальних підприємств та призначено тимчасово виконуючим обов'язки начальника комунального підприємства «Залозецький комбінат комунальних підприємств». Розпорядженням Залозецького селищного голови №230 від 23 серпня 2017 року «Про звільнення тимчасово виконуючого обов'язки начальника ККП Залозецької селищної ради «Комбінат комунальних підприємств» за результатами проведеного конкурсу на заміщення вакантної посади позивача звільнено з посади тимчасово виконуючим обов'язки начальника ККП Залозецької селищної ради «Комбінат комунальних підприємств». Підставами звільнення [PERSON] в оскаржуваному розпорядженні вказано п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний, зокрема, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Розпорядженням селищного голови Залозецької селищної ради №203 від 25 липня 2017 року на [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення у виді догани через невиконання графіків вивезення сміття в смт.Залізці та за відмову від укладення договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів. Рішенням Зборівського районного суду в цивільній справі за позовом [PERSON] до Залозецького селищного голови про зняття дисциплінарного стягнення від 11 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 23 жовтня 2017 року та знаходиться в архіві Зборівського районного суду при матеріалах цивільної справи № 599/1170/17 в задоволенні позовних вимог про скасування розпорядження селищного голови Залозецької селищної ради №203 від 25 липня 2017 року «Про оголошення третьої догани начальнику Залозецького комбінату комунальних підприємств [PERSON]» відмовлено. Крім цього, розпорядженням селищного голови Залозецької селищної ради №195 від 17 липня 2017 року на [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення у виді догани у зв'язку з невиконанням рішення сесії Залозецької селищної ради від 25 травня 2017 року №162 «Про затвердження статуту Залозецького комбінату комунальних підприємств в новій редакції». Рішенням Зборівського районного суду в цивільній справі за позовом [PERSON] до Залозецького селищного голови про зняття дисциплінарного стягнення від 11 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 30 листопада 2017 року та знаходиться в архіві Зборівського районного суду при матеріалах цивільної справи № 599/1172/17 задоволено позовні вимоги та скасовано розпорядження селищного голови Залозецької селищної ради Фесика Любомира Івановича №195 від 17 липня 2017 року «Про оголошення догани начальнику Залозецького комбінату комунальних підприємств [PERSON]». Позивачем [PERSON] оскаржено розпорядження Залозецького селищного голови №201 від 24 липня 2017 року «Про оголошення другої догани начальнику Залозецького комбінату комунальних підприємств [PERSON]», яке постановою апеляційного суду Тернопільської області від 27 грудня 2017 року скасоване. Постанова набрала законної сили з дня її прийняття та знаходиться при матеріалах цивільної справи №599/1169/17 в архіві Зборівського районного суду. Правовою підставою звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП є систематичне невиконання трудових обов'язків саме без поважних причин. І при відсутності цієї складової відсутні підстави для звільнення. Із наявних в матеріалах справи доказів не доводиться, що [PERSON] допустив систематичне невиконання без поважних причин обов'язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку так як застосовані до нього дисциплінарні стягнення у виді двох доган скасовані. За таких обставин суд вважає, що звільнення позивача з посади начальника Залозецького комбінату комунальних підприємств відбулось з порушенням норм КЗпП України, а тому приходить до висновку про необхідність скасувати розпорядження Залозецького селищного голови №220 від 01 серпня 2017 року «Про звільнення з посади начальника Залозецького комбінату комунальних підприємств [PERSON] у зв'язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення на підставі п.3 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України» та скасувати розпорядження Залозецького селищного голови №230 від 23 серпня 2017 року «Про звільнення тимчасово виконуючого обов'язки начальника ККП Залозецької селищної ради «Комбінат комунальних підприємств» за результатами проведеного конкурсу на заміщення вакантної посади; поновити [PERSON] на посаді начальника Залозецького комбінату комунальних підприємств з 23 серпня 2017 року; виплатити . Статтею 235 КЗпП України передбачається, що у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи Середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують місяцю звільнення з роботи. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів або годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів, що мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2 місяців робочі (календарні) дні на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених законодавством, - на число календарних днів за цей період. З наданої довідки про доходи [PERSON] його заробітна плата за останні 2 місяці становить 4600 грн. Середньоденна заробітна плата становить 150,82 грн. Отже, з відповідача - Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області на користь [PERSON] слід стягнути середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 21144,80 (двадцять одна тисяча сто сорок чотири гривні вісімдесят копійок) Узагальнюючи вищенаведене, судом робиться висновок, що позовні вимоги [PERSON] слід задоволити частково зокрема, позовні вимоги про визнання незаконними та скасування розпоряджень селищного голови про звільнення з посади, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задоволити, а у задоволенні вимог про внесення змін у записи в трудовій книжці щодо формулювання підстав звільнення - відмовити. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Таким чином із відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved