Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, у якій зазначив, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина: жилий будинок з надвірними будовами та приватизована земельна ділянка, що розташовані в [ADDRESS]. За життя нею було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно вона заповідала йому. Спадщину після смерті [PERSON] він прийняв шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, проте не може нотаріально оформити право на спадщину на присадибну земельну ділянку площею 0,4685 га, що розташована в [ADDRESS], оскільки за життя [PERSON] не отримала на земельну ділянку державного акту. Вказані обставини стали підставою для відмови нотаріуса Тростянецької державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв'язку з цим, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,4685 га, яка розташована в [ADDRESS], із яких 0,2185 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 5925086700:01:001:0316 та 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 5925086700:01:001:0315, у порядку спадкування після смерті [PERSON]. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER].(а.с.8) Після смерті [PERSON] залишилася спадщина: жилий будинок з надвірними будовами та приватизована земельна ділянка, що розташовані в [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт від 22.11.2006, відповідно до якого все своє майно вона заповідала позивачу [PERSON]. (а.с.9) Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] є позивач - [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 11.09.2013.(а.с.12) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] жилий будинок з надвірними будовами, що розташований в [ADDRESS]. (а.с.10) Разом із тим, позивач не може нотаріально оформити право на спадщину на присадибну земельну ділянку площею 0,4685 га, що розташована в [ADDRESS], оскільки за життя [PERSON] не отримала на неї державного акту. Вказані обставини стали підставою для відмови нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину.(а.с.18) Як вбачається з архівного витягу з рішення Печинської сільської ради від 31.08.1993 вказана ділянка була передана [PERSON] у приватну власність. (а.с13) Також в матеріалах справи мається копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.01.2014, згідно яких земельна ділянка площею 0,4685 га, що розташована в [ADDRESS] та належить [PERSON] була розділена на дві окремі ділянки, одна з яких виділена площею 0.2185 га для ведення особистого селянського господарства та має кадастровий номер 5925086700:01:001:0316, а інша виділена площею 0.2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та має кадастровий номер 5925086700:01:001:0315. Також обидві зазначені ділянки пройшла процедуру державної реєстрації на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки внатурі (а.с.14-17) Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При прийнятті рішення суд враховує правову позицію викладену в Постанові колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 30.05.2012. Так, відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені ст. 23 ЗК України 1990 року. Проте дію ст. 23 зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених Декретом. Пунктом 3 Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Отже, п. 3 Декрету визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах. Згідно з п. 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. За таких обставин, оскільки, спірна земельна ділянка, згідно рішення Печинської сільської ради та копій витягу з державного земельного кадастру належить на праві приватної власності [PERSON], та цій земельній ділянці було присвоєно кадастрові номери, тобто маються відповідні записи у земельно-кадастрових документах, суд вважає, що позивач має право на її спадкування як єдиний спадкоємець, що прийняв спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved