Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. [PERSON] за життя склав заповіт, посвідчений Луківською селищною радою Турійського району Волинської області 13 червня 2001 року №140, яким усе своє майно заповів позивачу [PERSON] . Про наявність заповіту йому не було відомо, тому він не звернувся до нотаріуса у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини. Спадкоємцями за законом є відповідачі: дружина померлого [PERSON] та його онуки [PERSON] , [PERSON] , які не претендують на спадщину. Вказуючи, що необізнаність про наявність заповіту, складеного на його ім`я, є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, позивач просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити та розглядати справу без його участі (а.с. 34, 58). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності (а.с. 37, 40, 43, 56, 57). Представник відповідача Луківської селищної ради Турійського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 45). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до часини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 Цивільного кодексу України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в селищі Луків Турійського району Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно (а.с. 8). Відповідно до довідки Луківської селищної ради Турійського району Волинської області № 411 від 24 лютого 2020 року [PERSON] на день смерті проживав з дружиною [PERSON] та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). За життя [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів синові [PERSON] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, ніхто із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 47, 48). Позивач є сином спадкодавця і спадкоємцем за заповітом (а.с. 9, 12). Приватним нотаріусом 11 березня 2020 року позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 19). На час смерті спадкодавця позивач з ним не проживав, а тому для прийняття спадщини після його смерті відповідно до вимог статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України у шестимісячний строк зобов`язаний був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є необізнаність про наявність заповіту, складеного на його ім`я, у зв`язку з чим він з об`єктивних причин не подавав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] - два місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 420 грн 40 коп.; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - по 105 грн 10 коп. з кожного. На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved