Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони в судове засідання не з`явились, просять справу розглядати без їх участі, та участі свідків, позивач вимоги, викладені в позовній заяві підтримує повністю; відповідач заперечує щодо задоволення позову; представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час і місце проведення судового розгляду, в судове засідання не прибув. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] й [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 травня 2006 року (а.с.4). Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Вирішуючи питання щодо правомірності вимог позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з таких міркувань. В пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні, яке відбулось 12 травня 2021 року, судом було з`ясовано правову позицію сторін по справі, думку дитини, щодо якої вирішується питання про позбавлення відповідача батьківських прав, та допитано свідка [PERSON] . Так, позивач зазначив, що повністю підтримує заявлену ним вимогу про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо їх спільного сина [PERSON] , оскільки, відповідач взагалі не звертає уваги на сина і не приймає жодної участі у житті останнього. Відповідач проти задоволення позову заперечила та зазначила, що із сином [PERSON] вона не спілкується приблизно 6 місяців, але це відбулось через те, що [PERSON] , з яким [PERSON] постійно проживає тривалий час, не дозволяє спілкування, не відчиняє двері, коли вона приходить. Свідок [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , надала суду пояснення, аналогічні поясненням відповідача. [PERSON] пояснив, що після смерті діда, з листопада місяця 2018 року, він постійно проживає із своїм батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Також зазначив, що це саме він особисто просив батька звернутися до суду та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно нього, оскільки боїться останню через насильство, яке мало місце 19 грудня 2018 року. Крім того, зазначив, що за проханням [PERSON] до них із батьком додому приходили невідомі чоловіки, вибили двері у будинку та побили батька. Жодної участі у його забезпеченні необхідними для нього речами відповідач не приймає та взагалі його життям не цікавиться. Частинами четвертою і п`ятою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку органу опіки та піклування Народицької селищної ради Житомирської області №01-16/417 від 12 березня 2021 року (а.с. 49-50) вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження зазначених нею обставин про порушення позивачем її права на безперешкодне спілкування з дитиною та спроб захистити зазначене право у визначений Законом спосіб. З урахуванням викладеного, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, заслухавши думку дитини, суд дійшов переконання, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими правами, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, а тому, її слід позбавити батьківських прав, що буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved