Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2008 року по 27.07.2010 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON]. Згідно рішення Томашпільського районного суду від 25.12.2009 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина - [PERSON], але свій батьківський обов'язок по утриманню дитини не виконує. З літа 2010 року відповідач проживає окремо від сина, не приймає ніякої участі у вихованні дитини і батьківський обов'язок щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховання дитини, передбачених ст. 150 СК України не виконує і не цікавиться життям сина, абсолютно не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, взагалі не спілкується з ним, навіть по телефону. Не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі та не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Будь - якої допомоги на утримання сина не надає. [PERSON] за весь час, що проживає окремо, не надав жодного разу матеріальної допомоги на утримання дитини, приховуючи своє місце роботи та свої прибутки, у зв'язку з чим утворилася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 32062,29гривень. Просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно сина - [PERSON], [INFO] та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову. Просив відмовити в задоволені позову. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Прокурор Кащук О.О. в судовому засіданні зазначила, що вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, виходячи з інтересів дитини. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2008року по 27.07.2010 року. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про шлюб 24.07.2011 року [PERSON] зареєструвала шлюбу з [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу -«[PERSON]» (а.с.8). Згідно довідки - розрахунку заборгованість по виплаті аліментів у [PERSON] станом на 01.08.2014року становить 32062,29грн. (а.с.10-11). Відповідно до довідки Ясла - Садок №1 смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області №125 від 06.08.2014 року [PERSON], [INFO] дійсно відвідував ясла - садок «Ромашка» в смт. Вапнярка з 16.01.2012 року по 06.05.2014 року. Протягом даного періоду батько [PERSON] не відвідував батьківські збори, не приходив на свята та розваги, які проводились в ясла - садок, не брав участі у проведенні різних заходів (а.с.14). Батько дитини з літа 2010 року не підтримував родинних відносин з сином, не брав участі у його вихованні, навчанні та лікуванні, не цікавився життям та розвитком дитини. Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновку органу опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області від 23.10.2014року № 01-01-27/3185 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], вважає, що оскільки відмовившись від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.15). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»). Згідно норм ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Як зазначено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно матеріалів справи відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд розцінює це як винну поведінку батька по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дитини, тому суд в інтересах дитини вважає за необхідне задовольнити даний позов. При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини, суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини, умов її нормального виховання, бере до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обов'язків, малолітній вік дитини, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вище зазначені обставини справи в їх сукупності суд вважає, що в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO] народження необхідно позбавити відносно нього батьківських прав [PERSON] Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1243,60гривень, з яких: 243,60гривень судовий збір, 1000гривень - витрати на правову допомогу. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 19, 155, 164-166 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved