Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до Горішньозалучанської сільської ради про визнання права власності на землю в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивував тим, що 22.04.1997р. померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку та двох земельних ділянок № 53, № 607 загальною площею 1,87 га, що розташовані на території Горішньозалучанської сільської ради і призначені для ведення товарногосільськогосподарського виробництва. Заповіт від імені померлої [PERSON] не посвідчувався, а тому єдиним спадкоємцем за законом першої черги є він- син померлої, позивач, так як постійно проживав із спадкодавицею та прожовжує там проживати після її смерті і вважається таким, що прийняв спадщину. Проте, оформити спадщину позивач не має можливості, оскільки державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку виданий вже після смерті його матері [PERSON]- 14.02.2003р.. Просить визнати за ним право власності на земельні ділянки № 53 площею 0,78 га та № 607 площею 1,09 га, вказані в державному акті на право приватної власності на землю РІ № 195733 від 14.02.2003р.. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності представника відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України \~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту серії РІ №195733 на право власності на землю, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,87 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Горішньозалучанської сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №439 від 14.02.2003р. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НМ № 044681, [PERSON] померла 22.04.1997р.. В управління спадковим майном після її смерті вступив її син [PERSON], який на час смерті матері проживав разом із нею та вели спільне господарство (довідка Горішньозалучанської сільської ради від 26.04.2016р.). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НМ № 058685 від 20.03.2007р.. 14.09.2015р. Першою Снятинською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на право власності на землю РІ № 195733 виданий після смерті [PERSON] - 14.02.2003р.. Як вбачається із довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 31.05.2016р. та інформаційної довідки із Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 22.04.1997р. не заведена. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. На час\~\~смерті спадкодавиці [PERSON] був чинним\~Цивільний кодекс УРСР 1963 р.. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття\~\~спадщини свідоцтво про право на спадщину. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 1,87гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Горішньозалучанської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, після смерті якої було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії РІ № 195733, яку після її смерті успадкував її син [PERSON], вступивши в управління спадковим майном , а тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Горішньозалучанської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею1,87 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ № 195733 від 14.02.2003р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №439, виданого на [PERSON] На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК УРСР

Outcome: partial