Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.04.2015 року померла [PERSON], яка заповіла йому все своє майно, і яке він у встановленому законом порядку прийняв. До спадкового майна належить господарство, що розташоване по вул. Боснійській, 14, в с. Старий Вовчинець, Глибоцького району, Чернівецької області, яке складається з житлового будинку літ. «А», ганку літ. «а», сараю літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», колодязя №1, воріт №2, огорожі №3, хвіртки №4, загальною вартістю 91446,00 гривень. Оформити права спадкодавця на вказаний будинок у нотаріальному порядку позивач не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів, у звязку із цим просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок що розташований по вул. Боснійській, 14, в с. Старий Вовчинець, Глибоцького району, Чернівецької області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву, згідно якої, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, проте сільська рада направила до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у відсутності їх представника, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 08.02.1994 року в с. Старий Вовчинець, Глибоцького району, Чернівецької області був складений заповіт №38, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, згідно якого [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії 1-МИ №006271 від 28.10.2003 року [PERSON] змінив своє імя на [PERSON]. 10 квітня 2015 року в с. Камянка, Глибоцького району, Чернівецької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-МИ №145063 від 10.04.2015 року. У обліковій картці погосподарського обліку обєкта №04743 на 2011-2015 р.р. вказано, що головою господарства по вул. Боснійській, 14, в с. Старий Вовчинець, Глибоцького району, Чернівецької області значиться [PERSON]. Відповідно до довідки виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області [PERSON] проживала [INFO] та 08.08.2007 року вибула в с. Петричанка, Глибоцького району, Чернівецької області. Згідно технічного паспорту від 05.11.2015 року виданого на імя позивача [PERSON], за адресою вул. Боснійська, 14, с. Старий Вовчинець, Глибоцького району, Чернівецької області, значаться: житловий будинок літ. «А», загальною площею 35,9 кв.м., житловою площею 23,6 кв.м., ганок літ. «а», сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», колодязь №1, ворота №2, огорожа №3, хвіртка №4. Висновком експертного будівельно-технічного дослідження №798 від 10.11.2015 року встановлено, що житловий будинок літ. «А» з господарськими спорудами та будівлями, які розташовані в домоволодінні за адресою вул. Боснійська, 14, с. Старий Вовчинець, Глибоцького району, Чернівецької області, побудований з дотриманням державних будівельних, протипожежних та санітарних норм і подальша його експлуатація за призначенням можлива. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Вказані вимоги закону [PERSON] виконав так, як у передбачений законом строк подав заяву до приватного нотаріуса Глибоцького нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] в зв'язку із чим приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу №57/2015 до майна померлої [PERSON], однак постановою приватного нотаріуса №774/02-31 від 05.11.2015 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно так, як ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності померлої [PERSON] на вищевказане спадкове нерухоме майно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має законні права на спадкове майно після смерті [PERSON], однак у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів позивач не має можливості оформити право власності. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 328, 392, 1216-1223, 1233-1257, 1268 ЦК України,

Outcome: approved