Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (далі - ПАТ «Перший український міжнародний банк») про стягнення суми. Зазначав, що 02.11.17 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 2251, відповідно до якого стягнуто з нього на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» суму заборгованості у розмірі 20 150,44 грн. 20.08.18 на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57037502. Відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20.05.19 визнано виконавчий напис від 02.11.17 № 2251, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., таким, шо не підлягає виконанню. Посилаючись на безпідставність отримання коштів відповідачем, відповідно до ст. 1212 ЦК України позивач просив стягнути з ПАТ «Перший український міжнародний банк» на його користь безпідставно стягнуту суму в розмірі 3099,96 грн. та судовий збір у розмірі 840,80 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача. Представник ПАТ «Перший український міжнародний банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. ст. 223, 280-281 ЦПК України суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача та ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позов, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 2251 від 02.11.17 відповідно до якого стягнуто з позивача на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» суму заборгованості у розмірі 20 150,44 грн. (а.с. 3). 20.08.18 на підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57037502 (а.с. 3). Відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20.05.19 визнано виконавчий напис № 2251 від 02.11.17, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. таким, шо не підлягає виконанню (а.с. 6-7). Згідно з листом приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. від 17.03.20 з позивача на користь відповідача за виконавчим написом № 2251 від 02.11.17, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було стягнуто 3 099,96 боргу за виконавчим документом, 350 грн. витрат виконавчого провадження, 2 015,04 грн. основної винагороди приватного виконавця (а.с. 8). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зі змісту ст. 1212 ЦК України вбачається те, що зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Отже, сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 3 099, 96 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягають стягненню з ПАТ «Перший український міжнародний банк» на користь позивача.

Outcome: approved