Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] та встановити наступні заходи тимчасового обмеження її прав та покласти на неї такі обов`язки: заборонити перебувати в місцях проживання (перебування) [PERSON] із малолітнім сином [PERSON] та наближатися на відстань менше 500 (п`ятсот) метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] із малолітнім сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 14.10.2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 3327. Під час шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . На даний час їх спільний син [PERSON] перебуває лише на утриманні батька та проживає з ним. Малолітнім сином Міхаїлом [PERSON] взагалі не цікавиться, не приймає участь у його вихованні та розвитку. У той же час, [PERSON] постійно вчиняє відносно заявника домашнє насильство, а також домашнє насильство відносно малолітнього сина [PERSON] . У зв`язку з цим, заявник вимушений звернутися до суду з метою захисту своїх прав та прав малолітнього [PERSON] . Також з приводу вчинення [PERSON] домашнього насильства [PERSON] звертався до органів Національної поліції з проханням притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КК України - «Вчинення насильства в сім`ї». Однак, ні Житомирський ВП ГУНП в Житомирській області, ні Богуславське РВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області відповідь не надали. Протягом 2018 року [PERSON] неодноразово та систематично наносила заявнику тілесні ушкодження. У лютому 2018 року [PERSON] нанесла заявнику тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів по обличчю та нозі, внаслідок чого такі тілесні ушкодження були видимі. Окрім того, в грудні 2018 року перебуваючи в перинатальному центрі в м. Житомирі [PERSON] нанесла заявнику тілесні ушкодження шляхом завдання ударів по тілу. 14.01.2019 р. [PERSON] звернувся до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області із заявою про вчинення [PERSON] відносно нього злочинів, в т.ч. передбаченого ч. 1 ст.125 КК України. На підставі ухвали слідчого судді у справі № 295/956/19 вказану інформацію було внесено до ЄРДР і на даний час слідчим відділом Житомирського ВП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12019060020000372. [PERSON] здійснює психологічне насилля також способом подання до правоохоронних органів відносно заявника заяв про вчинення злочинів. 14.01.2019 р. [PERSON] поштовим зв`язком подала заяву про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 КК України. При цьому, в заяві вказала, що нібито він неодноразово ґвалтував її протягом та після вагітності. В наступному співробітниками Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області було проведено перевірку по фактам, викладеним в заяві [PERSON] від 14.01.2019 р. Дані факти не знайшли будь якого підтвердження. Заявник надавав відповідні пояснення співробітникам поліції. В той же час, [PERSON] як заявниця відповідні пояснення співробітникам поліції не надала. На даний час Житомирським ВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12019060020000990 за фактом повідомлення [PERSON] органу досудового розслідування про вчинення злочину. Крім того, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.08.2019 року частково задоволено заяву [PERSON] про видачу обмежувального припису. Приблизно через один місяць від моменту винесення вказаного рішення суду під час перебування заявника з сином поруч власного помешкання за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] знаючи про обмежувальний припис, порушуючи всі його вимоги, наблизилася до них та грубо і відкрито почала погрожувати заявнику вбивством та тим, що зробить заявника інвалідом, після чого відбере у нього Міхаїла. Після чого заявник звертався до Печерського управління поліції в м. Києві та до суду, який виніс ухвалу про зобов`язання працівників поліції внести відповідні відомості в ЄРДР. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 13.01.2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву в повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник заінтересованої особи надав заяву про відкладення розгляду справи, однак доказів поважності причин неявки його та заінтересованої особи не надав, що відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 14.10.2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 3327. Від шлюбу заявник та заінтересована особа мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] . Згідно заяви [PERSON] від 18.12.2018 року, остання надала згоду на проживання (реєстрацію місця проживання) свого малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації батька дитини - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , яка посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 3193. На підставі заяви [PERSON] від 22.12.2018 року, остання дала згоду на виховання свого малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , його батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] дала свою добровільну згоду, щоб батько дитини самостійно приймав рішення щодо виховання сина, яка посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. та зареєстровано в реєстрі за № 13229. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.09.2014 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.08.2019 року по справі №295/12602/19 заяву [PERSON] , заінтересована особа - [PERSON] про видачу обмежувального припису, задоволено частково. Видано обмежувальний припис терміном на шість місяців відносно [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП - [NUMBER] : адреса реєстрації: [ADDRESS] ), яким визначено наступні тимчасові обмеження її прав відносно [PERSON] , [INFO] : заборонено перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] із малолітнім сином - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонено наближатися на відстань менше 500 (п`ятсот) метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] із малолітнім сином - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонено вести будь-які види листування, телефонні переговори (спілкування, т.ч. в мессенджерах) із [PERSON] або контактувати з ним через іні засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Крім цього, в провадженні Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №12019100060005493 від 13.12.2019 року за ч.1 ст.14, ч.1 ст.125 КК України, з витягу якого слідує, що 24.09.2019 року до Печерського управління поліції надійшла ухвала Печерського районного суду м. Києва №757/24666/19-к щодо внесення відомостей по факту готування [PERSON] до вчинення злочину, а саме отруєння свого чоловіка [PERSON] . Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що заявник та його малолітній син, як жертви домашнього насильства, потребують захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом не встановлено наявності між заявником та заінтересованою особою спору про місце проживання дитини, оскільки відповідно до нотаріально посвідчених заяв [PERSON] надала згоду на проживання дитини з батьком та самостійне прийняття батьком рішень щодо виховання сина. З огляду на видачу судом раніше обмежувального припису стосовно заінтересованої особи за адресою: [ADDRESS] , строк дії якого ще не закінчився, відсутні підстави для повторної видачи обмежувального припису за вказаною адресою. Таким чином, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису строком на шість місяців за адресою місця проживання заявника: [ADDRESS] . В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial