Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду до Держави України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та просив стягнути з відповідача збитки у розмірі 849070,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн., витрати за складання експертного висновку в розмірі 2000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 7890,00 грн. Перед початком розгляду справи представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог. Так, відповідно до висновків експерта автотоварознавчого дослідження № 1530, вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля АUDI Q7, реєстраційний номер [NUMBER] становить 849 070,00 грн., Таким чином, [PERSON] збільшив позовні вимоги і просив остаточно стягнути з відповідача збитки у розмірі 849070,00 грн., моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн., інфляційні нарахування у розмірі 472931,99 грн., три відсотки річних в сумі 50944,20 грн., витрати за складання експертного висновку в розмірі 2000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 7890,00 грн. В судовому засіданні позивач, а також його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач, представник Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначив, що Головне управління здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду. Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю через необгрунтованість. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 02.06.2011 року державним виконавцем Бовсунівським М.М. здійснено дії з опису й арешту автомобіля позивача марки АUDI Q7 3.0 ТDІ Quattro «Ауді К7 3.0 ТДІ Кватро» реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску - 2007, колір - сірий. Вказане майно згідно акту опису й арешту майна було передано на зберігання стягувачеві - [PERSON] Не погоджуючись з вказаними діями він оскаржив їх до суду. 03 березня 2012 року Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира визнано неправомірними дії Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції в особі державного виконавця Бовсунівського Миколи Миколайовича по накладенню арешту і опису майна [PERSON], а саме: автомобіля марки «Ауді К7 3.0 ТДІ Кватро», реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску - 2007, колір - сірий. Ухвалено, що в разі знаходження зобов'язати Корольовський відділ ДВС Житомирського міського управління юстиції повернути [PERSON] вищевказаний автомобіль. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 30.08.2012 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Рішення в частині зобов'язання повернути позивачу автомобіль у випадку його знаходженні мотивоване тим, що 27.10.2011 року СВ Богунського РВ УМВС України в Житомирській області порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого ч. З ст. 289 КК України. Як вказано у постанові про порушення кримінальної справи: «в період часу з 09 год. 07.09.2011 року до 14 год. 08.09.2011 року невідома особа, шляхом пошкодження замка,02.06.2011р. Рішення набрало законної сили, і на його підставі Корольовським районним судом м. Житомира 17.10.2012р. було видано виконавчий лист. 03.10.2012 року [PERSON] звернувся безпосередньо до Корольовського ВДВС з вимогою повернути незаконно вилучений автомобіль. 20.11.2012 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження. 23.11.2012 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстав невідповідності виконавчого документа ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». 15.04.2013 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Корольовським район судом м. Житомира 22.03.2013р. 25.07.2013 року Богунський РВ УМВС в Житомирській області повідомив позивача, що автомобіль знайдений та знаходиться в м. Рівне. 19.08.2013 року [PERSON] повідомив відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області про необхідність передати позивачу автомобіль, який знаходився в органах внутрішніх справ в м. Рівне. На підставі постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області від 11.11.2014 року надано доручення відділу примусового виконання управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області здійснити передачу автомобіля [PERSON] Вказана постанова відділом примусового виконання управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області виконана не була, в результаті тривалих зволікань відділами державної виконавчої служби він був вимушений самостійно забрати автомобіль. 14.11.2014 року позивач отримав автомобіль в РВ УМВС України в Рівненській області особисту розписку. Однак під час отримання вказаного автомобіля в автомобілі виявились суттєві механічні пошкодження, і фактично він не здатний до експлуатації. 07.08.2015 року Рівненський РВВС в Рівненській області за проханням позивача направив на його адресу копію розписки про отримання автомобіля з супровідним листом № 65/15-6437. Згідно калькуляції здійсненої ТОВ фірмою «ОПАД» вартість ремонту з ПДВ складає 1728972,76 грн. Згідно висновків експерта автотоварознавчого дослідження № 1530, вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля АUDI Q7, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 18 листопада 2016 року становить 849 070,00 грн. Розрахунок інфляційних становить: 849 070,00 х 143,3% = 367 647,31 (інфляційні за 2015 рік); 849 070,00 х 112,4% х 105 284,68 (інфляційні за 2016 рік). Загальна сума інфляційних складає - 367 647,31 + 105 284,68 = 472 931,99 грн. Розрахунок 3% річних становить: 849 070,00 х 3% = 25472,10 (3% річних за 2015 рік); 849 070,00 х 3% = 25472,10 (3% річних за 2016 рік). Загальна сума 3% річних складає 25472,10 + 25472,10 = 50 944,20 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже вина відповідача у спричинені позивачу матеріальної шкоди є доведеною. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідностідо ч.1,2 ст.1166 ЦПК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, оскільки відповідач не довів обставини, що включають його вину у завданні шкоди позивачу, то він повинен відшкодувати заподіяну шкоду. Так, відповідно до калькуляції здійсненої ТОВ фірмою «ОПАД» вартість ремонту з ПДВ складає 1728972,76 грн., згідно висновків експерта автотоварознавчого дослідження № 1530, вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля АUDI Q7, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 18 листопада 2016 року становить 849 070,00 грн. (а.с. 35-37), інфляційні нарахування становлять 472931,99 грн., три відсотки річних 50944,20 грн., Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди у розмірі 849070,00 грн. Окрім того, суд також вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні нарахування у розмірі 472931,99 грн. та три відсотки річних в сумі 50944,20 грн., оскільки саме 14.11.2014 року позивач отримав автомобіль в РВ УМВС України в Рівненській області під особисту розписку в пошкодженому стані і вказані збитки не були добровільно йому відшкодовані відповідачами, також з відповідача підлягає сума стягнення у розмірі 2000 гривень за складання експертного висновку, оскільки дана пов'язана з визначенням розміру матеріальної шкоди. Позивач [PERSON] також стверджує, що йому було заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв»язку з ушкодженням власності-автомобіля та неможливості протягом певного часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням нормального життєвого розпорядку позивача. В зв'язку із чим, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100000 гривень. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Суд вважає, що діями відповідача були заподіяні моральні страждання позивачу, а саме, у позивача був порушений звичайний спосіб життя, пов'язаний з експлуатацію автомобіля, він був позбавлений можливості використовувати автомобіль за призначенням, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя. Суд, з урахуванням принципів співмірності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 70000 гривень. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України стягується з відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial