Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.02.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON] . Спільне життя у подружжя не склалося, протягом останніх років стосунки у сторін розладилися, зникло взаєморозуміння, повага один до одного, у кожного свої інтереси та своє життя. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки втрачено почуття любові та поваги. Сторони припинили подружні відносини, шлюб фактично розпався, а тому виникла необхідність його розірвати, що й стало підставою для звернення до суду іцз даним позовом. Ухвалою суду від 09.02.2021 року позовну заяву залишено без руху та позивачу визначено строк длоя усунення виявлених недоліків. 12.02.2021 року до суду від позивача [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 09.02.2021 року. Ухвалою суду від 16.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив суд заявлені вимоги задоволити в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві. Щодо винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про день час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином через оголошення на офіційному веб - порталу судової влади. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 15.02.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 2, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 15.02.2015р., серії [NUMBER] . За час спільного проживання у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.09.2015 року. Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved