Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення способу участі у вихованні дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , шляхом визначення графіку зустрічей та спілкування, мотивуючи тим, що він з відповідачкою перебуває у шлюбі, однак між ними склалися неприязні стосунки, на даний час вони проживають окрему. Зауважив, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми. Ухвалою суду від 16 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи в підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 5 листопада 2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавалось. Представник служби у справа дітей в судовому засіданні надав висновок служби у справах дітей про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні позивача з дітьми. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак подружне життя між ними не склалось, і на даний час вони проживають окремо. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.11-12). Рішеннями виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.02.2017р. №118-4 та 19.07.2017р. №422-2 було визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми (а.с. 9-10). Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідачка постійно чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Чинним законодавством України встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із них не має будь-яких переваг. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Згідно із ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що із 2017 року сторони не можуть домовитися щодо здійснення батьківських прав позивачем [PERSON] щодо виховання дітей - [PERSON] та [PERSON] , в порядку, встановленому ст. 157 СК України. Оскільки між батьками виникли непорозуміння щодо участі позивача у вихованні дитини, цим питанням займалася служба у справах дітей Луцької міської ради. Рішеннями виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.02.2017р. №118-4 та 19.07.2017р. №422-2 було визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми (а.с. 9-10). Зобов`язано сторін чітко дотримуватися визначених годин побачень із дітьми та завчасно попереджати один одного про можливість та причини зміни у визначеному порядку їх зустрічей (а.с.21). Судом встановлено, що виконання вказаних рішеннь було ускладнене напруженими особистими стосунками сторін. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами склались стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дітьми, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, які проживають з матір`ю. Визначаючи періодичність та систематичність участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними, суд враховує висновок служби у справах дітей № 9 від 13 січня 2020 року, затверджений рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 32-1 від 15 січня 2020 року, з якого вбачається, що сторонам за доцільне визначено такий спосіб участі у вихованні дітей: щосереди з 17.00 год. до 20.00 год., щосуботи та неділі з 12.00 год. до 17.00 год., з 12.00 год. 16.00 год. у день народження дітей. При цьому у висновку зазначено, що 03.01.2020 р. [PERSON] повідомила службу, що між нею та [PERSON] налагодилися стосунки, батько спілкується з дітьми і вона не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд зауважує, що право батька на спілкування з дітьми є його незаперечним правом, а спілкування малолітніх дітей з батьком відповідає їхнім інтересам. Таким чином, оскільки зазначений спосіб участі батька у вихованні дітей забезпечить справедливий баланс між правами та обов`язками сторін, рівність таких прав і обов`язків по відношенню до дітей, які мають однакову прихильність до обох батьків, враховуючи психологічний та фізичний стан дітей, їх вік, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїми дочкою та сином, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Outcome: approved