Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив і вказав, що згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку йому на праві власності належить земельна ділянка площею 585 кв. м., яка розташована по вул. Таврійська, 24 в м. Бердянську Запорізької області. Оскільки він з родиною проживає у гуртожитку, то збирався побудувати на ділянці житловий будинок, для чого замовив проект і звів фундамент, але через інвалідність та нестачу грошей будівництво довелося відкласти. У 2015 році він дізнався про те, що п. п. 5, 5.3 рішення Бердянської міської ради № 23 від 20. 11. 20914 року земельну ділянку безоплатно передано у власність [PERSON] Вважає дії Бердянської міської ради незаконними, такими, що порушують п. 22 ЗК України порядок припинення права власності на земельну ділянку, тому просить визнати незаконним та скасувати п. 5, 5.3 рішення пятдесят першої сесії 6 скликання Бердянської міської ради № 23 від 20. 11. 2014 року «Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам» в частині передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0600 га кадастровий номер [NUMBER]: 01:006: 0430 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою м. Бердянськ, вул. Таврійська, 24. Визнати незаконним та скасувати п. 1, 1.37 рішення 42 сесії 6-го скликання Бердянської міської ради № 28 від 12. 12. 2013 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] вказаної земельної ділянки. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га , видане 08. 12. 2014 року на ім.»я [PERSON] (кадастровий номер [NUMBER]: 01:006: 0430) по вул. Таврійська, 24 в м. Бердянську. Скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Бердянського МРУЮ [PERSON] про державну реєстрацію свідоцтва на право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, скасувати держану реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, що виконана державним кадастровим реєстратором Держгеокадастру у Бердянському районі, та витребувати з володіння [PERSON] вказану земельну ділянку, зобовязавши її знести паркан, встановлений вздовж червоної лінії земельної ділянки, вивезти встановлені нею споруди і забезпечити доступ до неї [PERSON] В судовому засіданні представники позивача за довіреностями [PERSON] і [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі і просять задовольнити. Представник відповідача Бердянської міської ради за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині, предявленій до БМР, не визнав і зазначив, що при наданні [PERSON] земельної ділянки міська рада діяла у межах своїх повноважень та у спосіб, встановлений законодавством. Підстав для відмови [PERSON] у наданні земельної ділянки не існувало, тому сама процедура надання ділянки у власність, передбачена ст. 118 ЗК України, є презумпцією правомірності прийняття такого рішення. Проект землеустрою пройшов усі погодження, отримав усі позитивні висновки, даних про те, що земельна ділянка перебуває у власності іншої особи, не було, навпаки у висновку було зазначено, що земля перебуває у комунальній власності. Вважає, що позивачем було невірно обраний спосіб свого захисту. Представники відповідача [PERSON] за договором і свідоцтвом адвокат [PERSON] [PERSON], за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали і пояснили, що земельна ділянка по вул. Таврійська, 24 останні 7 років була забруднена, знаходилася в антисанітарному стані, на ній знаходилися карантинні рослини, тому [PERSON] звернулася до міського голови з проханням надати їй цю ділянку. В установлений законом спосіб вона отримала її у власність, навела порядок, з її боку ніяких порушень законодавства не вчинялося, колишні власники на ній не з»являлися більше 7 років, за даними Держкомзему ділянка перебувала у комунальній власності. Представник 3- ї особи Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні вважає, що [PERSON] був незаконно позбавлений власності на земельну ділянку, яка належить йому на підставі державного акту, який зареєстрований у Книзі державних актів саме за позивачем. Земельна ділянка [PERSON] не внесена до земельного кадастру, але це не означає, що його можна позбавити права власності на неї. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з копії рішення, п. 1, 1.37 рішення 42 сесії 6-го скликання Бердянської міської ради № 28 від 12. 12. 2013 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0600 га по вул. Таврійська, 24 в м. Бердянську для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Пунктом 5, 5.3 рішення пятдесят першої сесії 6 скликання Бердянської міської ради № 23 від 20. 11. 2014 року «Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам» в межах норм безоплатної приватизації у власність [PERSON] передана земельна ділянка площею 0,0600 га кадастровий номер [NUMBER]: 01:006: 0430 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Таврійська, 24 в м. Бердянську. Проте [PERSON] просить визнати ці рішення незаконними і скасувати на тій підставі, що право власності на цю ж земельну ділянку площею 0,0585 га визнано за ним рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради № 322 від 23. 06. 1994 року (п.1.57), що підтверджено оригіналом Державного акту на право власності на земельну ділянку, оглянутому в судовому засіданні. 06. 02. 1995 року здійснена відбивка меж земельної ділянки, про що складено акт № 68, а у 1996 році розроблено проект будівництва житлового будинку, який погоджено з головним архітектором м. Бердянська. Суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, а дії Бердянської міської ради в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки, яка належить іншій особі, незаконними, а рішення таким, що підлягає скасуванню в цій частині. Стаття 393 ЦК України передбачає, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом недійсним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що Бердянська міська рада при прийнятті рішення про надання у власність [PERSON] земельної ділянки розпорядилася землею, яка перебувала у приватній власності [PERSON], і цей факт відповідачами спростований не був. Той факт, що на момент прийняття спірного рішення у 2014 році Бердянська міська рада не мала відомостей проте, що земельна ділянка знаходиться у приватній власності, не може слугувати підставою для позбавлення власності на неї іншої особи, яка набула її на законній підставі, що підтверджено державний актом на право власності на землю. Дотримання міською радою процедури надання [PERSON] земельної ділянки у власність не спростовує порушення цими діями права [PERSON] на вільне розпорядження своєю власністю земельною ділянкою, навіть якщо вона і не внесена до земельного кадастру. Доказів позбавлення позивача права власності на спірну ділянку відповідача суду надано не було. Частиною 10 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції\~або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених\~частиною другою статті 353 цього Кодексу. Враховуючи той факт, що судом встановлено порушення Бердянською міською радою право [PERSON] В на вільне та безперешкодне володіння своєю власністю, суд вважає за необхідне скасувати п. 5, 5.3 рішення пятдесят першої сесії 6 скликання Бердянської міської ради № 23 від 20. 11. 2014 року «Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам» в частині передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0600 га кадастровий номер [NUMBER]: 01:006: 0430 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою м. Бердянськ, вул. Таврійська, 24, зі скасуванням свідоцтва про право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. Пунктом 5,5.3 рішення 51 сесії 6 скликання Бердянської міської ради Запорізької області від 20. 11. 2014 року № 23 земельна ділянка надана [PERSON] в порядку безоплатної приватизації. Тому в даному випадку необхідно керуватись ч. 3 ст. 388 ЦК України, яка передбачає, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. За цих підстав суд витребує земельну ділянку із володіння відповідачки із зобов»язанням привести ділянку у попередній стан та забезпечити доступ до неї [PERSON] Суд вважає, що позивачем був вірно обраний спосіб захисту свого права, оскільки у відповідності до п. 10 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Разом з тим суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги стосовно визнання недійсним та скасування п. 1, 1.37 рішення 42 сесії 6-го скликання Бердянської міської ради № 28 від 12. 12. 2013 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] вказаної земельної ділянки, оскільки це рішення є актом індивідуальної дії, який вичерпав себе і не породжує ніяких правових наслідків. Суд також відмовляє у скасуванні рішення державного реєстратора реєстраційної служби Бердянського МРУЮ [PERSON] про державну реєстрацію свідоцтва на право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку та скасуванні держаної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, оскільки визнання недійсним свідоцтва про право власності є самою по собі підставою для скасування її державної реєстрації, що передбачено ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень», де вказано, що записи до Державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Outcome: partial