Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з [PERSON] суму авансу в розмірі 135 950,00 грн., трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 7\~250,00 грн., а також стягнути з відповідачки сплачений ним судовий збір. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що він, маючи намір придбати житловий будинок № 73 по вул. Миру в с. Камянка, Біляївського району Одеської області звернувся до [PERSON] та передав їй аванс в сумі 5000,00 дол.США в рахунок майбутніх платежів при придбанні житлового будинку. Строк укладання договору купівлі-продажу було встановлено до 31.12.2013р. Після чого, [PERSON], неодноразово звертався до відповідачки з вимогою укласти договір купівлі-продажу будинку, однак йому було відмовлено. Вважаючи, що відповідачка безпідставно отримала кошти, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про місце та час його проведення повідомлялась належним чином (а.с.25), причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи у її відсутність не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач (а.с. 26).\~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON], маючи намір придбати житловий будинок № 73 по вул. Миру в с. Камянка, Біляївського району Одеської області звернувся до [PERSON] Про отримання [PERSON] авансу [PERSON] було надано розписку, згідно до якої [PERSON], передав [PERSON], аванс в сумі 5000,00 дол.США в рахунок майбутніх платежів при придбанні житлового будинку (а.с. 4). Строк укладання договору купівлі-продажу було встановлено до 31.12.2013р. Після настання вказаної дати [PERSON] неодноразово звертався до відповідачки з вимогою укласти договір купівлі-продажу будинку, однак йому було відмовлено. Такі обставини стали підставою відмовитися від укладення договору купівлі-продажу. На вимогу [PERSON] про повернення авансу відповідачка відмовилася. В силу ст. 570 ЦК України, передбачено, що, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Аванс повертається у будь якому випадку в тому самому розмірі в якому був отриманий. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON], підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з [PERSON], отриманої останньою суми авансу в розмірі 5000,00 дол. США, які в силу ст. 533 ЦК України, повинні стягуватися в грошовій одиниці України гривні за офіційним курсом відповідної валюти на день здійснення платежу, що на час ухвалення рішення становить 132\~150,00 грн. В частині вимоги про стягнення з [PERSON] трьох відсотків річних від простроченої суми, суд відмовляє в її задоволені, оскільки передача авансу не є грошовим зобовязанням (ч. 2 ст. 570 ЦК) та підлягає поверненню саме в тому розмірі в якому його було передано. В силу ст. 88 ЦПК України, сплачений позивачем та документально підтверджений судовий збір підлягає стягненню з відповідачки пропорційно задоволеним вимогам (а.с. 1).

Outcome: partial