Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON]про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення без надання іншого житлового приміщення, зобовязання зняти з реєстрації. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є власником будинку № 41 по вул. Гоголя в м. Каховка Херсонської області. Відповідач перебуває на реєстраційному обліку за даною адресою, як член сімї (племінник позивача), але з вересня 2013 року у вказаному будинку не проживає. Позивач змушений нести додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг, йому створені перешкоди в реалізації у повному обсязі права власності на житло. Просив визнати [PERSON]таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 41 по вул. Гоголя в м. Каховка Херсонської області, виселити його без надання іншого жилого приміщення та зобовязати Каховський районний сектор Управління державної міграційної служби у Херсонської області зняти відповідача з реєстрації за адресою: м. Каховка Херсонська область, вул. Гоголя, б. № 41. Ухвалою каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 листопада 2015 року позов [PERSON] в частині виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення, зобовязання Каховський районний сектор управління Державної міграційної служби у Херсонській області зняти відповідача з реєстраціїзалишено без розгляду. У судове засідання представник позивача надав заяву, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав у повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві, просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач про дату, час і місце судового розгляду оповіщений належним чином у встановленому порядку, повторно не зявився. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від нього не находило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~без фіксування судового процесу технічними засобами. На основі повно та всебічно зясованих обставин, на які посилаються позивач, як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозвязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, cуд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31 серпня 2014 року, належить будинок № 41 по вул. Гоголя в м. Каховці (а.с. 7), якою, в силу ст. 41 Конституції України, позивач має право володіти, користуватися і розпоряджатися на свій розсуд. [PERSON]перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: [INFO], б. № 41 (а.с. 10 зв. 11, 12, 17). Відповідно до виданих старшим кварталу довідок від 02 лютого 2015 року та 31 серпня 2015, [PERSON]за адресою: м. Каховка Херсонської області, вул. Гоголя, б. № 41 зареєстрований, проте фактично не проживає (а.с. 8, 9). Позивач за відсутності відповідача несе додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Власність зобовязує, тягар утримання майна покладається на власника ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України. Чинним цивільним законодавством (п. 3 ч. 2 ст. 16, ст. 391 ЦК України) встановлено, що власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, в тому числі усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 317, 319 ЦК України). Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ст. 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. За вказаних обставин суд вважає, що відповідач не проживає більше встановленого чинним законодавством строком за місцем реєстраційного обліку без поважних причин, його перебування на реєстраційному обліку за адресою житла, належного позивачу на праві приватної власності, створює останньому перешкоди у реалізації його прав, які слід усунути шляхом визнання [PERSON]таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved