Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ТРАНС-СИСТЕМА» про стягнення коштів у сумі 440000 гривень та судових витрат. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] має у власності транспортні засоби: автомобіль Mercedes-benz, модель 1834, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та причіп Kotschenreuther модель TPS-218, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Дані транспортні засоби були передані позивачем ФОП [PERSON] за договором найму (оренди) транспортних засобів № 595 від 16.05.2013 року строком на 2 роки до 16.05.2015 р. Вартість транспортних засобів визначена у п. 1.5 Договору оренди, та складає 440 000 грн. З письмового дозволу позивача на такий же строк між ФОП [PERSON] та ТОВ «ТРАНС-СИСТЕМА» було укладено договір суборенди транспортного засобу № 596 від 16.05.2013 р. та у строк до 16.05.2015 р. транспортні засоби були передані у користування товариству «ТРАНС-СИСТЕМА». Як виявилося надалі, ТОВ «ТРАНС-СИСТЕМА» не виконало своїх зобов'язань щодо повної виплати орендних платежів на користь ФОП [PERSON], та більш того, на момент припинення договору суборенди 16.05.2015 р. не повернуло транспортні засоби, а також проігнорували усі письмові вимоги ФОП [PERSON] та позивача, як власника транспортних засобів, щодо їх повернення. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2015 р. по справі 337/2731/15-ц ухвалено вилучити у ТОВ «ТРАНС-СИСТЕМА» та передати [PERSON] автомобіль Mercedes-benz, модель 1834, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та причіп Kotschenreuther модель TPS-218, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], комплект ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві 23.01.2013 р. та серії [NUMBER], виданого ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві 23.01.2013 р. За вказаним рішенням суду було видано виконавчий лист та розпочато виконавче провадження. Проте, протягом року вищевказане рішення суду так і не було виконаним, а оголошені в розшук транспортні засоби так і не були виявлені. У зв'язку з цими обставинами, постановою Хортицького відділу ДВС від 29.12.2016 р. позивачу було повернуто виконавчий лист. Таким чином, рішення суду про вилучення і повернення транспортних засобів залишилось не виконаним товариством «ТРАНС-СИСТЕМА», подальша доля транспортних засобів позивача є невідомою, та усі можливі дії щодо їх розшуку не призвели до їх виявлення та повернення позивачу. Отже, досі є наявним порушення товариством «ТРАНС-СИСТЕМА» майнових прав позивача, яке полягає у тому, що по закінченню та припиненню договору суборенди, тобто з 16.05.2015 р., транспортні засоби позивача досі перебувають у безпідставному володінні цього товариства, та спосіб захисту щодо зобов'язання їх вилучити та повернути із безпідставного володіння товариства «ТРАНС-СИСТЕМА» не призвело до відновлення майнового права позивача, і це порушення є досі наявним. Через протиправну поведінку ТОВ «ТРАНС-СИСТЕМА» майно позивача неможливо розшукати і повернути з їх безпідставного володіння, тобто фактично майно позивача є втраченим товариством «ТРАНС-СИСТЕМА». Просить стягнути з товариства «ТРАНС-СИСТЕМА» вартість майна, визначену на момент передачі цьому товариству. Сторони у судове засідання не з'явилися, причину відсутності суду не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином. Від відповідача повідомлень щодо причин її відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Представник позивача надав суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти розгляду заочного розгляду справи. Оскільки, представник позивача [PERSON] не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.4 ст.169 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі по наступним підставам. Судом встановлено, що [PERSON] має у власності транспортні засоби: автомобіль Mercedes-benz, модель 1834, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER] - надалі Автомобіль, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві 23.01.2013 р., що підтверджується копією свідоцтва (а.с.6) та причіп Kotschenreuther модель TPS-218, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER] -, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві 23.01.2013 р. (а.с.7). Дані транспортні засоби були передані позивачем фізичній особі-підприємцю [PERSON] за договором найму (оренди) транспортних засобів № 595 від 16.05.2013 року строком на 2 роки до 16.05.2015 р. Вартість транспортних засобів визначена у п. 1.5 Договору оренди, та складає 440 000 грн. З письмового дозволу позивача на такий же строк між ФОП [PERSON] та ТОВ «ТРАНС-СИСТЕМА» було укладено договір суборенди транспортного засобу № 596 від 16.05.2013 р., та у строк до 16.05.2015 р. транспортні засоби були передані у користування товариству «ТРАНС-СИСТЕМА». ТОВ «ТРАНС-СИСТЕМА» не виконало своїх зобов'язань щодо повної виплати орендних платежів на користь ФОП [PERSON], та більш того, на момент припинення договору суборенди 16.05.2015 р. не повернуло транспортні засоби, а також проігнорували усі письмові вимоги ФОП [PERSON] та позивача, як власника транспортних засобів, щодо їх повернення. Вищевказані обставини встановленні рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2015 р. по справі 337/2731/15-ц (а.с.13-16), що набрало законної сили 14.07.2015р., згідно якого вирішено вилучити у ТОВ «ТРАНС-СИСТЕМА» та передати [PERSON] автомобіль Mercedes-benz, модель 1834, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], причіп Kotschenreuther модель TPS-218, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], комплект ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві 23.01.2013 р. та серії [NUMBER], виданого ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві 23.01.2013 р. За вказаним рішенням Хортицьким районним судом м.Запоріжжя видано виконавчий лист та розпочато виконавче провадження № 48403213, що підтверджується копією постанови ДВС від 12.08.2015 р. про відкриття виконавчого провадження (а.с.17). Проте, протягом року вищевказане рішення суду так і не було виконаним, а оголошені в розшук транспортні засоби так і не були виявлені. У зв'язку з цими обставинами, постановою Хортицького відділу ДВС від 29.12.2016 р. (а.с.18) Позивачу було повернуто виконавчий лист по справі 337/2731/15-ц на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином, рішення суду про вилучення і повернення транспортних засобів залишилось не виконаним товариством «ТРАНС-СИСТЕМА», подальша доля транспортних засобів позивача є невідомою, та усі можливі дії щодо їх розшуку не призвели до їх виявлення та повернення позивачу. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч. 2 ст. 1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду справи про повернення майна. Майнова шкода, завдана позивачу товариством «ТРАНС-СИСТЕМА», полягає у тому, що по закінченню та припиненню договору суборенди, тобто з 16.05.2015 р., транспортні засоби позивача досі перебувають у безпідставному володінні цього товариства, та спосіб захисту щодо зобов'язання їх вилучити та повернути із безпідставного володіння товариства «ТРАНС-СИСТЕМА» не призвело до відновлення майнового права позивача, і це порушення є досі наявним. Через протиправну поведінку ТОВ «ТРАНС-СИСТЕМА» майно позивача неможливо розшукати і повернути з їх безпідставного володіння, тобто фактично майно позивача є втраченим товариством «ТРАНС-СИСТЕМА». Разом з тим, вищенаведені норми Цивільного кодексу України дозволяють зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі відповідно до вартості втраченого майна або у разі неможливості повернути в натурі безпідставно набуте майно - відшкодовувати його вартість. Як було зазначено вище, вартість транспортних засобів визначена у п. 1.5 договору оренди, та складає 440 000 грн. (230 000 грн. автомобіль та 210 000 грн. причіп), отже ТОВ «ТРАНС-СИСТЕМА» отримало за договором суборенди майно позивача на суму 440 000 грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ТОВ «ТРАНС-СИСТЕМА» кошти у сумі 440 000 грн. як вартість майна, визначену на момент передачі цьому товариству є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору у розмірі 4400 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved