Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Черевківської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 2,46 га, яка розташована на території Черевківської сільської ради, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В позові посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] - дочка позивача. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Черевківської сільської ради Миргородського району. Позивач за законом є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], прийняв спадщину, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на нього. В зв'язку цим нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину і він звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі відповідної довіреності (а.с.6) в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач - Черевківська сільська рада Миргородського району, в судове засідання свого представника не направила, просила справу розглянути у відсутність її представника, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.18). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Черевківська сільська рада Миргородського району Полтавської області є належним відповідачем у справі, оскільки у відповідності з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців зі заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, який на момент смерті був зареєстрований та проживав в с. Черевки Миргородського району Полтавської області (а.с. 23). Встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). За свого життя [PERSON] на підставі рішення 11 сесії 23 скликання Черевківської сільської ради від 27 березня 2011 року отримала у власність земельну ділянку площею 2,46 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черевківської сільської ради, яка була зареєстрована за нею з присвоєнням кадастрового номеру 5323288600:00:004:1346 (а.с. 9-10), але оригінал даного державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 519327, був втрачений. Спадкоємець [PERSON], який є батьком спадкодавця [PERSON] (а.с. 21) прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України (а.с. 20), не зміг надати нотаріусу оригінал державного акту, який необхідний для оформлення спадщини, тому приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлої [PERSON]( а.с. 8). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач прийняв спадщину, він успадкував належну померлій [PERSON] земельну ділянку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, а визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову. Оскільки позивачка не заявляє вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved