Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і поділ майна подружжя. Позивач зазначав, що з 18 березня 1994 року по 13 червня 2015 року він перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Мелітопольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області 18 березня 1994 року, актовий запис №256, та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області 13 червня 2015 року, актовий запис № 74. За час проживання у шлюбі ними збудовано житловий будинок загальною площею 138,5 кв.м. із надвірними будівлями та спорудами: огорожа, що розташований за адресою: [ADDRESS], рік побудови - 2008. Право власності на житловий будинок оформлено на відповідача, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] виданим виконкомом Богданівської сільської ради Броварського району Київської області 21 вересня 2009 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №239065522 від 21 вересня 2009 року, виданим КП Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації». Також під час перебування в шлюбі, сторонами було придбано транспортний засіб - автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER]. Зараз його ринкова вартість становить приблизно 7 000,00 доларів США. В 2009 році позивач отримав в приватну власність, згідно рішення Степанівської Першої сільської ради №17 від 20 березня 2009 року, земельну ділянку площею 0,1200 га на території [ADDRESS] Таким чином, право власності на вказане спірне майно було набуте у власність відповідачем у період перебування у зареєстрованому шлюбі. У зв'язку з тим, що житловий будинок є спільною сумісною власністю подружися і належить позивачу та відповідачу у рівних частках, але домовитися із відповідачем про порядок поділу спірного майна не вдається, позивач змушений звернутись до суду із даним позовом з метою захисту своїх прав. Орієнтовна вартість житлового будинку складає 1 250 000 грн. Отже, вартість ? частини житлового будинку складає 625 000 грн. Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнених позовних заяв від 23 лютого 2016 року та 28 березня 2016 року (а.с.24-26,83-84), позивач просив суд визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], житловий будинок загальною площею 138,5 кв. м. із надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], транспортний засіб марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнати за [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER], право власності на ? (одну другу) частину житлового будинку загальною площею 138,5 кв. м. із надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], та на ? (одну другу) частину транспортного засобу марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], визнати за [PERSON] право власності на ? (одну другу) частину спірного житлового будинку та на ? (одну другу) частину вищевказаного транспортного засобу. Заперечуючи проти первісного позову, відповідач [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання особистою власністю житлового будинку та поділ спільного майна подружжя, в якому зазначала, що в 2006 році її дочка [PERSON] повідомила, що хоче розпочати будівництво будинку з метою придбання житла для своєї дочки [PERSON], 1999 року народження. Зазначила, що може отримати кредит та взяти в позику грошові кошти на будівництво. [PERSON] також надала погодження на фінансову участь у будівництві. Дочка запропонувала оформити договір на проведення будівництва на неї з зобов'язанням переоформлення права власності на доньку [PERSON], 1999 року народження, після досягнення останньою вісімнадцятирічного віку. На дану пропозицію відповідач погодилась, оскільки було погоджено її проживання та проживання чоловіка у спірному будинку, вона була зацікавлена у зміні місця проживання, оскільки знаходилась територіально ближче до дочки та онуки, за якою потрібен був догляд, була зацікавлена у благополуччі своїх рідних. В кінці 2006 року було запропоновано варіант будівництва, який в повній мірі підходив по місцевості. В січні 2007 року дочка повідомила відповідачу про можливість укладення договору інвестування. Після укладення договору дочка [PERSON] надала [PERSON] грошові кошти: в сумі 300 000 грн. які вона взяла у позику у знайомого, в сумі 427 300 грн. по кредиту, який вона оформила в березні 2007 року. Про вищезазначену домовленість було відомо чоловіку відповідача позивачу [PERSON], він знав про джерело походження коштів на будівництво та про наявність розписок, у зв'язку з чим договір Інвестування будівництва укладався одноособово на відповідача [PERSON]. Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (правовий висновок ВСУ від 18.09.2013 року). Враховуючи зазначене, на будівництво спірного будинку було залучено не спільні сімейні кошти, а грошові кошти, які були надані [PERSON], а тому відповідно до ст. 57 СК України, є особистою власністю [PERSON] Позивач [PERSON] до осені 2015 року не оспорював володільця спірним майном, хоча йому було відомо про джерело його отримання. Тільки в 2015 році після розлучення він вирішив визнавати спірний об'єкт як спільну сумісну власність подружжя, виходячи тільки з часу набуття - в період шлюбу. Враховуючи вищезазначене, спірний будинок не є спільною сумісною власністю подружжя оскільки фінансування його будівництва здійснювалось не за рахунок спільних коштів подружжя. Орієнтовна вартість будинку становить 1 250 000 грн. Виходячи з рівності часток у праві спільної сумісної власності подружжя, відповідач вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] ? частину автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], визнати за відповідачем [PERSON] право власності на ? частину спірного автомобіля. Посилаючись на викладене, просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на будинок [ADDRESS], та порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за [PERSON] право власності на ? частину автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], визнати за нею [PERSON] право власності на ? частину спірного автомобіля. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили суд про задоволення позовних вимог за первісним позовом в повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити, так як у спірному житловому будинку проживає один позивач [PERSON], а відповідач [PERSON] не проживає, вона зареєстрована та проживає за адресою її дочки [PERSON] Позивач не заперечує проти вселення відповідача до спірного житлового будинку. Іншого житла в нього немає. Ремонтом в житловому будинку займався позивач [PERSON]. В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, оскільки грошові кошти, які були витрачені на ремонт, належали відповідачу [PERSON], а сам спірний житловий будинок був придбаний за грошові кошти дочки відповідача [PERSON] До 2012 року сторони проживали в м. Мелітополь Запорізької області, всіма справами займалася [PERSON] Жодних обставин, на які посилається позивач [PERSON], ним доведені не були. Просила суд про задоволення позовних вимог за зустрічним позовом в повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є знайомим дочки відповідача за первісним позовом [PERSON], яка брала у нього в борг грошові кошти для будівництва житлового будинку для своєї матері, в нього є розписка, борг йому повернули. Розписки [PERSON] писала ввечері. Також він настояв, щоб розписки писала і [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є дочкою відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] Спірний житловий будинок купувала свідок для своєї матері, щоб вона там жила разом із своїм чоловіком, а потім щоб цей будинок перейшов дочці свідка. Вона все обговорювала з мамою та вітчимом, проте, займалася купівлею будинку вона і гроші брала в кредит також свідок. Кредит свідку надали 7 березня. Вносити гроші на рахунок забудовника свідок не мала права, тому це робила її мати [PERSON], при останньому внесенні грошових коштів був присутній [PERSON] Грошей не було і тому вони вирішили продати будинок в м. Мелітополь. Свідку гроші повернули лише з продажу будинку в м. Мелітополі, в неї і на даний час є борги. Гроші в борг свідок брала у [PERSON], якого знає більше 10 років, договір позики укладався в м. Київ, вул.. Ревуцькаого, ввечері. Банк не давав кредиту [PERSON] та [PERSON], тому свідок оформила кредит на себе, проте, банк не надавав кредиту на будівництву, таким чином вона оформила споживчий кредит, поручителем якого була [PERSON] Свідок пояснила, що сторони по справі перші 3-4 роки офіційно не працювали, вони їздили продавати черешню, підтримували будинок [PERSON] в м. Мелітополь в належному стані. Зазначений будинок побудували батьки свідка на землі її бабусі, а [PERSON] добудував прибудову до будинку та гараж. Свідок висилала гроші батькам. Чи були у них депозитні рахунки свідку не відомо. На даний момент свідок не працює, на час придбання спірного будинку розмір її заробітної плати становив 1 000 доларів США. Судом встановлено, що з 18 березня 1994 року по 13 червня 2015 року сторони перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Мелітопольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області 18 березня 1994 року, актовий запис №256, та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області 13 червня 2015 року, актовий запис № 74 (а.с.9,10). Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 вересня 2009 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21 вересня 2009 року, за відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] зареєстровано право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11,12). Згідно технічного паспорту на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS], знаходиться житловий будинок, позначений на плані літерою «А-2», загальною площею 138,5 кв.м., житловою площею 67,4 кв.м., з надвірними будівлями: огорожа - «N» (а.с.13-16). Відповідно до довідки №327 від 04 березня 2016 року, виданої Виконкомом Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], з 26 грудня 2012 року по теперішній час (а.с.91). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], позивачу за первісним позовом та відповідачу за зустрічним позовом [PERSON], згідно рішення Степанівської Першої сільської ради №17 від 20 березня 2009 року, надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1200 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована в межах [ADDRESS] (а.с.28,29). Також за позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] зареєстровано право власності на транспортний засіб - автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.27). 22 січня 2007 року між ПАТ АКБ «Аркада» та [PERSON] було укладено договір про участь у ФФБ №233-Б на інвестування будинку [NUMBER], за будівельною адресою: [ADDRESS] І черга будівництва, загальною площею 135,48 кв.м. (а.с.119-121). Згідно довідки ПАТ АКБ «Аркада» №1335/7 від 15 травня 2015 року, [PERSON] уклала договір про участь у ФФБ №233-Б від 22 січня 2007 року на інвестування будинку [NUMBER], за будівельною адресою: [ADDRESS] І черга будівництва, загальною площею 135,48 кв.м. Всього для інвестування 100% загальної площі будинку були внесені кошти в сумі 692 165,50 грн., які [PERSON] сплатила готівкою за рахунок особистих коштів: 22.01.2007р. - 141 797,29 грн. (прибутковий ордер №49), 27.02.2007р. - 64 809,65 грн. (прибутковий ордер №28), 07.03.2007р. - 396 499,32 грн. (прибутковий ордер №14), 11.04.2007р. - 10 020,60 грн. (прибутковий ордер №43), 11.04.2007р. - 10 020,60 грн. (прибутковий ордер №47), 11.05.2007р. - 14 266,98 грн. (прибутковий ордер №13), 14.07.2007р. - 54 751,06 грн. (прибутковий ордер №8) (а.с.47). 18 червня 2009 року між ТОВ «Корпорація розвитку Київської області» в особі президента [PERSON] та [PERSON] підписано Акт приймання-передачі житлового будинку з прибудованим гаражем (а.с.48). Відповідно до договору про надання споживчого кредиту та заставу майна №11126212000 від 07 березня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 103 590 швейцарських франків, що дорівнює еквіваленту 404 000 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору, зі сплатою 9,99% річних, строком на 120 місяці (а.с.49-57). В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №11126212000 від 07 березня 2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №49318 від 07 березня 2007 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 50,10 кв.м., житловою площею 29,10 кв.м., а також 07 березня 2007 року було укладено договір поруки №100816 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (а.с.58-61, 170-171). Згідно договору безстрокової позики від 22 січня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання отримала грошові кошти в розмірі 300 000 грн., з кінцевою датою повернення 22 січня 2009 року (а.с.67). Відповідно до розписок відповідач за первісним позовом [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти для внесення в касу, а саме: 22.01.2007р. - 141 800 грн., 27.02.2007р. - 64 800 грн., 11.04.2007р. - 20 000 грн., 11.05.2007р. - 14 300 грн., 14.07.2007р. - 54 800 грн. (а.с.70-74). 22 травня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір №26204037535600 USD банківського вкладу на вимогу «Активні гроші» (а.с.100-101). Відповідно до квитанцій на заяви про видачу готівки, ПАТ «УкрСиббанк» видано [PERSON] наступні грошові кошти: 07.07.2011р. - 9 100,00 доларів США, що в еквіваленті становить 72 540,65 грн., 19.10.2012р. - 9 200 доларів США, що в еквіваленті становить 96 464,00 грн., 19.10.2012р. - 17 800 доларів США, що в еквіваленті становить 142 275,40 грн., 28.10.2011р. - 500 доларів США, що в еквіваленті становить 5 599,06 грн., 28.08.2012р. - 5000 доларів США, що в еквіваленті становить 39 965,00 грн. (а.с.102-106). Згідно довідки №31-21-46/169 від 03 березня 2007 року, [PERSON] користувалася кредитом у АКІБ «УкрСиббанк» в сумі 25 000 доларів США за кредитним договором №13-5WX/10-2005И від 07 жовтня 2005 року терміном погашення 07 жовтня 2026 року, який було погашено достроково 14 лютого 2006 року (а.с.107). В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №13-5WX/10-2005И від 07 жовтня 2005 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №13-5WX/10-2005И від 07 жовтня 2005 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 50,10 кв.м., житловою площею 29,10 кв.м. (а.с.108-111). Відповідно до довідок №03/02-1183/1 від 04 вересня 2012 року та №03/02-1185 від 05 вересня 2012 року, [PERSON] філією АТ «Банк Золоті Ворота» в м. Києві 14 березня 2007 року надавався споживчий кредит на купівлю автомобіля марки MAZDA 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], в розмірі 20 277 доларів США за договором №40/07-А із строком погашення 13 березня 2014 року. Станом на 04 вересня 2012 року заборгованість за кредитним договором відсутня (а.с.112,113-118). Згідно довідок про заробітну плату №№307,308 від 25 лютого 2016 року, розмір заробітної плати позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] становить: за 2005 рік - 17 879,58 грн., за 2006 рік - 19 785,55 грн., за 2007 рік - 25 526,55 грн., за 2008 рік - 35 326,65 грн., за 2009 рік - 47 491,78 грн., за 2010 рік - 51 766,42 грн., за 2011 рік - 68 728,11 грн., за 2012 рік - 51 252,40 грн. (а.с.92,93). Відповідно до довідки про заробітну плату №306 від 25 лютого 2016 року, заробітна плата відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] становить: за 2007 рік - 19 359,61 грн., за 2008 рік - 35 079,07 грн., за 2009 рік - 4 677,17 грн. (а.с.122). Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєдновим О.А., зареєстрованого в реєстрі за №929, [PERSON] передала у власність [PERSON] житловий будинок з усією садибою, що знаходиться в м. Мелітополі Запорізької області, провулок Котовського, 57 а, житловою площею 41,3 кв.м., загальною площею 76,7 кв.м., та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,0967 га, кадастровий номер 2310700000:01:011:0013. Продаж майна вчинений за 304 087 грн. (а.с.123-124). Згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації прибудов до житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], початок будівництва - 1996 рік, закінчення будівництва - 2000 рік (а.с.125-129). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS], розташований житловий будинок 1983 року побудови, з прибудовою, надвірними будівлями і спорудами 2000 року побудови (а.с.130-137). Згідно довідки №С11-0000-157-02/324 від 29 березня 2016 року, на ім'я [PERSON] були відкриті депозитні рахунки в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»: 09 грудня 2005 року №26300153343 на суму 30 000, 00 грн., достроково розірваний 09 червня 2006 року з сумою 31 441,32 грн., 14 листопада 2007 року №26304287992 на суму 2 000,00 доларів США, закритий по закінченню терміну дії 14 травня 2008 року з сумою 2 074,23 доларів США, 11 червня 2008 року №263581257112 на суму 2 074,23 доларів США, достроково розірваний 12 червня 2009 року з сумою 2 239,47 доларів США (а.с.148,150). Відповідно до довідки №1259 від 29 березня 2016 року, [PERSON] знаходиться на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та з 26 травня 2011 року отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи. Розмір пенсії за березень 2016 року складає 1 407,39 грн. (а.с.149). Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності та вислухавши сторін, допитавши свідків в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що спірний житловий будинок, загальною площею 138,5 кв.м., житловою площею 67,4 кв.м., з надвірними будівлями: огорожа - «N», який розташований за адресою: [ADDRESS], був придбаний сторонами в 2007 році під час перебування в шлюбі за спільні кошти подружжя. З досліджених письмових доказів, суд не вбачає прямого зв'язку між тим, що дочка відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] брала грошові кошти в кредит та позику для безпосереднього будівництва спірного житлового будинку. З огляду на вищевикладене, суд критично відноситься до показів свідка [PERSON], що житловий будинок придбала вона за кредитні кошти для своїх батьків та в подальшому для доньки. Крім того, судом в судовому засіданні було з'ясовано, що сторони з 1994 року жили в зареєстрованому шлюбі, працювали, вели спільне господарство, доглядали за спільні кошти за майном [PERSON] та примножували його, що підтверджується відповідними документами та показами свідка [PERSON] (а.с.125-137). В судовому засіданні сторони погодили, що вартість спірного житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], становить 1 250 000 (один мільйон двісті п'ятдесят тисяч) грн., а вартість автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн.. Своєю зустрічною позовною заявою відповідач [PERSON] визнала, що автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2008 роду випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], є спільним майном подружжя, тому також вважає, що він підлягає поділу між ними в рівних частинах. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог за первісним позовом в повному обсязі, а в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом слід відмовити в повному обсязі. Крім того,

Outcome: approved