Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій прохав суд встановити факт смерті його матері [PERSON], померлої 04 січня 2019 року у Київському районі міста Донецька, на тимчасово окупованій території. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначив, що 04 січня 2019 року померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ДНР № 122214, яке видане 04 січня 2019 року Київським відділом РАЦС міста Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. При зверненні до [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з заявою про видачу йому свідоцтва про смерть матері, йому було відмовлено, у звязку з тим, що заявником не надано лікарське свідоцтво про смерть, що відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Встановлення факту смерті необхідно йому для подальшого отримання свідоцтва про смерть матері [PERSON]. У судове засідання заявник [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень по справі не має. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії VII №0002450, виданого 19 лютого 1965 року Петропавлівським районним бюро РАЦС Дніпропетровської області, [PERSON] народилась 06 грудня 1928 року, та її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про шлюб серії ЯТ №130983, яке видане 29 жовтня 1950 року Куйбишевським РАЦС міста Сталіно, Сталінської області підтверджується, що [PERSON] 29 жовтня 1950 року уклав шлюб з [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЯР №780949, яке видане 13 березня 1959 року Куйбишевським РАЦС міста Сталіно, Сталінської області підтверджується, що [PERSON] народився 21 січня 1959 року, та його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки від 28 січня 2019 року № 1248-5000020944 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої структурним підрозділом з питань соціального захисту населення, [PERSON], зареєстроване місце проживання [INFO], перемістився з тимчасово окупованої території до [ADDRESS]. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії ДНР №122214, виданого 04 січня 2019 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON], [INFO], померла 04 січня 2019 року у Київському районі міста Донецька, Донецька Народна Республіка, актовий запис про смерть № 16. Свідоцтвом про поховання серії АА №027223, яке видане начальником планово-виробничого відділу ДП «Ритуал» Донецької Народної Республіки [PERSON] підтверджується, що 05 січня 2019 року на дільниці №10ст ряд №1 кладовища селища Щегловки, яке розташоване у місті Донецьку, на вулиці Вороніхіна, [PERSON] провів поховання померлої [PERSON]. [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 232/14.24-65 від 05 березня 2019 року заявнику повідомлено про можливість державної реєстрації смерті на підставі лікарського свідоцтва про смерть форми №106/1/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час за місцем звернення заявника. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. Згідно з ст.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та Постанови Верховної Ради України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови. Місто Донецьк віднесено до населених пунктів, у яких тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, а, відтак, і до тих, які визнано тимчасово окупованими територіями. Відповідно до ч. 2 ст.9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 18 зазначеного вище закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як встановлено, лікарське свідоцтво про смерть форми 106/о, заявник не може отримати у медичному закладі міста Донецька, оскільки територія міста Донецька тимчасово окупована та форма бланку, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року, на теперішній час не використовується, а отримане лікарське свідоцтво про смерть за формою затвердженою Міністерством охорони здоров'я Донецької Народної Республіки не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України. Таким чином, судом встановлено, що вимоги [PERSON] обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved