Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що їхній шлюб був зареєстрований 21.09.2005р. Татаринівською сільською радою Городоцького районного Львівській області, актовий запис №02, у шлюбі мають трьох дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що спільне життя між ними не склалося з вини відповідача, який вчиняв сварки, нехтував сімейними цінностями, як наслідок з 15.02.2017 р. разом не проживають, спільного господарства не ведуть, як подружжя стосунків не підтримують. Вважає, що сім?я розпалась остаточно, збереження шлюбу неможливе. [PERSON] в суді позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, пояснила, що з 15.02.2017 р. разом не проживають, спільного господарства не ведуть, як подружжя стосунків не підтримують понад рік, причина розпаду сім?ї різні погляди на життя через що виникають постійні сварки. Просить шлюб розірвати. [PERSON] в суді позов визнав, пояснив, що з лютого 2017 року він забрав речі і переїхав проживати до своїх батьків у Миколаївський район. Вважає, що шлюб розпався остаточно, сім?ю зберегти вже неможливо. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного\~Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони шлюб зареєстрували 21.09.2005р. Татаринівською сільською радою Городоцького районного Львівській області, актовий запис №02, у шлюбі мають трьох дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] З 15.02.2017 р. разом не проживають, спільного господарства не ведуть, як подружжя стосунків не підтримують. Причина розладу в сімї різні погляди подружжя на шлюб та сімю, внаслідок чого між ними виникали постійні непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх малолітніх дітей, повноцінний розвиток та виховання якої у сімї, в якій існують постійні непорозуміння, є неможливим. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивачки 640 грн. судового збору.

Outcome: approved