Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. Тетлега, вул. Світла, 4. У позовній заяві [PERSON] зазначав, що 14.06.2011 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. Тетлега, вул. Світла, 4. На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу 24000,00 тис. грн. На підтвердження правочину [PERSON] надав розписку про отримання ним коштів за продаж будинку. В зв'язку з тим, що на вищезазначений будинок у [PERSON] були відсутні правовстановлюючі документи, договір купівлі-продажу не був оформлений у встановленому законом порядку. На сьогоднішній день позивач, який є фактичним власником житлового будинку позбавлений можливості оформити свої права, та змушений звернутись до суду, для визнання угоди купівлі-продажу житлового будинку дійсною, оскільки всі істотні умови договору ним як покупцем, та [PERSON] як продавцем були виконані. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити, та розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Будинок розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. Тетлега, вул. Світла, 4 із службовими будівлями та спорудами зареєстрований в погосподарській книзі Зарожненської сільської ради під № 0459-5 за [PERSON] (а.с. 5). 01.05.2009 р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1ВЛ № 224776, виданим Зарожненською сільською радою Чугуївського райну Харківської області 06.05.2009 р. (а.с. 31). Після смерті [PERSON] спадщину до складу якої входив і спірний будинок, що розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. Тетлега, вул. Світла, 4, прийняв його син відповідач по справі [PERSON] Родинні стосунки [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії IV-УР №2293705 (а.с.30). Відповідно до повідомлення з Чугуївської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], в термін передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців), з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого - [PERSON], з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] в нотаріальну контору звернулась дочка померлого [PERSON] Заведена спадкова справа за № 682/2009. 04.08.2010 р. майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Відповідно до п. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також за р.№№ 1-2499;1-2501 на імя [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 7, 4689 га розташовану на території Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області; майновий пай КСП «Росія». (а.с. 42). 14.06.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. Тетлега, вул. Світла, 4. На виконання умов договору, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 24000,00грн. (двадцять чотири тисячі гривень), що підтверджується відповідною розпискою від 14.06.2011 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 13 постанови від 06 лютого 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Отже, зазначений вище договір купівлі-продажу може бути визнано дійсним, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо істотних умов даного договору, а саме предмету договору та ціни. Крім того, [PERSON] виконав угоду шляхом передачі грошей [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначений вище договір купівлі-продажу є дійсним, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо істотних умов даного договору, а саме предмету договору та ціни . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Заявлені вимоги про визнання права власності на житловий будинок законні, обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved