Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання рішення неправомірним та зобовязання вчинити дії. Позов мотивує тим, що він є власником квартири №32, що по пр. Відродження, 8 в м. Луцьку. З 26.04.1998 року позивач перебував на квартирному обліку при виконавчому комітеті Луцької міської ради, як інвалід Великої Вітчизняної війни. Рішенням виконавчого комітету від 18.09.2013 року №561-1 [PERSON] знятий з квартирного обліку у звязку із забезпеченістю житловою площею. Зазначене рішення вважає протиправним, оскільки йому, як інваліду Великої Вітчизняної війни житлове приміщення не було надане поза чергою протягом двох років з дати прийняття рішення про включення до списку на позачергове одержання житлового приміщення. Крім того вказує, що відповідач, вирішуючи питання про зняття його з квартирного обліку у звязку із забезпеченістю житловою площею, неправомірно застосував обмеження з мотивів володіння іншим житлом. Вказує також, що про оскаржуване рішення дізнався 11.11.2013 року, коли отримав від відповідача письмову відповідь на його звернення про поліпшення житлових умов. Покликаючись на викладені обставини, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №561-1 від 18.09.2013 року про зняття його з квартирного обліку визнати неправомірними; зобовязати виконавчий комітет луцької міської ради поновити його на квартирному обліку в черзі під номером, що був станом на 18.09.2013 року, як особу, що має право на позачергове поліпшення житлових умов; зобовязати виконавчий комітет Луцької міської ради надати йому замість квартири [ADDRESS] рівноцінну по площі однокімнатну квартиру на першому або другому поверхах або в будинку з ліфтом в місті Луцьку. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до посвідчення серії Б №061754 [PERSON] являється інвалідом ІІ групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни (а.с.6). Згідно п.14 ч. 1 ст. 12, п.18 ч.1 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасники бойових дій мають право на першочергове забезпечення жилою площею, якщо вони потребують поліпшення житлових умов; інвалідам війни надаються такі пільги: позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік. З 26.04.1998 року [PERSON], як інвалід Великої Вітчизняної війни, перебував на квартирному обліку при виконавчому комітеті Луцької міської ради на отримання державного житла(а.с.3 ). Згідно ст.33 ЖК УРСР потребуючі поліпшення житлових умов члени житлово-будівельних кооперативів, громадяни, які мають жилий будинок(квартиру) у приватній власності, та інші громадяни, що проживають у цих будинках(квартирах), забезпечуються жилими приміщеннями на загальних підставах. Це означає, що до зазначеної категорії громадян, в тому числі й тих, що мають житло у приватній власності, не застосовуються обмеження з мотивів володіння будинком на праві власності, а вони мають право на одержання жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду у випадку визнання їх такими, що потребують поліпшення житлових умов. Згідно рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.09.2013 року №561-1 [PERSON] був знятий з квартирного обліку у звязку із забезпеченістю житловою площею за нормою(а.с. 96,97). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 30.03.2015 року [PERSON] після смерті дружини [PERSON] успадкував належну їй квартиру [ADDRESS](а.с.2). Відповідно до ст. 46 ЖК України, поза чергою жиле приміщення надається: інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання житлового приміщення. З огляду на викладене вище, з урахуванням наведених правових норм, враховуючи, що відповідач зобовязаний був надати [PERSON] житло поза чергою протягом двох років з дати прийняття рішення про включення його до списку на одержання житлового приміщення, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо наявності у нього права на поновлення на квартирному обліку в черзі під номером, що був станом на 18.09.2013 року, як особи, що має право на позачергове поліпшення житлових умов, тому слід визнати неправомірним рішення виконавчого комітету міської ради № 561-1 від 18 вересня 2013 року, яким [PERSON] знято з квартирного обліку у звязку з відсутністю підстав для подальшого перебування на обліку. Суд приходить до висновку також, що вимога позивача про зобовязання виконавчого комітету Луцької міської ради надати йому замість належної йому квартири рівноцінної по площі однокімнатної квартири на першому або другому поверхах або в будинку з ліфтом в місті Луцьку до задоволення не підлягає, оскільки є передчасною і може бути вирішена за погодженням з виконавчим комітетом Луцької міської ради після поновлення на квартирному обліку. На підставі ст.ст.15, 31, 33, 34, 46 ЖК України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,

Outcome: partial