Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння і земельну ділянку та їх поділ, встановлення юридичного факту, посилаючись на те, що з 31 грудня 2000 р. вона уклала шлюб із відповідачем зареєстрований Стуфчинецькою сільською радою. Однак проживати однією сім'єю як чоловік і дружина вони почали з вересня 1999р. по 31 грудня 2000 р. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 лютого 2013р. було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 31 грудня 2000р. В 1997р. відповідачу рішенням колгоспу було надано недобудований будинок (коробку) по [ADDRESS], який позивач та відповідач разом за спільні кошти почали добудовувати та вселилися в нього в 1999р., потім добудували сарай і гараж. В подальшому здійснювали ремонт (внутрішні оздоблювальні роботи) в будинку, позивачка працювала приватним підприємцем, з 02.08.2005р. апаратником процесу бродіння в ПАТ «Хмельпиво» до 22.12.2008р., і отримувала безвідсоткову зворотну позику в сумі 2 000,00 грн.. яку повернула на протязі 10 місяців, з 01.06.2010р. по 31.05.2011р. в ТОВ «Явір-М» на посаді шліфувальниці. Тому, позивачка просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з вересня 1999р. по 31 грудня 2000р. з [PERSON], визнати будинковолодіння по [ADDRESS] - об'єктом права спільної сумісної власності; визнати земельну ділянку по [ADDRESS], площею 0,12 га. для обслуговування житлового будинку - об'єктом права спільної сумісної власності; визнати право власності на 1/2 частини будинковолодіння по [ADDRESS] за нею залишивши за [PERSON] у власності 1/2 частину будинковолодіння по [ADDRESS]; визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,12 га для обслуговування житлового будинку за нею, залишивши за [PERSON] у власності 1/2 частину земельної ділянки по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка та її представник позовну заяву підтримали і просять позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнає в частинні встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з вересня 1999р. по 31 грудня 2000р., а в решті позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 256 ч. 1 п. 5 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 74 Сімейного Кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім 'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, або будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено договором між ними. В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.07р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п. 23 Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 т. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні, засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. В судовому засіданні об»єктивно встановлено, що з 31 грудня 2000 р. позивачка уклала шлюб із відповідачем зареєстрований Стуфчинецькою сільською радою. Однак проживати однією сім'єю як чоловік і дружина вони почали з вересня 1999р. по 31 грудня 2000 р. Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін, та визнанням відповідачем позову в цій частинні, а тому позов про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу слід задовольнити, оскільки він є підставним, та таким, що ґрунтується на вимогах закону. В частинні заявлених позивачкою позовних вимог про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння і земельну ділянку суд вважає, що слід відмовити, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідачу видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок 20.09.1997 року, а земельна ділянка на якій розташований вказаний будинок, не приватизована, а перебуває у тимчасовому користуванні відповідача, а тому позов в цій частинні не може бути задоволений. Це підтверджується в судовому засіданні поясненнями сторін, копією свідоцтва про право власності на вказаний будинок.

Outcome: dismissed