Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Першої вінницької державної нотаріальної контори про визначення частки в спільній сумісній власності. Позов мотивовано тим, що 21.02.1976 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. 24.02.1994 року виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів було посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 39/5000 на підставі рішення Вінницької міської ради народних депутатів №150 від 24.02.1994 року. [INFO] [PERSON] успадкував після смерті свого батька - [PERSON] 1/3 частку від долі квартири померлого. [INFO] рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці було розділено спільне майно, що включало в себе [ADDRESS]. 14.09.2000року Вінницьким обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS], за гр.. [PERSON] та [PERSON], та на квартиру [ADDRESS], за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що здійснено запис в реєстрову книгу за №1583/14605. Згідно даного рішення [PERSON] та її синові [PERSON] було виділено квартиру [ADDRESS] загальною площею 33,5 кв.м. та визнано за ними право власності. Відповідно до вищезазначеного рішення квартира під [ADDRESS] була виділена [PERSON], [PERSON], [PERSON] та залишено за ними право власності. [INFO] року помер [PERSON]. Спадкоємцями після смерті є [PERSON] та [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори І.В. Мартинюк № 1235/02-31 від 16.04.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, оскільки нотаріус позбавлений можливості визначити склад спадкового майна, а саме: на яку частку згаданої вище квартири необхідно видати свідоцтво про право на спадщину. Просить визначити, що розмір частки [PERSON], померлого [INFO] року, в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою [ADDRESS] становить 1/3 ідеальної частки квартири. 18.05.2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.06.2018року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та її представник не з'явились надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав не заперечував щодо його задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесені рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.02.1976 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. 24.02.1994 року виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів було посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 39/5000 на підставі рішення Вінницької міської ради народних депутатів №150 від 24.02.1994 року. [INFO] [PERSON] успадкував після смерті свого батька - [PERSON] 1/3 частку від долі квартири померлого. [INFO] рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці було розділено спільне майно, що включало в себе [ADDRESS]. 14.09.2000року Вінницьким обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS], за гр.. [PERSON] та [PERSON], та на квартиру [ADDRESS], за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що здійснено запис в реєстрову книгу за №1583/14605. Згідно даного рішення [PERSON] та її синові [PERSON] було виділено квартиру [ADDRESS] загальною площею 33,5 кв.м. та визнано за ними право власності. Відповідно до вищезазначеного рішення квартира під [ADDRESS] була виділена [PERSON], [PERSON], [PERSON] та залишено за ними право власності. [INFO] року помер [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори І.В. Мартинюк № 1235/02-31 від 16.04.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, оскільки нотаріус позбавлений можливості визначити склад спадкового майна, а саме: на яку частку згаданої вище квартири необхідно видати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753-0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні». Відповідно до пункту 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.18. глави 10 цього ж Порядку вчинення нотаріальних дій якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно п.п.4.21 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до п. 3.4 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частинами 1,2 ст. 71 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила ?». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] становить 1/3 ідеальної частки квартири. За клопотанням позивача судові витрати залишити за нею. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 369, 370, 372, 1216, 1261 ЦК України, ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд -

Outcome: approved