Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в Великоновосілківський районний суд із позовом до Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Вимоги позивача, мотивовано тим, що через відсутність правовстановлюючих документів вона позбавлена можливості оформити та реалізувати своє право володіти, користуватись та розпоряджатись нерухомим майном, яке залишилось після смерті її матері [PERSON]. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Разом з тим, до суду надійшла заява, згідно якої Старомлинівська сільська рада позовні вимоги визнала повністю та клопотала про можливість розгляду справи без участі її представника. Позивач також спрямувала до суду заяву якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про розгляд справи у її відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак, згідно ст.ст. 27, 174 ГПК України є підставою для задоволення позову. Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи,\~судом встановлено: Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 972091 від 26 грудня 2016 року, померла [PERSON], у віці 81 року. Згідно рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 26.02.1999 року за [PERSON] визнано право власності на будинок за адресою: вул. Космонавтів, б. 3, с. Орлинське Великоновосілківського району Донецької області. [PERSON], на момент смерті була зареєстрована за адресою: вул. Космонавтів, б. 3, с. Орлинське Великоновосілківського району Донецької області та крім неї в будинку ніхто не зареєстрований, про що свідчить довідка Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 26 від 11.07.2017 року. У відповідності до копій: паспорту позивача, її свідоцтва про народження, довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровського райуправління юстиції у м. Донецьк від 25.12.2007 року, свідоцтва про одруження, позивач [PERSON] є рідною донькою померлої [PERSON] Відповідно до технічного паспорта (інвентаризаційна справа № 000850) на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 71,3 кв.м, житловою 36,0 кв.м, допоміжною 35,3 кв.м, розташований в с. Орлинське вул. Космонавтів, буд. 3 Великоновосілківського району Донецької області, будинок складається з: А-1 житлового будинку, 1953 року побудови, площею основи 94,00 кв.м., а-1 веранда 1968 року побудови, площею основи 4,60 кв.м; Б-1 літньої кухні 1973 року побудови, площею основи 24,80 кв.м.; В-1 гараж 1990 року побудови, площею основи 24,40 кв.м; Г-1 убиральня 1980 року побудови, площею основи 1,00 кв.м; І свердловина 1994 року побудови, площею основи - ; №1 огорожа 1990 року побудови, площею основи 41,10 кв.м.; № 2 ворота 1990 року побудови, площею основи 5,90 кв.м. Таким чином встановлено, що, позивач як єдиний спадкоємець першої черги за законом, маючи право на спадкове майно після смерті матері, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на вказане майно, про що свідчить постанова приватного нотаріуса [PERSON] щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Правовстановлюючі документи на вказаний будинок втрачені, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія газети з оголошенням про втрату документу на вказаний будинок. Неможливість захистити свої права в інший спосіб, стало підставою для звернення позивача до суду. Зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до змісту статті 129 Конституції України, ст.ст. 10,60,131 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 ЦК України). В силу ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України\~встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений\~статтею 392 ЦК України, що відповідає правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній у п. 3.1. Інформаційного листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Доказів на підтвердження протилежного учасники процесу не подали, про їх наявність суд не повідомили. З врахуванням наведених норм закону та викладених обставин, суд вважає, що позивачем вірно обраний спосіб захисту права. Позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними засобами доказування і визнані відповідачем, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідач не заперечує стосовно задоволення позову, що не перешкоджає розгляду судом даного спору, оскільки він стосується визнання права, тобто юридично значимого факту. За відсутності відповідного клопотання, судовий збір сплачений позивачем не відшкодовується. На підставі наведеного,

Outcome: approved