overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] ([INFO]) на користь [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) суму матеріальної шкоди, завданої ДТП в розмірі 70988, 17 гривень, суму проведення авто товарознавчого дослідження 1500,00 гривень, та 2000,00 гривень моральної шкоди і стягнути судовий збір. У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в результаті ДТП, яка сталась 30.06.2016 року на перехресті вулиць Пантелеймонівської та Рішельєвської в м. Одесі та винним в якій визнано постановою суду від 29.09.2016 року, водія автомобіля Ниссан д/н [NUMBER] [PERSON], позивачеві, як власнику автомобіля Шкода д/н [NUMBER], під управлінням на той час [PERSON], завдано матеріальних збитків на суму 70988,17 грн. Розрахунок збитків базується на висновку № 136/16 експертного авто товарознавчого дослідження від 01.08.2016 року. Вартість дослідження складає 1500,00 гривень. Відшкодувати залишок збитків відповідач відмовляється. Такі дії відповідача, спричинили позивачеві моральні страждання які останній оцінює в 2000,00 гривень Представник позивача в суд не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні, просить закінчити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач та третя особа у судове засідання не зявилися, викликані, про поважність причин не явки суду не повідомлено. Суд, у звязку з неявкою сторони, що не зявилась та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 169 ЦПК України, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в результаті ДТП, яка сталась 30.06.2016 року на перехресті вулиць Пантелеймонівської та Рішельєвської в м. Одесі та винним в якій визнано постановою суду від 29.09.2016 року, водія автомобіля Ниссан д/н [NUMBER] [PERSON], позивачеві, як власнику автомобіля Шкода д/н [NUMBER], під управлінням на той час [PERSON], завдано матеріальних збитків на суму 70988,17 грн. Розрахунок збитків базується на висновку № 136/16 експертного авто товарознавчого дослідження від 01.08.2016 року. Вартість дослідження складає 1500,00 гривень. Відшкодувати залишок збитків відповідач відмовляється. Такі дії відповідача, спричинили позивачеві моральні страждання які суд оцінює в 2000,00 гривень Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд робить висновок, що є всі законні підстави задовольнити вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь суму боргу в розмірі 179\~914 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2\~000 грн. та сплачену суму судового збору. Позивач обґрунтовує заявлені вимоги тим, що 09 вересня 2015 року відповідач отримав від неї у борг згідно з договором позики 7\~100 доларів США, який зобовязувався повернути частинами: до 24 березня 2016 року - 5\~100 доларів США і в подальшому залишок заборгованості в сумі 2\~000 доларів США відповідач мав сплачувати починаючи з 24 березня 2016 року кожен місяць по 75 доларів США. Однак, станом на день звернення до суду відповідач не сплатив жодної суми. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і пояснила, що згідно умов позики відповідач повинен був повернути позивачу 5100 доларів США до 24 березня 2016 року, але в обумовлений час дана сума не повернута, щомісячні виплати також. Тому просила стягнути весь борг по позиці, а також виплати по сплаті судового збору і надання юридичної допомоги адвокатом. Відповідач знаючи про розгляд справи у суді на виклики не з*являється, тому відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України справу слід розглянути у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. В матеріалах справи є копія договору позики, відповідно до якої відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 7\~100 доларів США, які зобов*язався виплатити не пізніше 24 квітня 2016 року (а.с.7). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується \~повернути позикодавцеві таку ж \~суму грошових коштів. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми, і на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобовязання чи зміна його умов не допускається. Офіційний курс долара США на 13 червня 2016 року Національного банку України: 1 дол.США 25.01 грн., тому сума, що підлягає стягненню становить(7100 х 25.01) 177571 грн. Підлягають стягненню з відповідача і витрати повязані з правовою допомогою в сумі 2000 грн. підтверджені квитанціями, та судовий збір в сумі 1799 грн.( ураховуючи курс на час подачі в суд заяви).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить стягнути з ПАТ АБ «Порто-Франко» на її користь суму внеску у розмірі 314401,17 грн. У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між нею та ПАТ АБ «Порто-Франко» у 2014 був укладений договір про відкриття рахунку в ПАТ АБ «Порто-Франко», відповідно до умов якого нею було зроблено внесок у доларах США в розмірі 20000,00. 03.11.2014 позивач письмово звернулась до відповідача з вимогою виконання умов цього договору, тобто видачі відповідачем позивачу належних йому коштів, які, згідно умов договору, знаходяться на рахунку позивача, однак відповідач не виконав свій обов'язок та не повернув позивачу всі належні йому кошти. Загальна сума боргу складає 20949,00 доларів США, що на день подачі позовної заяви до суду, (25.11.2014 року), складає 314401,17 грн. Згідно заяви позивача від 01.04.2015 року у лютому 2015 року відповідач виплатив 198300 грн. Таким чином, загальна сума боргу складає 116101,17 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, якою позов підтримав частково та просив закінчити розгляд справи за його відсутністю. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в суд не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та ПАТ АБ «Порто-Франко» у 2014 був укладений договір про відкриття рахунку, відповідно до умов якого позивач зробив внесок у доларах США в розмірі 20000,00, сума відсотків по якому складала 949 доларів США ( що на день подачі позовної заяви до суду складала 314401,17 грн). В лютому 2015 року відповідач частково виплатив суму боргу у розмірі 198300 грн. Таким чином сума боргу складає 116101,17 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 01 вересня 1998 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діючою від свого імені та від імені неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , з одного боку та [PERSON] , з іншого боку, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений на Регіональній універсальній біржі «Олександр-Н» за № Н/98-00356. Оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивач позбавлена можливості розпоряджатись належною їй квартирою, у зв`язку з чим вимушена звернутись з позовом до суду. Представник позивача надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання на повторний виклик до суду не з`явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 1998 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діючою від свого імені та від імені неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , з одного боку та [PERSON] , з іншого боку, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений на Регіональній універсальній біржі «Олександр-Н» за № Н/98-00356. Покупець передав продавцям, обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири, виконавши умови договору. Право власності за вказаним договором 03.09.1998 року зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за покупцем. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, однак в цей час позивач позбавлений можливості розпоряджатись належною йому частиною квартири, у зв`язку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м., укладений 01 вересня 1998 року на Регіональній універсальній біржі «Олександр-Н» за № Н/98-00356.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту належності документу та поновлення строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді належної їй 1/8 частини квартири [ADDRESS]. Заповітом, складеним [PERSON] 08 травня 2012 року, все належне їй на день смерті майно, вона заповідала [PERSON]. На теперішній час позивач позбавлена можливості оформити спадкові права після смерті матері, оскільки нею пропущено шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини та через наявність у заповіті помилки в зазначенні адреси спадкового майна, а саме замість вулиця «[ADDRESS]» помилково зазначено «[ADDRESS]», у зв'язку з чим вона вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач надала суду заяву в якій підтримала заявлені вимоги, просить суд задовольнити їх та розглянути справу в її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 18 липня 1994 року [PERSON] є власником 1/8 частини квартири [ADDRESS]. Заповітом, складеним [PERSON] 08 травня 2012 року, все належне їй на день смерті майно, вона заповідала своїй донці - [PERSON]. В теперішній час [PERSON] має намір прийняти спадщину після смерті матері, однак нею пропущено шестимісячний термін для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно п. 3 ст. 1272 ЦПК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по праві докази, суд вважає причину пропуску шестимісячного терміну для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини поважною, та вважає можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. В судоовму засіданні також встановлено, що заповіті, складеному [PERSON] 08 травня 2012 року, наявна помилка в зазначенні адреси спадкового майна, а саме замість вулиця «[ADDRESS]» помилково зазначено «[ADDRESS]», що також перешкоджає позивачу в оформленні спадкових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], де третя особа Дубівське виробниче управління житлово-комунального господарства про визнання права власності на нерухоме майно. В позовній заяві зазначила, що її хрещені батьки [PERSON] і [PERSON] разом з доньками [PERSON] і [PERSON] в якості весільного подарунку передали їй належну їм квартиру [ADDRESS] , України. У вересні 2000 року вони всі виїхали на постійне місце проживання в Федеративну Республіку Німеччину. Тоді ж вони передали їй ключі від квартири та оригінали правовстановлюючих документів, однак договір дарування в нотаріальному порядку не оформляли. А після їх відїзду вона вселилася в цю квартиру і проживає там до цього часу, тобто добросовісно нею заволоділа, ставиться до неї як до своєї власності, за власні кошти здійснює капітальні та поточні ремонти, сплачує комунальні послуги. Просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , України, загальною площею 54.44 м.кв., житловою площею 28.7 м.кв.. В судовому засіданні позивачка позов підтримала посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить позов задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник Дубівського ВУЖКГ в судове засідання не зявилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно до свідоцтва про право власності на житло за №887 від 2 березня 1996 року відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , України( а.с. 11-13). В даній квартирі з 2000 року проживає позивачка [PERSON] і оплачує комунальні послуги, що стверджується довідкою виконкому Дубівської селищної ради від 31.03.2016 року №2114 та довідкою Дубівського ВУЖКГ від 31.03.2016 року за № 22( а.с. 8-10). Згідно до ст. 344 ч. 1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України, а згідно до ч. 4 цієї ж статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Водночас відповідно до п. 8. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалось за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, оцінивши в сукупності наведені по справі докази , які достовірно вказують на добросовісність заволодіння вказаним нерухомим майном з боку позивачки і відкрите безперервне володіння ним упродовж понад 10 років, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 01 серпня 1997 року між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], діючої від свого імені та від імені неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]; [PERSON], з одного боку та [PERSON] з іншого боку, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений на Одеській новій біржі № 1076/97. Оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивач позбавлена можливості розпоряджатись належною їй частиною квартири, у звязку з чим вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 01 серпня 1997 року між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], діючої від свого імені та від імені неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]; [PERSON], з одного боку та [PERSON] з іншого боку, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений на Одеській новій біржі № 1076/97. Покупець передав продавцю, обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири, виконавши умови договору. Право власності за вказаним договором 05.09.1997 року зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за покупцем. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, однак в цей час позивач позбавлений можливості розпоряджатись належною йому частиною квартири, у звязку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., укладений 01 серпня 1997 року на Одеській новій біржі за № 1076/97.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 04 квітня 1997 року між [PERSON], [PERSON], діючою від свого імені та від імені неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], з одного боку та [PERSON], з іншого на Одеській товарній біржі, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. В квітні 2015 року [PERSON] помер. Оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивач позбавлена можливості оформити спадкові права після смерті чоловіка [PERSON], у звязку з чим вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 04 квітня 1997 року між [PERSON], [PERSON], діючою від свого імені та від імені неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], з одного боку та [PERSON], з іншого на Одеській товарній біржі, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований за № 18320. Покупець передав продавцям, обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири, виконавши, таким чином, умови договору. Вказаний договір 07.04.1997 року зареєстрований в КП ОМБТІ та РОН на імя [PERSON]. В квітні 2015 року [PERSON] помер. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, однак в цей час позивач позбавлена можливості оформити спадкові права після смерті чоловіка [PERSON], у звязку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 75,0 кв.м., житловою площею 47,4 кв.м., укладений 04 квітня 1997 року на Одеській товарній біржі за № 18320.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 10 березня 2000 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діючою від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , з одного боку та [PERSON] з іншого боку, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений на Чорноморській товарній біржі за № 32. Оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивач позбавлена можливості розпоряджатись належною їй квартирою, у зв`язку з чим вимушена звернутись з позовом до суду. Представник позивача надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 10 березня 2000 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діючою від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , з одного боку та [PERSON] з іншого боку, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений на Чорноморській товарній біржі за № 32. Покупець передав продавцям, обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири, виконавши умови договору. Право власності за вказаним договором 12.04.2000 року зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за покупцем. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, однак в цей час позивач позбавлений можливості розпоряджатись належною йому частиною квартири, у зв`язку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 42,8 кв.м., укладений 10 березня 2000 року на Чорноморській товарній біржі за № 32.

Outcome: approved