Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач посилається на те, що 13 грудня 2018 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, шлюб укладений 30 серпня 2001 року між ним та відповідачкою [PERSON] , розірвано. Вказує, що від даного шлюбу у них з відповідачкою народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з ним, що підтверджується довідкою виданою ОСББ «Залізнична 4/22» від 01.06.2020.. Зазначає, що він маючи на своєму утримані маму похилого віку (1950 року народження) самостійно забезпечує свою дитину, а відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] , аліменти на його користь, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн., починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.06.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні пояснила, що кожного місяця протягом останніх трьох років перераховує на банківську картку сина суму в розмірі 1200,00 грн., оскільки [PERSON] всіляко перешкоджає їй бачитись із сином, а тому вона змушена їх перераховувати на картку. Пояснює, що в змозі сплачувати аліменти в сумі 1500,00 грн. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 грудня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, укладений 30 серпня 2001 року між [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), актовий запис №438 -\~розірвано. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилася спільна дитина син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як встановлено судом, спільна дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою, виданою ОСББ «Залізнична 4/22» б/н від 01.06.2020 року. Згідно положень\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідачки на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 5\~000,00 грн. щомісячно. При цьому відповідачка визнає за можливе присудження аліментів на утримання дитини в сумі 1500,00 грн. Також, відповідачка зазначає, що кожного місця перераховує на картку сина суму в розмірі 1200,00 грн. У відповідності до ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік»\~встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривня, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2616 гривень. Половина від вказаної суми є гарантованим розміром. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), які є особами працездатного віку, вік дитини, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідачки слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їхньої спільної дитини сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1700,00 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. З огляду на вищевказане заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення. При цьому, оскільки позов пред`явлений 09.06.2020 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial