Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся\~до суду\~із заявою\~про встановлення\~факту постійного проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року. Заявник зазначав, що він народився [INFO] в с. Дружне Калинівського району Вінницької області Української PCP, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 01.03.1960 р. У 1977 році закінчив Новогребельську середню загальноосвітню трудову політехнічну школу, про що 26.06.1977 р. отримав атестат про середню освіту серія [NUMBER] . 14 липня 1977 року отримав паспорт громадянина УРСР серія [NUMBER] , який натепер втрачений за невстановленими обставинами. 25 липня 1978 року закінчив технічне училище №8 м. Києва та здобув професію огранщик алмазів 3 розряду, про що отримав атестат. В період часу з 25.07.1978 р. по 02.10.1980 р. працював у Будівельно- монтажному управлінні №38 м. Києва. З 07.05.1981 р. по 28.05.1983 р. проходив службу в рядах Радянської армії. Після повернення з армії з 1983 року проживав однією сім`єю без вступу у шлюб із громадянкою України [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання з [PERSON] у них народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] З 2000 року постійно проживав однією сім`єю з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. З 26.07.1983 р. працював у БМУ №38 м. Києва (після реорганізації «Київінвест», та Українська Державна будівельна корпорація «Укрбуд») до 21.11.1991 р., та звільнений згідно наказу №232к. Після вселення в квартиру за адресою: [ADDRESS] , він в ній не був зареєстрований, та не отримав новий паспорт, а продовжував проживати з паспортом колишнього СРСР зразка 1974 року, який згодом втратив. Факт постійного проживання за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом від 10.01.2020 р., складеним за підписами сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , згідно якого заявник [PERSON] , [INFO] , мешкає разом із цивільною дружиною [PERSON] , [INFO] , за вищевказаною адресою понад одинадцяти років, за якою зареєстрована [PERSON] . В 2019 році заявник виявив у себе відсутність паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року, який мав для підтвердження своєї особи. У вересні 2019 року звернувся до Броварського відділу ЦМУ ДМС України з метою отримання паспорту громадянина України. Восени 2019 року співробітником Броварського РВ ЦМУ ДМС України в Київській області [PERSON] І.М. здійснена процедура встановлення особи, про що складено відповідний акт, який знаходиться у Броварському РВ ЦМУ ДМС в Київській області, але листом №2696-19 від 27.11.2019 р. Броварським РВ ЦМУ ДМС України в оформленні паспорта громадянина України йому відмовлено та запропоновано звернутись до суду відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство» для встановлення факту фактичного проживання на території України, для подальшого отримання паспорту громадянина України. Зазначав, що в період 24.08.1991 р. по тепер за межі України не виїжджав. Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року включно. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив про їх задоволення, надав пояснення аналогічні заяві. В судове\~засідання представник\~заінтересованої особи Броварського районного відділу Управління державної міграційної служби в Київській області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду письмові пояснення, в яких зазначали, що на сьогоднішній день звернення до суду заявника є передчасним, так як задля того, щоб встановити факт постійного проживання в певний час, необхідно встановити особу, якій необхідно встановлювати даний факт. Оскільки у заявника відсутні документи, які посвідчують особу [PERSON] , та не дають можливості стверджувати, що заявником є саме [PERSON] . Отже, на сьогоднішній день заявник є невстановленою особою. Посилаючись на викладене, просили суд розглядати справу у відсутність представника, в задоволенні заяви відмовити. В судовому засідання свідок [PERSON] показав, що є сусідом заявника, проживають поруч 20 років. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сусідкою заявника, з 1988 року проживали разом в гуртожитку, заявник працював у будівельній компанії. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є з 1983 року проживає із заявником однією сім`єю як чоловік і дружина, заявник працював у БМУ №38 м. Києва, постійно проживав на території України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про правонаступництво України», всі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 р. чи 13.11.1991 р. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Згідно п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» (в редакції від 18 січня 2001 року), громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Заявник [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, оскільки встановлення факту постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року заявнику необхідно для прийняття заінтересованою особою Броварським районним відділом Управління державної міграційної служби в Київській області рішення про встановлення належності заявника до громадянства України та отримання ним паспорта громадянина України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Дружне Калинівського району Вінницької області Української PCP, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 01.03.1960 р. (а.с.7). У 1977 році закінчив Новогребельську середню загальноосвітню трудову політехнічну школу, про що 26.06.1977 р. отримав атестат про середню освіту серія [NUMBER] (а.с.14). 14 липня 1977 року отримав паспорт громадянина УРСР серія [NUMBER] , що підтверджується довідкою форми №1 (а.с.13). 25 липня 1978 року закінчив технічне училище №8 м. Києва та здобув професію огранщик алмазів 3 розряду, про що отримав атестат №5101 (а.с.15). В період часу з 25.07.1978 р. по 02.10.1980 р. працював у Будівельно- монтажному управлінні №38 м. Києва, з 07.05.1981 р. по 28.05.1983 р. проходив службу в рядах Радянської армії, що підтверджується записами в його книжці, з 26.07.1983 р. працював у БМУ №38 м. Києва (після реорганізації «Київінвест», та Українська Державна будівельна корпорація «Укрбуд») до 21.11.1991 р., та звільнений згідно наказу №232к (а.с.8-12). Від спільного подружнього життя з [PERSON] має доньку - [PERSON] , [INFO] . Згідно акту фактичного проживання від 10.01.2020 р., більше ніж одинадцять років проживає однією сім`єю з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.32). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та покази свідків у судовому засідання, суд дійшов обґрунтованого висновку, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав на території Україні станом на 13 листопада 1991 року включно, а\~тому заява\~підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved