Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання за ним вцілому право на земельну частку (пай) розміром 2,60 в умовних кадастрових гектарах із земель СВСГ «Купновицька» розташованого на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області (1/2 в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та Ѕ після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яке вона успадкувала, після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] ). У обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті батьків позивач звернувся до органів нотаріату з метою оформлення спадщини на спадкове майно: -Ѕ частину земельної частки (паю), яка знаходиться на території Купновицької сільської ради, право на яке мав його батько, після смерті якого вони з матір`ю (його дружиною) успадкували в рівних частках, по Ѕ кожен. Після смерті чоловіка [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав і після її смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину земельної частки (пай), яка знаходиться на території Купновицької сільської ради. Враховуючи відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), 30 січня 2020 року державний нотаріус Самбірської нотаріальної контори на підставі листа № 151/02-14 відмовив позивачу у вчиненні нотаріальних дій та рекомендував звернутися до суду. За життя батькові належало право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Купновицької сільської ради Самбірського району Львівської області. Відповідно до Закону України від 05.02.2015 року № 157-VIII «Про добровільне об`єднання територіальних громад» та на підставі рішення 34 сесії VI-го скликання Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області № 1 від 09 серпня 2015 року відбулося об`єднання територіальних громад та Купновицька сільська рада ввійшла в Луківську територіальну громаду з центром в с. Луки. Луківська сільська рада є правонаступником активів та пасивів Купновицької сільської ради. [PERSON] був включений у списки осіб, які мали право на середню земельну частку (пай), затверджені на сесії Купновицької сільської ради від 05 травня 1993 року. 17 квітня 1997 року Самбірською РДА було прийнято розпорядження №245 «Про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) особам, що мають право на середню земельну частку згідно статті 6 Земельного Кодексу України по Купновицькій сільській раді». Тобто видача сертифікатів по Купновицькій сільській раді розпочалася з 1997 року, вже після смерті батька. Вважає, що до складу спадщини, яка відкрилася унаслідок смерті [PERSON] , входить право на земельну частку (пай) в СВСГ «Купновицька» розміром 2.60 га. Із врахуванням наведеного та поданих документів просить суд задовольнити поданий ним позов. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Захарко Ю.Ю. подала клопотання, в якому вказала про неможливість явки її та позивача через запроваджені карантинні заходи, просила розглядати справу у їхній відсутності та задовольнити заявлені позовні вимоги. Представник відповідача Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області у підготовче засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому визнав позов у повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Згідно зі ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] відомо, що [INFO] у віці 58 років помер [PERSON] (а.с.8). На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в селі Загір`я разом із дружиною [PERSON] та сином [PERSON] , що підтверджується довідкою № 2117, виданою 04 жовтня 2019 року Луківською сільською радою Самбірського району Львівської області ( а.с. 10). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] відомо, що [INFO] у віці 80 років померла [PERSON] ( а.с. 11). На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в с.Загір`я разом із сином [PERSON] , що підтверджується довідкою № 215, виданою 04 жовтня 2019 року Луківською сільською радою Самбірського району Львівської області ( а.с. 12). Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із довідки № 493 від 27.02.2020 року, виданої Луківською сільською радою відомо, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] працював в колгоспі ім. Калініна з 1954 року по [INFO] , у зв`язку з реорганізацією колгоспу ім. Калініна з 01.03.1990 року по [INFO] року працював в колгоспі ім. Стефаника, який було реорганізовано в Купновицьку СВСГ, в якій він працював з 01.05.1992 року по 01.08.1993 року - до моменту смерті. Він був включений у списки пайовиків СВСГ «Купновицька», затверджені 03.05.1993 року, в схемі розбивки земель пайового фонду включений на площах не витребуваних земель пайовиків по с. Купновичі. Сертифікат на земельну частку (пай) не одержав ( а.с. 16). Відповідно до ст. 6 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року), при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською радою враховуються сільськогосподарські угіддя ( у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих земель які не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. Згідно ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта. Згідно п. 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Отже, до складу спадщини, яка відкрилася унаслідок смерті [PERSON] , входить право на земельну частку (пай) в СВСГ «Купновицька» розміром 2.60 га. Після смерті батька, [PERSON] звертався до органів нотаріату з метою оформлення спадщини на спадкове майно, а саме: Ѕ частину земельної частки (паю), яка знаходиться на території Купновицької сільської ради, право на яке мав його батько, після смерті якого вони з матір`ю (його дружиною) успадкували в рівних частках, по Ѕ кожен. Після смерті чоловіка [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав і після її смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину земельної частки (пай), яка знаходиться на території Купновицької сільської ради. Враховуючи відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), 30 січня 2020 року державний нотаріус Самбірської нотаріальної контори на підставі листа № 151/02-14 відмовив позивачу у вчиненні нотаріальних дій та рекомендував звернутися до суду. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за ним права на спадкове майно за законом, а саме права на земельну частку (пай) площею 2,60 га в умовних кадастрових гектарах із земель СВСГ «Купновицька» розташованого на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області (1/2 в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] та Ѕ після смерті матері [PERSON] , яке вона успадкувала, після смерті чоловіка [PERSON] ). Сторонам відомі наслідки визнання позову. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved