Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом про стягнення матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив суд стягнути з [PERSON] суму матеріального збитку в розмірі 15807,83 грн., суму втрати товарної вартості у розмірі 5204,15 грн., суму витрат на проведення оцінки у розмірі 1200,00 грн., витрати на відправлення телеграм у розмірі 144,00 грн., судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640,00 грн. та витрат на правову допомогу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 липня 2017 року о 22:40 год. Відповідач керуючи транспортним засобом «Honda Hovnet 600» р/н BH1690АВ, по вул. Посмітного 17/а в м. Одесі не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався в попутному напрямку під керуванням Позивача. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2017р. по справі №522/12888/17 Відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та накладено штраф. Відповідно до висновку експерта № 5989 від 22.07.2017р. вартість матеріального збитку завданого Позивачу складає 28105,21 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Honda Hovnet 600» р/н BH1690АВ була застрахована за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/3450983 в ПАТ «СК «ЮНІВЕС». Тому часткове відшкодування в розмірі 7093,23 грн. Позивач отримав від ПАТ «СК «ЮНІВЕС». Представник позивача до судового засідання з'явився, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання зявився, позовні вимоги визнав частково. В судовому засідання повідомив, що з позовними вимогами щодо стягнення суми втрати товарної вартості у розмірі 5204,15 грн., суми витрат на проведення оцінки у розмірі 1200,00 грн., витрати на відправлення телеграм у розмірі 144,00 грн. погоджується, а в задоволенні інших позовних вимог заперечував. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору до судового засідання не з'явився, був повідомлений про судове засідання належним чином, причини неявки суду не повідомив. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального\~кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п. 9 Розділу XIII ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ\~ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. За таких обставин суд вважає за необхідне застосувати під час розгляду вказаної справи положення ЦПК України в редакції від 03.10.2017. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. В судовому\~засіданні встановлено, що 08 липня 2017 року о 22:40 год. Відповідач керуючи транспортним засобом «Honda Hovnet 600» р/н BH1690АВ, по вул. Посмітного 17/а в м. Одесі не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався в попутному напрямку під керуванням Позивача. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2017р. по справі №522/12888/17, яка міститься в матеріалах справи, Відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 497506 Позивач є власником транспортного засобу «Toyota Camry», р/н [NUMBER]. Цивільна-правова відповідальність винуватця, на момент ДТП була застрахована за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/3450983 в ПАТ «СК «ЮНІВЕС», що підтверджується наявним в матеріалах справи копією витягу з ЦБД МТСБУ. Судом встановлено, що розмір матеріального збитку завданого Позивачу складає 28105,21 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи висновком експерта № 5989 від 22.07.2017р., яки був складений судовим експертом [PERSON]. Виходячи з висновку експерта № 5989 від 22.07.2017р. розмір матеріального збитку - 28105,21 грн. складається з вартості відновлювального ремонту 22901,06 грн. та втрати товарної вартості 5204,15 грн. Витрати Позивача на складання висновку експерта № 5989 від 22.07.2017р. складають 1200,00 грн., що підтверджується копію квитанції №QS44177601 від 13.07.2017р. Також, встановлено, що Позивачем було понесені додаткові витрати на відправлення телеграм Відповідачу та третій особі для складання висновку експерта, що підтверджується копіями квитанцій № 4617, № 4618 від 10.07.2017р. на загальну суму 144,00 грн. 25.07.2017р. ПАТ «СК «ЮНІВЕС» було здійснено на користь Позивача страхове відшкодування у розмірі 7093,23 грн., що підтверджується випискою з ПАТ «КБ «Приватбанк», яка наявна в матеріалах справи. В матеріалах справи є підтвердження сплати Позивачем судового збору у розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією №14089661 від 26.10.2017р. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2017р. по справі №522/12888/17 підтверджується вина Відповідача в ДТП 08.07.2017р. внаслідок якої Позивачу було завдано матеріальні збитки. Відповідно до ст. ч. 6 ст.\~82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обовязків є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як встановлено ст.1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки, ПАТ «СК «ЮНІВЕС» відшкодувала на користь Позивача страхове відшкодування у розмірі 7093,23 грн., а сума матеріального збитку згідно висновку експерта № 5989 від 22.07.2017р., складає 22901,06 грн. то позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача різниці матеріального збитку у розмірі 15807,83 підлягають задоволенню. Зазначене відповідає правовій позиції, яка викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 333/1050/15-ц від 21.03.2018 року, в якій передбачено, що згідно зі статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відповідно п. 32.7. ст. 32 закону №1961-IV страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Таким чином, суд приходить до висновку, що підтверджена висновком експерта № 5989 від 22.07.2017р. втрата товарної вартості, яка складає 5204,15 грн. і не підлягає відшкодуванню страховою компанією на підставі п. 32.7. ст. 32 закону №1961-IV то дана позовна вимога підлягає задоволенню і підлягає стягненню з Відповідача. Суд вважає обґрунтованим факт понесення витрат на проведення оцінки (висновку експерта) у розмірі 1200,00 грн., та витрат на відправлення телеграм сторонам у загальному розмірі 144,00 грн., які також підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача. При цьому, згідно\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.\~141\~ч.\~1\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 640,00 гривень. Відповідно до Договору про надання правової допомоги від 18 жовтня 2017 року, укладеного між Позивачем та ТОВ «Гранд Асістанс», винагороду, яку замовник сплачує виконавцю визначається сторонами договору окремими додатками до цього договору. Проте, доказів, які б підтверджували сплату юридичних послуг ТОВ «Гранд Асістанс» стороною позивача не представлено. Таким чином, суд вважає обґрунтованим відмовити у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу. Як зобовязує процесуальний закон, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. (ст. 13 ЦПК України). Дійсно, згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак, як чітко зобовязує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У звязку з цим, в процесі розгляду даної цивільної справи суд не встановив передбачених законом підстав для задоволення інших вимог сторони позивача та прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial