Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне(а.с.1-4). Він є сином [PERSON] яка померла [INFO] . Після смерті матері відкрилася спадщина яка складається із земельної ділянки, розміром 6,2574 га, яка розташована на території Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. У 2018 році він звернувся до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини. Йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на її прийняття. Як на причини пропуску строку вказує на те, що після розлучення батьків він залишився проживати із батьком в Павлоградському районі Дніпропетровської області. . Спочатку мати з ним спілкувалася, а з 2005 року перестала цікавитися його життям. Через знайомих він дізнався, що вона одружилася та виїхала в Донецьку область. Зв`язок із нею обірвався. Десь влітку 2008 року до нього дійшла інформація про смерть матері. З метою уточнення цих відомостей він звернувся до Павлоградського районного відділу РАЦС за родовим прізвищем матері та своїм «Плохіх». Відомостей на підтвердження смерті матері не отримав. За рекомендацією працівників цієї установи їздив в Донецьк з таким же запитом але і там не отримав потрібну інформацію. Причиною цьому була також і в розбіжності написання їх прізвищ « [PERSON] » та « [PERSON] ». Потім він змінив своє прізвище на « [PERSON] ». В 2015-2017 роках проходив військову службу в АТО. Тільки у 2018 році дізнався, що мати померла не в Донецькій області а в Харківській. Посилаючись на ч.3 ст. 1272 ЦК України і просить суд визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, вважаючи причини його пропуску поважними. Ухвалою суду від 18.12. 2018 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадженення, провадження відкрите(а.с.18). Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Від відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Відзив на повну заяву не подавався. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності представника відповідача. Частиною 8\~ст. 279 ЦПК України\~передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні позову наполягав, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, виходячи із наступного. Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в с. Покровське Близнюківського району Харківської області(а.с.8). Згідно Свідоцтва про народження (повторне) [PERSON] народився [INFO] . Його матір`ю була [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с.7). Згідно Свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] , [PERSON] змінив своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.11). Отже твердження позивача про розбіжності у написанні його прізвища та матері доведене. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.09. 2018 встановлено, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме що [PERSON] була його матір`ю (а.с.6). За життя у [PERSON] у власності була вказана у позовній заяві земельна ділянка, що підтверджено Інформацією з Державного земельного кадастру(а.с.12). Згідно довідки військової частини, посвідчення, фотокопії сторінок військового квитка, [PERSON] проходив військову службу з 11.04. 2016 по 21.03. 2017, брав участь у АТО, є учасником бойових дій (а.с.13,14 ). Свідком [PERSON] у судовому засіданні підтверджені обставини, вказані позивачем у судовому засіданні та у позовній заяві щодо місця перебування за життя [PERSON] , її спілкування із [PERSON] . Зокрема свідок зазначив, що з 2005 року не було жодних відомостей про місце перебування [PERSON] , а раніше вона регулярно відвідувала їх сім`ю оскільки дружила з його матір`ю. Про такі ж обставини свідчить і Акт опитування мешканців с. Зелене для підтвердження факту не проживання [PERSON] ,, складений за участю секретаря виконавчого комітету, від 10.12. 2018(а.с.10). 20.11.2018 року за №1175/02-31 державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постановою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Відмова мотивована тим що до шести місяців з дня смерті [PERSON] [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. В постанові також зазначено, що інші спадкоємці з приводу прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. (а.с.9). За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1\~ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вищевказаними доказами доведено, що позивач на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем не проживав. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з предмету спору, відповідно до ст.ст.\~12,\~13,\~77,\~81,\~89,\~229 ЦПК України\~обов`язок доказування поважності причин пропущення строку для сприйняття спадщини покладається на позивача. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статей\~80,\~89 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Приймаючи до уваги викладене, оцінивши всі обставини справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини в межах строку, передбаченого\~ст. 1270 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню. При поданні позову судовий збір позивачем сплачений. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач у позовні заяві вказав, що судові витрати мають бути покладені на нього. Інших судових витрат по справі немає. А тому,

Outcome: approved