Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, про визнання права на земельну частку (пай) зазначивши, що він працював в КСП «Маяк» с.Смолигівка Ріпкинського району Чернігівської області та має право на земельну частку (пай), однак відповідний сертифікат йому не було видано у зв`язку з тим, що позивач не був внесений до списку членів КСП, які мали право на отримання земельної частки. Таким чином, посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, [PERSON] просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у землях, які перебували у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Маяк» розміром, 5,301 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), оскільки розмір земельної частки (паю) по СП «Маяк» с.Смолигівка Ріпкинського району Чернігівської області, становить 5,01 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В підготовче засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов [PERSON] визнав. Представник третьої особи - Ріпкинської РДА, в підготовче засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні спору поклалась на розсуд суду. Представник третьої особи - ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, в підготовче засідання не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 15.01.1989 року по 21.08.1995 рік працював в КСП «Маяк», що підтверджується трудовою книжкою колгоспника № [NUMBER] . З листа Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 13.01.2020 року № 31-25-0.211-83/178-20 та додатку до нього, вбачається, що 10.07.1995 року КСП «Маяк» було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000059, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4. Додатком 1 до Державного акту, списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, вбачається, що [PERSON] включений до цього списку під №279 по с.Смолигівка. З повідомлення Ріпкинської РДА №01-35/445 від 05.03.2020 року вбачається, що згідно протоколу засідання КСП «Маяк» по визначенню членів, які мають право на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 28.05.1996 року, однак [PERSON] не був включений до цього списку. Факт роботи позивача в колгоспі «Маяк», відповідачем не оспорюється та підтверджується записами в трудовій книжці, в тому числі і станом на 08.08.1995 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач був членом КСП «Маяк», однак до списку членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) включений не був. З повідомлення Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 29.07.2020 року № 31-25-0.211-1448/178-20 вбачається, що розмір земельної частки (паю) по СП «Маяк» с.Смолигівка Ріпкинського району Чернігівської області, становить 5,01 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно роз`яснень викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Враховуючи, що позивач був членом КСП «Маяк», і не виключався із списків членів КСП «Маяк», він має право на земельний пай. У відповідності до ч.3 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). За правилами пункту а) ч.3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved