Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Бериславського районного управління юстиції Херсонської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бериславська державна нотаріальна контора Херсонської області про припинення дії, яка порушує право. В обґрунтування позову посилалася на те, що 05 серпня 1974 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що був складений договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори. У даний час він вирішив відчужити дане нерухоме майно, в зв'язку з чим звернувся до нотаріуса, і під час вказаного звернення стало відомо, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майна [PERSON], Бериславською державною нотаріальною конторою 21 травня 1966 року на підставі договору застави, серія та номер: б/н, накладено обтяження - заборону відчуження, в тому числі на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з наявністю вказаного обтяження, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з посвідчення договору до зняття вказаної заборони. З цього приводу він звернувся до Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області з питання зняття заборони відчуження на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS].Відповідно до листа завідуючої Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області за № 681/01-16 від 27 жовтня 2014 року, в ході перевірки в реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків та іншого нерухомого майна, а також арештів, накладених судовими та слідчими органами виявлено заборону відчуження на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], накладену Бериславською державною нотаріальною конторою 21 травня 1966 року на підставі повідомлення Херсонського СМУ у зв'язку із видачею [PERSON], який проживав за зазначеною адресою, позики в сумі 500 карбованців. Інформація архівних даних до електронного реєстру внесена Державним інформаційним центром у 2000 році за № 150173. Заборона може бути знята лише за повідомленням Херсонського СМУ або за рішенням суду у разі відсутності юридичної особи. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 31 жовтня 2014 року за № 19530135, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутні відомості про Херсонське СМУ. На підставі договору купівлі-продажу від 05 серпня 1974 року, що посвідчений державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 2001, [PERSON] являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS]. Виходячи з вищевикладеного, на сьогоднішній день за наявності обтяження накладеного на будинок, порушується його право приватної власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном. На час набуття ним у власність вищевказаного будинку, жодної заборони на відчуження не було, продавець [PERSON] засвідчив, що будинок на час відчуження нікому іншому не проданий, не подарований, не заставлений, в спорі і під забороною не перебуває (п. 4 договору купівлі-продажу від 05 серпня 1974 року). Існуюча заборона на відчуження порушує права та інтереси власника майна, враховуючи той факт, що заборона відчуження майна є похідним від позикових зобов'язань, які позивач ніколи на себе не брав. Вважає, що порушені права підлягають захисту в судовому порядку, адже це єдиний можливий спосіб. Представник позивача [PERSON], яка діє за довіреністю, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Від представника третьої особи,що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 05 серпня 1974 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що був складений договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 2001(а.с.17-18). За [PERSON] зареєстровано право власності на даний будинок в Бериславській міській раді і записано в реєстрову-кадастрову книгу під № 2476.Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24 жовтня 2014 року. У даний час [PERSON] вирішив відчужити дане нерухоме майно в зв'язку з чим звернувся до нотаріуса, і під час вказаного звернення стало відомо, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на майно [PERSON], Бериславською державною нотаріальною конторою 21 травня 1966 року на підставі договору застави, серія та номер: б/н, накладено обтяження -заборону відчуження, в тому числі на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], номер запису про обтяження 7451926. В зв'язку з наявністю вказаного обтяження, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з посвідчення договору до зняття вказаної заборони. З цього приводу [PERSON] звернувся до Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області з питання зняття заборони відчуження на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до листа завідуючої Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області за № 681/01-16 від 27 жовтня 2014 року,в ході перевірки в реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків та іншого нерухомого майна, а також арештів, накладених судовими та слідчими органами виявлено заборону відчуження на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], накладену Бериславською державною нотаріальною конторою 21 травня 1966 року на підставі повідомлення Херсонського СМУ у зв'язку із видачею [PERSON], який проживав за зазначеною адресою, позики в сумі 500 карбованців. Інформація архівних даних до електронного реєстру внесена Державним інформаційним центром у 2000 році за № 150173. Заборона може бути знята лише за повідомленням Херсонського СМУ або за рішенням суду у разі відсутності юридичної особи.( а.с. 11) Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 31 жовтня 2014 року за № 19530135, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутні відомості про Херсонське СМУ(а.с.14) На підставі договору купівлі-продажу від 05 серпня 1974 року, що посвідчений державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 2001, [PERSON] являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS].( а.с. 17- 18) Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з вищевикладеного, на сьогоднішній день за наявності обтяження накладеного на будинок, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до п. 7 ст. 12 Положення «Про державний нотаріат Української РСР», затвердженого Постановою Ради Міністрів Української РСР від 26 грудня 1956 р. N1536, в редакції, чинній на момент вчинення нотаріальних дій, державні нотаріальні контори вчиняють нотаріальні дії, зокрема, накладають заборони (арешти) на будівлі. Відповідно до пункту 105 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої постановою Президії Верховного Суду Української РСР від 22 січня 1965 року, повідомлення банку, госпрозрахункового підприємства (організації) про видачу позички, з нотаріальним написом про накладену заборону (арешт), реєструється в реєстрі заборон. Положенням про Єдиний реєстр для реєстрації заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 травня 1997 року № 41/5, встановлено порядок створення Єдиного реєстру для реєстрації заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, внесення реєстраційних записів до нього. Також встановлювалося, що до початку функціонування Єдиного реєстру для реєстрації заборон відчуження об'єктів нерухомого майна діє система реєстрації заборон відчуження та арештів майна, а також перевірок їх відсутності, що склалась до видання цього наказу. Наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 року № 31/5 затверджено нове Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та внесено зміни до чинної на той час Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністра юстиції від 18 червня 1994 року № 18/5, пункт 136 якої в новій редакції передбачав, що накладені заборони та арешти підлягають обов'язковій реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку, визначеному Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Наказом Міністерства юстиції України від 18 серпня 2004 року № 85/5 з метою вдосконалення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено зміни та доповнення до попереднього Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та затверджено Інструкцію про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно до пункту 1.1. зазначеного Положення Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони, арешти; видані витяги з Реєстру заборон. З 01.01.2013 набрала чинності низка Законів України, постанов Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, що регулюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про нотаріат» щодо державного регулювання нотаріальної діяльності» від 06.09.2012 № 5208-VI (який набрав чинності 01.01.2013) було внесено зміни до п. 9 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» та викладено його в новій редакції. До 01.01.2013р.: 9) накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації. З 01.01.2013р.: 9) накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєст рації. Тобто з переліку нотаріальних дій виключено таку нотаріальну дію, як «зняття заборони», що існувала в нотаріальній практиці досить недовго (з 01.06.2009 по 01.01.2013). Відповідних змін зазнав і пп. 6.2 п. 6 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. До 04.01.2013р.: 6. Реєстрація зняття заборони відчуження та арешту майна. 6.1. Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. 6.2. Відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку, установленому Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. З 04.01.2014р.: 6. Реєстрація зняття заборони відчуження та арешту майна. 6.1. Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. 6.2. Відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порядку, установленому Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703(підпункт 6.2 пункту 6 глави 15 розділу ІІ із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства юстиції України від 26.12.2012 р. № 1951/5). Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 01 січня 2013 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01 січня 2013 року почала здійснюватись реєстраційними службами територіальних органів Міністерства юстиції України. Крім того, з 01 січня 2013 року набрав чинності Наказ Міністерства юстиції України за № 1844/5 від 14.12.2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень нерухомого майна».Відповідно до п. 4 Наказу, з 01.01.2013 року доступ державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, приватних нотаріусів до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек припинено і такі повноваження надано державним реєстраторам прав на нерухоме майно державної реєстраційної служби України. До 01.01.2013 нотаріус при одержані одного з документів, перелічених у ст. 74 Закону України «Про нотаріат» та в пп. 5.1 п. 5 гл. 15 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», вчиняв нотаріальну дію (тобто діяв як нотаріус) та відповідно до «Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна» (втратив чинність), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 № 31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18.08.2004 № 85/5) вносив до Реєстру заборон відомості про зняття заборони на об'єкти нерухомого майна (тобто діяв як реєстратор). Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріуса визнано спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєст ратора прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться нотаріусом у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва. Статтею 461 Закону України «Про нотаріат» визначено повноваження нотаріусів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва має доступ та користується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно. Нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і який має печатку такого реєстратора. Користування Державним реєстром речових прав на нерухоме майно здійснюється безпосередньо нотаріусом, який вчиняє відповідну нотаріальну дію. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва здійснює пошук у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкт незавершеного будівництва, обтяження таких прав та за його результатами формує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який залишається у справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса. Тобто нотаріус має доступ та користується державним реєстром речових прав на нерухоме майно виключно при вчиненні нотаріальної дії або в результаті вчинення відповідної нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва. Порядок доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 02.08.2011 № 1936а/5, встановлює, коли нотаріус має право користуватися даними Державного реєстру речових прав: «7. Користування інформацією про зареєстровані речові права, їх обтяження на об'єкт нерухомого майна, що міститься у Державному реєстрі прав, здійснюється користувачем виключно під час вчинення нотаріальних дій щодо цього об'єкта нерухомого майна». Що стосується вилучення обтяження (зняття заборони) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нотаріусу має виходити зі змісту ст. 461 Закону України «Про нотаріат», Закону Украї ни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, зняття заборони на відчуження нерухомого майна здійснюється Державною реєстраційною службою відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. На час набуття [PERSON] власність вищевказаного будинку, жодної заборони на відчуження не було, продавець [PERSON] засвідчив, що будинок на час відчуження нікому іншому не проданий, не подарований, не заставлений, в спорі і під забороною не перебуває (п. 4 договору купівлі-продажу від 05 серпня 1974 року). Існуюча заборона на відчуження порушує права та інтереси власника майна, враховуючи той факт, що заборона відчуження майна є похідним від позикових зобов'язань, які позивач ніколи на себе не брав. Порушені права підлягають захисту в судовому порядку, адже це єдиний можливий спосіб. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved