Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання, визнання права власності, посилаючись на такі обставини. З 1963 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Спільно вони проживали та були зареєстровані в будинку по [ADDRESS] Нікопольського району, який на праві приватної власності належав матері [PERSON] - [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. Єдиною спадкоємицею першої черги після її смерті була [PERSON], яка прийняла спадщину фактично, однак не оформила її у встановленому законом порядку. [INFO] року [PERSON] померла, не залишивши заповіту. Єдиним спадкоємцем після її смерті є позивач, який відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом. У зв'язку з тим, що шлюб між ним та [PERSON] не був зареєстрований, йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Від Лошкарівської сільської ради надійшла заява про слухання справи за їх відсутності. З позовними вимогами повністю згодні (а.с.41). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими. Згідно п.1.ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належав колгоспний двір, який складається з житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], побудований у 1926 році, - на підставі Свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок від 10.02.1988 року (а.с.15). У вказаному будинку, крім [PERSON], з 1963 року проживав та був зареєстрований співмешканець її доньки [PERSON] - [PERSON] (а.с.5-6). [INFO] року [PERSON] померла (а.с.4). Її донька [PERSON] була єдиною спадкоємицею за законом, прийняла спадщину фактично, однак до нотаріальної контори для належного оформлення спадку не зверталася (а.с.21,32-34). [INFO] року [PERSON] померла, не залишивши заповіту. Єдиним спадкоємцем за законом є позивач, який з 1963 року перебував з нею у фактичних шлюбних відносинах і відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом. У встановлений законом строк [PERSON] звертався до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак у зв'язку з тим, що ним не були доведені родинні відносини зі спадкодавцем, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.10-11, 27-31). Допитані у якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] та [PERSON] проживали як сім'я дуже давно, вели спільне господарство, займалися бджільництвом. Дітей у них не було. Матеріалами справи, поясненнями позивача та свідків доведені ті обставини, що [PERSON] дійсно проживав з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом, тому виходячи із наведеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки вони ґрунтуються на законному праві позивача на спадщину, не суперечать інтересам інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved