Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Промініестбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів. Позовні вимоги мотивував тим, що 07.10.2015 р. між ним та ПАТ «Проінвестбанк» було укладено договір про банківський вклад «Стабільний 12М відс в кінці» № 26356621004544 доларах США. За умовами договору позивач передав банку грошові кошти у розмірі 8 000,00 доларів США на строк до 08.10.2016 р. Також 13.01.2016 р. між сторонами укладено договір про банківський вклад «Стабільний 12М відс в кінці» № 26356621072736 в доларах США, за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у розмірі 9 700,00 доларів США строком до 14.01.2017 р. Щодо повернення коштів за вкладами позивач заздалегідь звертався до відповідача, проте, по договору від 07.10.2015 р. отримав 10 та 11 жовтня 2016 р. лише по 190 доларів США і в подальшому банк відмовлявся видавати грошові кошти більшими сумами у зв»язку встановлення ліміту на видачу коштів у розмірі 5 000,00 грн. Така ж ситуація склалась і з депозитом внесеним 13.01.2016 р. Тобто відповідачем не було здійснено своєчасного та повного повернення коштів на вимогу вкладника. Повністю забрати кошти позивач зміг лише через 6 місяців. Розмір процентної ставки за договорами відповідно 10,4% річних та 10,25% річних. Зважаючи на викладене, з огляду на те, що відповідач протягом тривалого часу користувався коштами позивача, [PERSON] просить суд стягнути з банку 10,4% річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору від 07.10.2015 р. та 10,25% річних за договором від 13.01.2016 р. у розмірі 248,89 доларів США, 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України та пеню передбачену ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за кожен день прострочення у розмірі 26 366,92 доларів США. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п. 9 Розділу XIII Перехідні Положення ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). В судовому засіданні 23.01.2018 р., з огляду на положення чинного ЦПК України та думки учасників процесу вирішено питання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, з повідомленням сторін. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Представник ПАТ «Проінвестбанк» зазначив, що позивачем неправомірно застосовуються положення Закону Уркаїни «Про захист прав споживачів» про стягнення з банку пені за кожен день прострочення, оскільки умови договорів, укладених із [PERSON] виконані в повному обсязі шляхом перерахування коштів на поточні рахунки, що підтверджується відповідними виписками. Крім того, відповідач роз»яснював, що Правлінням НБУ віднесено банк до категорії проблемних, та запровадив обмеження видачу готівкових коштів. Позивачу було запропоновано використати кошти з поточного рахунку шляхом отримання готівки в межах встановленого в банку добового обмеження за наявності необхідної кількості готівки в касі відділення банку. Щодо нарахування процентів по вкладам представник банку зазначив, що після закінчення строку дії договору обов»язок банку з нарахування та й виплати вкладнику процентів на вклад припиняється незалежно від виконання банком зобов»язання щодо повернення вкладу - таку висновок зробив ВССУ 15.02.2012 р. Таким чином зобов»язання банку припинились у строк, встановлений договором, а відтак нарахування та стягнення відсотків суперечить правовій природі договору вкладу і такі вимоги позивача не можуть бути задоволені. Також не можуть бути задоволені і вимоги щодо 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України, оскільки в договорі передбачено нарахування іншого відсотку, що був нарахований позивачу в період з 10.10.2016 р. по 23.03.2017 р. За таких обставин представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову за відсутності предмету спору. [PERSON] надав пояснення на відзив де зазначив наступне. Твердження відповідача про виконання зобов»язань не відповідають дійсності, оскільки кошти перераховані на рахунок не були видані на вимогу вкладника. Зобов»язання ж вважаються виконаними з моменту повернення вкладу. Верховний Суд України в своїх правових висновків притримується позиції, що перерахування коштів на поточний банківський рахунок в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання коштів - зобов»язання з повернення вкладів не є виконаним і до банку слід застосовувати відповідальність за порушення грошового зобов»язання, передбачену ст. 625 ЦК України. Будь - які розпорядження НБУ за своїм характером є підзаконними актами, і не можуть обмежувати права споживача. Позивач [PERSON] просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Представник ПАТ «Промінвестбанк» про день та час проведення засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд

Outcome: partial