Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом (з уточненнями від 17 серпня 2015 року) до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. Позивач посилається на те, що йому на праві власності належить квартирa № 7 в житловому будинку № 27, що знаходиться в с.Горбаків Гощанського району по вул.Заводській. Дана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, в якому також проживають відповідачі. В ході проведення приватизації житла разом з квартирою ним було приватизовано частину господарських будівель, що належать до житлового будинку, зокрема, сараї площею 17,9 м кв., 24,6 м кв., 9,9 м кв. та погріб площею 11,9 м кв. Відповідачі без його дозволу самовільно зайняли належні йому на праві власності сарай (позначений в технічному паспорті буквою «В») площею 24,6 м кв. та сарай (позначений в технічному паспорті буквою «в») площею 9,9 м кв. і тривалий час ними користуються. На його неодноразові вимоги не чинити перешкоди в користуванні сараями йому і членам його сімї (синові [PERSON] та невістці [PERSON]В.), які проживають у належній йому квартирі, та звільнити вказані приміщення відповідачі не реагують. Тому просить в судовому порядку зобовязати відповідачів усунути перешкоди в користуванні господарськими будівлями: сараєм (позначений в технічному паспорті буквою «В») площею 24,6 м кв. та сараєм (позначений в технічному паспорті буквою «в») площею 9,9 м кв., що знаходяться в с.Горбаків Гощанського району Рівненської області по вул.Заводській, 27, які перебувають у його власності, звільнивши вказані приміщення. В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали повністю. Пояснили, що позивач на законних підставах володіє спірними господарськими будівлями, оскільки в ході приватизації вони були передані йому у власність. Законність приватизації позивачем житла та господарських будівель підтверджена судовими рішеннями за позовом відповідачів про визнання недійсним розпорядження органу приватизації та скасування свідоцтва про право власності на квартиру, які на даний час набрали законної сили. Тому просять позов задовольнити, зобовязати відповідачів звільнити належні позивачеві сараї. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] позов підтримав повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що відповідачам на праві спільної часткової власності належить квартира № 4 в житловому будинку № 27, що знаходиться в с.Горбаків Гощанського району по вул.Заводській. На думку відповідачів та їхнього представника, спірні господарські будівлі не є приналежністю до житлового будинку, в якому вони та позивач проживають і в якому знаходяться приватизовані ними квартири. Тому вважають, що це є самостійний обєкт нерухомого майна, який підлягає окремій приватизації, а у позивача відсутні документи, що підтверджують його право власності на це майно. Вважають, що на даний час вони користуються спірними господарськими будівлями правомірно, оскільки ці будівлі знаходяться у спільній сумісній власності всіх мешканців багатоквартирного будинку, тому у задоволенні позову просять відмовити. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в багатоквартирному житловому будинку, де також мають квартири позивач та відповідачі. Біля житлового будинку розташовані господарські будівлі (сараї), частина з яких була побудована колгоспом одночасно із будівництвом житлового будинку, а частина була добудована до вже існуючих господарських будівель самими мешканцями цього ж будинку приблизно у 80-х роках минулого століття. Спочатку із зміною користувачів квартир сараї переходили у користування від одних квартиронаймачів до інших, а пізніше, коли право власності на добудовані господарські приміщення перейшло у власність колгоспу, якому належав житловий будинок, ними стали користуватися всі жильці багатоквартирного будинку. Заслухавши пояснення позивача, його представників, третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, відповідачів, їхнього представника, свідка, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачеві на праві власності належить квартира № 7 в багатоквартирному житловому будинку № 27, що знаходиться в с.Горбаків Гощанського району по вул.Заводській. Право власності позивача на житло підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 11 вересня 2008 року виконавчим комітетом Горбаківської сільської ради Гощанського району, яке зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 24 вересня 2008 року, що підтверджується витягом із реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Це нерухоме майно позивачеві надано у власність в ході проведення приватизації житла, що була проведена відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». З довідки про склад сімї наймача та займані ним приміщення, що була видана позивачеві сільською радою у 2008 році для проведення приватизації житла і в якій міститься технічна характеристика житла та господарських будівель, належних до квартири, що підлягає приватизації, вбачається, що за наймачем, яким являється позивач, закріплені наступні господарські будівлі: сараї площею 17,9 м кв., 24,6 м кв., 9,9 м кв. та погріб площею 11,9 м кв. З технічної документації на квартиру (технічний паспорт), яка була виготовлена позивачеві [PERSON] обласним бюро технічної документації у серпні 2008 року на час проведення приватизації житла, також вбачається, що до квартири № 7 в житловому будинку № 27, що знаходиться в с.Горбаків Гощанського району по вул.Заводській, належать три сараї площею 17,9 м кв., 24,6 м кв., 9,9 м кв. та погріб площею 11,9 м кв. Оспорюючи законність приватизації житла, проведеної позивачем, відповідачі у січні 2015 року звернулися до суду з позовом про визнання недійсним розпорядження органу приватизації та скасування свідоцтва про право власності на квартиру. Рішенням Гощанського районного суду від 21 квітня 2015 року, яке залишене в силі ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15 червня 205 року, в задоволенні позову було відмовлено. Відповідачами не надано суду будь-яких доказів, що їм надавалися у користування чи передавалися у власність спірні господарські будівлі. Відповідно до положень ст.317 та ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і ці права він здійснює на власний розсуд. Частина 1 ст.321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З досліджених судом доказів вбачається, що відповідачі самовільно користуються спірними господарськими будівлями, що належать на праві власності позивачеві, протиправно обмеживши його у здійсненні права власності. Відповідно до п.4 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є відновлення становища, яке існувало до порушення цих прав. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не усунули порушення права позивача на володіння та розпоряджання господарськими будівлями, то його право підлягає захисту у судовому порядку.

Outcome: approved