Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 13 квітня 2006 року між ним як працівником та ФОП [PERSON] було укладено трудовий договір №12858, який був зареєстрований того ж дня у Макіївському міському центрі зайнятості. На даний час трудові відносини між ним та відповідачем фактично припинені, оскільки [PERSON] переїхав з м. Макіївка Донецької області до м. Іллінці Вінницької області на постійне місце проживання. У звязку з цим [PERSON] звернувя до Іллінецького районного центра зайнятості із заявою про сприяння працевлаштуванню та отримання статусу безробітнього, на що йому повідомили, що згідно перевірки бази даних служби зайнятості виявлено, що він маю трудові відносини з ФОП [PERSON] згідно трудового договору від 13 квітня 2006 року №12858, зареєстрованого в Макіївському міському центрі зайнятості. Також йому було повідомлено, що відповідно до ч. 1 ЗУ «Про зайнятість населення», статус безробітного надається особам працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. З цієї причини йому було відмовлено в наданні статусу безробітного. На даний час [PERSON] бажає розірвати вказаний трудовий договір, але зробити цього в договірному порядку не має можливості, оскільки повідомити про це ФОП [PERSON] за останньою відомою позивачу адресою немає можливості, оскільки поштові відправлення УПППЗ «Укрпошта» до тимчасово окупованих територій України не приймаються поштою. Оскільки відповідач знаходиться на тимчасово окупованій території України, а [PERSON] є особою, переміщеною з такої території України, тимчасово проживає в [INFO], іншим шляхом вирішити питання про розірвання трудового договору не має можливості. Тому позивач просить суд розірвати трудовий договір №12858, укладениий між ним та ФОП [PERSON], зареєстрований у Макіївському міському центрі зайнятості 13 квітня 2006 рок, за власним бажанням. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, натомість подав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомити його за останньою відомою адресою немає можливості, оскільки поштові відправлення УПППЗ «Укрпошта» до тимчасово окупованих територій України не приймаються поштою. Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних позовних вимог Іллінецького районного центру зайнятості в судове засідання не зявився, натомість його директор [PERSON] подав до суду заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позову та розгляду справи за відсутності представника центру зайнятості. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким задоволити позов з наступних мотивів. Як вбачається з матеріалів справи, 13 квітня 2006 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено трудовий договір №12858 (а.с.8). Даний договір того ж дня було зареєстровано у Макіївському міському центрі зайнятості. Статтею 38 Кодексу законів про працю України встановлено, зокрема, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Позивач змушений був переселився з тимчасово окупованої території на постійне місце проживання до [INFO] та не мав змоги звільнитися з роботи. На даний час трудові відносини між сторонами фактично припинені. Згідно ч. 6 ст. 7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадяни України, які переселилися з тимчасово окупованої території та не звільнилися з роботи (не припинили інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) на тимчасово окупованій території, для набуття статусу безробітного та отримання забезпечення та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття можуть припинити трудові відносини або підтвердити факт припинення таких відносин (іншого виду зайнятості) у судовому порядку за місцем свого перебування. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою та Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08 червня 2011 року за №260, а також інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджених наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінсоцзахисту від 29 липня 1993 року №358 провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише в разі звернення обох сторін трудових відносин з належними їм документами до центру зайнятості, а у разі виникнення трудового спору між сторонами трудових стосунків - фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін в центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду про припинення дії договору, яке набрало чинності. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач знаходиться на тимчасово окупованій території України, а позивач є особою, переміщеною з такої території України, наразі переїхав на постійне місце проживання в [INFO], іншим шляхом вирішити питання про розірвання трудового договору не має можливості, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Судові витрати у справі стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved