Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки. Вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. На теперішній час донька проживає з батьком, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. За вказаних обставин, позивач просив стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання доньки, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання представник позивача надала заяву, відповідно до змісту якої на позові наполягала, просила справу розглядати за її відсутністю. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, оповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про поважність та причини неявки суд не повідомила. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від неї не надходило. Згідно з ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~суд розглядає справу без участі сторін, оскільки кожна особа, яка приймає участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до записів в свідоцтві про народження [PERSON] народилася 10 жовтня 2011 року її батьком є [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 2). Згідно з довідкою, виданою Розо-Люксембурзькою сільською радою Каховського району Херсонської області від 07 листопада 2016 року за № 545, [PERSON] разом з донькою проживають за адресою: [INFO] (а.с. 3). Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнен-ня нею повноліття. Відповідач в порушення ст. 180 СК України ухиляється від матеріального забезпечення дітей. Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які вихо-вують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінан-сових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18 Конвенції про захист прав дитини). Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Як розяснив у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вбачає доведеною ту обставину, що відповідач не виконує свого батьківського обовязку по утриманню спільної із позивачем дитини, тому вимога про стягнення аліментів є правомірною. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. За вказаних обставин, та враховуючи те, що дитина сторін проживає разом із позивачем, право дитини на достатній рівень життя, відсутність доказів на підтвердження добровільного надання будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачем, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/4 частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що з урахуванням обовязку самого позивача також утримувати свою неповнолітню доньку буде достатнім для утримання та гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання\~ рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved