Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаною позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, щовін є власником житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 29.05.2017 року. В указаному домоволодінні у період шлюбу з позивачем зареєстровано відповідача. Оскільки подружнє життя між ними не склалося, 19.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що після розірвання шлюбу відповідачка на якийсь час залишилися проживати уналежному позивачу будинку, маючи місце реєстрації в ньому. В подальшому, відповідач періодично приходила до належного йому будинку. Вказує, що починаючи з 25 лютого 2020 року відповідач жодного разу не приходила до належного йому будинку по [ADDRESS] . Тобто, вказаний будинок не є її місцем проживання, в будинку відсутні її особисті речі. Де на даний час фактично проживає відповідач позивачу не відомо. Позивач зазначає, що за весь час несе додаткові витрати по утриманню будинку, сплачує кошти за користування комунальними послугами за всіх осіб, які зареєстровані у будинку, не дивлячись на те, що відповідач у ньому не проживає. Також, позивач у зв`язку з реєстрацією місця проживання відповідача в указаному домоволодінні позбавлений можливості оформити субсидію. Крім того, не може у повному обсязі реалізувати своє право на власність, а саме відчужити вказаний будинок, оскільки в ньому відсутні зручності, та купити інший будинок в якому були б зручності, які йому, як інваліду 2 групи вкрай необхідні. Позивач вважає усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження його майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, належним способом захисту своїх порушених прав. Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 27.09.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалося на адресу місця реєстрації. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала. Дослідивши надані позивачем у підтвердження позовних вимог письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93511799 від 02.08.2017 року та копією рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 29.05.2017 року. Згідно акту обстеження факту не проживання від 13.07.2021 року, складеного депутатом сільської ради Синельник І.А., в присутності сусідів-свідків [PERSON] , [PERSON] , затвердженого сільським головою Білозірської сільської ради Міцук В.П., виявлено, що [PERSON] , 1972 року народження, яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] в господарстві [PERSON] , 1958 року народження, не проживає з 25.02.2020 року. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім`ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але з 25.02.2020 року фактично не проживає, а тому втратила право користування житловим приміщенням в даному будинку, тому позов підлягає до задоволення. Суд вирішує судовові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, однак позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 317, 386, 391, 405 ЦК України, ст.71 ЖК України,

Outcome: approved