Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» - про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог позивач при зверненні до суду посилався на те, що 06 липня 2013 року о 06 годині 30 хвилин гр. [PERSON], керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», державний номер [NUMBER], у м. Запоріжжі по вул. Лермонтова на перехресті з вул. 40 років Радянської України, проїхав на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ», державний номер «[NUMBER]», під керуванням водія [PERSON], чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищезазначеного ДТП. Автомобіль «ЗАЗ-Daewoo», державний номер [NUMBER] було застраховано в Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія». В серпні 2013 року, 04.03.2014 року, 02.09.2014 року позивачем подавались заяви про виплату страхового відшкодування. Калькуляцією № ХХ/03/13 визначено вартість матеріального збитку завданого автомобілю «ВАЗ», державний номер «[NUMBER]» в сумі 21 414,16 грн. Позивач зазначає, що відповіді на претензії та страхового відшкодування завданої шкоди станом на день подання позову позивач не отримав. У зв'язку із зазначеним позивач просить суд стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на його користь грошову компенсацію майнової шкоди в сумі 21 414,16 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направивши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» в судове засідання свого представника не направило, про час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином, про причини неявки представника відповідача суду не повідомило, жодних заяв чи клопотань до суду не подавало. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 06 липня 2013 року о 06 годині 30 хвилин гр. [PERSON], керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», державний номер [NUMBER], у м. Запоріжжі по вул. Лермонтова на перехресті з вул. 40 років Радянської України, проїхав на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ», державний номер «[NUMBER]», під керуванням водія [PERSON], чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищезазначеного ДТП. Автомобіль «ЗАЗ-Daewoo», державний номер [NUMBER] було застраховано в Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія». Калькуляцією № ХХ/03/13 визначено вартість матеріального збитку завданого автомобілю «ВАЗ», державний номер «[NUMBER]» в сумі 21 414,16 грн. В серпні 2013 року, 04.03.2014 року, 02.09.2014 року позивачем подавались заяви про виплату страхового відшкодування. Вбачається, що відповіді на заяви та страхового відшкодування шкоди позивачем отримано не було, на що слід зазначити наступне. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Обов'язковий страховий ліміт - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов страхування. Згідно вимог ст.. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичною особою, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП, яке відбулось 06 липня 2013 року за участю автомобіля «ЗАЗ-Daewoo», державний номер [NUMBER] та автомобіля «ВАЗ», державний номер «[NUMBER]», що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди особа, яка застрахувала свою відповідальність зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що позивач звернувся до страховика із повідомленням про страховий випадок з метою виплати страхового відшкодування, однак відповіді не отримав. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 21 414,16 грн. є обґрунтованою, доведеною та такою що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені неї і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням наведеного, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved