Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноградська овочева фабрика», Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області про визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) розміром 5,37 умовних кадастрових гектарів, із земель КСП «Красноградська овочева фабрика» на території Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначив, що [PERSON] , працював в КСП « Красноградська овочева фабрика». На момент роздержавлення земель колишнього КСП «Красноградська овочева фабрика» перебував в трудових відносинах, відповідно мав законне право на одержання земельної частки (паю), як член цього сільгосппідприємства. При роздержавленні земель КСП «Красноградська овочева фабрика» видано Державний акт на право колективної власності на землю ( серії ХР-17-00-000763 ). Середній розмір земельної ділянки частки (паю) по реформованому КСП «Красноградська овочева фабрика» Красноградського району Харківської області складає 5,37 умовних кадастрових гектарів. Вартість земельної частки (паю) у розмірі 5,37 умовних кадастрових гектара по колишньому КСП «Красноградська овочева фабрика» становить 37723,00 гривень. Однак до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства (Додаток 1 до Державного акту ХР-17-00-000763) як працівника, який на час розпаювання мав право на земельну частку пай не було внесено, чим порушено його право на володіння земельною часткою (пай). Таким чином, не зазначення прізвища позивача у списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю колишнього КСП «Красноградська овочева фабрика», не позбавляє його, як члена сільськогосподарського підприємства права на земельну частку (пай) у розмірі 5,37 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП « Красноградська овочева фабрика». В судове засідання позивач не з`явився, відповідно до поданої ним заяви, він просить розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Красноградська овочева фабрика» в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла письмова заява відповідно до якої він просить розгляд справи проводити за його відсутності та позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник відповідача Наталинської сільської ради в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла письмова заява відповідно до якої вона просить розгляд справи проводити за її відсутності та позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , працював в КСП «Красноградська овочева фабрика». На момент роздержавлення земель колишнього КСП «Красноградська овочева фабрика» перебував в трудових відносинах, відповідно мав законне право на одержання земельної частки (паю), як член цього сільгосппідприємства. При роздержавленні земель КСП «Красноградська овочева фабрика» видано Державний акт на право колективної власності на землю ( серії ХР-17-00-000763 ). Середній розмір земельної ділянки частки (паю) по реформованому КСП «Красноградська овочева фабрика» Красноградського району Харківської області складає 5,37 умовних кадастрових гектарів. Вартість земельної частки (паю) у розмірі 5,37 умовних кадастрових гектара по колишньому КСП «Красноградська овочева фабрика» становить 37723,00 гривень. Однак до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства (Додаток 1 до Державного акту ХР-17-00-000763) як працівника, який на час розпаювання мав право на земельну частку пай не було внесено, чим порушено його право на володіння земельною часткою (пай). Згідно із Указом Президента України від 08.08.95 року № 720/95-4 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільгосппідприємствам і організаціям» - право на земельну ділянку (пай) мають члени колективних сільгосппідприємств, кооперативів, акціонерних товариств, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому та залишались його членами. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30.08.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно вимогам статті 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних паїв» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи РДА. Як вбачається з приписів чинного законодавства право власності на землю гарантується (ст. 14 Конституції України). Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Статтями 5, 9-10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай - є власністю члена підприємства. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом. Відповідно до ст. 2 Указу Президента України від 10 листопада 1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Ст. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» 3 720/95 від 08.08.95 року - при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Статтею 5 вищезгаданого Указу - видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Пунктом 24 вказаної постанови Пленуму Верховного суду України член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікатна право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. За частинами 1, 3ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування передбачених законом способів. У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року зазначено, що земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті2,5 Земельного кодексу України). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року N 899-ІV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності до норм ст. ст. 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вона має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ухвалою ВССУ від 27.08.2014 р. по справі № 6-12823св14 право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання с/г підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Таким чином, не зазначення прізвища позивача у списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю колишнього КСП «Красноградська овочева фабрика», не позбавляє його, як члена сільськогосподарського підприємства права на земельну частку (пай) у розмірі 5,37 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП « Красноградська овочева фабрика». Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 5,37 умовних кадастрових гектарів, із земель КСП «Красноградська овочева фабрика» на території Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області.

Outcome: approved