Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме встановити факт, що [PERSON] є сином [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 02.02.1965 року. Однак, в подальшому при видачі йому Паспорта громадянина України, при перекладі прізвища з російської « [PERSON] » було перекладено українською « [PERSON] », а його батькам « [PERSON] ». У зв`язку з вищевказаною помилкою, протягом усього життя, не виникало жодних незручностей, та усі подальші документи виготовлялись на прізвище [PERSON] . Однак, [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина, де заявник є спадкоємцем за законом квартири [ADDRESS] . Відповідно до його заяви державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори, Горонна Іванною Степанівною , заведено спадкову справу №63750029, проте відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з розбіжностями у написані прізвищ. Нотаріусом було роз`яснено необхідність звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин. Ухвалою суду від 29.09.2020 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом заявника та представника заінтересованої особи. 05.11.2020 заявником подано заяву про уточнення вимог про встановлення факту родинних відносин, з якої вбачається, що останній просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , який згідно паспорта [NUMBER] - [INFO] та [PERSON] , а саме встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який згідно паспорту [NUMBER] - [INFO] є сином [PERSON] . Заінтересована особа - Шоста Львівська державна нотаріальна контора відзив до суду не направляла. Заявник в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви у його відсутності, доводи заяви підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити. Представники Шостої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду направили суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв сторонами, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані заявником на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони заінтересованої особи, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з такого. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, серед яких, родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом у відповідності до ч.2 ст. 1223 ЦК України одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Із матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] заповіт не складала, тому після її смерті спадкування здійснюється за законом. Отже, встановлення факту родинних відносин породжує для заявника юридичні наслідки, він зможе оформити свої спадкові права. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Згідно ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків. Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Так, у відповідності до ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у м. Львів, з 06.06.1986 був приписаний по [ADDRESS] . (а.с.3-4). Копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.02.1965 підтверджено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Львів від батьків [PERSON] та [PERSON] про що зроблено запис акту громадянського стану про народження у книзі № 793 (а.с.5) Згідно копії паспорта громадянина України [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , 15.07.1958 уклала шлюб з [PERSON] 1934 р.н., та з 17.07.1970 прописана була у [ADDRESS] (а.с. 6). З копії картки фізичної особи-платника податків [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.6) З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55100585 від 12.02.2019 вбачається, що до Спадкового реєстру внесено дані про реєстрацію спадкової справи № 63750029 за свпадкодавцем [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Львів, РНОКПП [NUMBER] та померла [INFO] (а.с7.) Світлокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.01.2019 підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] про що зроблено актовий запис 17.01.2019 № 56.(а.с.8) Як вбачається з наданих суду документів [PERSON] , який народився [INFO] , зазначений у паспорті такий, який народився [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , тоді як у паспорті громадянина України [PERSON] , зазначено прізвище [PERSON] , яка уклала шлюб із [PERSON] . В ході судового розгляду факт, що має юридичне значення, а саме той факт що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , знайшов своє підтвердження. Тому з огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога його є законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved