Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з вищевказаним позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Шлюб з відповідачем розірвано. Рішенням Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім примусового стягнення аліментів відповідач жодної допомоги на утримання сина не надає. Позивач несе додаткові витрати на дитину. Так нею було придбано дитячий диван на суму 5800 грн, здійснено оплату за курси з розвитку пам`яті - «Меморика» академії розвитку Інтелекту Смартум України в розмірі 3000 грн. За усною домовленістю з відповідачем їх син з 2018 року займається на курсі «Мала Комп`ютерна академія ШАГ», за навчання в якій позивачем станом на 19 лютого 2020 року було сплачено 24192,00 грн, 30 червня 2020 року сплачено 6048,00 грн та 1344,00 грн. За 2020-2021 навчальний рік в комп`ютерній академії позивач сплатила 4804,00 грн., загальний розмір витрат на розвиток дитини склав 45188,00 грн. Оскільки батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, просить стягнути з відповідача половину понесених нею витрат на сина, в розмірі 22594,00 грн. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не подав заперечень проти заочного вирішення справи. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом.Постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітної плати (доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини (а.с.6). Позивач проживає окремо від відповідача за адресою: [ADDRESS] (а.с.22,23). Позивачем було придбано дитячий диван «Манго» на суму 5700 грн, що підтверджується товарними чеками від 08 травня 2019 року про сплату передплати в розмірі 500 грн та від 18 травня 2019 року про доплату 5300 грн з урахуванням 100 грн за доставку на адресу [ADDRESS] (а.с.8, 9). На ім`я [PERSON] видано сертифікат про успішне закінчення курсу «Меморіка» підвищення коефіцієнту пам`яті в Академії розвитку Інтелекту Смартум Україна (а.с.12). За проходження вказаного курсу позивачем було сплачено 3000 грн, що підтверджується товарним чеком №5 від 05 лютого 2019 року (а.с.11). Також встановлено, що [PERSON] , 2008 року народження навчається на курсі програми «Мала Комп`ютерна Академія ШАГ» згідно договору №391011804 з 30 вересня 2018 року. За 2018-2019 роки згідно вказаного Договору сплачено 24192 грн (а.с.13). Квитанціями до прибуткового касового ордеру №119 та №120 від 30 червня 2020 року, а також підтверджується сплата позивачем за навчання в Комп`ютерній Академії «ШАГ» 6048,00 грн. та 1344,00 грн Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Судом встановлено, що з відповідача стягнуті аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] до досягнення ним повноліття. Разом з тим, статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Таким чином, додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому їх розмір, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Аналізуючи положення ст. 185 СК України суд приходить до висновку, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті) (аналогічне зазначено в постанові ВС від 26.06.2018 року у справі № 501/5060/15). Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Такі додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини. Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Так позивачем на обґрунтування своїх вимог про стягнення понесених додаткових витрат на дитину надано докази про проходження навчання сина на платних курсах «Меморика» з приводу підвищення коефіцієнту пам`яті, навчання в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Комп`ютерна Академія ШАГ Кривий Ріг» на курсі програми «Мала Комп`ютерна Академія ШАГ». Наданими позивачем доказами підтверджується понесені втрати на оплату вказаних курсів, пов`язаних з розвитком здібностей дитини, її додаткового навчання в загальному розмірі 34584 грн. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Квитанцію від 10.09.2020 про сплату 4704 грн на рахунок одержувача платежу: ТОВ «Технологічний освітній центр», призначення платежу: оплата за навчання [PERSON] (а.с.15) суд не може прийняти до уваги як належний доказ, оскільки він не містить необхідних даних, з яких суд може дійти висновку про здійснення оплати позивачем [PERSON] за навчання сина в ТОВ «Комп`ютерна академія «ШАГ» за 2020 - 2021 навчальний рік, як зазначає позивач у позовній заяві. Доказів про навчання неповнолітнього сина сторін на інших курсах позивачем не надано, про такі обставини в позові не зазначено. Також квитанції про оплату за придбання дитячого дивану «Манго» на суму 5800 грн з урахуванням коштів на його доставку, суд не може прийняти як доказ понесених додаткових витрат на дитину, оскільки такі витрати не можуть вважатися додатковими в розумінні ст. 185 СК України, так як не викликані особливими обставинами. Таким чином, суд вважає доведеними понесення позивачем додаткових витрат на сина [PERSON] в загальному розмірі 34 584 грн. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, встановленого Сімейним кодексом України, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи, що витрати на дитину в тому числі додаткові, повинні нести обоє батьків, виходячи також з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину в розмірі 17292 гривень - половина від сплаченої та підтвердженої позивачем суми. Також підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial