Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом в інтересах [PERSON] мотивуючи тим, що 02.03.2014 року померла її мати останньої [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,40 в умовних\~кадастрових гектарах,\~ відповідно\~до сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії СМ №0155324, яку вона прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті свого брата [PERSON], який помер 22.05.1997 року, але юридично за життя не оформила. [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем і на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак оригінал вище згаданого сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~ було втрачено, у звязку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Просив визнати за [PERSON]\~ право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Законний представник [PERSON] в судове засідання не явився позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, надіславши до суду письмову заяву. Представники відповідачів [PERSON] сільської ради та Буринської райдержадміністрації в задоволенні позовної заяви не заперечували, просили справу розглянути без їх участі, про що повідомили суд письмово листами. Оскільки сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 02 березня 2014 року померла мати [PERSON] - [PERSON], яка мешкала в с. Олександрівка, Буринського району, Сумської області, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі,\~ право на земельну частку (пай)\~ у землі, розташованої на території [PERSON] сільської ради, Буринського району Сумської області,\~ яка перебуває у колективній власності\~ САПТЗТ «Олександрівське» розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено\~ сертифікатом серії СМ №0155324,\~ яку вона прийняла після смерті 22 травня 1997 року свого брата [PERSON] фактично вступивши в управління\~ та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, але за життя юридично не оформила. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї, входячи до кола спадкоємців за законом першої черги і на частину спадкового майна, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується, свідоцтвом про смерть [PERSON], рішенням Буринського районного суду, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвом про право на спадщину за законом, витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі, довідками [PERSON] сільської ради, інформаційною довідкою про вартість земельної частки (паю), довідкою до акту огляду МСЕК, паспортом позивачки (а.с.3-8,10-12, 22-25). Разом з тим, [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище згадану земельну частку (пай), оскільки оригінал зазначеного сертифікату за невідомих обставин було втрачено, а дублікат отримати позивачка не спроможна, у звязку із змінами в законодавстві та смертю спадкодавця, що підтверджується витягом з газети «Рідний край», розясненням відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області та розясненнями нотаріуса (а.с.13-14,21). Однак право [PERSON] на вказану земельну частку (пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №666/94 від 10.11.1994 року та Указу\~ від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям №720/95. Зокрема, згідно п.2\~\~ Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям, право на земельну частку (пай)\~ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України (\~ 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що [PERSON], будучи колишнім членом КСП пенсіонером був включений до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000014, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Червоний партизан» 06.07.1995 року і йому\~ вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай)\~ був виданий, що підтверджується довідкою відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області, державним актом на право колективної власності на землю серії СМ №000014 та\~ доданим до нього списком громадян, членів сільськогосподарських підприємств, в тому числі пенсіонерів, а також розпорядженням голови райдержадміністрації «Про затвердження розмірів земельної частки (паю)» (а.с.15-20). Відповідно до\~ч.2\~ст.548\~ЦК Української\~РСР,\~положення якого\~діяли на\~час відкриття\~спадщини,\~прийнята спадщина\~вважається належною\~спадкоємцеві з\~моменту відкриття\~спадщини. Так як\~ право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що [PERSON] прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог і необхідності захисту її прав шляхом визнання за нею права на зазначену земельну частку (пай), що було посвідчено за спадкодавцем сертифікатом серії СМ №0155324.\~

Outcome: approved