Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 05.03.2008 року між ним та [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку (1/2 частини) № 31 з надвірними спорудами, що знаходиться по вулиці Папаніна в м. Первомайськ, Миколаївської області. Після нотаріального посвідчення даний договір був зареєстрований в Первомайському МБТІ, а тому позивач являється законним власником ? частини вказаного вище житлового будинку. На сьогоднішній день позивач вирішив приватизувати земельну ділянку, що призначена для будівництва та обслуговування належної йому частини житлового будинку, проте виявилось, що право власності на земельну ділянку вже оформлене та належить [PERSON]. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю від 22.07.1993 р. за реєстраційним номером № 104 та довідкою Управління Держземагенства у Первомайському районі Миколаївської області від18.06.2015 р. № 29-14-0.4-2218/0/2/15 право власності на земельну ділянку розміром 0,0939 га, що була надана для обслуговування житлового будинку № 31, що знаходиться по вулиці Папаніна в м. Первомайськ, Миколаївської області, зареєстроване за [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до законодавства, що діяло на час укладення Договору купівлі-продажу, продаж житлових будинків здійснювався не залежно від права власності на земельну ділянку, що призначена для його обслуговування. Крім того, позивач не знав про наявність державного акту, в пункті 1.1. Договору зазначено, що будинок знаходиться на земельній ділянці фонду міської ради. На підставі зазначеного позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимогипідтримав повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер 1013 [PERSON] належить (1/2 частини)житлового будинку № 31 з надвірними спорудами, що знаходиться по вулиці Папаніна в м. Первомайськ, Миколаївської області,. Відповідно до державних актів на право приватної власності на землю від 22.07.1993 р. за реєстраційним номером № 104 та довідкою Управління Держземагенства у Первомайському районі Миколаївської області від 18.06.2015 р. № 29-14-0.4-2218/0/2/15 право власності на земельну ділянку розміром 0,0939 га, що була надана для обслуговування житлового будинку № 31, що знаходиться по вулиці Папаніна в м. Первомайськ, Миколаївської області, зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] (колишні власники будинку). Згідно ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Право власності або право користування земельною ділянкою посвідчувалося місцевою Радою народних депутатів. Тобто, після укладення Договору купівлі-продажу, зазначеного вище будинку, позивач мав право отримати в Первомайській міській Раді народних депутатів державний акт на право власності на землю на своє імя, проте таким правом не скористався, оскільки не знав про наявність державного акту, а на даний час це неможливо, тому що фактично право власності на земельну ділянку вже перейшло до мене з моменту державної реєстрації права власності на житловий будинок в Первомайському МБТІ. Тобто колишня власниця земельної ділянки право власності на ділянку втратила, а позивач хоч і набув, немає можливості його зареєструвати. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі

Outcome: approved