Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] «про стягнення аліментів на повнолітнього синк, який продовжує навчання». В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що вона є сином відповідача [PERSON] Позивач є повнолітнім та продовжує навчання у Дніпродзержинському енергетичному технікумі до 30.06.2018 року, відповідач ніякої матеріальної допомоги йому не надає, просить стягнути з [PERSON] аліменти на його користь у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, на період його навчання, до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач до судового засідання надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача аліменти на своє утримання. Відповідач до судового засідання надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав. Третя особа в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, суд вважає можливим розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що в судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, а відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, на підставі чого, згідно до ст. 130 ЦПК України, та з врахуванням позиції сторін, суд вважає можливим провести розгляд справи по суті у судовому засіданні. Вивчив матеріали за позовною заявою, дослідив докази надані сторонами, суд приходить до наступного: Як встановлено, відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.04.1997 року, актовий запис № 170 (а.с. 3). Позивач мешкає окремо від відповідача, що підтверджено поясненнями позивача, довідкою з місця реєстрації (а.с. 6), та не заперечувалося відповідачем. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, на час звернення із позовом, [PERSON] 03.04.2015 року виповнилося 18 років, тому згідно до вимог ст. 6 СК України, він не має статусу дитини. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, визначено, якщо повнолітній син продовжує навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати його до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно до довідки Дніпродзержинського енергетичного технікуму № 467 від 06.10.2016 року (а.с. 5), строк навчання [PERSON] в учбовому закладі з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має доходи, і не заперечує факту необхідності утримувати свого сина [PERSON] на період навчання, в тому числі позицію відповідача який погодився з розміром аліментів на період навчання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не більш ніж до виповнення сину 23 років. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, підставою для задоволення вимог особи що потребує допомоги батька, в період свого навчання до досягнення двадцяти трьох років, є умова, що батько може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи позиції сторін, вивчив докази надані сторонами, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне: термін навчання позивача у Дніпродзержинському енергетичному технікумі спливає 30.06.2018 року, але до досягнення ним 23-х річного віку 03.04.2020 року, тому аліменти на утримання [PERSON], [INFO], необхідно стягувати до закінчення ним навчання.

Outcome: partial