Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Новгород-Сіверська житлово-експлуатаційна контора» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації маральної шкоди в обґрунтування своїх вимог зазначає, що 1з 01.06.1995 року він працював у відповідача майстром капітального ремонту. 18.04.2014 року він звільнився за всласним бажанням . Після звільнення йому зразу у день звільнення не було виплачено заробітну плату , а повний розрахунок проведено тільки 03.06.2014 року, тому просив суд стягнути з ТОВ «Новгород-Сіверська житлово-експлуатаційна контора» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 1769,9 грн. та компенсації маральної шкоди в розмірі 500 гривень. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково та не визнала в частині кількості днів затримки при розрахунку та в частині моральної шкоди просила відмовити в їх задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши наявні докази прийшов до висновку, що позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] із 01.06.1995 року працював у ТОВ «Новгород-Сіверська житлово-експлуатаційна контора» майстром капітального ремонту. 18.04.2014 року він звільнився за всласним бажанням . Після звільнення йому зразу у день звільнення не було виплачено заробітну плату , а повний розрахунок проведено тільки 03.06.2014 року. Середньо місячна заробітна плата становила 1342,68 грн., середньоденна 61,03 грн. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення; про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньомісячна заробітна плата позивача за останні два повні відпрацьовані місяці становила 1342,68 грн., середньоденний заробіток позивача становить 61,03 гривень. Згідно ст..116 КЗпП днем звільнення вважається останній робочий день. Враховуючи строк затримки розрахунку при звільнені, становить 28 днів, суд приходить до висновку що стягненню на користь позивача підлягає: 1708 грн.84коп. = (61,03 грн. х 28 день За ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди судом враховується характер правопорушення, глибина душевних та фізичних страждань потерпілого. Виходячи з засад розумності, справедливості та виваженості суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, заявлений позивачем, враховуючи незначну тривалість невиплати заробітної плати, її розмір та період затримки розрахунку, підлягає зменшенню до 50 грн. У зв'язку з тим, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial