Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2009 року. На підставі рішення суду відділом РАЦС Надвірнянського районного управління юстиції даний шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів 28.01.2010 року зроблено відповідний актовий запис за №28, і видано свідоцтво про розірвання шлюбу. За час шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON] - [INFO], та дочка [PERSON] - [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні і вихованні. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.06.2017 року присуджено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Вважає, що розмір аліментів, визначений рішенням суду від 14.06.2017 р., є недостатнім, враховуючи те, що останнім часом різко зросли ціни на продукти харчування, одяг та інші побутові речі, тому аліменти в розмірі по 1000 грн. є недостатніми для утримання дітей. На даний час вона проживає разом з неповнолітніми дітьми у належній її бабусі квартирі, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки немає, підприємницькою діяльністю не займається, працює по тимчасових заробітках, з чого отримує мізерних дохід, інших доходів не має, в звязку з чим вона опинилась у скрутному матеріальному становищі. Відповідач додаткової матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх потребами не цікавиться. Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Крім того він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхніх дітей, не має. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.03.2019 р. по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала частково з підстав, зазначених в позовній заяві, так як вони дійшли згоди з відповідачем щодо розміру аліментів. Просила суд постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду від 14.06.2017 року, в твердій грошовій сумі, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що вони дійшли згоди з позивачем щодо розміру аліментів. Не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2009 року. На підставі рішення суду відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції даний шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів 28.01.2010 року зроблено відповідний актовий запис за №28, і видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-НМ № 041144 від 28.01.2010 р. (а.с. 4). За час шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON] - [INFO], та дочка [PERSON] - [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5-6). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.06.2017 р. присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7-8). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеного депутатом Надвірнянської міської ради вбачається, що позивач разом з неповнолітніми дітьми проживає в квартирі, підприємницькою діяльністю не займається, підсобного господарства не веде, земельної ділянки немає, не працює, інших доходів не має, сім'я є малозабезпеченою (а.с. 5). Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має змогу надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. В судовому засіданні сторони дійшли спільної згоди щодо розміру аліментів та визначили розмір аліментів в сумі по 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Таким чином, з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дітей, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, зокрема відсутність постійного доходу, що є фізично здоровим, відсутність інших утриманців, а також розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~вартість життясуд прийшов до висновку, що позов слід задовільнити частково, збільшити розмір аліментів визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.06.2017 у твердій грошовій сумі, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1500 грн. витрат на\~професійну правничу\~допомогу в\~користь позивача\~згідно квитанції\~№ 0270\~серії АЕ\~від 22.03.2019\~р.,\~та768 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved