Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути солідно з [PERSON] і [PERSON] грошову суму у розмірі 72299643,90 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він набув право вимоги у сумі 72299643,90 грн. до фізичної особи - підприємця [PERSON] за простим векселем АА № 0551559 від 30 вересня 2011 р. 14 серпня 2014 р. між ним та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким останній поручився за виконання відповідачем зобов'язань перед кредитором за вказаним простим векселем. Він звертався до відповідачів з вимогою про оплату боргу, але відповідачі не оплатили спірний вексель, в зв'язку з чим він вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] позов визнав, пояснив що на даний час не має можливості сплатити борг. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення на позов, яким позовні вимоги позивача визнав частково, посилався на те, що його відповідальність згідно умов договору поруки обмежується тільки у сумі 10000 грн. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] 30 вересня 2011 р. видав простий вексель АА № 0551559, за яким зобов'язався сплатити на користь ПП «Дверная служба» 72299643,90 грн. 30 вересня 2015 р. ПП «Дверная служба» відступило право вимоги за вказаним векселем на користь [PERSON] за договором № 1 від 28 жовтня 2011 р., відповідно до п. 1.3 якого відступлене право вимоги переходить від первісного кредитора (ПП «Дверная служба») до нового кредитора ([PERSON]) з моменту укладення такого договору. В той же день первісним кредитором було передано новому кредитору оригінал простого векселя АА № 0551559 від 30 вересня 2011 р., що підтверджується актом приймання-передачі. В акті приймання-передачі вказано, що право вимоги за простим векселем перейшло від ПП «Дверная служба» до [PERSON] (а.с.6-8) ПП «Дверная служба» направила [PERSON] повідомлення від 28.10.2011 р. про здійснене відступлення права вимоги за простим векселем. (а.с.9) 15 липня 2014 р. позивач уклав із [PERSON] договір № 2 про відступлення права вимоги (заміну кредитора в зобов'язанні), за яким набув право вимоги в сумі 72299643,90 грн. до фізичної особи - підприємця [PERSON] за простим векселем АА № 0551559 від 30 вересня 2011 р. Відповідно до п. 1.3 вказаного договору відступлена вимога переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту укладення договору.(а.с.10) В той же день [PERSON] передав позивачу оригінал простого векселя АА № 0551559 від 30 вересня 2011 р., про що сторонами було складено відповідний акт. (а.с.12). У п. 2 акту приймання-передачі вказано, що до нового кредитора перейшло право вимоги за простим векселем АА № 0551559 від 30 вересня 2011 р. Тобто на даний час позивачу належить право вимоги за простим векселем АА № 0551559 від 30 вересня 2011 р. Права за простим векселем АА № 0551559 від 30 вересня 2011 р. були передані в загальноцивільному порядку, а саме шляхом укладення договорів про відступлення права вимоги (заміну кредитора в зобов'язанні). Законодавством України не заборонена можливість відступлення права вимоги за простим векселем в загальноцивільному порядку. Правомірність передачі прав за простим векселем в зазначений спосіб також випливає з постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 р. № 5 «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів». Тому зміна терміну платежу за векселем в загальноцивільному порядку, а саме шляхом укладення угоди № 0551559/1 від 14 серпня 2014 р. про зміну терміну виконання зобов'язання, також є правомірною. Згідно з п. 4 угоди № 0551559/1 від 14 серпня 2014 р. з моменту її укладення [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачу вексельну суму за простим векселем, а саме 72299643,90 грн. за таким графіком: 14459928,78 грн. - 25 вересня 2014 р., 14459928,78 грн. - 30 вересня 2015 р., 14459928,78 грн. - 30 вересня 2016 р., 14459928,78 грн. - 30 вересня 2017 р., 14459928,78 грн. - 30 вересня 2018 р. В п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 р. № 5 «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів» вказано, що закон допускає можливість укладення в простій письмовій формі позавексельних правочинів про заставу, неустойку, гарантію чи поруку (ст. 547 ЦК), що забезпечують виконання боржником за векселем зобов'язання перед вексельним кредитором. 14 серпня 2014 р. між позивачем і [PERSON] було укладено договір поруки.(а.с.15) Відповідно до п. 2.1 договору поруки в порядку та на умовах, визначених цим договором, [PERSON] поручився перед позивачем за виконання [PERSON] його зобов'язання, в т. ч. в порядку та терміни, які передбачені угодою № 0551559/1 від 14 серпня 2014 р. про зміну терміну виконання зобов'язання. Під зобов'язанням згідно з п. 1.2 вказаного договору поруки сторони визначили обов'язок [PERSON] сплатити позивачу 72299643,90 грн. за простим векселем АА № 0551559 від 30 вересня 2011 р. з урахуванням угоди № 0551559/1 від 14 серпня 2014 р. про зміну терміну виконання зобов'язання. В п. 4 угоди № 0551559/1 від 14 серпня 2014 р. вказано, що у випадку, якщо [PERSON] прострочить термін здійснення будь-якого з передбачених цим пунктом угоди платежів, позивач має право вимагати дострокової сплати всієї суми зобов'язання. Для цього позивач направляє [PERSON] відповідну письмову вимогу, а він зобов'язаний виконати в повному обсязі зобов'язання перед позивачем за простим векселем протягом трьох календарних днів з моменту отримання такої письмової вимоги. У вищезазначеному випадку строк виконання [PERSON] зобов'язання перед позивачем автоматично змінюється на новий без будь-якого додаткового волевиявлення сторін. З врахуванням зазначеного 26 вересня 2014 р. відповідачам було вручено вимогу про дострокову сплату всієї суми боргу, а саме 72299643,90 грн. Однак, борг не був сплачений. В п. 8.8 договору поруки від 14 серпня 2014 р. передбачено, що у випадку зміни строків (термінів) виконання зобов'язання в силу умов, які встановлені угодою № 0551559/1 від 14 серпня 2014 р., порука за цим договором зберігає силу, а поручитель продовжує нести солідарну з боржником відповідальність за виконання зобов'язання з врахуванням змінених строків (термінів) та/або інших змінених умов виконання зобов'язання. Тому [PERSON] була вручена вимога про негайну сплату боргу в сумі 72299643,90 грн. До цього часу відповідачі не сплатили заборгованість навіть частково. В п. 3.2. договору поруки вказано, що у випадку фактичного отримання протягом 7 днів з дня укладення договору поручителем винагороди від боржника у розмірі 1% від суми зобов'язання поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржника у повному обсязі - у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Якщо поручитель протягом вказаного строку фактично не отримає від боржника винагороду у вищезазначеному розмірі, то поручитель солідарно відповідає перед кредитором (позивачем) за виконання боржником зобов'язання в межах 10000,00 грн. [PERSON] у своїх запереченнях на позов визнав зазначені обставини, але повідомив, що винагороду від [PERSON] за надання поруки в будь-якому розмірі не отримав, в зв'язку з чим просив суд стягнути солідно з відповідачів лише 10000,00 грн., а решту боргу 72289643,90 грн. стягнути тільки з [PERSON] В судовому засіданні представник [PERSON] щодо посилань [PERSON] не заперечував. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позивних вимог позивача про стягнення з відповідачів коштів, а тому позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача 3654 грн. 00 коп. судових витрат.

Outcome: partial