Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач зазначав, що 22 липня 2003 року померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області 23.07.2003 р., актовий запис № 119. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке вона заповідала позивачу та [PERSON] згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради народних депутатів Броварського району Київської області 19 вересня 1996 року, № 60. Позивач є єдиним спадкоємцем, оскільки [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на його користь, що підтверджується його нотаріально засвідченою заявою від 02.10.2007 р. Позивач звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з чим була відкрита спадкова справа № 955 (номер у спадковому реєстрі 43194670) до майна померлої 22.07.2003 р. [PERSON]. Нотаріусом було видане позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.11.2007 р., р.№1-4258 на право на земельну частку (пай), що належала [PERSON] Проте, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 14 (чотирнадцять) по вулиці Малинова (колишня назва Дімітрова) в смт. Велика Димерка Броварського району Київської області - «А-1», загальною площею 98,1 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: сарай - «Б», погріб «В», вбиральня «Г», колодязь «К», тротуар - «Т», огорожа - «N», оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього. У звязку з цим нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області запропонував позивачу звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, що підтверджується листом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 08.12.2017 р. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 14 (чотирнадцять) по вулиці Малинова (колишня назва Дімітрова) в смт. Велика Димерка Броварського району Київської області - «А-1», загальною площею 98,1 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: сарай - «Б», погріб «В», вбиральня «Г», колодязь «К», тротуар - «Т», огорожа - «N», в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 22.07.2003 р. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду відзив, в якому просили про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 22 липня 2003 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області 23.07.2003 р., актовий запис № 119 (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке вона заповідала позивачу [PERSON] та [PERSON] згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради народних депутатів Броварського району Київської області 19 вересня 1996 року, № 60 (а.с.11). Згідно із ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, оскільки [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивача, що підтверджується його нотаріально засвідченою заявою від 02.10.2007 р., що міститься в письмових матеріалах справи та матеріалах спадкової справи №955 до майна померлого 22 липня 2003 року [PERSON] (а.с.12). Позивач [PERSON] звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.11.2007 р., р.№1-4258 на право на земельну частку (пай), що належала [PERSON] (а.с.21). Проте, нотаріусом було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 14 (чотирнадцять) по вулиці Малинова (колишня назва Дімітрова) в смт. Велика Димерка Броварського району Київської області - «А-1», загальною площею 98,1 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: сарай - «Б», погріб «В», вбиральня «Г», колодязь «К», тротуар - «Т», огорожа - «N», у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на майно. Факт належності [PERSON] житлового будинку підтверджується наступними письмовими документами: - витягом з погосподарської книги [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області за 2001-2005 роки про те, що власником домогосподарства по вулиці Дімітрова, 14 в смт. Велика Димерка Броварського району Київської області значиться [PERSON]; рік побудови 1954; в списку членів домогосподарства зазначено спадкодавця [PERSON] та позивача [PERSON], оскільки на момент її смерті 22.07.2003 р. зареєстровані за вказаною адресою вони були удвох (а.с.17); - технічним паспортом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с.18-20); - довідкою КП КОР «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 92036 від 15.12.2009 р. про те, що житловий будинок по вул. Дімітрова, 14 в смт Велика Димерка Броварського району Київської області згідно матеріалів технічної інвентаризації збудований в 1954 році, загальна площа 98,1 кв.м., житлова площа 41,5 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами: сарай, погріб, вбиральня, колодязь, огорожа, тротуар (а.с.15); - довідкою [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області від 05.12.2017 р. №3900 про те, що згідно з записами в погосподарських книгах за 2001-2005 роки, погосподарська книга № 40, особовий рахунок № 3703 головою господарства по вул. Малинова (попередня назва - Дімітрова), 14 в смт Велика Димерка Броварського району Київської області до дня смерті 22.07.2003 р. була [PERSON]; житловий будинок збудований в 1954 році; рішення про оформлення права власності селищною радою не приймалося та не видавалося; за вказаною адресою у [PERSON] до моменту смерті перебувала у користуванні земельна ділянка загальною площею 0,22 га, в тому числі: 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,07 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.14); Згідно довідки [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області від 05.12.2017 р. №3896, відповідно до рішення [PERSON] селищної ради вулицю Дімітрова смт. Велика Димерка Броварського району Київської області перейменовано на вулицю Малинова (а.с.13). З огляду на вищенаведене вбачається, що [PERSON] належав житловий будинок, але право власності на нього відповідно до чинного законодавства вона не зареєструвала. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам слід мати на увазі, що відповідно до гл. 7 ЗУ від 2 вересня 1993 р. «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається громадянам нотаріальними конторами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визначення права на спадщину судовому розглядові не підлягають. За змістом ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, встановлено, що вказаний житловий будинок був набутий спадкодавцем у власність при житті з законних підстав, право власності на дане нерухоме майно виникло у відповідності до вимог законодавства, що регулювало дані правовідносини і було чинним станом на час виникнення права власності. Станом на день смерті даний житловий будинок належав на праві власності спадкодавцю, тому він увійшов до спадкового майна, на яке відкрилась спадщина. Той факт, що право власності на вказаний будинок не було власником зареєстроване у встановленому порядку, не свідчить про відсутність у неї права власності на будинок, оскільки закон, який регулював дані правовідносини і зокрема набуття права власності на нерухоме майно, і який діяв станом на час набуття вказаного майна у власність, не пов'язував момент набуття права власності з моментом реєстрації. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач [PERSON], згідно чинного законодавства, має право на прийняття та належним чином оформлення права власності на спадкове майно після смерті його матері [PERSON], яка померла 22 липня 2003 року.

Outcome: approved