Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому, із урахуванням уточнень, просив стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і довічно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 19 березня 2013 року він є пенсіонером по інвалідності ІІ групи довічно, отримує пенсію, яка є його єдиним доходом та не забезпечує йому прожиткового мінімуму, і якої не вистачає на придбання харчування, ліків та оплату комунальних послуг. Іншої близької людини, яка може йому допомагати та підтримувати матеріально в нього не має. Його донька [PERSON] матеріальної допомоги йому не надає, на його звернення щодо надання допомоги не реагує. З урахуванням викладеного, позивач просить суд задовольнити його вищезазначені вимоги (а.с. 1-3, 46-48). В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Дукін С.В. позовні вимоги з підстав, визначених ст. ст. 202, 205 СК України, підтримали в повному обсязі, зазначивши, що позивач вдруге перебуває у шлюбі із [PERSON] , яка є пенсіонером, не працює та отримує пенсію. Його донька [PERSON] , відносно якої він, позивач, не був позбавлений батьківських прав та утримував її до закінчення вищого навчального закладу, не допомагає матеріально, а розмір пенсії 1700 гривень, яку позивач отримує довічно, як інвалід 2 -ї групи, не забезпечує його мінімальних потреб у придбанні ліків, харчуванні та оплати комунальних послуг взимку. Відповідач та її представник адвокат Логінов О.Г. надали до суду відзив та письмові пояснення, в яких позовні вимоги не визнали, зазначили, що розмір пенсії, яку отримує позивач перевищує прожитковий мінімум, встановлений для непрацездатних осіб. Відповідач пояснила, що має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , 2007 року народження, з яким проживає окремо від чоловіка [PERSON] в місті Чорноморську Одеської області, зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця, доходу не має, офіційно не працює, має кредитну заборгованість, а її чоловік - [PERSON] матеріально її та сина не забезпечує, тому відповідач просила відмовити у задоволенні позову. Крім того, в судовому засіданні 02.05.2019 року відповідач пояснила суду, що не має матеріальної можливості утримувати батька, оскільки разом із сином потребує матеріальної допомоги (а.с. 25-28). Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази додані до матеріалів цивільної справи встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, повторним свідоцтвом про народження відповідача [PERSON] , [INFO] , виданого 23.09.1992 року, свідоцтвами про шлюб від 03.08.2007 року та про народження дитини від 13.11.2007 року встановлено, що її батьками є, [PERSON] та [PERSON] . Прізвище відповідача після укладення шлюбу з [PERSON] змінено на « [PERSON] », шлюб не розірвано. Від шлюбу відповідач має сина [PERSON] , [INFO] (а.с.11, 151). Постановою Арцизького народного суду Одеської області від 06.10.1992 року та довідки виданої Арцизьким РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 05.02.2019 року встановлено, що з позивача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] стягувались аліменти в розмірі ј частини його заробітку до 03.07.2003 року (а.с. 70, 71). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] , виданого 12 квітня 1994 року та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , слідує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що було зроблено актовий запис за № 45. Після розірвання шлюбу матері відповідача присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 32, 33). З пенсійного посвідчення позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 19.03.2013 року, довідки за № 739 виданої Саратським об`єднаним УПФУ Одеської області, слідує, що він є інвалідом другої групи загального захворювання, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України, розмір пенсії з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року становить 19760,98 грн., з 01.01.2019 року по травень 2019 року розмір пенсії склав 8811,35 грн. (а.с. 9,10,49). З розгорнутих медичних довідок позивача виданих Саратською ЦРЛ 02.01.2019 року, випискою з амбулаторної карти за 2015 - 2018 роки та квитанціями про сплату ліків слідує, що [PERSON] перебуває на Д-обліку в Саратській ЦРЛ, хворіє довготривало, лікується амбулаторно в останні півроку, з 07.04.2015 року по 15.04.2015 року, 14.12.2017 року по 26.12.2017 року перебував в стаціонарі з діагнозом: ожиріння, гострий трахеобронхіт, діагноз гіпертонічна хвороба 2 ст. 3 ст., гіпертензивне серце 2 ст., стенокардичничний синдром, енцефалопатія 2 ст. Витратив кошти на ліки: за період з 2015 року по 2019 рік - 38010 грн. (а.с. 12-14, 50, 51, 122-132, 135). Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.01.2008 року виданого Саратською селищною радою Одеської області, довідкою про склад сім`ї від 05.03.2019 року та квитанціями про сплату за комунальні послуги встановлено, що у позивача та його дружини [PERSON] , [INFO] , в рівних частках на праві спільної часткової власності знаходиться квартира [ADDRESS] , сім`я користується опаленням на твердому паливі, заборгованість по сплаті комунальних послуг відсутня. Витрати на придбання дров, газу, вугілля, побутової хімії за 2018 - 2019 роки склали 9900 гривень (а.с. 107-108, 112-114, 117, 120, 121, 139, 134). З фототаблиць, квитанцій про переказ грошових коштів за 2005 -2006 роки, квитанцій про сплату витрат на навчання [PERSON] , договору про відкриття карткового рахунку [PERSON] слідує, що позивач надавав матеріальну допомогу відповідачу під час її навчання (а.с. 73-76, 77-106). З довідки, виданої Чорноморською ЗОШ № 1 міста Чорноморська Одеської області вбачається, що син відповідача [PERSON] навчається в 5 класі зазначеного навчального закладу (а.с. 149). Зі скриншотів, наданих відповідачем [PERSON] слідує, що вона має кредитну заборгованість у онлайн сервісах Moneyveo, My credit, Dinero (а.с. 152-159). Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 202 СК України визначено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Зазначена норма СК встановлює обов`язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків за наявності двох умов: непрацездатності батьків та їх потреби в матеріальній допомозі. Із змісту положень ст. 75 СК України непрацездатним вважається той з батьків, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, 2 чи 3 групи. Згідно ч. 4 ст. 75 СК України, особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VІІІ визначено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 грудня 2018 року - 1497 гривень. Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» від 23.11.2018 року за № 2629-VIII визначено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, а саме: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Розмір пенсії позивача з січня 2018 року по листопад 2018 року - склав по 1628,15 грн. за місяць, за грудень 2018 року - 1702,27 грн., а всього за 2018 рік - 19760,98 грн. У 2019 році розмір пенсії позивача з січня 2019 року по травень 2019 року склав 8811,35 грн., по 1702,27 гривень щомісячно. Відтак, розмір щомісячної пенсії позивача як інваліда другої групи на день його звернення до суду становив 1628,15 грн., у 2019 році - 1702,27 грн, що є більшим за встановлений законом прожитковий мінімум у 2018 - 2019 році. Також судом враховується майновий стан відповідача, яка офіційно не працює, проживає в місті Чорноморську Одеської області, де винаймає житло, проживає за рахунок тимчасових заробітків, має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , учня 5-го класу, який проживає разом із нею та потребує матеріальної допомоги, має заборгованість за кредитом (а.с. 149-159). З вимогами про стягнення з відповідача додаткових витрат, викликаних тяжкою хворобою або інвалідністю, позивач до суду не звертався. На підставі досліджених судом доказів в їх сукупності встановлено, що позивач є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, відтак є непрацездатною особою. Водночас, позивач отримує пенсію в розмірі, що є більшим за встановлений законом прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, він одружений, проживає разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , отже, тягар утримання житла та оплати комунальних послуг покладається в рівній мірі, як на нього, так і на його дружину. Надані позивачем докази не підтверджують необхідності значних витрат на медикаментозне лікування. Відтак, під час судового розгляду, не знайшла свого підтвердження та обставина, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі і має необхідність у матеріальній допомозі, що є необхідною умовою, згідно положень ст. 202 СК України, для стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків. З огляду на викладене, враховуючи положення ст.81 ЦПК України щодо необхідності доведення кожною стороною обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] у зв`язку із їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed