Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 57826 грн. 38 коп. матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою (ДТП), 4000 грн. витрат на проведення експертиз, 704 грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначив, що 15.01.2016 року з вини відповідача відбулась ДТП за участю останнього та позивача. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав ушкодження вартістю 118800 грн. Страховою компанією відшкодовано завдану шкоду в сумі 49000 грн. Вартість автомобіля з пошкодженнями складає 11973,62 грн., за яку він його і продав. Зазначає, що вартість невідшкодованої шкоди за пошкодження відповідачем його автомобіля становить 57826,38 грн. Крім того, ним понесені судові витрати на проведення експертиз загальною вартістю 4000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги не визнає, вказуючи на їх недоведеність. Вважає, що звіт про проведення оцінки колісного транспортного засобу, яким визначено розмір матеріальної шкоди завданої позивачу, та звіт по визначенню утилізаційної вартості автомобіля складені з порушенням вимог законодавства, оскільки оцінювачем огляд автомобіля при визначенні суми матеріальної шкоди не проводився, відповідач при огляді автомобіля присутній не був, а тому не є неналежними та недопустимими доказами. Також заперечує проти стягнення 4000 грн. витрат на проведення оцінки автомобіля, зазначаючи, що вказані витрати не є судовими. Ухвалою суду від 11 квітня 2018 року у справі призначено автомобільну товарознавчу експертизу, за результатами проведення якої суду наданий Висновок експерта №3105 від 15.05.2018 по визначенню матеріальної шкоди, спричиненої власнику КТЗ ВАЗ 217030 р.н. [NUMBER] в результаті ДТП (далі за текстом Висновок експерта). В подальшому представником відповідача було заявлено клопотання про призначення іншої експертизи на вирішення якої поставити питання, відповіді на які надані у Висновку експерта №3105 від 15.05.2018. Клопотання мотивоване тим, що виникають сумніви у правильності Висновку експерта, оскільки визначений судовим експертом розмір матеріальної шкоди, відповідає розміру матеріальної шкоди визначеного у Звіті №30 про проведення оцінки колісного транспортного засобу ВАЗ 217030 державний номер [NUMBER] від 25.01.2018 (далі Звіт №30), що був виконаний до звернення позивачем до суду. Крім того, відсутні докази повноважень особи, що проводила експертизу на проведення судових експертиз. Вказане клопотання судом було відхилено, оскільки підстав для визнання висновку експерта неповним, неясним, необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви у його правильності судом не встановлено. Збіг розміру шкоди, що визначений у Висновку експерта з розміром шкоди, що визначений у Звіті №30 не свідчить про неправильність такого Висновку. Також, судовим експертом [PERSON] надано до суду свідоцтво №864, яке підтверджує його повноваження проводити судові автотоварознавчі експертизи по спеціальності «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» до 07.10.2019 р. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] був власником автомобіля ВАЗ 217030, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску. 15 січня 2016 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-2101», реєстраційний номер [NUMBER] на автодорозі з смт Більмак в напрямку смт Комиш-Зоря Більмацького району Запорізької області, внаслідок порушення Правил дорожнього руху України здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що належав позивачу. У звязку з вказаними обставинами вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2017 року у справі №319/1356/16-к відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вчинення відповідачем ДТП з автомобілем позивача та його вина підтверджуються вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2017 року у справі №319/1356/16-к. Згідно Висновку експерта матеріальна шкода, завдана [PERSON], власнику автомобіля [NUMBER] в результаті пошкоджень після ДТП, що відбулось 15 січня 2016 року дорівнює ринковій вартості автомобіля на дату ДТП і становить 118800 грн. Ринкова вартість автомобіля [NUMBER] станом на дату продажу 13.02.2018 року складає 2796,05 грн. При визначені розміру матеріальної шкоди експертом встановлено, що ринкова вартість автомобіля становить 118800 грн., вартість відновлювального ремонту 121957,88 грн. За встановлених обставин експертом зроблено висновок про економічну недоцільність відновлення транспортного засобу, у звязку з чим шкода визначена в розмірі ринкової вартості автомобіля 118800 грн. Враховуючи встановлені обставини справи відповідач в результаті скоєння 15.01.2016 року ДТП завдав позивачу матеріальну шкоду пошкодженням автомобіля останнього в розмірі 118800 грн. Як слідує з листа ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» від 15.12.2017 р. №12-12/4826, страхове відшкодування за пошкоджений в результаті ДТП автомобіль [NUMBER], що відбулось 15.01.2016 р. складає 49000 грн. В подальшому 13.02.2018 року позивач за договором купівлі-продажу транспортного засобу продав належний йому автомобіль [NUMBER] за ціною 11973,62 грн. Продаж автомобіля вчинений за вартістю, що визначена згідно Звіту №912 від 10.02.2018 року по визначенню утилізаційної вартості вказаного автомобіля, складеного субєктом оціночної діяльності [PERSON] сертифікат №167/17 від 01.09.2017 діє до 01.09.2020, виданий Фондом державного майна України. Отже, позивач частково отримав відшкодування завданої відповідачем шкоди в сумі 60973,62 грн., що складається із коштів виплачених йому як страхове відшкодування та коштів отриманих від продажу пошкодженого автомобіля. Таким чином, розмір шкоди заподіяної позивачу відповідачем, що залишився не відшкодованою становить 57826 грн. 38 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За положеннями\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~1188\~ЦК України\~шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме\~ шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. При вирішенні даного спору судом також приймається до уваги розяснення, що наведені у п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013\~ №4, згідно яких розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Крім того, як встановлено ст.\~1194 ЦК України,\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. На підставі вказаних норм чинного законодавства та встановлених обставин справи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 57826 грн. 38 коп. матеріальної шкоди завданої ДТП підлягають задоволенню. Заперечення відповідача з посиланням на те, що огляд пошкодженого автомобіля експертом не здійснювався, а відповідача не був повідомлений про здійснення такого огляду, а тому здійснена оцінка матеріальної шкоди, не є належним та допустимим доказом, не можуть бути прийняті судом до уваги виходячи з наступного. Огляд автомобіля проводився 16 січня 2018 року субєктом оціночної діяльності [PERSON] з метою визначення вартості матеріальної шкоди на замовлення позивача (Звіт №30 від 25.01.2018 року), про що зазначено у розділі 3.1. Звіту №30 від 25.01.2018 року та підтверджується доданими до звіту фотокартками. У відповідності до правил передбачених п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом від 24.11.2003 N142/5/2092 Міністерства Юстиції України та Фонду Державного майна України у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Як слідує з Електронного повідомлення з Інтернет сторінки сайту «Укрпошта», повідомлення про необхідність прибути на огляд пошкодженого в ДТП автомобіля [NUMBER] 16.01.2018 в смт Комиш-Зоря на вул. Першотравнева, 76, надіслано позивачем на поштову адресу відповідача та отримане ним 14.01.2018. Проте відповідач у призначений час та місце для огляду автомобіля не прибув, про що також вказано у розділі 3.1. Звіту №30 від 25.01.2018 року. У звязку з цим огляд автомобіля у відповідності до положень п. 5.2. Методики проводився без участі відповідача. Доказів невідповідності пошкоджень автомобіля, з яких виходив експерт при визначенні розміру матеріальної шкоди, пошкодженням отриманим в результаті ДТП відповідачем до матеріалів справи не надано. Витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. та 2700 грн. витрат на проведення експертизи на підставі ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Витрати на проведення оцінки автомобіля (Звіту №30 від 25.01.2018 року) в сумі 2500 грн. відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача не підлягають, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог приймаючи до уваги Висновок експерта, який наданий на виконання ухвали суду, а не вказаний Звіт. Що стосується вимог про стягнення витрат на визначення утилізаційної вартості автомобіля (Звіту №912 від 10.02.2018 року) в сумі 1500 грн., то вони стягненню з відповідача також не підлягають оскільки в обґрунтування розміру матеріальних збитків покладено і прийнято судом вказаний вище Висновок експерта. А звіт про визначення утилізаційної вартості автомобіля здійснений позивачем для встановлення вартості продажу автомобіля, а не для визначення розміру завданої шкоди. Також слід зазначити, що понесені позивачем витрати на проведення оцінки автомобіля та визначення утилізаційної вартості автомобіля відповідно до ст. 133 ЦПК України не відносяться до судових витрат.

Outcome: approved