Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» (далі - ТОВ «АФ «Маяк») про стягнення на його користь заробітної плати за надані послуги в сумі 5031,25 грн. та судові витрати, мотивуючи тим, що відповідно до договору про надання послуг №14 від 12.04.2018 року та договору про надання послуг №19-1 від 25.04.2018 року відповідач зобов`язався виплати йому винагороду за надані послуги водія автотранспортного засобу та роздавача нафтопродуктів, однак зобов`язання не виконав, при цьому працівники підприємства підробили його підпис про отримання ним грошової винагороди. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 21.11.2019 року відкрито провадження по даній справі у порядку загального позовного провадження та витребувано з ТОВ «Агрофірма «Маяк» оригінал відомості про нарахування та отримання позивачем [PERSON] грошей за надані послуги ТОВ «Агрофірма «Маяк» за відпрацьований час з 12 квітня по 17 жовтня 2018 року. Ухвала суду отримана ТОВ «Агрофірма «Маяк» 22.11.2019 року (а.с. 18). Витребувані судом докази до суду не надано, у зв`язку з їх втратою (а.с. 40). Позивач та представник позивача Павленко А.О., який діє на підставі ордера про надання правової допомоги №074 від 16.10.2019 року (а.с. 9), у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Крім того, під час судового розгляду відповідач [PERSON] пояснив, що договори про надання послуг №14 від 12.04.2018 року та №19-1 від 25.04.2018 року, а також додаткову угоду до договору про надання послуг №14 від 12.04.2018 року він підписував особисто, кошти в рахунок оплати наданих послуг отримував щомісячно по 4800,00 грн., відомості про отримання коштів підписав лише за квітень 2018 року (дві відомості - одну на 800,00 грн., іншу на 4000,00 грн.), після чого йому особисто привозили кошти в с. Велика Рублівка в конверті. Позивач зазначив, що йому не заплатили кошти за виконану роботу за останній місяць роботи, а саме за період з 17 вересня по 17 жовтня 2018 року, тобто відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, в той час, як він (позивач) свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Позивач вказує, що зазначена в довідці ТОВ «АФ «Маяк» №103 від 31.07.2019 року сума доходу, що підлягає йому до виплати за період з 12.04.2018 року по 17.10.2018 року, що становить 5031,25 грн. і є сумою заборгованості за останній місяць виконання робіт за договором про надання послуг №14 від 12.04.2020 року. Крім того, позивач пояснив, що йому у повному обсязі та своєчасно проведено оплату за виконані роботи за договором №19-1 від 25.04.2018 року, за яким він надавав послуги з роздавання нафтопродуктів до 11.05.2018 року. Представник позивача - адвокат Павленко А.О. зазначив, що ці доходи є заробітною платою, яка не може бути такою низькою - 1000,00 грн. щомісячно. Представник відповідача Литвиненко А.А., яка діє на підставі довіреності №1 від 02.01.2020 року (а.с. 48), у судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивача не визнала у повному обсязі з підстав отримання [PERSON] у повному обсязі грошової винагороди за надані послуги підприємству за договорами про надання послуг. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши позивача, представників сторін, допитавши свідків, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, з наступних підстав. 12.04.2018 року ТОВ «АФ «Маяк» (замовник) та [PERSON] (виконавець) уклали договір про надання послуг №14, відповідно до якого, у порядку та на умовах, визначених договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги водія автотранспортних засобів, а замовник зобов`язується оплачувати надані послуги. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним, але не довше, ніж до 31.12.2018 року (а.с. 5). 25.04.2018 року між ТОВ «АФ «Маяк» (замовник) та [PERSON] (виконавець) укладено договір про надання послуг №19-1, відповідно до якого, у порядку та на умовах, визначених договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги з роздачі нафтопродуктів, а замовник зобов`язується оплачувати надані послуги. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним, але не довше, ніж до 11.05.2018 року (а.с. 6). Відповідно до п. 5.11, п. 5.12 договору про надання послуг №14 від 12.04.2018 року та договору про надання послуг №19-1 від 25.04.2018 року, якщо інше прямо не встановлено договором або чинним законодавством України, договір може бути розірваний тільки за взаємною домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою до договору. Договір вважається розірваним із моменту підписання сторонами відповідної додаткової угоди до нього, якщо інше не встановлено в додатковій угоді, договорі або чинним законодавством України. Згідно з Додатковою угодою до Договору про надання послуг №14 від 12.04.2018 року, укладеною між ТОВ «Агрофірма «Маяк» (замовник) та [PERSON] (виконавець), сторони вирішили припинити дію Договору про надання послуг №14 від 12.04.2018 року за взаємною згодою з 17.10.2018 року. Сторони підтверджують, що на момент припинення дії Договору між ними немає неврегульованих спорів з приводу його виконання, а також будь-яких невиконаних сторонами зобов`язань. У зв`язку з припиненням дії Договору, жодна з сторін не має претензій до іншої сторони Договору (а.с. 7). Відповідно до довідки ТОВ «АФ «Маяк» №103 від 31.07.2019 року [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , надавав послуги у ТОВ «Агрофірма «Маяк» за цивільно-правовим договором, дохід за період з 12.04.2018 року по 17.10.2018 року склав 6250,00 грн., сума до виплати 5031,25 грн., сплачено ЄСВ підприємством - 1375,00 грн. (а.с. 7 на звороті, а.с. 70). У позові, а також під час судового засідання позивач та його представник, при поясненні та обґрунтуванні своїх позивних вимог вживають терміни як заробітна плата, так і грошова винагорода за надані послуги, згідно з договорами. Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Працівник - фізична особа, яка працює на підставі трудового договору на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи, яка використовує найману працю (ст. 1 Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»). Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України). За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації. Предметом договору про надання послуг є вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності, а результати цих послуг визначаються після їх виконання і оформляють актами приймання-передачі наданих послуг, на підставі яких провадиться їх оплата. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами. Водночас відповідно до п. а) ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію. Під час судового розгляду не було встановлено, що позивач був прийнятий за трудовим договором на роботу за конкретною кваліфікацією, професією, посадою в ТОВ «АФ «Маяк», та повинен був виконувати вимоги внутрішнього трудового розпорядку, дотримуватися трудової дисципліни. Договір про надання послуг №14 від 12.04.2018 року та договір про надання послуг №19-1 від 25.04.2018 року за своєю суттю є цивільно-правовими договорами, предметами яких є послуги водія автотранспортних засобів та роздавача нафтопродуктів. Отримання винагороди проводилося після складання актів приймання-передачі наданих послуг, як підтвердження кінцевого результату. Відповідачем надані акти за №275 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29.06.2018 року, №471 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 01.10.2018 року, №478 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17.10.2018 року на загальну суму 2500,00 грн. по виконанню робіт (надання послуг) водія автотранспортних засобів відповідно до договору №14 від 12.04.2018 року, в них зазначений виконавець послуг - [PERSON] , замовник - ТОВ «АФ «Маяк», наявні підписи сторін, у двох актах (№№471, 478) вказується період надання послуг з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року на суму 1000,00 грн. і 500,00 грн. відповідно, та 01.10.2018 року по 17.10.2018 року, а в третьому (№275) - кількість годин, та ціна за годину надання послуг (а.с. 80-82). Вказані акти підписані позивачем як виконавцем за Договором про надання послуг №14 від 12.04.2018 року, що ним визнавалося в ході судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розділом 3. «Оплата Послуг та порядок їх приймання» договору про надання послуг №14 від 12.04.2018 року передбачено, що за надання передбачених Договором Послуг Замовник виплачує Виконавцю винагороду згідно розцінок товариства після підписання акта приймання-передачі наданих послуг. Завдання Послуг Виконавцем та прийняття їх результатів Замовником оформляється Актом приймання-передачі наданих Послуг, який підписується повноважними представниками Сторін після фактичного надання Послуг. Підписання Акта приймання-передачі наданих послуг представником замовника є підтвердженням відсутності претензій із його боку щодо вказаних в акті послуг. Як встановлено в судовому засіданні, виконавець надав замовнику обумовлені договором послуги згідно з договором про надання послуг №14 від 12.04.2018 року, сторонами підписана додаткова угода до договору про надання послуг №14 від 12.04.2018 року про припинення дії договору за взаємною згодою з 17.10.2018 року, де вказується, що у сторін немає претензій один до одного, і немає неврегульованих спорів з приводу його виконання, чи не виконаних зобов`язань, в матеріалах справи не містяться висловлювання замовником вмотивованої відмови чи зауважень до наданих послуг по актах приймання-передачі наданих послуг, та доказів досудового врегулювання спору між сторонами, як це передбачено п. 4.8 договору, крім того, позивач під час судового засідання підтвердив отримання від відповідача грошової винагороди за виконані послуги у сумі, що перевищує 5031,25 грн. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] , яка працює головним бухгалтером ТОВ «АФ «Маяк» пояснила, що позивач надавав ТОВ «АФ «Маяк» послуги цивільно-правового характеру за договорами. З ним регулярно проводилися розрахунки, заборгованості з оплати наданих послуг товариство перед позивачем не має. Допитаний у ході судового розгляду свідок [PERSON] , який пояснив, що у 2018 році він займав посаду керуючого відділення №2 ТОВ «АФ «Маяк», та відповідав за складання актів прийому передачі виконаних робіт за договорами на надання послуг, укладеними між ТОВ «АФ «Маяк» та позивачем по справі, контролював за безпосереднім виконанням робіт виконавцем. На прохання [PERSON] він привозив [PERSON] кошти за оплату виконаних робіт, всі видані йому кошти він передавав [PERSON] особисто, розмір сум не пам`ятає. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] , яка працює начальником відділу нормування та оплати праці ТОВ «АФ «Маяк» пояснила, що позивач надавав ТОВ «АФ «Маяк» послуги цивільно-правового характеру за договорами. Облік виходу на роботу позивача не проводився, оскільки він працював за цивільно-правовими договорами. За результатами виконаних ним робіт складалися акти прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) по яких вона проводила нарахування за розцінками ТОВ «АФ «Маяк» відповідно до умов укладених договорів з позивачем та ТОВ «АФ «Маяк». Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] , яка працює касиром в ТОВ «АФ «Маяк», пояснила, що виплачувала один раз виплату [PERSON] , але не пам`ятає з яких підстав. Під час судового розгляду не встановлено підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено під час судового розгляду, позивачем беззаперечно визнається факт, що відповідачем у повному обсязі проведено оплату наданих ним послуг за договором про надання послуг №19-1 від 25.04.2018 року, який діяв до 11.05.2018 року, а також, що ним особисто було підписано Додаткову угоду до Договору про надання послуг №14 від 12.04.2018 року, відповідно до якої сторони вирішили припинити дію Договору про надання послуг №14 від 12.04.2018 року за взаємною згодою з 17.10.2018 року та підтверджують, що на момент припинення дії Договору між ними немає неврегульованих спорів з приводу його виконання, а також будь-яких невиконаних сторонами зобов`язань, а у зв`язку з припиненням дії Договору, жодна із сторін не має претензій до іншої сторони Договору. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому виходячи із змісту вище зазначеної норми судові витрати позивачу не відшкодовуються. Відповідач про понесення ним судових витрат не заявляв.

Outcome: dismissed