Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом в Дергачівський районний суд Харківської області до [PERSON], третя особа: Селянське (фермерське) господарство „Пролісок «Про про виділ частки в натурі з майна, що знаходитьтся в сумісної часткової власності та визнання права власності». В підтвердження позову [PERSON] посилається на те, що 15.07.2015р. між ним та селянським (фермерським) господарством „Пролісок в особі Голови [PERSON] було укладено Попередній договір купівлі продажу. За умовами договору [PERSON] виплатив повну суму вартості обєкту нерухомості ще до укладення Попереднього договору та Договору купівлі-продажу. Обєктом за попереднім договорм є окрема нежитлова будівля загальною площею 86,10 кв.м. розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район с.Пересічне пл.Конєва,5-Г/пров.Кооперативний,3-Г. [PERSON] не може укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу обєкту нерухомості, тому що не має виділу цього обєкту в натурі. Згідно довідки КП „БТІ Дергачівської районної ради за №145 від 05.05.2015р. в частковому виразі цей обєкт продажу складає 8/100 від усіх будівель. Відповідно до листа КП „БТІ Дергачівської районної ради 8/100 нежитлових будівель складає в цілому нежитлову будівлю літ. „Б-1 загальною площею 86,10 кв.м. [PERSON] зі свого боку виконав усі зобовязання за Попереднім договором повністю зробив оплату. [PERSON] cвої зобовязання по збору та підготовці всіх необхідних документів для продажу не виконала. 15.07.2015р. було укладене договір коміссії між Селянським (фермерським) господарством „Пролісок та [PERSON], за яким вона виконує обовязки продавця. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в заяві просить заслухати справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в заяві просив заслухати справу без її присутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши представлені докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що 15.07.2015р. між нею та селянським (фермерським) господарством „Пролісок в особі Голови [PERSON] було укладено Попередній договір купівлі продажу. За умовами договору [PERSON] виплатив повну суму вартості обєкту нерухомості ще до укладення Попереднього договору та Договору купівлі-продажу. Обєктом за попереднім договорм є окрема нежитлова будівля загальною площею 86,10 кв.м. розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район с.Пересічне пл.Конєва,5-Г/пров.Кооперативний,3-Г. [PERSON] не може укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу обєкту нерухомості, тому що не має виділу цього обєкту в натурі. Згідно довідки КП „БТІ Дергачівської районної ради за №145 від 05.05.2015р. в частковому виразі цей обєкт продажу складає 8/100 від усіх будівель. Відповідно до листа КП „БТІ Дергачівської районної ради 8/100 нежитлових будівель складає в цілому нежитлову будівлю літ. „Б-1 загальною площею 86,10 кв.м. [PERSON] зі свого боку виконав усі зобовязання за Попереднім договором повністю зробив оплату. [PERSON] cвої зобовязання по збору та підготовці всіх необхідних документів для продажу не виконала. 15.07.2015р. було укладене договір коміссії між Селянським (фермерським) господарством „Пролісок та [PERSON], за яким вона виконує обовязки продавця. На день предявлення позовних вимог, відповідач не заперечував факт передачі позивачу право власності на нежитлову будівлю , та вважав [PERSON] її власником. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності являється непорушним. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підстави виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.204 ч.1 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно ст. 328 ч.1ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч 2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ч.1 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором чи законом, відповідно до ст. 334 ч.1 ЦК України. Згідно ст. 346 ч1. п.1 ЦК України право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна. Вимоги ст.220 ЦК України регламентують правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору , так у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним , але якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як вбачається з положень вказаної норми умовами визнання договору дійсним є наступні:1) сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, 2)така домовленість підтверджена письмовими доказами; 3)відбулося повне або часткове виконання договору;4)одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення. Усі вищезазначені умови існують у вказаних взаємовідносинах, тому вказаний договір купівлі - продажу є дійсним. Відповідно до Постанови пленуму ВСУ « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» , у звязку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним, лише з підстав встановлених ст. 218 та 220 ЦК України. Згідно ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Суд, оцінюючи в сукупності зібрані у судовому засіданні докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.328,346 ЦК України, позивач набув право власності на вказане нежитлове приміщення за правочином. Незаконність набуття права власності не встановлена, а тому на думку суду є законні підстави визнати право власної на нежитлову будівлю.

Outcome: approved