Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду і просить стягнути з Переяслав-Хмельницької міської ради на його користь 38435 гривень матеріальної шкоди та та судові витрати по справі повязані із сплатою судового збору. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити. Відповідач позов не визнав, вважає що відповідачем по даній справі повинно бути комунальне підприємство Переяслав-Хмельницьке ВУКГ, та просив змінити первісного відповідача з Переяслав-Хмельницької міської ради на комунальне підприємство Переяслав-Хмельницьке ВУКГ. Представник третьої особи - комунального підприємства Переяслав-Хмельницьке ВУКГ просив відмовити в задоволенні позову. [PERSON]В вважає, що в позовних вимогах позивачу слід відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 15 червня 2015 року близько 11 години позивач рухався по вул. Героїв Дніпра в м. Переяслав-Хмельницькому, в районі магазину Дніпро у його автомобіль влучила кришка каналізаційного люка, яка була вибита зі свого місця на дорозі колесом зустрічного автомобіля. В результаті даного удару було пошкоджено автомобіль Renault Lodgy, державний номер [NUMBER], який належить позивачу. Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.05.2015 року, третю особу по справі [PERSON]В було притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч.4 ст. 140 КУпАП, як посадову особу начальника цеху Благоустрій ВУКГ який відповідає за утримання автомобільних доріг. Рішенням Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22.12.2015 року в справі за позовом [PERSON] до Комунальне підприємство Переяслав-Хмельницьке ВУКГ, третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 23 травня 2016 року дане рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відповідно до ч. 3. ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі. Що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або, особа, щодо якої встановлено ці обставини. Зокрема вказаними вище рішеннями було встановлено, що будь-яких обєктивних даних (належних та допустимих доказів) про те, що відповідачем у справі має бути комунальне підприємство «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства», не здобуто. Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як відповідача. Такого клопотання позивачем заявлено не було, а отже, з урахування ч. 3 ст. 61 ЦПК України, суд приходить висновку про те, що в даному випадку належним відповідачем є Переяслав-Хмельницька міська рада. В судовому засіданні представник відповідача пояснив суду, що Переяслав Хмельницька міська рада Київської області рішенням від 29.08.2013 року №07-45-УІ затвердила нову редакцію «Порядку управління обєктами комунальної власності територіальної громади міста Переяслав Хмельницького». Відповідно до п.п. 3, 12, 13 вказаного Порядку частина майна, що належить відповідачу, була передана на праві господарського відання КП Переяслав Хмельницькому ВУКГ. Зокрема, на комунальне підприємство «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» покладено здійснення контролю за створенням безпечних умов користування автомобільними дорогами в межах міста. Дані обставини на думку представника відповідача також підтверджуються п.п. 2, 3, Статуту комунального підприємства «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства». Треті особи, представник КП «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» та [PERSON] пояснили суду, що дійсно, люки встановлені на автомобільних дорогах не відповідають стандартам, та КП «Переяслав Хмельницьке» ВУКГ неодноразово зверталось до міської ради з цим питанням, однак, відповіді не отримали просили відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що відсутній причинний звязок, як складовий елемент відповідальності за заподіяну шкоду . Крім того, [PERSON] зазначив суду, що КП «Переяслав Хмельницьке» ВУКГ лише наглядає за чистотою доріг та фактично позбавлена можливості проводити ремонтні та інші роботи, оскільки а ні за штатним розписом, а ні за посадами у них відсутні спеціалісти та відповідна техніка. Вказані роботи повинні проводитись дорожно експлуатаційними організаціями, однак така організація в м. Переяслав Хмельницькому не створена. Заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. За нормою ст. 5 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях. Пошкодження належного позивачу автомобіля відбулося на вул. Г.Дніпра в м. Переяслав-Хмельницький. Відповідно до ст. 1\~ Закону України «Про автомобільні дороги» вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів. Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, що визначено ч. 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги». Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться, що визначено ст. 17 Закону України «Про автомобільні дороги». Відповідно до ст. 18 цього Закону складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування. Пошкодження автомобіля позивача відбулося на проїзній частині вулиці, а отже відповідальним за управління та розвиток вулиці є орган місцевого самоврядування. Пунктом 2 частини 1 статті 19 вищевказаного Закону визначено основним обов'язком органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів - організацію будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами. За нормами ст. 21 цього ж Закону саме на орган місцевого самоврядування покладено відповідальність за: 1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; 4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом. Фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів врегульовано також вищезазначеним Законом\~ і не є предметом даного спору, як на це вказано представником відповідача. Розподіл коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться, з метою збереження та розвитку вулично-дорожньої мережі відповідно до пріоритетів, визначених державними програмами та перспективними планами розвитку транспортної системи міст та інших населених пунктів, з урахуванням фактичного стану вулично-дорожньої мережі і регулюється бюджетним та іншим законодавством між учасниками таких суспільних відносин. Окрім того, Законом України «Про дорожній рух», зокрема ст.ст. 7-9, визначено компетенцію власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів. За таких обставин, вважаю, що власником автомобільних доріг, яким є Переяслав-Хмельницька міська рада не створено всіх умов, щодо безпеки використання автомобільних доріг, що призвело до даної автотранспортної пригоди та матеріальних збитків позивача. Відповідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а тому Переяслав-Хмельницька міська рада повинна відшкодувати матеріальну шкоду. Витрати понесені позивачем, повязані із сплатою судового збору суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України. На основі викладеного,

Outcome: approved