Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 10.11.2016 року [PERSON] позичив у нього 1000 Євро із терміном повернення у строк до одного місяця. В підтвердження даного факту [PERSON] написав розписку, яку засвідчив власним підписом. Однак станом на сьогоднішній день відповідач не виконав належним чином свої зобовязання і вказані в розписці кошти не повернув. На підставі наведеного, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 31610 грн. 00 коп. (що еквівалентно 1000 Євро згідно офіційного курсу НБУ на момент звернення до суду, а саме, станом на 10.05.2018 року), 5927 грн. 48 коп. інфляційних витрат, 1352 грн. 02 коп. три проценти річних від простроченої суми, 7508 грн. 45 коп. процентів за користування коштами, 704 грн. 80 коп. судових витрат з оплати судового збору. [PERSON] згідно письмової заяви підтримав позовні вимоги в повному обємі, просить розглядати справу у його відсутності; у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу було надіслано судову повістку (поштове відправлення №3460001951639, отримано 10.08.2018 року); про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Зі згоди сторони позивача, що викладена у письмові заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно розписки від 10.11.2016 року, [PERSON] позичає у [PERSON] кошти в сумі 1000 Євро на один місяць. Дані паспорта № МЮ399120. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з приписів ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав свої зобовязання перед позивачем [PERSON] згідно договору позики, так як грошові кошти у визначений договором строк не повернув. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною позивача доведено факт виникнення зобовязальних відносин між [PERSON] і відповідачем та факт отримання відповідачем [PERSON] позики у розмірі 1000 Євро. Стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів на спростування обставин, на які [PERSON] посилається як на підставу своїх вимог. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає заборгованість за договором позики в розмірі 31610 грн. 00 коп. (що еквівалентно 1000 Євро згідно офіційного курсу НБУ на момент звернення до суду, а саме, станом на 10.05.2018 року), 5927 грн. 48 коп. інфляційних витрат, 1352 грн. 02 коп. три проценти річних від простроченої суми, 7508 грн. 45 коп. процентів за користування коштами, Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції №86 від 22.05.2018 року позивачем при зверненні до суду було оплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., які підлягають сятгненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved