Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зазначивши, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 24.01.2008 року. У 2011 році відповідач була зареєстрована за вищевказаною адресою, оскільки на той момент перебувала у шлюбі з її сином - [PERSON] У 2015 році шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] були припинені, у зв'язку з чим відповідач зібрала свої особисті речі та покинула місце реєстрації. Вказала, що 01.02.2018 року шлюб між відповідачем та її сином розірвано в судовому порядку. Підкреслила, що з весни невістка без поважних причин не проживає в спірному житловому будинку, не має намагань користуватися цим житлом, але зняти її з реєстрації у позасудовому порядку можливості не має, оскільки на даний момент фактичне місце проживання (перебування) відповідача їй не відоме. Просила визнати [PERSON], [INFO], особою, яка втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник виконавчого комітета Бердянської міської ради Запорізької області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно копії договору купівлі-продажу 24.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Данціг-Картофлицькою С.Я. та зареєстрованого в реєстрі за №371, витягу з Державного реєстру правочинів від 24.01.2008 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.01.2008 року та технічним паспортом від 11.07.2006 року житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 5-11). За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області (а.с. 27) [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не проживає за вищевказаною адресою більше року, що підтверджується поясненнями позивача та наявними матеріалами справи, тому її слід вважати такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] Запорізької області. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved