Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 вересня 1993 року Никловицької сільською радою Самбірського району Львівської області, посилаючись на те, що з часу укладення шлюбу відносини із відповідачем поступово погіршувалися; вони втратили почуття любові та взаємоповаги, у них різні погляди на сімейне життя, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин; від шлюбу у сторін народилося п`ятеро дітей, четверо з яких повнолітні та син [PERSON] , [INFO] , який на даний час неповнолітній і проживає із відповідачем; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин протягом останніх десяти років, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, подав заяву в якій позов підтримав, справу просив розглядати в його відсутності через поганий стан здоров`я. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти його задоволення, оскільки їй відомо, що позивач на даний час проживає з іншою жінкою. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому до ухвалення судового рішення судом роз`яснено відповідачу наслідки відповідної процесуальної дії. Також судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 1993 року у Никловицькій сільській раді Самбірського району Львівської області; від цього шлюбу в них народилося п`ятеро дітей, четверо з яких повнолітні та син [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили подружні відносини, разом не проживають протягом десяти років та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки як вбачається із позицій сторін їх сім`я давно розпалася, а шлюб існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а також їх неповнолітнього сина.

Outcome: approved