Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований, але фактично не проживає з квітня 2013 року без поважних причин його син [PERSON] Він не приймає участі в утриманні житла та оплаті комунальних платежів, у зв`язку з чим [PERSON] вимушений додатково сплачувати кошти за деякі комунальні послуги та переживати матеріальні труднощі. Усі звернення позивача щодо добровільного зняття з реєстраційного обліку [PERSON] ігнорує. При цьому, фактично він мешкає за адресою: [ADDRESS] . У той же час реєстрація постійного місця проживання [PERSON] у житловому приміщенні позивача позбавляє останнього права вільно користуватися та розпоряджатися своєю нерухомістю. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не користується будинком за вказаною адресою, не несе витрат по його утриманню, жодних речей відповідача у приміщенні не має, [PERSON] просить суд усунути йому перешкоди у користуванні власністю та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями [ADDRESS] . Ухвалою суду провадження по справі було відкрито за призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.20). Копії зазначеної ухвали були направлені сторонам. Повідомлення про вручення поштових відправлень повернулися на адресу суду (а.с.22,23,24). У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк відповідачі відзив на позов не подали, жодних пояснень, заяв чи клопотань від них суду не надходило. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідачів про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного. Згідно положень ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. За змістом ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом ст. 391 ЦК України власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]: 1 /2 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.06.1990 року, виданого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-1951 та зареєстрованому в КП «Нікопольське МБТІ» 20.12.2012 року, номер запису 244 в книзі 1 (а.с.5,6); 1/2 частина - на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 26.10.2012 року, зареєстрованого в КП «Нікопольське МБТІ» 20.12.2012 року, номер запису 244 в книзі 1 (а.с.7,8). У вказаному будинку, крім позивача та його дружини [PERSON] , зареєстрований син [PERSON] - [PERSON] (а.с.11,19) Згідно Акту, складеного за підписом сусідів і депутата сільської ради та затвердженого секретарем Приміської сільської ради Нікопольського району 04.01.2019 року, відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з квітня 2013 року (а.с.12). З позовної заяви вбачається, що на даний час [PERSON] фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . В той же час, реєстрація місяця проживання відповідача [PERSON] у будинку позивача створює останньому перешкоди у користуванні та розпорядженні належною йому нерухомістю, змушує нести додаткові витрати на утримання житла, і, як наслідок, переживати матеріальні труднощі. Судом встановлено, що [PERSON] у добровільному порядку з квітня 2013 року не проживає у будинку [ADDRESS] , не несе жодних витрат по його утриманню. Зважаючи на те, що відповідач протиправно створює [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном, суд вважає, що право позивача на володіння, користування та розпорядження своєю нерухомістю підлягає захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за зазначеною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved