Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до суду, просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] посилаючись на те, що позивач на підставі договору дарування від 21.08.2007р. та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №25390376 від 09.08.2014р. є власником вказаної домобудівлі, в якій зареєстрований відповідач, його племінник [PERSON], який з 2004р. за місцем реєстрації не проживає, добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим порушує права та законні інтереси позивача, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування належним позивачу житлом. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, надавши пояснення згідно заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] позов не визнав повністю, суду пояснив, що в 1996р. при отриманні паспорта був зареєстрований за місцем проживання [PERSON] по [ADDRESS], коли виповнилось 24 роки з села поїхав, проживав в м. Херсоні, на даний час з сім'єю проживає в с. Киселівка, зніматися з реєстрації за даною адресою він не хоче,бо без реєстрації не зможе влаштуватися на роботу. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Із договору дарування домобудівлі і земельної ділянки від 31 серпня 2007р. укладених між [PERSON] і [PERSON], та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.08.2014р. вбачається, що позивач є власником домобудівлі та приватизованої земельної ділянки площею 0,1469га по [ADDRESS]. Згідно ксерокопії паспорту відповідача та витягу із домової книги №6-4, розпочатої Дніпровською сільською радою Білозерського району Херсонської області 03.02.1993р., в [ADDRESS] проведена реєстрація відповідача [PERSON], народження [INFO]., з 20.12.1996р. Відповідно до довідок №389, 390 від 09.09.2014р. Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають позивач, його батько [PERSON], відповідач зареєстрований, але з 2004р. за вказаною адресою не проживає. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожний окремо пояснили, що вони проживають з позивачем та його батьком по сусідству в [ADDRESS], [PERSON] за адресою по [ADDRESS] ніколи не проживав і не проживає, відповідач іноді приїздить до позивача, влаштовує скандали, завжди в нетверезому стані, нецензурно висловлюється, ображає діда та дядька, застосовує до них грубу фізичну силу. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами за своєю природою є цивільно-правовими, регулюються ЦК України щодо права власності та захисту права власності та положеннями ЖК України. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України і ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання інших членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав передбачених законом. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника в частині збереження права користування житлом особам, які заселилися до нього зі згоди колишнього власника, у випадку зміни власника. Виникнення права осіб на користування житлом та обсяг цих прав залежить від наявності у особи, зі згоди якої вона вселилася, права власності на це житло, а отже припинення права власності цієї особи на житло припиняє право осіб, які з її згоди були вселені, на користування житлом. Право відповідача, який не є співвласником спірного будинку, на користування ним, було похідним від прав колишнього власника цього будинку, а з припиненням його права власності, припинилося й право відповідача на користування житлом, проживання в ньому. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. А поскільки із пояснень сторін в судовому засідані та досліджених доказів вбачається, що право власності попереднього власника на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] [PERSON], зі згоди якого відповідач вселився у житло, припинено, право відповідача, який не є співвласником спірного будинку, було похідним від прав колишнього власника [PERSON], а з припиненням його права власності, припинилося й право відповідача на користування житлом та проживання в ньому, беручи до уваги, що відповідач з 2004 року припинив користування та проживання у вищезазначеному житлі, а тому він втратив право користування житловим будинком, який на праві власності належить позивачу, на підставі чого суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у вказаному житлі порушує права і інтереси позивача, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS].

Outcome: approved