Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, мотивуючи тим, що він народився і тривалий період жив в Україні, де отримав освіту, одружився, потім він з родиною деякий час проживав в Російській Федерації, звідки в 1991 році повернувся в Україну і до 2003 року мешкав в с.Пантазіївка Знам»янського району Кіровоградської області. З 2003 року заявник проживав в [INFO], а з 2008 року і до цього часу - в с.Тиниця Бахмацького району Чернігівської області. Однак, [PERSON] на даний час не має паспорта і не може підтвердити своє громадянство, оскільки паспорт громадянина СРСР він втратив, а паспорта громадянина України взагалі не отримував, оскільки не має документального підтвердження факту свого проживання в Україні станом на 24.08.1991 року. Встановлення вказаного факту необхідне заявнику для отримання паспорта громадянина України та оформлення пенсійних виплат. Вказана заява надійшла до суду до набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», однак, згідно з п.9 Прикінцевих і перехідних положень ЦПК України, з урахуванням змін, внесених вищевказаним Законом України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито (порушено) до набрання чинності цим Законом, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цим Законом, то ж дана заява розглянута згідно з нормами цивільного процесуального законодавства діючими на даний час. У судовому засіданні [PERSON] підтримав свою заяву, просив її задовольнити і додатково пояснив, що 1960 року він народився в Україні, де 1975 року закінчив школу, у 1980 році одружився, а 1983 року у нього народилася донька. Потім з 1989 року він проживав в Російської Федерації, звідки повернувся в Україну в січні 1991 року, де спочатку до 1995 року без реєстрації проживав в с.Пантазіївка Знам»янського району Кіровоградської області, згодом зареєструвався і проживав у вказаному населеному пункті до 2003 року, потім без реєстрації до 2008 року мешкав в с.Гайворон Бахмацького району Чернігівської області, а з 2008 року і на даний час без реєстрації проживає в [INFO]; вчасно обміняти паспорт громадянина СРСР він не встиг, а згодом втратив його; неодноразові звернення до компетентних органів по питанню видачі паспорта громадянина України результатів не дали, оскільки документальне підтвердження його належності до громадян України відсутнє, тому він просить задовольнити його заяву, оскільки дійсно проживав на території України станом на 24.08.1991 року. Представник заявника в судовому засіданні також підтримав подану [PERSON] заяву і просив її задовольнити, оскільки іншим чином встановити даний факт і довести, що заявник станом на 24.08.1991 року проживав в Україні та отримати паспорт неможливо. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] дійсно звертався до Бахмацького РС УДМС по питанню видачі паспорта, однак встановити його належність до громадянства будь-якої держави не вдалося, тому йому було рекомендовано звернутися до суду для встановлення відповідного факту; перешкод у задоволенні заяви [PERSON] не вбачає і проти цього не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, його представника та представника заінтересованої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали заяви, враховуючи позицію представника заінтересованої особи про відсутність заперечень проти задоволення заяви [PERSON], що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками якого ухвалити рішення про задоволення вимог заявника. Так, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що заявник народився 14.06.1960 року в селищі Пантаївка м.Олександрія Кіровоградської області, де 12.06.1975 року отримав середню освіту, 15.03.1980 року уклав шлюб, а 06.12.1983 року у нього народилася донька (а.с.4-6). Згідно з повідомленням Олександрійського МВ УДМС України в Кіровоградській області заявник дійсно 28.04.1982 року отримав паспорт зразка СРСР серії V-ОЛ № 508707 (а.с.7). Згідно з довідками Пантазіївської сільської ради Знам»янського району Кіровоградської області від 03.11.2016 року № 35, від 29.11.2017 року № 165, 167, 168 [PERSON] дійсно разом з родиною, зокрема з дружиною [PERSON], проживав в с.Пантазіївка з 1991 року; з 28.07.1995 року зареєстрований в [INFO]»янського району Кіровоградської області, по вул. Набережна,25; вибув з села в березні 2003 року без зняття з реєстрації (а.с.8, 40-43). Відповідно до рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01.12.2017 року, встановлено факт проживання [PERSON] на території України в с.Пантазіївка Знам»янського району Кіровоградської області станом на 24.08.1991 року (а.с.38-39). Згідно з довідкою Гайворонської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області від 06.06.2017 року № 03-27/201 [PERSON] з 2003 року по 2008 рік проживав без реєстрації в с.Гайворон Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Висовненка,47 (а.с.9). Відповідно до довідки Тиницької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області №1074 від 27.09.2017 року [PERSON] з 2008 року по даний час проживає без реєстрації в с.Тиниця Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Гоголя,34 (а.с.10). Заявник звертався до міграційної служби по питанню видачі йому паспорта замість втраченого, однак безрезультатно, оскільки проведеною перевіркою не було встановлено його належності до громадянства будь-якої держави (а.с.3). Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст.315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, що розглядається судом, а ч.2 вказаної статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно з п.8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає до відповідного управління Міністерства внутрішніх справ документи згідно з переліком, зазначеним у п.8 цього Порядку, зокрема рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. Враховуючи, що по справі доведено постійне проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року, зважаючи на те, що від встановлення зазначеного факту залежить отримання [PERSON] паспорта громадянина України і чинним законодавством не передбачено іншого порядку для його встановлення, що також узгоджується з правовою позицією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, яка викладена в ухвалі від 4 квітня 2012 року (за результатами перегляду у звязку з винятковими обставинами судових рішень у справі № 6-27487вов09), суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надасть йому можливість отримати паспорт громадянина України.

Outcome: approved