Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 28.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2522. Позивач у позовній заяві зазначила, що 28 листопада 2014 року вони з відповідачем уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2522. Від шлюбу дітей не мають, але вона має доньку від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO]. Їх шлюб розпався тому, що вони різні за характером та мають різні погляди на життя. У зв'язку з цим, вони припинили шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. Відповідач до РАЦС з'явитися не хоче, тому звертається до суду. В судовому порядку розірвати шлюб згоден. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 28 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2522. Після розірвання шлюбу між нею та [PERSON] позивач просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Ухвалою судді від 09 вересня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надіслала до суду письмову заяву від 12.10.2015 року з проханням розглянути справу без її присутності, підтримує у повному обсязі заявлені нею позовні вимоги, просить провести заочний розгляд справи на підставі наданих документів ( а.с. 40 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином та йому направлялась рекомендованим листом судова повістка про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За даними Сосницького РС УДМС України у Чернігівській області та АДП УДМС України у Чернігівській області відповідач зареєстрований проживаючим по [ADDRESS] . Згідно відмітки поштового відділення судова повістка про виклик до суду повернута без вручення [PERSON] у зв'язку з закінченням терміну зберігання через відсутність останнього за вказаною адресою ( а.с. 42 ). Згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу [PERSON] належним чином вручено судовий виклик і він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 28.11.2014 року, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 28 листопада 2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 2522. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - [PERSON], [PERSON] ( а.с. 5 ). Згідно довідки виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 28.08.2015 року № 766 встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрована на території Тупичівської сільської ради за адресою : [ADDRESS] ( а.с.7 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність у сторін спільних дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що вони з відповідачем різні за характером та мають різні погляди на життя. У зв'язку з цим, вони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачкою причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved