Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивував тим, що він є спадкоємцем після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина на усе належне йому майно та права, у т.ч. на земельну частку (пай) по ВАТ «Півненківський бурякорадгосп» , але сертифікат на це право за життя спадкодавця було втрачено. 21 квітня 1997 року [PERSON] , склав заповіт, який усе своє майно заповів позивачу. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права не має можливості в силу відсутності правовстановлюючого документа (сертифіката) на указану земельну ділянку, позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення голови Тростянецької РДА Сумської області за №476 від 24 вересня 1999 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 19 жовтня 1999 року за №8, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач та представник відповідача у підготовче засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує, а представник відповідача позов визнає (а.с.23,24). Сторони у своїх заявах просили прийняти рішення у підготовчому засіданні, наслідки визнання позову відповідачу зрозуміло, що у даному випадку суд постановляє рішення про задоволення позову. Указане рішення може бути прийняте у підготовчому засіданні, відповідно до ст.ст.200,206 ЦПК України, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як установлено ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд задовольняє позов із таких підстав. На підставі свідоцтва про смерть установлено, що [INFO] у с.Вишневе Тростянецького району Сумської області помер [PERSON] (а.с.31). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на усе належне йому майно та права, у т.ч. на земельну частку (пай) по ВАТ «Півненківський бурякорадгосп», але сертифікат на це право за життя спадкодавця було втрачено. На час смерті [PERSON] діяв ЦК УРСР, тому у даному випадку застосуванню підлягають норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. За життя, 21 квітня 1997 року, [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів [PERSON] (а.с.7). Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємець [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв та частково оформив свої спадкові права, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться по [ADDRESS] (а.с.35-36). Натомість, оформити свої спадкові права на земельну частку (пай) по ВАТ «Півненківський бурякорадгосп», позивач не має можливості у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа (сертифіката) на цю земельну ділянку, про що мається письмова відмова нотаріуса (а.с.8). За відомостями відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Тростянецькою РДА членам ВАТ «Півненківський бурякорадгосп», на підставі розпорядження Тростянецької РДА за №476 від 24 вересня 1999 року, зареєстровано сертифікат серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Сертифікат зареєстровано за №8 від 19 жовтня 1999 року. Розмір земельної частки (паю) складає 3,97 умовних кадастрових гектарів (а.с.22). Про втрату указаного сертифіката позивачем було зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті «Новини Тростянеччини» №43(11037) від 25 жовтня 2018 року (а.с.9). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як передбачено п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, з урахуванням вищевказаних норм чинного законодавства, письмових доказів у справі, визнання відповідачем пред`явленого позову, а також того, що позивач є спадкоємцем спадкового майна після смерті [PERSON] за заповітом, спадщину прийняв, частково оформив свої спадкові права, але позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно (земельну частку (пай)) внаслідок відсутності правовстановлюючого документа (сертифіката) на цю земельну частку (пай), який втрачений, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Крім того, суд під час винесення рішення вирішує питання розподілу судових витрат. Позивач у поданій письмовій заяві не просив стягувати понесені ним судові витрати. Але, суд, ураховуючи ч.2 ст.142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору, що становить 384,20 грн., так як відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. На підставі викладеного та

Outcome: approved