Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому вказав, що рішенням 15 сесії 6 скликання Жаданівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 22 травня 2012 року йому надано дозвіл на приватизацію земельних ділянок із земель житлової та громадської забудови Жаданівської сільської ради загальною площею 0,56 га, в тому числі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) та 0,31 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані в межах населеного пункту с. Жадани, а саме: по вул. Сонячній (бувша Кірова), 9, та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. На виконання рішення Жаданівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області позивачем було замовлено розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його власність, виконавцем якого був сертифікований інженер-землевпорядник [PERSON], яким була розпочата розробка вказаного проекту. Згідно кадастрових планів, виготовлених інженером землевпорядником [PERSON], кваліфікаційний сертифікат №000245, по [ADDRESS] знаходяться такі земельні ділянки: присадибна ділянка загальною площею 0,2500 га; земельна ділянка площею 0,3388 га цільовим призначенням для ведення ОСГ. [PERSON] передано безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0,56 га, не провівши попередньої інвентаризації земельних ділянок тоді, як фактично (в натурі) він користується більшою земельною ділянкою, а саме: 0,5888 га. Ніким із користувачів сусідніх земельних ділянок не оспорюється, що позивач є користувачем суміжної земельної ділянки та користується земельними ділянками загальною площею 0,5888 га, розташованими по [ADDRESS] Про даний факт свідчать такі докази як акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 21 вересня 2017 року на присадибну ділянку загальною площею 0,2500 га; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 21 вересня 2017 року на земельну ділянку для ведення ОСГ загальною площею 0,3388 га. Про перейменування вулиці Кірова на вулицю Сонячну свідчить розпорядження Жаданівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області № 35 від 22 грудня 2015 року. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки загальною площею 0,5888 га, в тому числі 0,25 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,3388 га - ведення особистого селянського господарства, розташовані по [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, натомість подав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Іллінецької міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився, натомість міський голова подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд справу розглянути без участі представника ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів та задоволити позов з наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням 15 сесії 6 скликання Жаданівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 22 травня 2012 року [PERSON] надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки загальною площею, 0,56 га, в тому числі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), та 0,31 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS] (а.с.6). Вказане також підтверджується копією паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера позивача [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ч. 3 ст.123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Згідно ч. 4 ст.123 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. На виконання рішення Жаданівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області позивачем було замовлено розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] Так, згідно кадастрових планів, виготовлених інженером землевпорядником [PERSON], кваліфікаційний сертифікат №000245, по [ADDRESS] знаходяться такі земельні ділянки: присадибна ділянка загальною площею 0,2500 га; земельна ділянка площею 0,3388 га цільовим призначенням для ведення ОСГ (а.с.7,8). Тобто, [PERSON] передано безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0,56 га, не провівши попередньої інвентаризації земельних ділянок тоді, як фактично (в натурі) він користується більшою земельною ділянкою, а саме: 0,5888 га. При оформленні проекту відведення земельної ділянки необхідною умовою є узгодження її межі з власниками та користувачами сусідніх земельних ділянок. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 118 ЗК України, для приватизації земельної ділянки необхідним є встановлення та узгодження розмірів такої земельної ділянки. Згідно ст. 55 ЗУ «Про землеустрій», встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено ст. 198 ЗК України, відповідно до якої при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок та Інструкцією «Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками Державного комітету із земельних ресурсів України» затвердженою Наказом від 18 травня 2010 року № 376. Так, ніким із користувачів сусідніх земельних ділянок не оспорюється, що [PERSON] є користувачем суміжної з їхніми земельної ділянки та користується земельними ділянками загальною площею 0,5888 га, розташованими за по [ADDRESS] Вказане підтверджується копією акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 21 вересня 2017 року на присадибну ділянку, загальною площею 0,2500 га (а.с.9) та копією акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 21 вересня 2017 року (а.с.10). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не прямо не вишиває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом визнання права. З огляду на викладене, оцінюючи в сукупності всі наявні у справі письмові докази, суд вважає, що вимоги позивача доведені повністю, тому визнає необхідним визнати за ним право на земельні ділянки загальною площею 0,5888 га, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га та ведення особистого селянського господарства - 0,3388 га, що розташовані по [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved