Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Тереблечівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року в с. Тереблече, Глибоцького району, Чернівецької області померла його дружина - [PERSON], яка заповіла йому все своє майно, і яке він у встановленому законом порядку прийняв. До спадкового майна належить господарство, що розташоване по [ADDRESS] Глибоцького району, Чернівецької області, яке складається з житлового будинку з господарсько-побутовами спорудами, загальною вартістю 71415, 00 гривень. Оформити права спадкодавця на вказаний будинок у нотаріальному порядку позивач не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів, у зв'язку із цим просить суд визнати право власності на житловий будинок що розташований по вул. [ADDRESS] Глибоцького району, Чернівецької області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву, згідно якої, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача Тереблечівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, проте сільська рада направила до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у відсутності їх представника, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 21.05.2008 року в с. Тереблече, Глибоцького району, Чернівецької області був складений заповіт №384, посвідчений секретарем виконавчого комітету Тереблечівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, згідно якого [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] (а.с. 5). [INFO] року в с. Тереблече, Глибоцького району, Чернівецької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 21.11.2014 року (а.с.6). [PERSON] належав житловий будинок, якій розташований [ADDRESS] Чернівецької області, в якому вона була зареєстрована та проживала по день її смерті, при цьому на день її смерті остання проживала сама, що вбачається із довідки виданою виконкомом Тереблечівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №2016 від 31 серпня 2015 року, факт належності [PERSON] вказаного будинку підтверджується, також і копією погосподарської книги №3 о/р [NUMBER] за 2011-2015 роки (а.с. 12,14). Відповідно до довідки виданої виконкомом Тереблечівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області [PERSON] вступив в управління спадковим майном в встановлений строк (а.с. 13). Згідно технічного паспорту від 18.07.2015 року виданого на ім'я позивача [PERSON], за адресою [ADDRESS] Чернівецької області, значаться: житловий будинок літ. «А», загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м., ганок літ. «а», навіс літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», убиральня літ. «Е», сарай літ. «Є», колодязь питний №1, ворота №2, огорожа №3, хвіртка №4, загальною інвентаризаційною вартістю 71415 (сімдесят одна тисяч чотириста п'ятнадцять) 00 гривень (а.с.7-9). Висновком експертного будівельно-технічного дослідження №464 від 04.07.2015 року встановлено, що житловий будинок літ. «А» з господарськими спорудами та будівлями, які розташовані в домоволодінні за адресою [ADDRESS] Чернівецької області, побудований з дотриманням державних будівельних, протипожежних та санітарних норм і подальша його експлуатація за призначенням можлива (а.с. 21-26). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Вказані вимоги закону [PERSON] виконав так, як у передбачений законом строк подав заяву до приватного нотаріуса Глибоцького нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] в зв'язку із чим приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу №18/2015 до майна померлої [PERSON], однак постановою приватного нотаріуса №501/02-31 від 03.08.2015 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно так, як ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності померлої [PERSON] на вищевказане спадкове нерухоме майно (а.с.10). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має законні права на спадкове майно після смерті [PERSON], однак у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів позивач не має можливості оформити право власності. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 328, 392, 1216-1223, 1258-1267, 1268 ЦК України,

Outcome: approved