Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Невірківської сільської ради Корецького району Рівненської області, Корецької районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області в якому просить визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №082991 виданого 22 вересня 2004 року Корецьким районним відділом земельних ресурсів на імя [PERSON], а також зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області повернути сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0127668. В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що 28.06.1998 р. померла його мати [PERSON]. При житті [PERSON] була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Невірківське», а тому мала право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія РВ №0127668 від 24.02.1997 р. зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів 27.02.1997 р. за №4013 розміром 2, 20 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Невірківської сільської ради Корецького району Рівненської області. В процесі реалізації своїх спадкових прав, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно на яке на день своєї смерті мала право мати позивача, нотаріусом [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з тих причин, що правовстановлюючий документ, а саме [PERSON] на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №082991 від 22.09.2004 р. виданий на імя спадкодавиці, був виданий після її смерті. Зважаючи на викладені обставини просить суд визнати недійсним та скасувати державний акт та повернути сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] в судове засідання не зявився хоча був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду. Подав суду клопотання в якому просить справу розглядати без його участі. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач, Невірківська сільська рада, явку представника у судове засідання не забезпечив, подав заяву в якій просить справу розглянути у відсутності його представника. Позовні вимоги визнав повністю. Відповідач, Корецька районна державна адміністрація, явку представника у судове засідання не забезпечив, подав заяву в якій просить справу розглянути у відсутності його представника. Представник третьої особи явку представника у судове засідання не забезпечив, подав заяву в якій просить справу розглянути у відсутності його представника за наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯБ №082991 від 22.08.2004 року його видано на імя [PERSON] на підставі розпорядження голови Корецької районної державної адміністрації №398 від 03.08.2004 року. Однак, слід зазначити, що [PERSON] померла 28.08.1998 року в с. Невірків, Корецького району, Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №040269від 29.06.1998 року, тобто [PERSON] померла задовго до прийняття Корецькою районною державною адміністрацією розпорядження про передачу їй у власність земельної ділянки. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 78 ЗК України\~(в редакції чинній на момент прийняття рішення та виготовлення Державного акта) передбачено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно\~ст. 126 ЗК України\~(в аналогічній редакції) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~підставами для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Разом з тим, жодною нормою зазначеного\~Закону, як і жодною іншою нормою цивільного та земельного законодавства, не передбачено право органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади на прийняття рішення про передачу у приватну власність земель померлим особам та видачу на його підставі державного акту. Зазначеному твердженню відповідає положення ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно з яким особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Померла особа вказане здійснити не може. Згідно ч. 3\~ст. 152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст. 153 ЗК України). Згідно положень\~глави 16 ЦК України, правочин може бути визнано недійсним з підстав визначених законом. У випадку визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно. [PERSON] акт на право приватної власності на землю серії ЯБ №082991 є правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку і виданий на підставі рішення органу місцевого самоврядування. Відповідно до позиції ВСУ, викладеної в постанові від 04.06.2014 у справі №6-46цс14,\~відповідно до статті 126 (в редакції чинній до 05.03.2009 року), статей\~152,\~155 ЗК України\~державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Відповідно до ч. 1\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2\~ст. 203 ЦК України.) На день смерті [PERSON], як і на дату видачі сертифікату на право на земельну частку (пай), діяв ЦК України 1963 року, згідно із ст. 9 якого здатність мати цивільні права і обовязки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами [PERSON] РСР. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.Тобто, після смерті [PERSON] не може бути суб'єктом цивільних прав та учасником цивільних відносин. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 22.08.2004 року на імя [PERSON], необхідно визнати недійсним, так як на момент його видачі\~цивільна правоздатність [PERSON] припинилася у звязку з її смертю, а тому користуватися та розпоряджатися вказаною земельною ділянкою вона не могла.\~ На підставі наведеного та

Outcome: approved