Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що він проживає за адресою: [INFO]/[ADDRESS]. 1/2 частка вказаної квартири належить йому на праві спільної часткової власності на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 25.02.1999 року, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою. Вказує, що за вказаною адресою він постійно проживає, починаючи з 2007 року. Також за даною адресою проживав та був зареєстрований його дід - [PERSON], який помер 28 березня 2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS]/ вул. Руднєвої, 50 в м. Бердянську Запорізької області, що належала померлій 02 березня 2008 року дружині спадкодавця [PERSON], спадщину після смерті якої прийняв її чоловік [PERSON], так як був зареєстрований та проживав разом з померлою на день її смерті, але не оформив свої спадкові права. Просив встановити факт його постійного проживання із своїм дідом, [PERSON], на день його смерті, а саме 28 березня 2016 року, за адресою: вул. Баха, 1/[ADDRESS]. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву. Заінтересована особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факти викладені в заяві, не заперечував проти її задоволення. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає по сусідству з заявником та тривалий час з ним спілкується. Останній з 2007 року проживав з дідом та бабою за адресою: вул. Баха, 1/[ADDRESS], оскільки його батьки виїжджали на заробітки. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS]/ вул. Руднєвої, 50 в м. Бердянську Запорізької області зареєстровано у рівних частках за [PERSON] та [PERSON] на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 25.02.1999 року, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою. [PERSON] є онуком [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження та свідоцтво про народження його батька [PERSON] Відповідно до свідоцтв про смерть, [PERSON] померла 02 березня 2008 року, [PERSON] 28 березня 2016 року. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 3.05.2008 року розяснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;\~\~- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, взаємозвязку з точки зору достатності, достовірності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт постійного проживання заявника з померлим 28 березня 2016 року [PERSON] на час відкриття спадщини. Вказаний факт підтверджується поясненнями свідків та дослідженим в судовому засіданні письмовими доказами: довідкою №19554 від 20.11.2018 року про реєстрацію місця проживання [PERSON]; актом про фактичне проживання громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є обєктами їх права власності від 31.10.2018 року та актами про проживання, складеними сусідами заявника [PERSON], [PERSON], затвердженими головою ОСББ «Баха 1» м. Бердянська. . Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, вони узгоджуються між собою, тому суд приймає їх за основу при ухваленні даного рішення. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить заявник, суду не надано. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у нього права на спадкування. Встановити цей факт в позасудовому порядку він не має можливості. Спору про право в даному випадку суд не вбачає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved