Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, у якому зазначив, що [INFO] у с.Жигайлівка Тростянецького району померла [PERSON], за якою вона доглядав у останні роки її життя. На випадок своєї смерті, 30.09.2014, [PERSON] залишила заповіт, яким усе своє майно, заповіла позивачу. На момент своєї смерті [PERSON] володіла житловим будинком із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] та присадибними земельними, розташованими за цією ж адресою, загальною площею 0,3255 га, одна з яких - надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (0,25 га), інша - для ведення особистого селянського господарства (0,0755 га). При житті [PERSON] замовила виготовлення технічної документації з землеустрою щодо складання документів. Така документація була виготовлена, але на момент закінчення її виготовлення Державні акти були відмінені. При житті спадкодавця державна реєстрація права власності на ці дві присадибні ділянки за [PERSON] проведена не була. Посилаючись на те, що свої спадкові права частково оформив, але у силу відсутності правовстановлюючих документів на присадибні земельні ділянки, не має можливості оформити повністю свої спадкові права, позивач просить: визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер ділянки [NUMBER], та на земельну ділянку площею 0,0755 га, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер ділянки [NUMBER], які знаходяться за адресою: [ADDRESS], право власності на які за колишніми власниками підтверджувалося Державним актом серії [NUMBER], зареєстрованим у Книзі записів державних актів за №72 та Державним актом серії [NUMBER], зареєстрованим у Книзі записів державних актів за №73, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року у [ADDRESS]. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, подали заяви (а.с.48) про розгляд справи без їх участі, позивач заявлені вимоги підтримує. Представник відповідача також у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні питання покладається на розсуд суду (а.с.46). Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутність, на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. На підставі копії свідоцтва про смерть, судом установлено, що [INFO] у [ADDRESS] померла [PERSON] (а.с.11). На момент своєї смерті [PERSON] володіла житловим будинком із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] та присадибними земельними, розташованими за цією ж адресою загальною площею 0,3255 га, одна з яких - надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (0,25 га), інша - для ведення особистого селянського господарства (0,0755 га). Указаний будинок та земельні ділянки належали померлій на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування жилого будинку та земельної ділянки від 12.09.2003 (зареєстрований у Боромлянській сільській раді 21.10.2003 за №195), згідно до яких [PERSON] отримала у дар від [PERSON] та [PERSON] 1/2 частину будинку та присадибної земельної ділянки, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02.02.2010 Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою під реєстровим №343, яке отримане нею після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] (а.с.10) і згідно до якого вона отримала у власність іншу 1/2 частину будинку (а.с.17,18). При житті [PERSON] замовила виготовлення технічної документації з землеустрою щодо складання документів. Така документація була виготовлена, але на момент закінчення її виготовлення Державні акти були відмінені. При житті спадкодавця державна реєстрація права власності на ці дві присадибні ділянки за [PERSON] проведена не була, про що свідчить відсутність зазначення Органу, який зареєстрував земельну ділянку та дати реєстрації земельної ділянки у Витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.07.2013 (№НВ-5900407812013 та №НВ-5900407912013) (а.с.28-39). Відповідно до державних актів указані земельні ділянки продовжують рахуватися за колишніми власниками будинку та цих ділянок - [PERSON] та [PERSON] (Державний акт серії [NUMBER], земельна ділянка площею 0,25, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER] та Державний акт серії [NUMBER], земельна ділянка площею 0,0755 га, надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER]) (а.с.14,15). Отже, судом установлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] та з присадибних земельних ділянок за цією ж адресою загальною площею 0,3255 га, які надані для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарств. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя, 30.09.2011, [PERSON], на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким усе своє майно, заповіла [PERSON] Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріуса, за наслідками якої була заведена спадкова справа за №403/2015 та частково оформив свої спадкові права, зареєстрував своє право власності на житловий будинок із господарчими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці, на яку документа підтверджуючого право власності не отримано (а.с.12-14). Натомість, свої спадкові права на вищеуказані присадибні земельні ділянки, позивач оформити не має можливості у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, про що мається відмова державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай\~В.В. від 13.07.2018 (а.с.40). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як передбачено п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Крім того, згідно ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З урахуванням викладеного, визнання відповідачем пред'явленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що позивач, прийнявши спадщину після смерті [PERSON], набув право на спадкування усіх прав та обов'язків, що належали останній, у т.ч. право на земельні ділянки, одна з яких надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд , а інша - для ведення особистого селянського господарства (присадибна ділянка), однак за відсутності правовстановлюючих документів на земельні ділянки на ім'я померлої, позивач, згідно із положеннями ст.67 Закону України «Про нотаріат», позбавлений можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на цю спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право у порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved