Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з даним позовом, зважаючи на наступне. Шлюб з відповідачкою [PERSON] зареєстровано 27.08.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1027. Від шлюбу спільних дітей не мають. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось, подружні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, сім`я на даний час носить формальний характер і її збереження не відповідає інтересам сторін. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.02.2020 року відкрито провадження по даній справі, вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, надані докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 27.08.2013 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1027, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач вказує, що сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство та не підтримують стосунки між собою. Шлюб існує формально і не може бути збережений. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам як позивача так і відповідача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Питання щодо залишення прізвища отриманого при реєстрації шлюбу чи відновлення дошлюбного прізвища в судовому засіданні не вирішувалось. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»). Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved