Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, яким, із врахуванням поданої уточненої позовної заяви та заяви про заміну неналежних відповідачів, просив суд стягнути з державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» 200, 00 гривень матеріальної шкоди та 70000,00 гривень моральної шкоди. Крім того, в судовому засіданні 14.11.2017 року позивач [PERSON] та його представник [PERSON] просили суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення 200, 00 гривень матеріальної шкоди. Вказане клопотання ухвалою Ізяславського районного суду від 14.11.2017 року задоволено та залишено без розгляду позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, розяснено позивачу право повторного звернення до суду із вказаною вимогою після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди позивач та його представник мотивували тим, що на імя [PERSON], який відбуває покарання в ДУ «Замкова виправна колонія (№58)» у вигляді позбавлення волі, поштовим звязком надійшла бандероль, в якій крім іншого знаходився тютюн вагою 230 грам. На думку позивача та його представника, вказаний тютюн було неправомірно, в супереч вимогам діючого законодавства, вилучено службовими особами ДУ «Замкова виправна колонія (№58)», в звязку із чим [PERSON], який перебував в умовах приміщення камерного типу (ПКТ), були спричиненні моральні страждання, які проявились у переживаннях, викликаних відсутністю тютюнових виробів та коштів для їх придбання, а також неправомірною поведінкою відповідача. Моральну шкоду позивач оцінює в 70000,00 гривень, які просить стягнути з ДУ «Замкова виправна колонія (№58)». В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, вказаних у позові, просили суд їх задовільнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказав, що вилучення тютюну з поштового відправлення здійснено працівниками установи виконання покарань в межах, встановлених Кримінально - виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2014 року №2186/5, що також підтверджується постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19.05.2017 року та ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017 року по справі №675/428/17. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав. 01 березня 2017 року, під час перегляду та видачі рекомендованої бандеролі, що надійшла на адресу засудженого [PERSON] з м.Миколаїв, вул.Лазурна, 30 «Б», кв.46 від [PERSON], було виявлено та вилучено з конверта з канцелярськими товарами один целофановий пакет з речовиною коричневого кольору (тютюн) без заводської упаковки в подрібненому стані. За даним фактом комісією у складі оперуповноваженого оперативного відділу Замкової виправної колонії (№58) капітана внутрішньої служби [PERSON], оперуповноваженого оперативного відділу Замкової виправної колонії (№58) капітана внутрішньої служби [PERSON] та фахівця оперативного\~відділу Замкової виправної колонії (№58) [PERSON] було складено акт\~ про вилучення речей №2 від 01.03.2017 року, з яким [PERSON] ознайомлений та зробив власноручний запис, що з ним не погоджується, оскаржить у суді. Згідно з рапортом від 01.03.2017 року фахівця оперативного відділу державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» [PERSON], 01.03.2017 року, під час перегляду та видачі рекомендованої бандеролі (кореспонденції), що надійшла на адресу засудженого [PERSON] з м. Миколаїв, вул. Лазурна, 30 «Б», кв. 46 від [PERSON] (рек. банд. №02580906), було виявлено та вилучено з конверта з канцелярськими товарами один целофановий пакет з речовиною коричневого кольору (тютюн) без заводської упаковки в подрібненому стані. Вага пакета складає 230 (двісті тридцять) грам. У рапорті [PERSON] просив начальника\~ державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» дозволу на передачу вилученого пакета з тютюном до особистих речей засудженого [PERSON], які знаходяться у речовій коморі складу ВІГЗ. 02.03.2017 року вказаний тютюн (нефасований в кульку) вагою 230 грам був переданий по накладній №17-094 від 02.03.2017 року та поміщений на склад установи до особистих речей [PERSON] для зберігання. В подальшому, 22.05.2017 року [PERSON] було видано зі складу з його особистих речей крім іншого і тютюн в кількості 230 грам, про що він розписався у накладній №17-094. А вже 23.05.2017 року вказаний тютюн в кількості 200 грам був вилучений у позивача та повернутий на склад установи виконання покарань для зберігання в особистих речах позивача. Вказані обставини позивачем в судовому засіданні підтверджено, а також ним надано суду пояснення, що отримавши тютюн зі складу установи 22.05.2017 року, він разом з іншими засудженими, які відбували на той час покарання в камері №23 дільниці посиленого контролю ДУ «Замкова виправна колонія (№58)», спожив частину тютюну, а тому в подальшому його було вилучено в позивача менше від початкової ваги та поміщено на склад установи для зберігання. Крім того, зазначені обставини підтверджені показами свідків - працівників ДУ «Замкова виправна колонія (№58)», допитаних у судовому засіданні, [PERSON], [PERSON]Ф, [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також, факт видачі 22.05.2017 року [PERSON] тютюну і його вилучення в позивача 23.05.2017 року підтверджується і копією наказу №14/ОС/СТ-17 від 24.05.2017 року, яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності працівників ДУ «Замкова виправна колонія (№58)», відповідальних за видачу [PERSON] тютюну, поміщеного для зберігання на склад установи. Згідно пункту 1 розділу ІІІ вказаних Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2014 року №2186/5, (надалі Правила) засуджені мають право здійснювати листування у порядку, встановленому пунктом 1\~розділу ХІІ цих Правил, одержувати і відправляти посилки, бандеролі, грошові перекази, одержувати передачі в порядку, установленому пунктами 1-3\~розділу Х, пунктом 2\~розділу ХІІ цих Правил. Пункт 3 розділу ІІІ\~зазначених Правил засудженим забороняє придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (додаток 6); мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені переліком; курити у дисциплінарних ізоляторах, карцерах, приміщеннях камерного типу (одиночних камерах) та виховних колоніях, а також у не відведених для цього місцях; надсилати та отримувати кореспонденцію всупереч порядку, встановленому статтею 113\~Кримінально - виконавчого кодексу України. При цьому, ч.3 ст.113 Кримінально-виконавчого кодексу України визначає, що кореспонденція, яку одержують і надсилають засуджені до відбування покарання у виправних колоніях мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання, середнього та максимального рівня безпеки, підлягає перегляду. До переліку\~продуктів харчування, виробів і речовин, які засуджені можуть отримувати в посилках (передачах), купувати в крамницях установ виконання покарань та зберігати при собі (Додаток 2\~до Правил внутрішнього розпорядку\~установ виконання покарань\~(пункт 1 розділу ІІ)) входять продукти харчування фабричного (заводського) виготовлення, не в скляній або металевій тарі, з діючим терміном реалізації, які не потребують додаткового приготування шляхом термічної обробки та можуть зберігатися при кімнатній температурі, свіжі фрукти та овочі (огірки, помідори, цибуля, часник, перець, капуста, морква та зелень), а також чай та тютюнові вироби фабричного розфасування. У ході розгляду справи сторонами визнано, що вилучений 01.03.2017 року з поштового відправлення на імя [PERSON] один целофановий пакет без будь-якого маркування з тютюном в подрібненому стані вагою 230 грам не містить ознак фабричного розфасування, що стало підставою для його вилучення відповідачем. Крім того, згідно положень пункту 1 розділу ХІ Правил предмети, вироби та речі, що не передбачені переліком або кількість яких перевищує встановлені переліком норми, які були виявлені в посилках або по прибутті засудженого до установи виконання покарань, вилучаються, про що складається акт про вилучення продуктів харчування, предметів, виробів і речей, що не передбачені переліком продуктів харчування, виробів і речовин, які засуджені можуть отримувати в посилках (передачах), купувати в крамницях установ виконання покарань та зберігати при собі (понад встановлену переліком норму) (додаток 12), та передаються на склад установи. При цьому засудженому видається другий примірник акта з відміткою про передачу речей на склад. Вилучені предмети, вироби та речі, що не передбачені переліком, повертаються засудженому після відбуття ним строку покарання або його родичам за письмовою заявою засудженого. Правомірність дій службових осіб державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» щодо вилучення 01.03.2017 року, під час перегляду та видачі рекомендованої бандеролі, що надійшла на адресу [PERSON] з м.Миколаїв, вул.Лазурна, 30 «Б», кв.46 від [PERSON], тютюну вагою 230 грам та поміщення його на склад установи до особистих речей засудженого для зберігання, підтверджено такою, що набрала законної сили 14.09.2017 року, постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.05.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017 року, по справі №675/428/17 за адміністративним позовом [PERSON] до ДУ «Замкова виправна колонія (№58)», представника оперативного відділу ДУ «Замкова виправна колонія (№58)» [PERSON], прокурора Шепетівської місцевої прокуратури [PERSON] про незаконні та неправомірні дії службових осіб адміністрації державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» і злочинної бездіяльності на заяви та звернення до співробітника Шепетівської місцевої прокуратури [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст.23 Цивільного кодексу України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.\~\~\~\~ Статтею 1167 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пленум Верховного Суду України у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~розяснив, що відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем по справі вилучено тютюн з поштового відправлення відповідно до приписів діючого законодавства, в звязку із чим його дії були правомірними, при цьому права позивача не були порушені, а як наслідок, йому не було завдано моральної шкоди. Підстави для розподілу судових витрат відсутні. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: dismissed