Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Луцької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, приватний нотаріус Онищук Ірина Петрівна про визнання припиненим договору іпотеки. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 03.03.2004 року між [PERSON] та КБ «Західінкомбанк» укладено кредитний договір №0303/04-180 за умовами якого позивач отримав 65000 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та банком укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. за реєстровим №729, згідно якого [PERSON] передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . В подальшому заборгованість по кредитному договору [PERSON] була погашена достроково. Вказує також, що в жовтні 2020 року дізнався, що заборона по іпотеці знята не була. Відповідно до інформації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.11.2020 року №27-14778/20, за наявною в фонді інформацією станом на 27.11.2020 року заборгованість за кредитним договором №0303/04-180 від 03.03.2004 року [PERSON] перед банком відсутня. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати припиненим договір іпотеки від 03.03.2004 року, укладений між [PERSON] та КБ «Західінкомбанк» ТзОВ (правонаступником якого було ПАТ «Західінкомбанк») посвідчений 03.03.2004 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №279; зняти заборону на відчуження нерухомого майн, а саме квартиру, що за адресою: [ADDRESS] й вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис №6741293 про обтяження цього майна. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить суд позов задовольнити із вказаних у заяві підстав. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. При постановленні рішення покладається на розсуд суду. Треті особи подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. При постановленні рішення покладаються на розсуду суду. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи судом встановлено, що 03.03.2004 року між [PERSON] та КБ «Західінкомбанк» ТзОВ укладено кредитний договір №0303/04-180 за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 65 000 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 03.03.2004 року між [PERSON] та КБ «Західінкомбанк» ТзОВ укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. за реєстровим №729, згідно якого [PERSON] передано в іпотеку КБ «Західінкомбанк» ТзОВ нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-15). Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] на праві власності належить іпотекодавцю [PERSON] (а.с. 18-19) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 06.03.2008 року було накладено заборону на відчуження належного [PERSON] нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, до припинення іпотечного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. З листа Національного Банку України від 27.10.2020 року №20-0006/62067 вбачається, що інформація про кредитний договір від 03.03.2004 року №0303/04/180 відсутня у переданих Фондом до архіву Національного Банку України документах про інвентаризацію Банку станом на2014 рік і ліквідаційному балансі на звіті про завершення ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» станом на 01.03.2019 року. Відповідно до інформації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.11.2020 року №27-14778/20, за наявною в фонді інформацією станом на 27.11.2020 року заборгованість за кредитним договором №0303/04-180 від 03.03.2004 року [PERSON] перед банком відсутня (а.с. 24). Таким чином, судом було досліджено та встановлено, що [PERSON] в повному обсязі здійснено погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 599, ч. 3 ст. 1049 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином, а позика/кредит вважається повернутою в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок позикодавця або в разі реального повернення йому коштів. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Враховуючи те, що основне та додаткове зобов`язання були припинені, суд вважає дії пов`язані з відчуженням майна позивача неправомірними. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд враховує правові висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у пунктах 68, 69, 70 постанови від 11.04.2018 року у справі № 910/12294/16 Так, у п.п. 69, 78 даної постанови від 11.04.2018 року, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі виявлення нікчемних правочинів, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними, а якщо сторона договору, укладеного з банком, не погоджується з правовою оцінкою банку такого правочину як нікчемного, банк вправі звернутися до суду про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 572, 575 ЦК України - іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні й користуванні іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Таким чином, забезпечений іпотекою кредитний договір № 0303/04-180 від 03.03.2004 року, припинив свою дію, у зв`язку з повним виконанням зобов`язань за кредитним договором [PERSON] .. У зв`язку з припиненням дії кредитного договору № 0303/04-180 від 03.03.2004 року, припинилося право банку задовольнити за рахунок іпотеки будь-які заборгованості, що могли бути нараховані за кредитним договором № 0303/04-180 від 03.03.2004 року. За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність між сторонами будь-яких зобов`язань, які б могли бути забезпечені іпотекою, а тому з метою захисту прав власника майна вільно ним користуватись і розпоряджатись, такий договір слід вважати припиненим. Відповідно до пунктів 1, 7 частини 2 ст. 16 ЦК України - способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; припинення правовідношення. Зобов`язання за самою своєю сутністю має тимчасовий характер. Припинення зобов`язання - це припинення правового зв`язку між його учасниками (сторонами). Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В пункті 7 частини другої статті 16 ЦК України визначено припинення правовідношення як один із способів захисту цивільних прав. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту повністю відповідає вимогам ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України, спрямований на повне та ефективне відновлення порушених прав позивача, а вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання припиненим іпотечного договору. Суд вважає також, що за необхідне вказати, що вимоги про зняття заборони на відчуження майна є похідними і підлягають виконанню у разі задоволення основних вимог позивача. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved