overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги мотивував тим, що знаходився у шлюбних відносинах з відповідачкою з 08.10.2009р. Від шлюбу відповідачка народила двох дітей- [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO] На протязі останніх років сімейне життя між сторонами погіршилося, внаслідок чого сторони припинили спільне проживання у листопаді 2015 р. і з того часу спільно не проживають. У 2017 р. шлюб між сторонами розірвано. У 2018 р. відповідачка звернулась до суду із позовом про стягнення з позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] Відповідачка не ставила питання про стягненя аліментів на утриманя [PERSON] У зв'язку із тим, що в момент реєстрації народження [PERSON] позивачу не було відмомо, що він не являється батьком дитини, просить виключити відомості про нього, як про батька, із актового запису про народження [PERSON], вчиненого 12.05.2016 р. виконкомом Ганьківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали повністю, просили його задоволити. Представник відповідачки в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає, так як [PERSON] не являється батьком [PERSON] Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] р. Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно ч.1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Здобуті у судовому засіданні докази дають суду підстави прийти до висновку, що позивач не являється батьком дитини відповідачки, тому його вимоги підлягають до задоволення, незалежно від подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги мотивував тим, що знаходився у шлюбних відносинах з відповідачкою з 2006р. по 2008р. Під час спільного проживання, [INFO] у відповідачки народилась донька [PERSON] , батьком якої записаний [PERSON] . Під час останніх розмов, відповідачка зізналась, що позивач не являється біологічним батьком [PERSON] , тому останній змушений звернутись до суду із даним позовом, в якому просить виключити відомості про його батьківство з актового запису №2 від 18.01.2007р. про народження [PERSON] . Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю, просив його задоволити. Відповідачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовної заяви. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] вбачається, що 19.11.2008р. шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ч.1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Здобуті у судовому засіданні докази дають суду підстави прийти до висновку, що позивач не являється батьком дитини відповідачки, тому його вимоги підлягають до задоволення, незалежно від подання іншою особою заяви про своє батьківство. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги мотивував тим, що знаходився у шлюбних відносинах з відповідачкою з 28.05.2012р. Від шлюбу відповідачка народила сина [PERSON] , [INFO] . На даний у час сторони разом не проживають та у Снятинському районному суді знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу. Оскільки під час чергової сварки з відповідачкою, остання висловила думку про те, чи нема у позивача сумнівів щодо батьківства відносно дитини, позивач запропонував пройти тест на батьківство, але йому було відмовлено. У зв`язку із тим, що в момент реєстрації народження [PERSON] позивачу не було відмомо, що він не являється батьком дитини, просить виключити відомості про нього, як про батька, із актового запису про народження [PERSON] , складеного 03.01.2017р. Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Готовного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю, просив його задоволити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ч.1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Здобуті у судовому засіданні докази дають суду підстави прийти до висновку, що позивач не являється батьком дитини відповідачки, тому його вимоги підлягають до задоволення, незалежно від подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: автомобіля марки «Opel Vektra», 1991 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] на ім»я [PERSON]. В суді позивач, підтримуючи і обгрунтовуючи позов пояснив, що являється власником транспортного засобу - автомобіля марки «Opel Vektra», 1991 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER], виданого Кам»янець-Подільським МРЕВ ДАІ Хмельницької області. 07 листопада 2007 року ним була видана відповідачу довіреність на право експлуатації транспортного засобу, а також передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. 22.01.2014 року ним було скасовано довіреність, яка видавалась на ім»я позивача і видано довіреність з правом розпорядження автомобілем [PERSON], яка звернулась до відповідача про повернення автомобіля їй, оскільки той утримує автомобіль у себе без законних на то прав. 22.01.2014 року введено арешт на вказаний автомобіль за заявою [PERSON], оскільки відповідач сховав його автомобіль і відмовляється його повернути, тому просить витребувати свій автомобіль від [PERSON] та повернути у його власність. Відповідач у суді позов визнав, не заперечує повернути автомобіль [PERSON] Заслухав сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником транспортного засобу - автомобіля марки «Opel Vektra», 1991 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER], виданого Кам»янець-Подільським МРЕВ ДАІ Хмельницької області. 07 листопада 2007 року [PERSON] була видана відповідачу довіреність на право експлуатації та відчудження транспортного засобу, а також передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. 22.01.2014 року [PERSON] було скасовано довіреність, яка видавалась на ім»я позивача і видано довіреність з правом розпорядження автомобілем , а саме: продажу, обміну, здачі у найм [PERSON] та [PERSON], яка звернулась до відповідача про повернення їй автомобіля, але той добровільно повертати автомобіль відмовився, що було визнано у суді відповідачем. 22.01.2014 року введено арешт на вказаний автомобіль за заявою [PERSON], що підтверджується копією картки реєстрації арешту Центру надання послуг, пов»язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Кам»янець-Подільського та Кам»янець-Подільського району при УДАІ. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України - ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст.387 ЦК України - витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Оскільки [PERSON] незаконно утримує автомобіль, який на праві власності належить [PERSON], його необхідно витребувати у відповідача та повернути власнику, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. У відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України, враховуючи особливості даної справи суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення. У відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України, суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, посилаючись на те, що вироком суду відповідач визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч.ч. 1 та 2 КК України, і йому призначене покарання. Вироком суду встановлено, що [PERSON] умисно з корисних спонукань з метою заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою отримав від нього грошові кошти в розмірі 590 грн. Вважає, що злочинними діями відповідача їй заподіяно матеріальну шкоду на вказану вище суму та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Враховуючи викладене, просить суд стягнути із відповідача зазначену матеріальну та моральну шкоду, заподіяну злочином. В судове засідання позивач не з*явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, був повідомлений про дату, час та місце судового засідання в установленому законом порядку. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача, та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Чутівського районного суду від 07.08.2014 р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч.ч. 1 та 2, ст. 70 КК України, і йому призначене покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України [PERSON] від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Вироком суду встановлено, що в січні 2014 року, відповідач [PERSON], який викладав танці дитині позивача, діючи умисно з корисних спонукань з метою заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою, в приміщенні школи, отримав від нього грошові кошти на загальну суму 590 грн. на пошив костюмів для виступів, які витратив не за призначенням, а на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що своїми злочинними діями [PERSON] заподіяв позивачу матеріальну шкоду на суму 590 грн., що підтверджується вироком Чутівського районного суду від 07.08.2014 р. , а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується стягнення моральної шкоди, суд вважає, що діями відповідача позивачу спричинена така шкода, адже в результаті шахрайських дій з боку [PERSON] позивачка зазнала душевних страждань у зв*язку з втратою грошових коштів, що є для його родини суттєвими та які він міг використати на інші потреби, а тому відповідно до ст.23, ст.1167 ЦК України моральна шкода підлягає стягненню. На думку суду, позов в цій частині необхідно задовольнити частково і в рахунок моральної шкоди стягнути 500 грн. на користь позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, він залишився єдиним спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців першої черги немає. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки мати проживала разом із ним на час відкриття спадщини то він вважав, що фактично прийняв спадщину. Проте, коли він звернувся в нотаріальну контору, щоб оформити спадщину, нотаріус йому повідомила, що він пропустив строк прийняття спадщини, так як мати проживала без реєстрації. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд встановити факт його проживання разом із спадкодавцем, [PERSON], на час відкриття спадщини та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не з'явилася. В заяві наданій суду справу просить розглянути без її участі. Позов визнає повністю та підтверджує факт постійного проживання позивача із спадкодавцем [PERSON] Згідно ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про втрату права на житло а саме: - будинком [ADDRESS] В підтвердження позовних вимог посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, є власником житлового будинку [ADDRESS] що підтверджується реєстраційним посвідчення, виданим 28.12.2011 року Самбірським МБТІ. Крім нього у вказаному будинку зареєстровані його дружина [PERSON], та з 17.06.1998 року його племінник [PERSON]. Однак, відповідач [PERSON] в його будинку не проживає тривалий час. Приїхав до нього з с. Котляреві Жовтневого району Миколаївської області у зв'язку з втратою батьків, оскільки йому не було де залишатись і щоб не йшов у дитячий будинок. Позивача було призначено опікуном [PERSON], і він проживав із ним 1 рік. Не бажаючи проживати із позивачем [PERSON] оселився на постійно у Корналовицький інтернат, а потім поступив у Погірцівське училище, де проживав у гуртожитку. Дане училище [PERSON] не закінчив і у 2002 році поїхав до себе в с. Котляреві Жовтневого району Миколаївської області. З того часу позивач його не бачив, він не писав ніяких листів, не дзвонив, з даного будинку добровільно не виписався і не проживає в йьому 14 років. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав, крім того пояснив, що відповідач 14 років не проживає у вищевказаному будинку, добровільно не виписався, і ним не цікавиться. Відповідач в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи знаходиться судове доручення від 25.11.2014 року із якого вбачається, що [PERSON] за вказаним адресом не прописаний, та не проживає. За вказаною адресою проживає його дружина [PERSON], яка представила суду заяву, в які вказує, що [PERSON] являється її чоловіком, але 4 роки тому він залишив сім'ю і вибув у невідомому напрямку, про місце його перебування не відомо. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили, що [PERSON] покинув позивача [PERSON] і у 1999 році вибув із будинку у с. Викоти Самбірського району Львівської області. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджується реєстраційним посвідчення, виданим 28.12.2011 року Самбірським МБТІ. Згідно довідки виданої Викотівською сільською радою Самбірського району Львівської області № 874 від 18.09.2013 року вбачається, що [PERSON] [INFO], ре реєстрований у с. Викоти Самбірського району, але там не проживає. Як встановлено судом, відповідач вибув із будинку у 1999 році, не повідомивши про це відповідні органи. Дані обставини підтверджуються показами свідків [PERSON] та [PERSON]., які є незацікавленими по справі особами і їм достовірно відомо про ці обставини. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про дотримання вимог договору та стягнення суми коштів. У відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України, суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звільнення від обов'язку утримувати батька. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він нездатний до самообслуговання та потребує стороннього догляду. Найняти кваліфіковану медсестру для догляду немає можливості, оскільки розмір його пенсії йому цього не дозволяє. Його син, [PERSON], на даний час з ним не мешкає у зв'язку із відбуванням покарання у Волноваській виправній колонії управління пенітенціарної служби України в Донецькій області. Надавати йому матеріальну чи іншу допомогу він не має можливості, тому просить суд звільнити відповідача від обов'язку утримувати його як батька на час засудження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 05 березня 2014 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1626, [PERSON] народився [INFO] року, в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] та мати [PERSON]. Як видно з довідки Волноваської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області від 20 грудня 2013 року [PERSON], [INFO] відбуває покарання з 10.04.2012 року. Кінець строку покарання 24.02.2019 року. Позивач [PERSON] за віком і станом здоров'я не здатний виконувати свої батьківські обов'язки. Статтею 202 Сімейного кодексу України встановлено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 204 Сімейного кодексу України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. Дослідивши у сукупності докази по справі, суд вважає, що при розгляді справи встановлений факт ухилення позивача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по відношенню до сина, [PERSON] в зв'язку з його похилим віком, станом здоров'я та неможливістю виконувати свої батьківські обов'язки по відношенню до сина. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] валентиновича про звільнення від обов'язку утримувати батька підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 202, 204 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved