Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її тітки відкрилась спадщина - житловий будинок в с.Березина Володимирецького району. Вказану спадщину він прийняв як спадкоємець за заповітом, однак спадкові права оформити не зміг через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату йому відмовлено. Просить визнати за ним право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. В судове засідання позивач надіслав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] визнав позов, про що надав суду письмову заяву, просив розглянути справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] померла тітка позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю. Судом встановлено, що за життя [PERSON] фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими спорудами [ADDRESS], що підтверджується довідкою Більськовільської сільської ради №2886 від 30.08.2016 року про виділення [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за вказаною адресою, технічним паспортом будівлі. Згідно запису у погосподарській книзі с.Березина за 1996-2000 рр. житловий будинок [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER] значиться за [PERSON], що підтверджується довідкою сільської ради №2886 від 30.08.2016 року. У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1939 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, [PERSON] набула право власності на житловий будинок [ADDRESS], хоча і не здійснила його державної реєстрації. В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за [PERSON] є неможливою, оскільки її цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України. З цих підстав позивачу [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності за покійною тіткою та у оформленні спадщини після її смерті. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] здійснюється за заповітом, який складений [PERSON] в користь племінника - позивача [PERSON] та посвідчено секретарем Більськовільської сільської ради 20.09.1996 року. Та обставина, що позивач по справі є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні паспортом [PERSON] серія [NUMBER], копією заповіту. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] після смерті тітки вступив у фактичне володіння та користування спадковим майном - користується житловим будинком в с.Березина, утримує та доглядає за ним, обробляє земельну ділянку, володіє документами на будинок та особистими документами померлої. Отже, в судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено, що позивач є спадкоємцем вказаного майна за заповітом, який належним чином прийняв спадщину, оскільки після смерті [PERSON] вступив у фактичне володіння та користування спадковим майном. Таким чином, позивач правомірно набув право власності на житловий будинок, оскільки у відповідності до ст.549 ЦК України 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, вступ у спадкові права міг бути здійснений шляхом фактичного прийняття спадщини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved