Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом у якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що розташовано за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Федорівка, вул. Берегова, 3а. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є його онуком, є повнолітнім, на даний час де мешкає йому не відомо, відносини не підтримують. Коли мали зв'язок в телефонному режимі він запропонував знятися з реєстрації самостійно, але відповідач категорично відмовився врегулювати питання не звертаючись до суду, зараз взагалі не спілкуються. Відповідач самостійно, добровільно вирішив фактично не проживати у моєму будинку, а лише бути тільки зареєстрованим з 19.03.2013 року, тобто понад 5 років не проживає, особисті речі відповідача відсутні у помешканні, допомоги по сплаті комунальних послуг не надає, участі у ремонті домоволодіння не приймає, вважає його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а тому звертається до суду. Позивач у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву відповідно до якої просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, однак про час і місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину позивач є власником житлового будинку за адресою: с. Федорівка Кіровоградського району та Кіровоградської області по вулиці Крупської, будинок 3а. Згідно довідки виконавчого комітету Первозванівської сільської ради Кіровоградського району та Кіровоградської області за № 3/447 від 16.05.2018 року встановлено, що змінено назву вулиці з Крупської, 3а на Берегова, 3а. У вказаному будинку згідно до довідки від 16.05.2018 року за № 3/446 виданою виконавчим комітетом Первозванівської сільської ради Кіровоградського району та Кіровоградської області зареєстровані: позивач - [PERSON], [INFO], син - [PERSON] , [INFO], дружина - [PERSON], [INFO], та онук - [PERSON], 22.12.1996 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Первозванівської сільської ради Кіровоградського району та Кіровоградської області від 18.05.2018 року за № 3/459 встановлено, що [PERSON] зареєстрований 19.03.2013 року у с. Федорівка Кіровоградського району та Кіровоградської області по вулиці Берегова, будинок За. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 17.05.2018 року за № 02-41/88/1 зазначено кількість прописаних та проживаючих на даний час осіб за адресою: с. Федорівка Кіровоградського району та Кіровоградської області вулиця Крупської, будинок 3а, також виявлено що за вищевказаною адресою [PERSON], який є онуком позивачу, фактично не проживає з моменту реєстрації, а саме з 19.03.2013 року лише є прописаним. Довідка УДМС України в Кіровоградській області від 14.06.2018 року свідчить, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання [PERSON], [INFO], зареєстрований з 19.03.2013 року за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Федорівка, вул. Крупська, 5. Відповідно до довідки за вих. № 02-41/110/1 від 18.06.2018 року виданої виконкомом Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований, але на даний час не проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року розяснено, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Відповідно\~ до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Підставою припинення права користування жилим приміщенням відповідно до ст.71 ЖК Української РСР є відсутність наймача або члена його сімї у місці їх проживання понад шість місяців без поважних причин, тобто за тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців і причини та мотиви відсутності протягом цього часу не мають правового значення. Згідно вимог ст.7 ч.1 п.2 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, враховуючи, що відповідач відсутній без поважних причин за місцем реєстрації понад пять років, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача втратившим право на користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки їх підтверджено достатніми та належними доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved