Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, після розірвання шлюбу позивача іменувати прізвищем [PERSON], місцем проживання малолітнього [PERSON] визначити місце проживання позивача, мотивуючи тим, що сім'я існує лише формально, сімейний бюджет та спільне господарство не ведуться понад два роки, примирення не можливе, спору щодо спільного майна та місця проживання дітей не існує, а тому примирення, подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін і дітей, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву про визнання позову в повному обсязі, просить його задоволити, справу розглянути за його відсутності. Перевіривши законність визнання позову та дослідивши докази у справі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Зимогір'ївською міською радою Слов'яносербського району Луганської області, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 18.02.1999 року було укладено шлюб, актовий запис № 7. Під час перебування у шлюбі у них народились діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого Зимогір'ївською міською радою Слов'яносербського району Луганської області 26.01.2000 року, та серії [NUMBER], виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області 10.01.2006 року, відповідно. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не погоджуються на примирення та спільно бажають розірвати шлюб. Дитина [PERSON], яка досягла 14-річного віку, самостійно визначатиме місце свого проживання, малолітній [PERSON] проживає з позивачем, проти чого відповідач не заперечує. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало не можливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз'яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути частину судового збору в сумі 121,80 грн.

Outcome: approved