Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту смерті батька. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20 лютого 2016 року у місті Донецьку Київському районі помер його батько [PERSON], про що є лікарське свідоцтво про смерть, видане відповідним органом на тимчасово окупованій території, але неналежного зразка. Після поховання заявник звернувся до Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану у м. Маріуполі з проханням зареєструвати смерть батька [PERSON] та видати йому відповідне свідоцтво. Однак у звязку з невідповідністю виданої довідки про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог діючого законодавства України, йому було відмовлено в реєстрації смерті та отриманні свідоцтва про смерть. Від заявника та його представника надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази,які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження І-ЯМ № 151549 батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до лікарської довідки про причину смерті до форми № 106/у № 54 причиною смерті [PERSON] є хронічна судинно-мозкова недостатність, церебральний атеросклероз. Смерть [PERSON] також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 21.02.2016 року № 54, виданим Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4 міста Донецька». Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникові для оформлення у встановленому законом порядку свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 256 Цивільного-процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення майнових або інших прав громадян. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до п. 13 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за таких певних обставин. Отже, враховуючи вищенаведені розяснення та положення ЦПК України, наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення для [PERSON] права на прийняття спадщини, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 20 лютого 2016 року.

Outcome: approved