Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом, в якому просить стягнути з ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 43700 грн. 59 коп. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.10.2017 наказом № 204 о/с ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» його прийнято на роботу з 05.10.2017р. на посаду заступника начальника відомчої воєнізованої охорони з посадовим окладом згідно штатного розпису. 12.02.2018р. звільнено із займаної посади за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України з 13.02.2018р. Згідно довідки № 696 від 21.09.2018р. виданої ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», [PERSON] дійсно працював на посаді заступника начальника охорони та заробітна плата за жовтень 2017 р. - лютий 2018 р. складала 12662,87грн., з яких сума до виплати складала 10193,59 грн., при цьому заборгованість по заробітній платі складає 10193,59 грн. З моменту фактичного звільнення до моменту подачі позовної заяви відповідачем не виконано свої зобов'язання по розрахунку з позивачем зі сплати заробітної плати з жовтеня 2017 року по січень 2018 року. А відтак, позивач вважає, що з відповідача також підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з лютого 2018 року в розмірі 33507,00грн. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.11.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. За нормами ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що наказом ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» від 04.10.2017р. № 204 о/с [PERSON] прийнято на роботу з 05.10.2017 року на посаду заступника начальника відомчої воєнізованої охорони з посадовим окладом згідно штатного розпису. Наказом ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» від 12.02.2018р. №23о/с [PERSON], заступника начальника охорони, звільнено за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України з 13.02.2018 року. Як вбачається з довідки виданої ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» від 21.09.2018 р. № 696, заробітна плата [PERSON] з жовтня 2017 року по січень 2018 року включно склала 12662,87 грн., заборгованість по заробітній платі становить 10193,59 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду жодних доказів виплати позивачу заборгованості по заробітній платі. Отже, суд приходить до висновку, що з ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 10193 грн. 59 коп. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Механізм здійснення такого роду розрахунку передбачено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100 зі змінами. Відповідно до п. 3 розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Пунктом 8 розділу 4 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з лютого 2018 р. по 07.11.2018 р. у розмірі 33507 грн. 00 коп. Згідно довідки ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» № 696 від 21.09.2018 р., заробітна плата [PERSON] в грудні 2017 р. та січні 2018 р. становить у розмірі по 3325,00 грн. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial