Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Олешнянської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка сталася [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], він є спадкоємцем всього майна, за заповітом від 16 січня 2007 року, після її смерті. В подальшому, а саме 24.11.2011 р. [PERSON] склала новий заповіт, яким заповіла його матері [PERSON] та тітці [PERSON] належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та земельною ділянкою розмірорм 0,25 га в [ADDRESS]. Його бабуся померла [INFO]. Після її смерті в 6-місячний строк з заявами про прийняття спадщини за заповітом на будинок та прибудинкову земельну ділянку до нотаріуса звернулись [PERSON] та [PERSON]. Останні претендували тільки на майно вказане в заповіті. В той же час, другим заповітом залишились неохопленими земельні ділянки розміром 0,6151 га та 2,42 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кожна. Отже, як спадкоємець за першим заповітом він претендує на вказані вище земельні ділянки. Проте, в установлений строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом, вважаючи, що матір та тітка прийняли всю спадщину за другим заповітом, який змінював перший. В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 1272 ЦК України інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину, не надали письмової згоди на прийняття ним спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовну заяву, з підстав, викладених в ній. Додатково зазначили, що [PERSON] померла [INFO], а її спадкоємці не приймали спадщину отриману [PERSON] після смерті [PERSON]. Судом залучено в якості співвідповідача [PERSON]. Представник відповідача Олешнянської сільської ради Ріпкинського району не з'явився, надавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Співвідповідач [PERSON] в судові засідання не з'являлась. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, матеріали спадкових справ після смерті [PERSON], [PERSON], суд приходить до такого висновку. Судом достовірно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що: - 21 жовтня 2009 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області, на підставі розпорядження вказаної адміністрації від 22.11.2007 р. № 543, на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку (Серія [NUMBER]), який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за відповідним номером, який посвідчував належність останній земельної ділянки площею 2,42 га у межах згідно з планом на території Олешнянськоїсільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], - 13 жовтня 2011 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області, на підставі розпорядження вказаної адміністрації від 22.11.2007 р. № 543, на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку (Серія [NUMBER]), який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за відповідним номером, який посвідчував належність останній земельної ділянки площею 0,6151 га у межах згідно з планом на території Олешнянськоїсільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], а згідно рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 р. встановлено, що вказаний державний акт належить саме [PERSON]; - 16 листопада 2011 р. Олешнянською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення 30 сесії 5 скликання вказаної ради від 06.08.2010 р., на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку (Серія [NUMBER]), який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за відповідним номером, який посвідчував належність останній земельної ділянки площею 0,2500 га у межах згідно з планом в [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER]; - [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ([NUMBER]) та посвідкою про народження ([NUMBER]); - 16 січня 2007 р., [PERSON], згідно заповіту, посвідченого секретарем Олешнянської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, заповіла все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право своєму онуку [PERSON]. Даних про зміну, скасування даний заповіт не містить; - 24 листопада 2011 р., [PERSON], згідно заповіту, посвідченого секретарем Олешнянської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, заповіла належний їй жилий будинок з господарськими та побутовими спорудами, з земельною ділянкою 0,25 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташовані в [ADDRESS] своїй невістці [PERSON] та доньці [PERSON]; - [PERSON] померла [INFO], що вбачається із свідоцтва про її смерть (серії [NUMBER]); - [PERSON], смерть якої настала [INFO], за життя прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO], що вбачається з рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 30.03.2017 року; - [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про її смерть (серії [NUMBER]); - [PERSON] претендує на все належне [PERSON] майно, крім житловогобудинку з господарськими та побутовими спорудами та земельної ділянки розміром 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що рощташовані в [ADDRESS], яку згідно заповіту від 24.11.2011 р., подавши відповідні заяви прийняли [PERSON] та [PERSON], останні крім цієї спадщини іншу спадщину не приймали, а відтак правила ч. 2 ст. 1272 ЦК України до даної спадщини, на яку претендує [PERSON] не поширюються; - [PERSON] вказано на необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки ним пропущений шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори, що вбачається з довідки державного нотаріуса від 01.03.2017 року № 945/01-16. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, можна дійти до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України дав роз'яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи наведене в сукупності, з огляду на те, що відсутні докази того, що [PERSON] було достовірно відомо про те, виданий на його ім'я заповіт не скасовувався та не змінювався, суд приходить до висновку, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому слід визначити додатковий строк в 3 місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнивши позов в повному обсязі.

Outcome: approved