Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] трьох відсотків річних 1084 грн. 76 коп. та індексу інфляції 4641 грн. 89 коп. , всього 5726 грн. 65 коп. та понесені ним судові витрати. Позов мотивує тим, що відповідачка отримала від нього позику в сумі 17100 грн. , що підтверджується розпискою від 21.03.2014 р. Даний борг не повернула. Згідно заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2015 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто борг у сумі 16900 грн. Зазначає, що дане рішення суду не виконано, про що додає копію постанови Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 17.06.2016 р. Відповідачка з моменту винесення рішення суду, в порядку примусового виконання, сплатила лише 6707 грн. 53 коп., а саме: -19.05.2017 року-1106грн. 94 коп. -19.06.2017 року -1453 грн.70 коп. -19.07.2017 року 1453 грн. 70 коп. -22.08.2017 року- 1440 грн. 89 коп. -19.09.2017 року- 1252 грн.30 коп. Після 20.09.2017 року і до 31.10.2017 року кошти від відповідача не надходили. Позивач не має можливості користуватися своїми коштами і отримувати економічну вигоду. Більш того, сума, яка підлягала стягненню, поступово зменшується через знецінення грошової одиниці.Тому він вважає, що має право на стягнення з Відповідача 3 % річних та інфляційної складової боргу за період з моменту винесення рішення суду до теперішнього часу.Згідно наданого ним розрахунку 3% річних складають 1084 грн. та інфляційні втрати на суму боргу складають 4641 грн. 89 коп. Позивач в судове засідання не з'явився, у клопотанні просив розглядати справу без його участі, зазначив, що всі необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01.09.2015 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто борг у сумі 16900 грн . Рішення набрало законної сили. На виконання судового рішення позивачем було отримано виконавчий лист та предявлено до виконання до Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області. На даний час заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01.09.2015 р. не виконане, що підтверджується постановою Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 17.06.2016 р. про те, що у звязку з відсутністю в боржника [PERSON] майна, на яке може бути накладено стягнення , виконавчий документ повернуто стягувачеві. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених\~статтею 11 цього Кодексу. Так,\~\~у частині пятій\~\~статті 11 ЦК України\~\~визначено, що\~\~у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть\~\~виникнути\~\~з рішення суду. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших\~\~ правочинів, передбачених законом, а також\~\~угод, які не передбачені\~\~законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати\~\~з рішення суду. З огляду на зазначене, встановлено, , що рішенням суду з\~ [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто\~ грошову суму в розмірі 16900 грн. , таке зобовязання зводиться до сплати грошей, отже, є грошовим зобовязанням, відповідно суд приходить до висновку щодо наявності між сторонами грошових зобовязань, які відповідач [PERSON]належним чином не виконує, що дає підстави\~ для стягнення на користь позивача інфляційних витрат за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобовязання, оскільки боржник зобовязаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми.( Аналогічна позиція міститься в постанові ВСУ від 30.03.2016 року у справі № 6-2168 цс15) Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.\~2 ст.\~625 ЦК. Таким чином, суд вважає, що є всі правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних від простроченої суми та відшкодування втрат від інфляції . Позивачем в позовній заяві визнано, що після винесення рішення суду відповідачкою за період з 19.05.2017 року по 19.09.2017 року було сплачено 6707 грн.53 коп. З урахуванням отриманих сум позивачем був зроблений розрахунок , згідно якого 3% річних складають 1084 грн. та інфляційні втрати на суму боргу складають 4641 грн. 89 коп. Відповідач, ознайомившись з позовною заявою та розрахунком позивача, не надала відзив на позовну заяву, не оспорила зроблений позивачем розрахунок сум, які він просить стягнути з відповідача. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних в сумі 1084 грн. та інфляційні втрати на суму боргу - 4641 грн. 89 коп. За подачу даного позову до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 640 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved