Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ПАТ «Дельта банк» про визнання поруки припиненою. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.12.2007 р між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1.21ВН/17/07-Склн, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 250\~000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,53% річних строком по 26.12.2017 року. З [PERSON] був укладений договір поруки за умовами якого позивач поручився відповідати перед банком за належне виконання позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором всім своїм майном. 26 червня 20123 року ПАТ «Дельта Банк» придбало право вимоги за кредитним договором з [PERSON] [PERSON]»янець-Подільського міськрайонного суду від 13.08.2015 р стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 111 65,94 грн з яких тіло кредиту 99\~990,90 грн, відсотки 11\~666,04 грн. 18.09.2008 р між сторонами був укладений додатковий договір за яким розмір процентної ставки по кредиту було збільшено до 16%. Вважає, що банком було змінено зобов»язання без його згоди як поручителя внаслідок чого збільшився його обсяг відповідальності, а тому вважає, що в силу ч.1 ст. 559 ЦК України порука припинилась. Додатковий договір між ним та банком не укладався, про його існування стало відомо тільки в серпні 2016 року , оскільки участі при розгляді справи про стягнення заборгованості за кредитним договором не брав, листи не отримував. Просить визнати припиненою поруку [PERSON], що виникла на підставі договору № 1.21ВН/17/07-Склн від 27.12.2007 р за кредитним договором № 1.21ВН/17/07-Склн від 27 грудня 2007 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] В суді представник позивача позов підтримав, просить задовольнити. В суді представник відповідача позов не визнала, заперечила проти його задоволення з тих підстав, що 27.12.2007 р між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки. За змістом договору поручитель зобов»язався солідарно відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором № 1.21ВН/17/07-Склн від 27.12.2007 р. П.2.6 кредитного договору передбачено, що усі зміни та доповнення до кредитного договору банк та позичальник оформлюють без погодження з поручителем за винятком випадків збільшення обсягу відповідальності. На виконання зазначеного 18.09.2008 року з позивачем був підписаний додатковий договір до договору поруки, і поручитель дав згоду на збільшення відповідальності за умовами договору. Крім того рішення Апеляційного суду від 13.08.2015 року, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором і підстав для визнання поруки припиненою не встановлено. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином відповідно п.3 ст. 76 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності в відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, встановив наступне. Судом встановлено, що 27.12.2007 між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір№ 1.21ВН/17/07-Склн, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 250\~000 грн з терміном повернення до 26.12.2017 та сплатою 13,53% річних. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором, 27.12.2007 між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за виконання позичальником всіх обов'язків передбачених кредитним договором, зокрема сплати кредиту в сумі 250\~000,00 грн, відсотків в розмірі 13,53% річних, що сплачуються щомісяця до «10» числа кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 26 грудня 2017 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами; відповідати за порушення строків погашення кредиту та/або сплати процентів за його користування - пені за кожний день у розмірі подвійной процентної ставки від суми простроченого платежу. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст.\~553, ч. 1 ст.\~554 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом указаних норм поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, однак є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2\~ст. 555 ЦК України). У відповідності до ч. 1\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється з припиненням забезпечення нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові у справі № 6-20цс11 від 21.05.2012, збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Відповідно до положення ч. 1\~ст. 559 ЦК\~припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. У цьому випадку звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом за наявності відповідного спору. Тобто, змінами основного зобов'язання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови і обставини, що тягнуть або можуть потягти негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки, погіршення його майнового становища.\~Поручитель у разі зміни зобов'язання без його згоди не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обов'язок за договором поруки повністю припиняється - перестає існувати. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. У пункті 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Оскільки порука є видом забезпечення виконання зобов'язання, то, істотними умовами договору поруки є обов'язкове посилання на основне зобов'язання, його зміст, розмір, визначення обсягу відповідальності поручителя, зміна зобов'язання, забезпеченого порукою, тягне і зміни у договорі поруки та за своєю правовою природою фактично є і зміною умов договору поруки. Згідно з ч. 1\~ст. 651 ЦК України\~зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. А відповідно до\~ст. 654 ЦК України\~зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Враховуючи зазначене вище, а також вимоги\~ст. 547 ЦК України\~щодо вчинення правочину про забезпечення виконання зобов'язання у письмовій формі, згода поручителя має надаватись виключно в письмовій формі. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, висловленою у постанові від 05.06.2013 у справі № 6-43цс13, \~згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності повинна бути очевидною й наданою у спосіб, передбачений договором поруки. Згідно п.3.3 договору поруки всі зміни та доповнення до договору поруки дійсні лише у тому разі, якщо вони здійснені у письмовій формі уповноваженими на це представниками обох сторін. У зв'язку із цим, враховуючи вимоги до письмової форми правочину, встановлені\~ст. 207 ЦК України, допустимо, щоб згода поручителя була висловлена у будь-якій письмовій формі (листі, заяві, телеграмі тощо), головне, щоб вона була явно вираженою і відповідала дійсній волі поручителя. Матеріалами справи підтверджується, що 18.09.2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений додатковий договір до кредитного договору № 1.21ВН/17/07-Склн від 27.12.2007 р за умовами якого сторони домовились про збільшення з 17.09.2008 р процентної ставки за кредитом до 16% річних. Інші умови кредитного договору залишені без змін. 18.09.2008 року додатковий договір укладався між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] За умовами зазначеного додаткового договору поручитель погоджувався на зміну процентної ставки до 16% річних з 17.09.2008 р. Згідно висновку експертів Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 423/424/17-21 від 14.02.2017 р за результатами проведення судово-технічної та почеркознавчої експертизи підпис від імені [PERSON], що міститься на оригіналі додаткового договору № 1 від 18.09.2008 р про внесення змін до договору № 1.21ВН/17/07-Склн від 27.12.2007 р, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанком» та [PERSON] виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів, підпис від імені [PERSON] виконаний не самим [PERSON] , а іншою особою. 26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та умовах, визначених даним договором ПАТ «Кредитпромбанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами в тому числі і за кредитним договором № 1.21ВН/17/07-Склн від 27.12.2007 р . Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 13 серпня 2015 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 111\~656,94 грн. Як вбачається із розрахунку заборгованість по кредитному договору порахована виходячи із процентної ставки 16% річних. [PERSON] участі в попередній справі не приймав, питання припинення поруки під час розгляду попередньої справи не вирішувалось. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що [PERSON] висловлював свою згоду на збільшення відсоткової ставки по кредиту. Таким чином банк, в односторонньому порядку збільшивши відсоткову ставку по кредиту, жодних додаткових угод до договору поруки з поручителем не уклав, а також не отримав від поручителя згоди на таке збільшення у будь-якій іншій письмовій формі. Отже, оскільки матеріали справи не містять належного погодження збільшення процентної ставки по кредиту з поручителем, то слід дійти висновку про те, що обсяг відповідальності поручителя було збільшено без його згоди, а відтак, в силу вимог ч. 1\~ст. 599 ЦК України, порука є припиненою . Крім того суд вважає, що позивач не позбавлений можливості самостійно звернутись до правоохоронних органів із заявою про вчинений злочин. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 551 грн 20 коп в відшкодування судового збору та 2\~752 грн 50 в відшкодування витрат на експертизу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved