Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому вказує, що до 2012 року він перебував у шлюбі з відповідачкою, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. До 2016 року дитина проживала разом з матірю на території Автономної Республіки Крим, а на теперішній час виїхала до м. Запоріжжя де й проживає разом з позивачем. Мати дитини залишилася проживати на території Автономної Республіки Крим і матеріальної допомоги на утирання дитини не надає. Батьки не можуть дійти згоди щодо місця проживання дитини і вирішити спір у позасудовому порядку. Позивач просить визначити місце проживання дитини разом з ним, т.я. ним створені всі необхідні умови для навчання та виховання дитини, та стягнути аліменти на утримання доньки у розмір 300 грн., щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, заперечень на позов не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по дніпровському району просить суд спір вирішити на свій розсуд. При цьому врахувати інтереси малолітньої дитини. Вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. Судом установлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі до 2012 року, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] дитина проживала разом з матірю на території Автономної Республіки Крим, а на теперішній час виїхала до м. Запоріжжя де й проживає разом з позивачем. Мати дитини залишилася проживати на території Автономної Республіки Крим. Батько дитини створив всі необхідні умови для навчання і виховання дитини, її гармонійного розвитку. Органом опіки і піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району обстежено умови проживання малолітньої [PERSON], про що складено акт від 24.01.2017 року, зі змісту якого вбачається, що батько дитини піклується про дитину, про її фізичний і духовний розвиток, створив необхідні умови для навчання та виховання дитини. Допитана у судовому засіданні малолітня [PERSON] , пояснила суду, що проживає з батьком і бажає з ним проживати і надалі. Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, а також бажання проживати з батьком дає суду підстави вважати, що місце проживання дитини необхідно визначити разом з батьком. Суд вважає, що даний випадок, коли дитина проявляє більшу прихильність до батька, а мати дитини самоусунулася від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та навчанню дитини, її матеріальному забезпеченню, є винятковим. Дійшовши такого висновку, суд виходить виключно з інтересів дитини, яка відповідно до принципів Декларації прав дитини для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Дитина повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові моральної та матеріальної забезпеченості Судом установлено, що сторони у справі однією сімєю не проживають, і дитина знаходиться на повному матеріальному утриманні позивача, який хоча і працює, але потребує матеріальної допомоги. Відповідачка у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд враховує, що відповідачка не має постійного джерела доходів, а тому аліменти мають бути стягнуті у сумі 300 грн., щомісяця. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на дитину забезпечить належний рівень її матеріального забезпечення, розвитку і виховання. Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на наведене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved