Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «К.І.Т.», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: [PERSON] про стягнення заборгованості та понесених збитків. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.06.2014 року за актом купівлі-продажу свинопоголівя від 10.06.2014 року позивач відпустив (продав) ТОВ «К.І.Т.» свиней на загальну суму 168796,00 грн., також за накладними № 10-06 від 10.06.2014 року та № 13-06 від 13.06.2014 року матеріальних цінностей на загальну суму 39605,00 грн. Від імені ТОВ «К.І.Т.», вказані документи підписував директор [PERSON] та зобовязувався розрахуватися до 01.11.2014 року, однак розрахунок не був здійснений. Оскільки розрахунок не був проведений, позивач звернувся з заявою про злочин до Золотоніського ВП, після чого [PERSON] йому перерахував кошти в сумі 20000,00 грн. Враховуючи, що кошти повністю не повернуті, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за зобовязанням в сумі 188000,00 грн. та заподіяні у звязку з цим збитки в сумі 99612,85 грн. (інфляційні та 3% річних). Відповідач відзиву не надав. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримали і просили їх задовольнити. Представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнав, оскільки на його думку, позивачем не доведено факту продажу поголівя свиней та матеріальних цінностей. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Сторони не заперечують та визнають факт того, що [PERSON] у 2014 році був директором ТОВ «К.І.Т.». Згідно акта купівлі-продажу від 10.06.2014 року, [PERSON] продав, а [PERSON] купив свинопоголівя загальною вартістю 168796,00 грн. та зобовязався розрахуватися в термін до 01.11.2014 року. Також за накладними № 10-06 від 10.06.2014 року та № 13-06 від 13.06.2014 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив матеріальних цінностей на загальну суму 39605,00 грн. Згідно розписок від 16.08.2016 року та 17.08.2016 року, ТОВ «К.І.Т.» в особі [PERSON], підтвердило наявність заборгованості за актом купівлі-продажу свинопоголівя від 10.06.2014 року суму 168796,00 грн., та за накладними № 10-06 від 10.06.2014 року на суму 31065,00 грн. та № 13-06 від 13.06.2014 року на суму 8540,00 грн. Заборгованість зобовязувалися повернути в термін до 01.11.2016 року, [PERSON] Сторони не заперечують та визнають факт реальності та відповідності майна, зазначеного та переданого за актом купівлі-продажу свинопоголівя від 10.06.2014 року та за накладними № 10-06 від 10.06.2014 року та № 13-06 від 13.06.2014 року. Під час розгляду справи були допитані свідки: [PERSON], яка пояснила, що у 2014 році вона працювала завідуючою ферми у ТОВ «К.І.Т.». У 2014 році [PERSON] приїздив разом з директором ТОВ «К.І.Т.» [PERSON] і вони балакали за свиней, після того [PERSON] почав перевозити свиней, дерть та інші матеріальні цінності на ферму ТОВ «К.І.Т.» в с. Хвильово-Сорочин. Привезені свині записувалися в книгу обліку поголівя, керівництво записувало, що свині прийняті від [PERSON], інформація задавалася до бухгалтерії. З приводу розписок їй нічого не відомо, але їй відомо, що [PERSON] як директор ТОВ «К.І.Т.» домовився придбати у [PERSON] всіх свиней; [PERSON], яка пояснила, що у 2014 році вона працювала бухгалтером у ТОВ «К.І.Т.», однак з приводу купівлі свиней ТОВ «К.І.Т.» у [PERSON] у 2014 році вона нічого не знає, а дізналася про це лише з позовної заяви. «Оприходування» товару вона робила тільки після вказівок керівника ТОВ «К.І.Т.», яким на той час був [PERSON] У 2014 році ТОВ «К.І.Т.» нічого не «оприходувалося». Про існування договорів нічого не знала, так як не була підписантом договорів, оскільки не мала на це повноважень; [PERSON], який пояснив, що у 2014 році він був одним із засновників ТОВ «К.І.Т.». У 2014 році [PERSON] був директором ТОВ «К.І.Т.», тому він мав повноваження на ведення господарської діяльності і відповідно вирішував всі фінансові та господарські питання товариства. Про доставку свиней він не був проінформований [PERSON] Також він підтвердив, що розписки [PERSON] від 16.08.2016 року та 17.08.2016 року він писав, і підписував, як «хазяїн», засновник ТОВ «К.І.Т.»., однак вважає, що [PERSON] «підійшов до нього обманних шляхом», але з приводу даних дій не звертався до правоохоронних органів. Також в судовому засіданні були досліджені матеріали кримінального провадження № 12014250150000829. В матеріалах даного провадження міститься постанова про закриття кримінального провадження від 29.12.2015 року в якій встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «К.І.Т.» в особі [PERSON] було досягнута домовленість з приводу купівлі останнім у [PERSON] поголівя свиней корму та інвентаря для годівлі свиней. Після чого поголівя свиней, корм та інвентар для годівлі свиней були перевезені на територію фірми ТОВ «К.І.Т.». Внаслідок укладеної домовленості [PERSON] частково розрахувався з [PERSON] шляхом передачі готівкою 10000,00 грн., а також 10000,00 грн. перерахував на розрахунковий рахунок, наданий [PERSON] Також, в межах даного кримінального провадження було допитано [PERSON], який дав показання про те, що у червні 2014 року він був директором ТОВ «К.І.Т.» і до нього, як до директора, звернувся [PERSON] з приводу купівлі поголівя свиней, корму для свиней та інвентаря для їх годівлі і він погодився придбати вказане. Ціну за вказаний товар вони разом з [PERSON] обговорювали разом та дійшли домовленості з даного питання, про що були складені відповідні документи. Також у матеріалах кримінального провадження є висновок перевірки по фактам викладених у заяві [PERSON] , зареєстрованого в ЄО за № 5469 від 31.10.2014 року, згідно з яким, відносини, що склались між [PERSON] та [PERSON] носять цивільно-правовий характер. У матеріалах кримінального провадження містяться: відомості про зважування тварин (свиней) від 10.06.2014 року із зазначенням ціни; накладна № 10-06 від 10.06.2014 року та розписка від 10.06.2014 року із зазначенням корму та його ціни; накладна № 13-06 від 13.06.2014 року та розписка від 13.06.2014 року із зазначенням корму та його ціни; які підписані [PERSON] та [PERSON] Під час розгляду справи сторони посилалися на наявність в діях один одного кримінальних правопорушень з приводу придбання поголівя свиней та матеріальних цінностей, однак не надали відповідного рішення, яке б підтверджувало їх доводи. Відповідно до статті 12 і частини першої статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належними чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом зясовано, що [PERSON] фактично продав ТОВ «К.І.Т.» в особі директора [PERSON] поголівя свиней та майно і продовольчі товари на загальну суму 208401,00 грн., однак ТОВ «К.І.Т.» виконало свої зобовязання частково, а саме сплатило кошти за придбаний товар в сумі 20000,00 грн., решту заборгованості, згідно, розписок від 17.08.2016 року та 16.08.2016 року, товариство зобовязувалося повернути в строк до 01 листопада 2016 року. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, розмір якої становить 288\~013,85 грн. з них: 188000,00 грн. зобовязання по сплаті боргу; 93016,24 грн. збитки повязані з інфляцією; 6596,61 грн. 3,00 % річних. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути судовий збір в сумі 2880,14 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved