overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Ватинської сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за законом п'ятої черги на земельну ділянку площею 2,42 га згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], як на спадкове майно після померлої [PERSON], яка померла [INFO] року. Мотивує свій позов тим, що він є спадкоємцем п'ятої черги прабаби [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті [PERSON] є спадкоємцем за законом п'ятої черги, прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Ватинської сільської ради Горохівського району в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві до суду представник ради позов [PERSON] визнав повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] року. Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 27.10.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] було відмовлено (а.с.14). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є прабабою позивача [PERSON] Відповідно до довідки Ватинської сільської ради від 30.06.2017 року №272, спадкоємцем по смерті [PERSON] за законом є [PERSON] (а.с.11). Згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], померлій [PERSON] належала земельна частка (пай) (а.с.15). Відповідно до оголошення в газеті «Горохівський вісник», сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] слід вважати недійсним у зв'язку з його втратою (а.с.19). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті є спадкоємцем за законом п'ятої черги, прийняв спадщину. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємцем за законом п'ятої черги, прийняв спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом п'ятої черги на земельну ділянку площею 2,42 га згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], як на спадкове майно після померлої [PERSON], яка померла [INFO] року. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України. [PERSON] в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача Ватиснької сільської ради відмовився.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Великобурлуцької селищної Ради Великобурлуцького р-ну Харківської обл. для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] р. в с. Олександрівка Слов'янського району Донецької області. Позивач своєчасно у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори із тих підстав, що він не знав про наявність земельної частки (паю) та не знав про встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори. Цю причину пропуску строку він просив визнати поважною і визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в один місяць. Великобурлуцька селищна Рада в поданій суду заяві ніяких заперечень проти позову не подала і просила його розглядати без представника Ради. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що [INFO] р. в с. Олександрівка Слов'янського району Донецької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER], виданої 25.08.2010 р. виконкомом Олександрівської сільської Ради Слов'янського району Донецької області (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 6,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективі власності АСТ «Нива», с. Плоске Великобурлуцького району Харківської області, що підтверджується сертифікатом серії ХР № 0082169 виданого на ім'я [PERSON] (а.с.10). Нотаріальними органами [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск встановленого ст.1270 ЦК України строку(а.с.11). Той факт, що [PERSON] в 6-місячний термін після смерті [PERSON] не подав заяву до нотаріальної контори в зв'язку з незнанням діючого законодавства та незнанням про наявність у Харківській області земельної частки (паю), яка належала батькові, суд визнає поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В зв'язку із чим, суд вважає можливим визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після померлого [INFO] р. батька [PERSON], в один місяць починаючи із наступного дня після набрання цим рішенням чинності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Великозліївської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], яка сталася 28.02.2017 року.\~Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.02.2017 року помер його батько [PERSON], він є спадкоємцем за заповітом після його смерті, проте не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк, оскільки не знав, що батько склав на його імя заповіт. В судове засідання: - позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують; - представник відповідача, Великозліївської сільської ради Ріпкинського району, не з'явився, надавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У п. 24. постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, перевіривши, що визнання позову Великозліївською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області є безумовним, воно не суперечить ст.ст. 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, знаходить, що визнання позову Великозліївською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області слід прийняти та відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ухвалити рішення про задоволення позову та визначення [PERSON] додатковий строк тривалістю в 3 місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, після смерті [PERSON], яка сталася 28.08.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до виконавчого комітету Дідилівської сільської ради про продовження терміну для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позов тим, що [INFO] померла його бабця [PERSON], після смерті бабці залишилось спадкове майно, зокрема Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 091230, яка розташована на території Дідилівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області. Інших спадкоємців за законом на майно покійної бабці, крім нього немає, оскільки чоловік бабці - [PERSON] помер [INFO], їх син - [PERSON] помер [INFO]. По своїй некомпетентності позивач не відразу звернувся в Кам»янка-Бузьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом у його зверненні було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду. У відкрите судове засідання позивач не з»явився, до початку судового засідання представив заяву у якій просив справу слухати у його відсутності та просив позов задоволити. У відкрите судове засідання представник відповідача Дідилівської сільської ради не з»явився, до початку судового засідання подав до суду заяву у якій просив справу слухати у відсутності представника сільської ради та проти позову не заперечують. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,8992 га, розташована на території Дідилівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЛВ № 091230. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується долученою до справи ксерокопією свідоцтва про смерть, [NUMBER]. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується долученою до справи ксерокопією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Дідилівською сільською радою Кам»янка-Бузького району Львівської області; [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Дідилівською сільською радою Кам»янка-Бузького району Львівськї області. Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом, який вступив в оперативне управління майном померлої, що розцінюється ствердно, як прийняття ним спадщини. Заяви про відмову від прийняття спадщини не подавав, а тому є підстави для визнання за позивачем права власності на вказане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до виконкому Тернівської сільської ради, про визнання права власності на спадщину. Вказав, що [INFO] в селі Тернівка Крижопільського району Вінницької області померла його баба - [PERSON], з якою він постійно проживав [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,1100 гектари, на території Тернівської сільської ради Крижопільського району; майнового паю в пайовому фонді ТОВ «Тернівка» с. Тернівка, та грошових заощаджень. Позивач являється спадкоємцем за заповітом, але право власності нотаріально оформити не може, в зв'язку з відсутністю оригіналу Державного акту на землю, майнового сертифікату та ощадних книжок. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву в якій позов підтримує з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про смерть, заповіт, довідки із сільської ради, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в селі Тернівка Крижопільського району Вінницької області померла - [PERSON], яка являється його бабою та з якою він постійно проживав [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,1100 гектари, на території Тернівської сільської ради Крижопільського району; майнового паю в пайовому фонді ТОВ «Тернівка» с. Тернівка, та грошових заощаджень. За життя спадкодавцем складено заповіт на користь позивача. Нотаріальне оформлення права власності неможливе через відсутність оригіналу Державного акту на землю, майнового сертифікату та ощадних книжок. Згідно з ст. 1217 Цивільного кодексу України успадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідач позов визнав, а відповідно ст. 174 ЦПК визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до відділу культури Кам»янець-Подільської райдержадміністрації про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 30.12.2015 року позов [PERSON] задоволено частково, поновлено [PERSON] на роботі на посаді майстра кінематографії районного відділу культури Кам»янець-Подільської райдержадміністрації; стягнуто з районного відділу культури Кам»янець-Подільської районної державної адміністрації на користь [PERSON] компенсацію за вимушений прогул в сумі 2509,20 грн., 500 грн. в відшкодування моральної шкоди, а всього 3009,20 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено. Оскільки судом в резолютивній частині рішення невірно зазначено суму компенсації за вимушений прогул та не вирішено питання допущення рішення суду до негайного виконання суд вважає за необхідне ухвалити по справі додаткове рішення. Сторони у вирішенні даного питання покладаються на думку суду. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлений ст. 367 цього Кодексу. Згідно ст.. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Так, при ухваленні зазначеного рішення суду у резолютивній частині рішення судом допущено арифметичну помилку, а саме зазначено суму компенсації за вимушений прогул в сумі 2509,20 грн. замість правильного 2 559,60 грн.. При визначенні розміру компенсації за час вимушеного прогулу суд виходив того, що відповідно довідки № 603/01-22 від 30.12.2015 року середній заробіток [PERSON] за 2014 рік на посаді майстра кінематографії становить 275,40 грн. Позивач зайнятий на роботі 2 дні на тиждень, 8 або 9 днів на місяць, тому його середньоденна заробітна плата складає (275,40 х 2) : (8 + 9) = 32,40 грн. Період затримки становить 79 робочих днів. Середній заробіток позивача становить 32,40 х 79 днів = 2 559,60 грн. Враховуючи норми ч.1 ст..219 ЦПК України, суд вважає за необхідне, виправити зазначену арифметичну помилку в рішенні суду. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Оскільки у відповідності до ст.. 367 ЦПК України обов»язок суду допустити рішення суду про поновлення на роботі до негайного виконання, з метою забезпечення реалізації прав [PERSON] суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення, яким допустити рішення Кам»янець-Подільського міськрайоннгго суду від 30 грудня 2015 року в частині поновлення на роботі та присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць в розмірі 275,40 грн до негайного виконання.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] помер його батько, [PERSON]. Після його смерті спадкоємцями за законом першої черги є сам позивач, його мати [PERSON] та сестра, [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] спадщини після померлого [PERSON] не прийняли. Позивач [PERSON] після смерті свого батька прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Бранівської сільської ради Горохівського району в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 5 травня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім»я [PERSON] після смерті [PERSON] на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами було відмовлено (а.с.15). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Довідкою Бранівської сільської ради від 21.03.2016 року стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцем за законом є дружина, [PERSON], син, [PERSON] та дочка [PERSON]. Дружина спадкодавця [PERSON] та дочка [PERSON] від прийняття спадщини відмовились згідно з поданими заявами. Спадкоємець [PERSON] вступив у володіння спадковим майном до шести місяців шляхом спільного проживання (а.с.7). З заяв, складених [PERSON] та [PERSON] видно, що вони від спадкового майна після померлого [PERSON] відмовились в користь [PERSON] (а.с.8,9). Технічною документацією на житловий будинок, який розташований за адресою: в [ADDRESS], стверджується, що його було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. Відповідно до спадкової справи після померлого [PERSON], [PERSON] після його смерті є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв належну йому спадщину. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] прийняв належну йому спадщину, є його спадкоємцем за законом першої черги. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. [PERSON] в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача Бранівської сільської ради відмовився.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути з відповідача на його користь 25941,0грн. заборгованості по невиплаченій заробітній платі, компенсацію втрати частини грошових доходів у розмірі 4589,0грн. (станом на лютий 2015р.) у зв'язку із затримкою термінів її виплати, 10000,0грн. в якості компенсації спричиненої йому моральної шкоди внаслідок незаконних дій відповідача щодо невиплати йому заробітної плати, середньомісячну заробітну плату за час невиплати остаточного розрахунку при звільненні до моменту остаточного погашення заборгованості. В заяві про уточнення позовних вимог [PERSON] просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 30222,00 грн., забов'язати розрахувати та сплатити компенсацію втрати частини грошових доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати; стягнути 1000 грн. моральної шкоди . Свої позовні вимоги він обгрунтував тим, що з 30.06.2005р. він працював в службі охорони ВАТ «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» контролером ,а в подальшому начальником зміни команди охоронної служби. В період з липня 2013р. та до теперішнього часу заробітна плата йому не виплачувалася , внаслідок чого утворилася заборгованість. Згідно довідки від 26.05.2015р. загальна сума заборгованості по заробітній платі становить 30222,0грн.. Згідно наказу №32-к від 06.04.2015р. його було звільнено за ст.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату, але остаточний розрахунок при звільненні зроблено не було , не проведено його і до теперішнього часу. Незаконними діями відповідача із невиплати йому заробітної плати йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 1000,0грн. У судовому засіданні позивач свої позивні вимоги підтримав. Відповідач -представник ПАТ «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань»(АТ НДІ РВ) у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно трудової книжки [PERSON] 30.06.2005р. було прийнято на роботу до охоронної служби ВАТ «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» контролером 2 класу згідно з наказом №245-к від 30.06.2005р. З 17.11.2008р. його було переведено на посаду начальника зміни команди охоронної служби згідно з Наказом №247-к, табельний №44082 (а.с.7-9). Згідно довідки №05/321 від 26.05.2015р. загальна сума заборгованості ПАТ «АТ НДІ РВ» перед [PERSON] по заробітній платі станом на 06.04.2015р. становить 30222,0грн. Відповідач також визнав також, що в наслідок систематичної несплати заробітної плати позивачу було завдано шкоду в наслідок втрати частини доходів , та моральну шкоду в наслідок систематичної невиплати заробітної плати. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача є доведеними і підлягають задовольнню. Судовий збір за вирішення спору підлягає стягненню з відповідача на користь держави, відповідно до ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved