Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому він перебуває з відповідачкою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 24.04.2010 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Поступово відносини між ним та відповідачкою почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення поміж ними шлюбних відносин. У кожного із них виникли протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідачка почала нехтувати сімейними цінностями, такими як повага до чоловіка, піклування про створення в сім'ї доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери. Відповідачка почала допускати образи в його адресу, навіть у присутності дітей та інших родичів, безпідставно вчиняла скандали. З вини відповідачки у родині постійно виникали свари, свідками яких нерідко були їхні діти. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім'ї, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу у родині, піклуватися про побудову міцних сімейних відносин між чоловіком та дружиною на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги. З серпня 2015 року вони з відповідачкою спільно не проживають, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, повністю припинили сімейні відносини. Спір про поділ майна між ним та відповідачкою відсутній, а навіть якщо і виникне, то вирішуватиметься і іншому судовому процесі. Збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та предявлений позов просили задовольнити. Позивач зазначив, що він мешкає у іншій області, окремо від відповідачки, примирення поміж ними неможливе, оскільки попередні спроби щодо налагодження сімейних відносин до позитивного результату не призвели. Він остаточно вирішив розірвати шлюб із відповідачкою, оскільки перебування із нею у шлюбі суперечитиме його інтересам. Вони не мешкають разом із серпня 2015 року. З того часу не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства. Вони остаточно втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідачка та її представник проти позову заперечували та просили суд надати сторонам строк на примирення. Відповідачка зауважила, що заради двох дітей їхній із позивачем шлюб доцільно зберегти. Вони намагатимуться примиритися та налагодити подружні відносини. Суд, вислухавши пояснення сторін та інших представників, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 24 квітня 2010 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис за № 217. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів любові та поваги один до одного, численні непорозуміння, свари і конфлікти, які виникали між ними. Сторони проживають окремо с серпня 2015 року, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у звязку з чим подальше примирення поміж ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні їхнього із відповідачкою шлюбу, вважаючи, що примирення поміж ними неможливе. Спору про поділ майна сторони на час розгляду справи про розірвання шлюбу не мають. Також як судом встановлено, що між сторонами немає спору з приводу місця проживання дітей. Позивач у добровільному порядку надає щомісячну допомогу на утримання дітей, з приводу чого у судовому засіданні заперечень висловлено не було. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у позивача відсутня згода щодо перебування у шлюбі з відповідачкою, сторони довготривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а їхня сім'я розпалася та існує формально, і подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved