Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживача, стягнення збитків, в якому вказує, що 20 жовтня 2014 року він через мережу Інтернет замовив у фізичної особи-підприємця [PERSON] товар, згідно переліку в рахунку фактура № 20 від 20.10.2014 року на загальну суму 7580,00 грн. 20.10.2014 року ним було сплачено суму в розмірі 7850,00 грн. на умовах попередньої оплати на карту КБ «Приватбанк» на рахунок, що відкрито [PERSON] 20.10.2014 року ФОП [PERSON] було відправлено замовлений ним товар. Однак, весь товар ним з незалежних від нього причин так і не було отримано. Просив розірвати укладений між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] договір купілі-продажу товару згідно рахунку-фактури № 20 від 20.10.2014 року; стягнути з коштів та майна [PERSON] на його користь збитки у розмірі 21600 грн. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву в якій позов підтримує, просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення та розгляду справу в його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові заперечення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рахунку-фактури від 20.10.2014 року [PERSON] замовив у ФОП [PERSON] товар на загальну суму 7580,00 грн. Згідно до квитанції від 20.10.2014 року на рахунок [PERSON] було зараховано суму в розмірі 7542,10 грн., що на 37,90 грн. менше ніж сума зазначена рахунку-фактурі від 20.10.2014 року. Також в наданій позивачем квитанції не зазначено призначення платежу та платника коштів. 20.10.2014 року ФОП [PERSON] було відправлено товар у відповідності до рахунку-фактури від 20.10.2014 року через перевізника «ІН-ТАЙМ». Як вбачається з пояснювальної керівника відділення «ІН-ТАЙМ» м. Ірпінь по декларації від 20.10.2014 року було видано лише одна позиція з двох, при відкритті вантажу у коробці були виявлено саббуфер з комплектуючими до нього, друга позиція товару на склад отримання «Ірпінь» не доїхала (а.с. 9). В претензії №1 від 27.10.2014 року [PERSON] зазначив, що 22.10.2014 року у відділені перевізника «ІН-ТАЙМ» йому видали лише частину вантажу вартістю 580 грн.. Пізніше того ж дня перевізник «ІН-ТАЙМ» повідомив йому, що решта вантажу вартістю 7000,00 грн. зникла при крадіжці під час перевезення ( а.с. 10). Під час розгляду справи позивач не довів факту заподіяння йому шкоди відповідачем, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів в підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідача збитку у розмір 21600,00 грн., до того ж позов позивач предявив до [PERSON], але ж в рахунку фактури на яку посилається зазначено ФОП [PERSON], а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed