Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що він придбав транспортний засіб марки MERSEDES-BENS, модель 412 D, рік випуску: 1999, тип тз автобус пасажирський, № кузова (шасі)[NUMBER], що підтверджується довідкою рахунком ДПІ №462295 від 14.11.2012 року та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого ВРЕВ №3 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області. У 2013 році ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред'явив до Комунарського районного суду м.Запоріжжя позов до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Під час розгляду даної справи позивачу стало відомо про наявність обтяження, накладеного у 2009 році Комунарським ВДВС Запорізького міського управління юстиції на підставі ухвали № 2-3393 виданої 29.10.2009 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя з метою забезпечення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про накладення арешту на рухоме майно, що належало на праві власності [PERSON] Таким чином, в межах зазначеного виконавчого провадження №15723 580 державним виконавцем 06.11.2009 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на відчуження, про що 09.11.2009 року внесено запис до Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 9226511, що підтверджується Витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна № 43503213 від 18.02.2014 року. 08.04.2014 року колегією суддів апеляційного суду Запорізької області було винесено рішення по справі 33ц/778/953/14, яким рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.12.2013 року ухваленого у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення скасовано та ухвалено нове, яким в задоволені позову відмовлено з підстав відсутності обтяжень заставодержателя на момент укладення [PERSON] договору купівлі-продажу транспортного засобу та, як наслідок, визнання [PERSON] добросовісним набувачем відповідно до положень ст. 388 Цивільного кодексу України. У зв'язку з чим позивач просив суд зобов'язати Комунарський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції зняти арешт з рухомого майна, а саме транспортного засобу марки MERSEDES-BENS, модель 412 D, рік випуску: 1999, тип тз автобус пасажирський, № кузова (шасі)[NUMBER]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «ПРИВАТБАНК» в суд не з'явився, про причини неявки суду не відомо. Не маючи відомостей про причину неявки відповідача, суд визнав можливим розгляд справи без його участі на підставі наявних матеріалів та доказів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно. Представник відповідача Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області в суд не з'явився, про причини неявки суду не відомо. Не маючи відомостей про причину неявки відповідача, суд визнав можливим розгляд справи без його участі на підставі наявних матеріалів та доказів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно. Дослідивши докази, що є в справі і вислухавши пояснення позивача [PERSON], суд вважає, позов таким що підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що позивач придбав транспортний засіб марки MERSEDES-BENS, модель 412 D, рік випуску: 1999, тип тз автобус пасажирський, № кузова (шасі)[NUMBER], що підтверджується довідкою рахунком ДПІ №462295 від 14.11.2012 року та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого ВРЕВ №3 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області. У 2013 році ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред'явив до Комунарського районного суду м.Запоріжжя позов до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Під час розгляду даної справи позивачу стало відомо про наявність обтяження, накладеного у 2009 році Комунарським ВДВС Запорізького міського управління юстиції на підставі ухвали № 2-3393 виданої 29.10.2009 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя з метою забезпечення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про накладення арешту на рухоме майно, що належало на праві власності [PERSON] Таким чином, в межах зазначеного виконавчого провадження №15723 580 державним виконавцем 06.11.2009 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на відчуження, про що 09.11.2009 року внесено запис до Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 9226511, що підтверджується Витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна № 43503213 від 18.02.2014 року. 08.04.2014 року колегією суддів апеляційного суду запорізької області було винесено рішення по справі 33ц/778/953/14, яким рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.12.2013 року. ухваленого у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON]. третя особа [PERSON] про звернення стягнення скасовано та ухвалено нове, яким в задоволені позову відмовлено з підстав відсутності обтяжень заставодержателя на момент укладення [PERSON] договору купівлі-продажу транспортного засобу та, як наслідок, визнання [PERSON] добросовісним набувачем відповідно до положень ст. 388 Цивільного кодексу України. У відповідності до вимог ст. 1 ЗУ « Про заставу », якою передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Також, згідно із вимогами ст. 19 ЗУ « Про заставу » за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати, на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ст.60 Закону України « Про виконавче провадження », особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з-під арешту, що й стало підставою для звернення до суду. Крім того, відповідно до ст. 52 Закону України « Про виконавче провадження » виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з під арешту, що державними виконавцями виконано не було. Виходячи з наведеного вище суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про звільнення майна з-під арешту та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved