Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання рішення протиправним та скасування рішення, посилаючись на те, що він звернувся до відповідача із заявою про виділення земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Острів, в урочищі «Сад». Однак, рішенням Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 974 від 21.07.2015 року йому відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на вказану земельну ділянку на підставі ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та регламенту Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 16 листопада 2010 року. Позивач вважає, що вказане рішення Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 21 липня 2015 року є таким, що не відповідає вимогам законодавства і порушує його право на звернення до відповідних органів по зазначеному вище питанню. Таким чином, орган місцевого самоврядування, здійснюючи публічно-правові функції у сфері надання земельних ділянок у власність, вийшов за межі наданих йому повноважень, відмовивши позивачу у наданні дозволу на відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах Острівської сільської ради. Враховуючи викладене, просить суд визнати протиправними та скасувати рішення сесії Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 974 від 21 липня 2015 року . У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення , виходячи з наступного. Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі та в межах своєї компетенції. В силу ст.140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі - Закон) визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування в Україні. Пунктом 34 частини 1 ст.26 Закону передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. В силу частин 1, 5 ст.46 Закону сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше , ніж один раз на місяць. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням. Таємне голосування обов'язково проводиться у випадках, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частини 1, 2, 3, 10 ст.59 Закону). 21 липня 2015 року рішенням №974 Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на засіданні 47 сесії 6 скликання «Про відмову гр. [PERSON] у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Острів в урочищі «Сад» на підставі ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та регламенту Острівської сільської ради від 16листопада 2010 року за №3, оскільки відкритим голосуванням, яке здійснювалося особисто депутатами Острівської сільської ради проголосували «За» надання дозволу на розробку проекту 6 депутати, «Утрималися» - 9 депутатів. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з положеннями ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Частиною 7 вказаної статті ЗК України встановлено, що Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно?правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частини 10, 11 ст.118 ЗК України). Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст.118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. З проаналізованих норм ЗК України слідує висновок про те, що рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має бути мотивоване. Підставами відмови згідно зі ст.118 ЗК України можуть бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Таким чином, приймаючи оспорюване рішення, відповідач діяв всупереч вимог закону, так як підстав, визначених ст.118 ЗК України, які б слугували причиною відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не встановив, а діяв виходячи із власної волі депутатів. З наведених судом обставин та досліджених матеріалів слідує те, що заявлений [PERSON] позов до Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання протиправними та скасування рішеня Острівської сільської ради від 21 липня 2015 року № 974 є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved