Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі [PERSON] сільської ради Черняхівського району, в якій зазначив, що 05.04.2007 року в с. Плехів Черняхівського р-ну Житомирської обл., помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно: земельна ділянка загальною площею 3,92 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради. Після смерті [PERSON] він являється єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців, які б претендували б на спадщину та утриманців не має. За життя, 28.05.1998 року, [PERSON] уклав заповіт, яким заповідав все належне на день його смерті майно позивачу. Оформити спадщину позивач не має можливості, оскільки пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини. Даний строк позивач пропустив, в звязку з тим, що на момент відкриття спадщини про наявність заповіту та спадкового майна йому не було відомо. Про наявність спірної земельної ділянки йому стало відомо у січні 2016 року, коли серед особистих речей спадкодавця знайшов заповіт та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Вважає, що дані причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними, а тому просив визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] строком в 30 (тридцять) днів з дня вступу рішення в законну силу. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з викладених в ньому підстав та просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення. В звязку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при попередньому розгляді справи згідно зі ст.130 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він проживає по сусідству з позивачем, підтримує з ним дружні стосунки. . В січні місяці 2016 року позивач звернувся до нього з проханням допомогти йому по господарству його матері, яка захворіла та проживає в [INFO]. Під час прибирання будинку серед особистих речей батька позивача [PERSON], який помер у квітні 2007 року, та до дня смерті також проживав у даному господарстві, позивач виявив заповіт на своє імя, укладений за життя його батьком та державний акт на землю, після чого і почав процедуру приватизації. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та свідка, суд позов задовольняє в повному обсязі, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що 05.04.2007 року в с. Плехів Черняхівського р-ну Житомирської обл., помер батько позивача, [PERSON] (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно. За життя, 28.05.1998 року, [PERSON] уклав заповіт, яким заповідав все належне йому на день смерті майно [PERSON], позивачу по справі. Оформити спадщину позивач не має можливості, оскільки пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини. Даний строк позивач пропустив, в звязку з тим, що в період прийняття спадщини не знав про наявність заповіту та спадкового майна, а саме: земельної ділянки загальною площею 3,92 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради. Про наявність спірної земельної ділянки, яка належала на праві власності спадкодавцю йому стало відомо в січні місяці 2016 року, коли серед особистих речей спадкодавця було виявлено заповіт та державний акт на право приватної власності на землю (а.с. 5,6). В нотаріальній конторі йому було відмовлено у оформленні права на спадщину в звязку із тим, що позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.4). У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] або осіб, які мали право на обовязкову частку в майні спадкодавця немає (а.с.23,24). Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи та показами свідка [PERSON], який в судовому засіданні ствердив, що дійсно позивач в січні місяці 2016 року під час огляду особистих речей спадкодавця виявив заповіт та державний акт на землю. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. В статті 1269 ЦК України зазначається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності із ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на викладене, суд визнає поважними вказані позивачем причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та відповідно до ст. 1272 ЦК України визначає йому додатковий строк для подачі такої заяви до нотаріальної контори терміном в 30 (тридцять) днів після вступу рішення в законну силу. На підставі наведеного,

Outcome: approved