Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] селищної ради, в якому просить зобов'язати відповідача забезпечити його житлом за встановленими нормами, згідно з діючим законодавством. Вимогу мотивує тим, що він являється інвалідом війни першої групи підгрупи «А» та потребує постійного стороннього догляду побутового та медичного обслуговування. На нього поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема, як на особу, яка потребує поліпшення житлових умов, оскільки у нього взагалі відсутнє будь-яке житло та він має право на позачергове забезпечення житлом протягом двох років з дня взяття на квартирний облік. Позивач зазначив, що проживає в чужому будинку за договором найму житлового приміщення і 30.03.2007 року його взято на квартирний облік для отримання житла як інваліда 1 групи першочергово. Однак з вказаного часу позивача житлом не забезпечено, в звязку з чим він звернувся із даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] селищної ради позов не визнала та пояснила, що позивач при зверненні на взяття його на квартирний облік надав ксерокопію посвідчення УМВС України в Житомирській області №85/9823, терміном дії з 11.06.2004 року по 30.06.2007 року, а тому його було поставлено на першочергову чергу для одержання житла. Після цього позивач не звертався до [PERSON] селищної ради для взяття його на позачерговий квартирний облік. На даний час [PERSON] знаходиться у списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень по [PERSON] селищній раді станом на 01.01.2018 року, під №12. Надання йому квартири (жилого приміщення) поза чергою порушить права інших осіб, які перебувають на такій же черзі попереду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 п. 18 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надається позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року. Органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов'язані подавати допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 14.03.2007 року звернувся до голови [PERSON] селищної ради із заявою, в якій просив надати йому як інваліду 1 групи квартиру з усіма зручностями та надав посвідчення УМВС України в Житомирській області №85/9823, терміном дії з 11.06.2004 року по 30.06.2007 року, а також довідку МСЕ №001516 (а. с. 39). Згідно копії рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради №57 від 30.03.2007 року [PERSON] поставлено на першочергову чергу для одержання житла (а. с. 37). Згідно списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень по [PERSON] селищній раді станом на 01.01.2018 року, [PERSON] знаходиться під №12 (а. с. 49-51). Матеріалами справи встановлено, що позивачем [PERSON] до позовної заяви додано посвідчення серії ААВ №006247, видане 22 листопада 2012 року, яким стверджується, що воно безтермінове і дійсне на всій території України, предявник цього посвідчення є інвалідом 1 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а. с. 6). Згідно ксерокопії паспорта позивача його з 25.02.2015 року знято з реєстрації місця проживання за адресою [INFO] та з цієї ж дати зареєстровано за адресою: [INFO] (а. с. 12). Відповідно до примірного договору найму жилого приміщення у будинках, які є особистою власністю громадян від 25.02.2015 року [PERSON] здає [PERSON] жилий будинок №50 по вул. Мічуріна в смт Ємільчине (а. с. 9). В судовому засіданні було встановлено, що позивач після взяття його на першочерговий квартирний облік не звертався до [PERSON] селищної ради для взяття його на позачерговий квартирний облік. Крім того, слід зазначити, що ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За правилами ст. 43 Житлового кодексу України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства України. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Пунктом 38 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року N 470 визначено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Відповідно до приписів ст. 46 ЖК України поза чергою жиле приміщення надається інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків. Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Чинним законодавством не встановлено строк, у який особи наділені правом на позачергове одержання жилих приміщень повинні бути забезпечені житлом переважно перед іншими громадянами, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень на підставі ст. 46 ЖК України. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-27цс13. Відповідні положення містить і постанова Ради Міністрів Української РСРі Української республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 (з наступними змінами і доповненнями). Як вбачається з матеріалів справи, позивач зарахований на квартирний облік з правом на першочергове одержання жилого приміщення і станом на момент розгляду справи в суді його номер черги становить 12. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано суду доказів того, що він звертався до [PERSON] селищної ради для взяття його на позачерговий квартирний облік як інваліда першої групи з числа учасників бойових дій та його взято на такий облік, а також наявності переважного права на отримання житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік у цьому списку передують позивачу. Позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги на отримання житла. Враховуючи, що попереду позивача у черзі знаходиться значна кількість осіб, які потребують поліпшення житлових умов, порушення черговості є порушенням норм чинного законодавства та прав цих осіб, а отже правові підстави для задоволення позову відсутні. З огляду на викладене, суд вважає, що особи, включені до списку черговиків користуються однаковими правами, тому наданням позивачу квартири позачергово перед громадянами такої ж категорії порушуватиме права цих громадян, що є неприпустимим. Оскільки черга на одержання [PERSON] житла не настала, суд приходить до висновку, що порушення прав, свобод та законних інтересів позивача з боку виконавчого комітету [PERSON] селищної ради відсутні, а тому його вимоги є необґрунтованими. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. 9, 43, 46 ЖК України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов…, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСРі Української республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 (з наступними змінами і доповненнями),

Outcome: dismissed