Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання незаконною відмови та визнання договору оренди землі поновленим. В позові зазначено, що 27 липня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 221 кв. м, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гризодубової, 37/24, для розміщення та експлуатації торгівельного павільйону з сезонним торгівельним майданчиком. Строк дії договору оренди становить 5 років. 30 вересня 2016 року Мелітопольська міська рада прийняла рішення за № 1/17 «Про відмову» згідно якого відмовила позивачу в продовженні строку дії договору оренди. Позивач вважає, що такі дії відповідача явно суперечать вимогам законодавства та грубо порушують його конституційні права з огляду на те, що всупереч вказаним вимогам законодавства України, відповідачем безпідставно проігноровано його пропозицію щодо поновлення договору оренди землі у встановлений Законом України «Про оренду землі» термін. А після закінчення договору оренди відповідач прийняв рішення про відмову. Зазначає, що зволікання відповідача з розглядом по суті його заяви про поновлення договору оренди землі та винесення через тривалий час безпідставного рішення про відмову у поновленні договору оренди землі, в той час, коли він фактично користуюся цією земельною ділянкою без укладення будь-якої угоди, порушує його переважне право на поновлення договору оренди. Позивач просить суд визнати незаконним та скасувати п. 11 рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області № 1/17 від 30 вересня 2016 року щодо відмови позивачу в продовженні строку дії договору оренди від 27 липня 2011 року № 231070004000223 земельної ділянки по вул. Гризодубової, 37/24, площею 0,0221 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; та визнати поновленим договір оренди земельної ділянки, загальною площею 221 кв. м, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гризодубової, 37/24, для розміщення та експлуатації торгівельного павільйону з сезонним торгівельним майданчиком, який був укладений 16 червня 2011 року між позивачем та відповідачем, зареєстрований в управлінні Держкомзему у м. Мелітополі Запорізької області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 27 липня 2011 року за № 231070004000223, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач згідно умов договору подав відповідачу всі необхідні для продовження строку дії договору оренди документи, а відповідач діяв всупереч положенням чинного законодавства. Крім того, після закінчення строку дії договору позивач продовжує фактично користуюся земельною ділянкою та сплачує передбачену за це орендну плату. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та пояснив, що вимоги позивача безпідставні та не обґрунтовані, ними подані письмові заперечення проти заявлених вимог. Також зазначив, що будь-які порушення прав позивача з боку відповідача відсутні, оскільки позивач й до теперішнього часу продовжує користуватися земельною ділянкою. Тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 777 ЦК України, наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об'єктом оренди є земельна ділянка. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором Як встановлено в судовому засіданні, 16 червня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 221 кв. м, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гризодубової, 37/24, для розміщення та експлуатації торгівельного павільйону з сезонним торгівельним майданчиком, який був зареєстрований в управлінні Держкомзему у м. Мелітополі Запорізької області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 27 липня 2011 року за № 231070004000223. Згідно з п. 8 договору оренди, строк дії договору оренди становить 5 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Згідно акту-приймання передачу за договором оренди від 27 липня 2011 року, 27 липня 2011 року орендодавець Мелітопольська міська рада Запорізької області передала, а орендар [PERSON] отримав вищевказану земельну ділянку. Також, згідно п. 8 договору оренди, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк за умови належного виконання обов'язків. Згідно заяви позивача, останній 02 червня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про продовження дії договору оренди землі на новий строк. Зазначена заява була отримана уповноваженою особою відповідача 06 червня 2016 року. Згідно витягу з рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області VII скликання 16 сесія № 1/17 від 30 вересня 2016 року, на підставі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення 59 сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VI скликання від 22 серпня 2014 року № 12 «Про затвердження порядку переліку місць, на яких забороняється розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в м. Мелітополі», рішення постійної депутатської комісії з питань земельних відносин та комунальної власності територіальної громади від 17 травня 2016 року, 07 червня 2016 року, 14 червня 2016 року, 05 липня 2016 року, 12 липня 2016 року, 16 серпня 2016 року, 06 вересня 2016 року, [PERSON] в продовжені строку дії договору оренди від 27 липня 2011 року № 231070004000223 земельної ділянки, загальною площею 221 кв. м, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гризодубової, 37/24, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі відмовлено. При цьому суд приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачем було порушено порядок повідомлення орендодавця про намір скористатись своїм переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, як на підставу для відмови у поновленні договору оренди землі, оскільки положеннями ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначено обов'язок орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, до листа-повідомлення про поновлення договору оренди надати проект додаткової угоди, чого не було зроблено орендарем. Таким чином, орендарем було порушено порядок повідомлення орендодавця про намір скористатись своїм переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, що унеможливлює поновлення договору оренди землі на підставі ч.ч. 1 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Однак, положеннями ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних, фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Вказаний висновок підтверджується правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 23 березня 2016 року по справі № 6-146цс16. Як було встановлено в ході судового розгляду, позивач протягом часу дії договору оренди землі належним чином виконував обов'язки, передбачені його умовами, своєчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату за договором, відсутні відомості щодо використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, із порушенням вимог збереження стану об'єкта оренди, природоохоронного законодавства, тощо. Також, вбачається, що орендар продовжує користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі від 16 червня 2011 року, а відповідачем не повідомлялось орендаря про наявність заперечення в поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку його дії. В судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що після закінчення строку дії договору оренди землі позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, під час дії договору оренди землі позивач належним чином виконував обов'язки, передбачені його умовами. Разом із цим, суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача щодо зміни істотних умов договору, оскільки позивач вже не є приватним підприємцем, оскільки такі посилання є безпідставними, так як згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб, осіб-підприємців та громадських формувань на час винесення відповідачем спірного рішення позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, а свою підприємницьку діяльність припинив лише 29 грудня 2016 року. Таким чином, оскільки позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі, а відповідач не повідомляв позивача про наявність заперечення в поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку його дії, тому згідно вимог ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» укладений між позивачем та відповідачем договір оренди землі має бути поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Крім того, вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування п. 11 рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області № 1/17 від 30 вересня 2016 року, суд вважає необхідним скасувати зазначений пункт рішення відповідача, оскільки зазначена в цьому рішення підстава для відмови рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області від 22 серпня 2014 року № 12 «Про затвердження порядку переліку місць, на яких забороняється розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в м. Мелітополі» не повинна застосовуватися до позивача, так як він використовує земельну ділянку з правом власності на об'єкт нерухомості (будівля павільйону), який розташований на орендованій ним земельній ділянці, а в даному рішенні йдеться про експлуатацію торгівельних павільйонів без права власності на об'єкти нерухомості. Таким чином, оскільки позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі, а відповідач протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди землі позивач не повідомлявся про наявність заперечення в поновленні договору оренди землі, тому згідно положень ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», укладений між позивачем та відповідачем договір має бути поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, в частині скасування п. 11 рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області № 1/17 від 30 вересня 2016 року щодо відмови позивачу в продовженні строку дії договору оренди від 27 липня 2011 року та визнання поновленим цього договір оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, а в іншій частині позову необхідно відмовити.

Outcome: partial