Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищевказаним позовом згідно якого просить суд зупинити виконавче провадження в частині примусового стягнення з нього заборгованості за аліментами, розрахованими згідно доходів за період підприємницької діяльності з 2012 по 2016 роки, на період розслідування кримінального провадження № 12016250180000450 та винесення рішення за його наслідками. В обґрунтування позову зазначив, що державним виконавцем Катеринопільського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на підставі виконавчого листа № 2-446 виданого 13.10.2008 року Катеринопільським районним судом в Черкаській області було відкрито виконавче провадження. Відповідно до вказаного листа з позивача щомісячно стягуються аліменти в розмірі не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, Катеринопільським відділом ДВС в 2016 році зроблено перерахунок суми аліментів, з урахуванням вказаних вище доходів позивача від підприємницької діяльності. Згідно постанови державного виконавця від 18.11.2016 року на вказані вище доходи позивача було звернуто стягнення. Постановою державного виконавця від 28.11.2016 року було накладено арешт на будинковолодіння з надвірними спорудами, яке розташоване по вулиці Жовтнева, 6, в смт. Катеринопіль, Черкаської області. Позивач зазначає, що арештований будинок є його єдиним житлом, де він проживає разом дружиною та малолітнім сином. Крім того, позивач стверджує, що був зареєстрованим як підприємець, проте підприємницької діяльності не здійснював і відповідно не отримував жодних доходів від здійснення такої діяльності. Після вжиття вказаних вище примусових заходів він довідався, що невідомою особою від його імені подавалися звіти до податкової інспекції та декларувалася діяльність і доходи. 28.09.2016 року на підставі вказаних вище фактів декларування підприємницької діяльності за заявою позивача до ЄРДР за № 12016250180000540 внесено відомості за ознаками злочину передбаченого ст.358 КК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги а саме: просить суд не стягувати з відповідача на його користь судові витрати за предявлення позову, в іншій частині позовні вимоги підтримав у повному обсязі.. Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні повідомив про відсутність заперечень проти задоволення позову. В судове засідання представник не прибув, заявою від 17.10.2017 року за № 14.13-33/3800 звернувся до суду з клопотанням про проведення розгляду справи без участі представника.(а.с.22) В судовому засіданні встановленні наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2008 року ВП № 9791629 вбачається, що 03.11.2008 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-446 виданого 13.10.2008 року Катеринопільським районним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини заробітку щомісячно, до повноліття дитини. (а.с.8) З постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.02.2016 року винесеної головним державним виконавцем Катеринопільсько районного управління юстиції у Черкаській області вбачається, що накладено арешт на все майно боржника [PERSON] а саме: будинковолодіння, що розташоване по вулиці Жовтнева, 16, в смт. Катеринопіль, Черкаської області та заборонено його відсудження.(а.с.7) З заяви від 27.09.2016 року написаної [PERSON] та адресованої начальнику Катеринопільського відділу ДВС вбачається, що [PERSON] повідомив ДВС про те, що відомості, які викладені у довідці від 02.09.2016 року № 3563/23-17-13 виданої заступником начальника Катеринопільського відділення Звенигородської ОДПІ щодо розміру отриманого ним податку за 2012 рік в сумі 160839 грн.; за 2013 рік 180621 грн.; за 2014 рік 264622 грн.; та за 2015 рік 15755 грн. не відповідають дійсності. Оскільки, він не здійснював підприємницьку діяльність декларацій про доходи до податкової інспекції не подавав.(а.с.9) З постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 28.11.2016 року ВП № 9791629 вбачається, що згідно вказаної постанови державним виконавцем накладено арешт на будинковолодіння з надвірними та допоміжними спорудами, що знаходиться за адресою: Черкаська область, смт. Катеринопіль, вулиця Жовтнева, 6, загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м..(а.с.10) З заяви від 21.07.2017 року написаної [PERSON] та адресованої начальнику Катеринопільського відділу ДВС вбачається, що [PERSON] повідомив ДВС про звернення до правоохоронних органів відкриття кримінального провадження № 12016250180000540 від 28.09.2016 року.(а.с.13) З витягу з кримінального провадження № 12016250180000450 вбачається, що 28.09.2016 року о 09 годині 39 хвилин надійшла заява від [PERSON] про те, що невідома особа протягом 2012-2015 років підробляла його декларації про доходи.(а.с.4) З листа від 04.08.2017 року за № 14.13.33/2685 надісланого Катеринопільським районним відділом ДВС [PERSON] вбачається, що розглянувши заяву останнього від 21.07.2017 року відмовлено в зупинені виконавчого провадження, оскільки ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» непередбачено такої підстави для зупинення розслідування кримінального провадження, як звернення до правоохоронних органів.(а.с.23) З листа-пояснення від 06.11.2017 року № 1/0/14-17/23-17-08-015 наданого Звенигородською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Черкаській області вбачається, що податкові декларації та звіти подавалися до Катеринопільського відділення Звенигородської ОДПІ платником [PERSON] особисто у повному обсязі, сплата єдиного податку здійснювалась фізичною особою-підприємцем [PERSON] своєчасно та в повному обсязі.(а.с.24-43) З наданих Звенигородською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області копій податкових декларацій поданих від імені [PERSON] за період 2012-2016 років вбачається, що підпис вчинений від імені [PERSON] у вказаних деклараціях відрізняється від зразка підпису, який міститься у паспорті останнього.(26-43) Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх часткового задоволення, оскільки, з урахуванням відсутності заперечень відділу ДВС визнає, що у боржника відсутнє інше майно, на яке може бути звернено стягнення, а звернення стягнення на арештоване майно позивача, яке є єдиним житлом його родини може завдати позивачу істотної шкоди та порушити визначені п.п. 2,6 ст. 3 ЦК України загальні засади цивільного законодавства, зокрема, щодо неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~ та законом, а також засади справедливості, добросовісності та розумності. Крім того, з урахуванням певних розбіжностей у виконанні підписів від імені позивача у спірних деклараціях, а також не спростованих тверджень останнього про його непричетність до їх складення, суд визнає, що існують підстави для перевірки вказаних обставин у порядку передбаченому КПК України. З урахуванням не спростованих тверджень Звенигородської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, щодо подання декларацій особисто позивачем, наявність у вказаних деклараціях повних та достовірних персональних даних про особу позивача, а також про сплату останнім єдиного податку у повному обсязі, суд визнає необґрунтованими твердження позивача про наявність законних підстав для часткового зупинення виконавчого провадження. При цьому суд визнає, що до встановлення судом в порядку кримінального судочинства, особи винної у вчиненні злочину, передбаченого ст. 358 КК України за фактом підробки декларацій поданих від імені позивача, останній вважатиметься особою, яка отримувала дохід від підприємницької діяльності. Отже, примусове стягнення з відповідача за вказаним вище виконавчим листом має відбуватися з урахуванням доходу, як такого, що отриманий позивачем від здійснення підприємницької діяльності. Суд відмовляє у допущенні рішення у даній справі до негайного виконання, оскільки визнає, що передбачені ст. 367 ЦПК України підстави для негайного виконання відсутні. Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки задовольняє клопотання позивача про відмову від їх розподілу. Враховуючи викладене,

Outcome: partial