Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КС «Злагода» про стягнення боргу за договорами про залучення строкового внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок, укладеними між ним та КС «Злагода», враховуючи відсотки, 3% річних, інфляційні втрати, упущену вигоди, моральну шкоду та з урахуванням збільшених позовних вимог просив стягнути з відповідача на його користь 172724,00 грн. - тіло депозиту, 28022,00 грн. - нарахованих відсотків, 6000,00 грн. - упущеної вигоди, 4500,00 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобовязання, 64700,00 грн. - інфляційних втрат, а також 10000,00 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачем КС «Злагода» порушено зобовязання відповідно до умов договорів вкладу, рішення зборів та наказ від 15 червня 2015 року про проведення розрахунків, чинне законодавство та його права як вкладника. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Спірні правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України, положеннях Законів України «Про кредитні спілки», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів». Згідно п. 1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. П. 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобовязанням щодо наступного його повернення. Водночас ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх обєднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності.\~Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 12.01.2012 року між відповідачем КС «Злагода» та позивачем [PERSON] було укладено договір № 1609дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою 26,5 % річних на строк до 12.01.2015 року. Внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок, у виконання умов договору, підтверджується\~квитанцією до прибуткового касового ордера від 12.01.2012 року (а.с. 19-20). \~ 14.05.2012 року між КС «Злагода» та [PERSON] було укладено договір № 1824дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою 28,5 % річних, з 26.09.2012 року - 29,5 % річних, на строк до 14.05.2017 року. Внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок, у виконання умов договору, підтверджується\~квитанцією до прибуткового касового ордера від 14.05.2012 року (а.с. 22-23,24). \~ 14.02.2013 року року між КС «Злагода» та [PERSON] було укладено договір № 2355дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 1000,00 грн. зі сплатою 27,7 % річних на строк до 14.02.2015 року. Внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок, у виконання умов договору, підтверджується\~квитанцією до прибуткового касового ордера від 14.02.2013 року (а.с. 26-27). \~ 14.06.2013 року між КС «Злагода» та [PERSON] було укладено договір № 2606дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 45000,00 грн. зі сплатою 29,6 % річних на строк до 14.06.2016 року. Внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок, у виконання умов договору, підтверджується\~квитанцією до прибуткового касового ордера від 14.06.2013 року (а.с. 29-30, зворот). \~ 14.06.2013 року між КС «Злагода» та [PERSON] було укладено договір № 2607дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою 28,4 % річних на строк до 14.06.2015 року. Внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок, у виконання умов договору, підтверджується\~квитанціями до прибуткового касового ордера від 14.06.2013 року, 14.04.2014 року (а.с. 32-35). \~ 14.04.2014 року між КС «Злагода» та [PERSON] було укладено договір № 3337дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. зі сплатою 29 % річних на строк до 14.04.2016 року. Розмір внеску підтверджується актом звірки від 16.06.2015 року. 02.12.2014 року між КС «Злагода» та [PERSON] було укладено договір № 3845дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою 30 % річних на строк до 02.12.2017 року. Внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок, у виконання умов договору, підтверджується\~квитанцією до прибуткового касового ордера від 02.12.2014 року (а.с. 42-44). \~ 12.01.2015 року між КС «Злагода» та [PERSON] було укладено договір № 3905дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до запитання, відповідно до умов якого відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 7030,49 грн. зі сплатою 2,5 % річних на строк до 12.07.2015 року. Внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок, у виконання умов договору, підтверджується\~квитанцією до прибуткового касового ордера від 12.01.2015 року та актом звірки від 16.06.2015 року (а.с. 48-51). \~ Умовами договорів передбачено обовязок спілки повернути вкладнику суму внеску, а також нараховані, несплачені проценти у строки та в розмірах, передбачені умовами договорів. Головою правління КС «Злагода» 15.06.2015 року видано наказ № Н-60 про заходи щодо виконання рішення зборів в розрізі розрахунку із вкладниками, яким передбачено проведення повного розрахунку із вкладником та порядок його здійснення. Так, на виконання вказаного наказу 16.06.2015 року сторонами укладено акт-звірки розрахунку за депозитом, за яким сума та відсотки за депозитними договорами, укладеним з позивачем, становлять: по договору № 1609дВ від 12.01.2012 року: основна сума - 45000,00 грн., відсоток - 2369,49 грн.; по договору № 1824дВ від 14.05.2012 року: основна сума - 50000,00 грн., відсоток - 1496,96 грн.; по договору 2355дВ від 14.02.2013 року: основна сума - 1000,00 грн., відсоток - 24,33 грн.; по договору № 2606дВ від 14.06.2013 року: основна сума - 45000,00 грн., відсоток - 1285,48 грн.; по договору №2607дВ від 14.06.2013 року: основна сума - 5000,00 грн., відсоток - 137,07 грн.; по договору № 3337дВ від 14.04.2014 року: основна сума - 4000,00 грн., відсоток - 110,56 грн.; по договору №3845дВ від 02.12.2014 року: основна сума - 10000,00 грн., відсоток - 257,00 грн.; по договору № 3905дВ від 12.01.2015 року: основна сума - 7030,49 грн., відсоток - 13,22 грн. Пунктами 3,5 цього ж наказу визначено, що після підписання акту-звірки розрахунку за депозитом, вкладник зобовязаний надати довідку про відкриття рахунку в банку, в свою чергу КС «Злагода» не пізніше 14 робочих днів з моменту надання довідки про відкриття рахунку здійснюватиме перерахування коштів на цей рахунок. 16.06.2015 року позивач надав довідку з реквізитами відкритого рахунку відповідачу (а.с. 64), однак КС «Злагода» свої зобовязання по поверненню коштів в повному обсязі не виконала. Згідно виписки по рахунку, наданої [PERSON], відповідачем перераховано грошові кошти лише в сумі 50,00 грн. При цьому суд звертає увагу, що відповідач доказів щодо повернення решти вкладу та виплати нарахованих відсотків (строки виплати погоджені сторонами, що закріплено у вказаному наказі) суду не надав, а тому суд бере до уваги доводи позивача та приходить до висновку, що вимога позивача про повернення визначених актом-звірки сум вкладів за договорами та нарахованих відсотків підлягає задоволенню, з урахуванням проведеної оплати в сумі 50 грн., яка враховується у виплату відсотків по договору №1609 дв від 12.01.2012 року. Окрім того, у своїй позовній заяві [PERSON] також просить стягнути відсотки за укладеними договорами за період з 01.02.2015 року по 30.04.2015 року, що згідно його розрахунку становить 10312,00 грн., проте суд вважає, що у задоволенні цієї вимоги позивача слід відмовити, як недоведеної, оскільки сторонами актом-звірки розрахунку за депозитом уже погоджена та визначена суму нарахованих відсотків по депозитним договорам станом на 16.06.2015 року. При цьому, суд звертає увагу про погодження цих сум без будь-яких зауважень зі сторони позивача. Разом з тим, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення процентів за період з 16.06.2015 року по 05.11.2015 року, адже згідно із ст. 599 ЦК України\~зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини пятої\~ст. 1061 ЦК України\~проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу по день фактичного їх повернення вкладникові. Даний висновок суду відповідає Правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові №6-247цс від 28.01.2015 року. Однак, суд не може в повному обсязі погодитись з проведеним позивачем розрахунком, адже визначаючи розмір відсотків ним помилково застосована відсоткова ставки за договором № 1824дВ від 14.05.2012 року, про що позивач вказував у судовому засіданні. Так, проценти за період з 16.06.2015 року по 05.11.2015 року становлять: 1) за договором №1609дВ від 12.01.2012 року - 4639,31 грн. (45000,00 х 26,5% : 365 х 142 дні); 2) за договором № 1824дВ від 14.05.2012 року - 5738,36 грн. (50000,00 х 29,5% : 365 х 142 дні); 3) за договором № 2355дВ від 14.02.2013 року - 107,76 грн. (1000,00 х 27,7% : 365 х 142 дні); 4) за договором № 2606дВ від 14.06.2013 року - 5182,02 грн. (45000,00 х 29,6% : 365 х 142 дні); 5) за договором №2607дВ від 14.06.2013 року - 552,44 грн. (5000,00 х 28,4 % : 365 х 142 дні); 6) за договором № 3337дВ від 14.04.2014 року - 451,28 грн. (4000,00 х 29% : 365 х 142 дні); 7) за договором № 3845дВ від 02.12.2014 року - 1167,12 грн. (10000,00 х 30% : 365 х 142 дні); 8) за договором № 3905дВ від 12.01.2015 року - 68,37 грн. (7030,49 х 2,5% : 365 х 142 дні). Визначені суми відсотків підлягають стягненню з відповідача. Крім того, позивач, звертаючись до суду з позовом, просить стягнути 3% річних та інфляційні втрати, зважаючи на невиконання грошового зобовязання. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, позивач має право вимагати стягнення з відповідача на його користь 3 % річних та інфляційні втрати. Відповідні Правові позиції, висловлені Верховним Судом України в постановах №6-247цс від 28.01.2015 року, №6-39 цс13 від 29.05.2013 року.\~ Визначаючись щодо розміру 3% річних, суд враховує погоджену сторонами суму вкладу та нарахованих відсотків, а також погоджені сторонами строки виконання зобовязань та враховує, що прострочення виконання зобовязання починається з 07.07.2015 року, оскільки наказом № Н-60 від 15.06.2015 року, виданим на виконання рішень зборів вкладників, передбачено 14 робочих днів для перерахування КС «Злагода» коштів з моменту подання довідки про відкриття позивачем рахунку в банку, тобто в даному випадку з 16.06.2015 року. Так, 3% річних за прострочення виконання зобовязання по кожному з договорів становлять: 1) за договором №1609дВ від 12.01.2012 року - 482,27 грн. ((45000,00 +(2369,49 50 грн. (виплачених)) х 3% : 365 х 124 дні); 2) за договором № 1824дВ від 14.05.2012 року - 524,85 грн. ((50000,00 + 1496,96) х 3% : 365 х 124 дні); 3) за договором № 2355дВ від 14.02.2013 року - 10,44 грн. ((1000,00+24,33) х 3% : 365 х 124 дні); 4) за договором № 2606дВ від 14.06.2013 року - 461,54 грн. ((45000,00 + 1285,48) х 3% : 365 х 124 дні); 5) за договором №2607дВ від 14.06.2013 року - 52,36 грн. ((5000,00 + 137,07) х 3 % : 365 х 124 дні); 6) за договором № 3337дВ від 14.04.2014 року - 41,89 грн. ((4000,00 + 110,56) х 3% : 365 х 124 дні); 7) за договором № 3845дВ від 02.12.2014 року - 104,54 грн. ((10000,00 + 257,00) х 3% : 365 х 124 дні); 8) за договором № 3905дВ від 12.01.2015 року - 71,79 грн. ((7030,49 + 13,22) х 3% : 365 х 124 дні). Щодо інфляційних втрат, то при їх визначенні суд враховує Рекомендації відносно порядку застосування індексу інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97, погоджені строки виконання зобовязань по вказаним договорам та зважаючи на початок прострочення зобовязань, про що вказано вище, приходить до висновку про відмову у їх стягненні, оскільки при їх розрахунку не вбачається інфляційного збільшення боргу за період липень - жовтень 2015 року. Позивач також предявив вимогу про стягнення втраченої вигоди, однак суд приходить до висновку, що вказана вимога задоволенню не підлягає, зважаючи на її недоведеність. Як зазначив позивач в судовому засіданні вказаною упущеною вигодою є відсотки, які він міг би отримати, вклавши кошти в іншу установу. Слід зазначити, що на користь позивача уже стягнуті відсотки за визначений ним період, а тому у суду відсутні підстави вважати, що порушене право особи щодо отримання доходів не відновлене, адже упущена вигода\~це і є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин. Її ж обґрунтування позивачем, в тому числі щодо її розміру, ґрунтується на припущенняхм, однак в силу положень ч. 4\~ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд також не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки ні договорами вкладу, ні законом, який регулює правовідносини, що виникли між сторонами, не передбачена така відповідальність за невиконання зобов'язання як відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а відтак з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір з урахуванням задоволених вимог в сумі 1923,31 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial