Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту батьківства. Заява мотивована тим, що заявник перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] , з лютого 2006 року. Від цих відносин заявник завагітніла, і ця вагітність була для них обох бажаною. Ні заявник, ні [PERSON] в шлюбі з іншими особами ніколи не перебували. Дітей від інших жінок [PERSON] ніколи не мав. Заянвик хотіла одружитися із співмешканцем, однак, він під різними приводами весь час відкладав реєстрацію шлюбу. Кілька місяців, під час її вагітності, вони проживали разом, однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, співмешканець виявляв по відношенню до заявника турботу під час вагітності і з нетерпінням чекав разом на народження дитини. [INFO] в одному з пологових будинків м. Вінниці заявник народила хлопчика, якого назвали [PERSON] . Однак, відразу після народження дитини на чергове наполягання заявника зареєструвати шлюб, співмешканець відмовився це зробити, і з цієї причини між ними виник глибокий конфлікт, в результаті якого вони припинили фактичні шлюбні відносини і сумісне проживання. Реєстрацією народження сина заявника займалась її мати. Вона звернулась у Відділ РАЦС ВМУЮ Вінницької області, де 16.01.2007 року було зареєстроване народження сина, про що зроблено актовий запис № 165. Згідно даного актового запису та виданого на його підставі Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , ім`я дитини « [PERSON] », прізвище « [PERSON] », що відповідає прізвищу заявника, по батькові записано зі слів матері заявника як « [PERSON] », що відповідає по батькові від імені мого батька, батьком дитини записаний [PERSON] , зі слів заявниці (матері заявника), відповідно до ст.. 135 СК України. Батько дитини [PERSON] визнавав, що народжена заявником дитина являється його сином. Між ним та [PERSON] склались теплі родинні стосунки як між батьком та сином, дитина називала [PERSON] татом, а його матір - бабусею, і з нею син також постійно спілкувався. Але спочатку внаслідок існуючого між ними конфлікту, заявник з [PERSON] не могли порозумітись по питанню внесення змін щодо батька дитини в документи про її народження, а потім цьому заважали різного роду життєві обставини кожного з нас, і вони весь час відкладали вирішення даного питання на більш зручний час. [INFO] року [PERSON] раптово помер від пневмонії у віці 41 рік. Після смерті [PERSON] заявник та [PERSON] продовжували підтримувати тісні родинні відносини з його матір`ю - бабусею заявника сина [PERSON] , яка завжди визнавала сина заявника за свого онука, і він залишився єдиним її родичем після смерті її сина, а його батька. Заявник доглядала [PERSON] , яка після смерті сина важко хворіла. [INFO] баба сина заявника [PERSON] склала заповіт. Цим заповітом [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла онуку [PERSON] , [INFO] , тобто, синові заявника. [INFO] баба [PERSON] померла в м. Вінниці. Після її смерті відкрилась спадщина, на яку вона залишила вищеописаний заповіт. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить належна їй частина квартира, яка була об`єктом спільної часткової власності її та доньки її другого чоловіка [PERSON]. , померлого в 2005 році, яка родичкою або членом сім`ї [PERSON] не являлась і не є її спадкоємцем. Син заявника є єдиним спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом та єдиним її спадкоємцем за заповітом, що підтверджується Довідкою від 12.05.2019 року за № 387/01-16, виданою приватним нотаріусом Лукашенко В.Б. Спадкоємців за законом наступних черг немає. Заявник поховала бабу свого сина за власні кошти. У передбачений законом термін звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за заповітом її неповнолітнім сином [PERSON] після смерті його баби [PERSON] . 03.04.2019 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. була відкрита спадкова справа, номер в Спадковому реєстрі 64003150, номер у нотаріуса № 44/2019. Однак, при попередній консультації щодо документів, необхідних для майбутнього оформлення спадщини, нотаріус зауважив, що за наявними документами прийняття спадщини сином заявника як онуком померлої буде неможливим, і усно запропоновано довести факт батьківства сина померлої щодо сина. Довести факт батьківства [PERSON] щодо мого малолітнього сина [PERSON] неможливо інакше, як судовому порядку, в зв`язку зі смертю батька її дитини, що понудило її звернутись до суду з даною заявою. Просить встановити факт батьківства громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Вінниця, який помер [INFO] в м. Вінниці актовий запис про смерть № 549 від 20.02.2018 року у відділі ДРАЦС ВМУЮ Вінницької області), щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Вінниця. Ухвалою суду від 11.10.2019року відкрито провадження по справі. В судове засідання заявник не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився з не відомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно акту сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 12.09.2019 року [PERSON] визнавав себе батьком і ставився до [PERSON] , як до своєї дитини з дня народження - [INFO]. Як вбачається із фотокарток наданих до матеріалів позовної заяви, [PERSON] вважає себе батьком [PERSON] . Крім того, мати [PERSON] , вважала себе бабусею [PERSON] , що підтверджується заповітом [PERSON] , де остання заповіла усе належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповідаю онукові [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 130СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006року №3 встановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до абзацу 3 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини [PERSON] , [INFO] , адже весь час вони фактично перебували разом та проживали однією сім`єю. Крім того, [PERSON] постійно надавав матеріальну допомогу їх спільній дитині, своїми діями намагався забезпечити належний рівень життя, здоров`я, фізичний і духовний розвиток свого сина. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Встановлення факту батьківства для заявниці має юридичне значення, оскільки необхідне їй для прийняття спадщини після своєї бабусі - [PERSON] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] . Понесені заявницею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн., відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, не відшкодовуються та покладаються на заявницю. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved