Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних на утримання неповнолітньої дитини аліментів. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 10.03.2015 року з відповідача [PERSON] було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.02.2015 року. Позивачка вказує, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного утримання дитини, оскільки рівень її матеріального забезпечення постійно зростає, а відповідач добровільно не бажає збільшити розмір присуджених аліментів, а вона, у свою чергу, не може самостійно забезпечити спільного сина усім необхідним. За вказаних обставин позивачка звернулась до суду та просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Ковельського міськрайонного суду від 10.03.2015 року і стягувати з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі по 2400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 11 грудня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 11.01.2019 року. Одночасно, відповідачу було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. 04 січня 2019 року відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились. Представником позивача було подано до суду письмову заяву в якій вона просить справу розглядати у відсутності сторони позивача, заявлені вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явились. Представником відповідача було подано до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, доводи викладені у відзиві на позовну заяву підтримують повністю. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із рішення Ковельського міськрайонного суду від 16.02.2015 року убачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27.10.2009 року). Як убачається із матеріалів справи, рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.03.2015 року у цивільній справі №159/955/15-ц (провадження №2/159/429/15) з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи з 19.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні домовленості про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина між позивачкою та відповідачем не досягнуто. У поданій до суду позовній заяві позивачем [PERSON] не обґрунтовано та не наведено доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 2400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, крім цього, згідно поданого відзиву на позовну заяву, вказана обставина заперечується самим відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом установлено, що після винесення Ковельським міськрайонним судом рішення від 10.03.2015 року про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей збільшився відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та для дітей віком від 6 до 18 років він складає з 01.01.2019 року - 2027 гривень (50% - 1013,50 грн). Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. При цьому, згідно ст.182 СК Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору суд враховує, що відповідач [PERSON] 05.11.2015 року вступив у юридичний шлюб із [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05.11.2015 року). Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24.12.2014 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.01.2016 року), і відповідач є годувальником своєї сім'ї. Разом із тим, посилання відповідача на те, що він на даний час ніде не працює і не може сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі, - не є підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON], оскільки відповідачем [PERSON] не представлено суду жодних доказів того, що він не може працювати за станом здоров'я чи з інших об'єктивних причин. Окрім цього, відповідачем [PERSON] не надано суду доказів того його матір [PERSON] перебуває на його утриманні, тоді як з акту №472 від 21.12.2017 року затвердженого селищним головою убачається, що матір відповідача [PERSON] є пенсіонеркою, а отже отримує пенсію. Таким чином, доводи відповідача про його незадовільний матеріальний стан та наявність інших утриманців, не впливають на висновок суду про необхідність збільшення розміру аліментів, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні та положення ст.180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 1100 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням у даній справі законної сили. Визначений розмір аліментів в сумі 1100 гривень на дитину щомісячно, на переконання суду, є об'єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. Судові витрати у справі згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: partial