Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, який мотивувала тим, що [INFO] року померла її бабуся - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] та земельна ділянка, яку спадкодавець заповіла на користь позивача. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] залишилась позивач, оскільки батько останньої, який спадкодавцю доводиться сином, - [PERSON] помер напередодні смерті [PERSON], а саме, [INFO] року. Спадщину позивач після смерті [PERSON] прийняла в порядку ст.549 ЦПК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом з останньою. Однак, своїх спадкових прав на житловий будинок в нотаріальному порядку позивач оформити не взмозі через відсутність документів про державну реєстрацію права власності на вказане спадкове нерухоме майно, про що нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії. З викладених підстав, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та просила визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті - [PERSON], яке знаходиться в [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилась, однак у позовній заяві одночасно просила розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача - сільський голова Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області подав до суду заяву у формі довідки від 14.04.2016 року за №135, у якій вказав, що позов [PERSON] сільська рада визнає повністю та просить розгляд справи проводити у відсутності представника ради. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Куснищанською сільською радою Любомльського району Волинської області 23.11.2000 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року в селі Городно Любомльського району Волинської області (а.с.4 - на звороті). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та земельна ділянка розміром 0,51 га, яка розташована на території Куснищанської сільської ради Любомльського району, що доводиться наступними доказами: копією довідки Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 29.03.2016 року №114; витягом з погосподарської книги №8 за 2016 рік Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області, виданим даною сільською радою 30.03.2016 року за вих.№835, відповідно до якого, згідно запису у погосподарській книзі №8, стор.116, № об'єкту ПГО 0680_5, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою, належить [PERSON]; копією витягу з архівної копії з рішення №15/3 сесії Куснищанської сільської ради від 27.08.1993 року села Куснища Любомльського району Волинської області «Про передачу та надання земельних ділянок у приватну власність», яким [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства в розмірі 0,26 га та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель в розмірі 0,25 га (а.с.5, 6, 7 - на звороті). Відповідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), чинної на день відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Головненським Райбюро ЗАГС Волинської області 09.11.1948 року, стверджено, що спадкодавець [PERSON] мала сина - [PERSON], який, як слідує з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Куснищанською сільською радою Любомльського району Волинської області 18.10.2000 року, помер [INFO] року у с.Городно, тобто до смерті матері (а.с.4, 7). Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], а онукою спадкодавця [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого Городненською сільською радою Любомльського району 11.12.1973 року, та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Куснищанською сільською радою Любомльського району Волинської області 03.06.1995 року, а тому в силу положень ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), відноситься до кола спадкоємців першої черги за законом після смерті її бабусі - [PERSON] (а.с.8) Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вищевказаною копією довідки Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 29.03.2016 року №114 стверджено, що на день смерті [PERSON], її онука - позивач [PERSON] була зареєстрована і проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] та після її смерті вступила в управління і володіння спадковим майном шляхом здійснення догляду за житловим будинком та обробленням земельної ділянки, а отже вважається такою, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла у встановленому порядку (а.с.5). Належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи №22 до майна померлої [INFO] року [PERSON] свідчить про те, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті останньої, в тому числі, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні, немає (а.с.28-41). Із вказаної копії матеріалів спадкової справи також встановлено, що 05.02.2002 року Любомльською державною нотаріальною конторою Волинської області позивачу - [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно спадкодавця [PERSON], а саме, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Городнянське», розміром 2,52 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.35). Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину за законом (заповітом) на майно, яке підлягає реєстрації, здійснюється нотаріусом після подання правовстановлюючого документа та інформації про реєстрацію в електронному реєстрі житлового будинку. Якщо не подані такі відомості (інформація) та документи, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. Постановою Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 06.04.2016 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її баби - [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно (а.с.8 - на звороті). Приналежність спадкодавцю [PERSON] зазначеного нерухомого майна доведена вище переліченими доказами, а саме, копією довідки Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 29.03.2016 року №114 та витягом з погосподарської книги №8 за 2016 рік Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області, виданим даною сільською радою 30.03.2016 року за вих.№835 (а.с.5, 6). Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності встановленим нормам нерухомого майна: житлового будинку площею 91,0 м?, сарая 105,1 м?, гаража 44,1 м?, сарая 81,0 м?, які знаходяться по [ADDRESS], та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано позивачу [PERSON] узаконити вказане спадкове нерухоме майно (а.с.14-19). Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 13.04.2016 року за №57260481, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.24). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням відповідачем позову, суд вважає доведеними. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті її баби - [PERSON]

Outcome: approved