Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив стягнути з [PERSON] 102 624,70 гривень. Свої вимоги обґрунтував тим, що 17.04.2013 року позичив відповідачу 100 000 гривень, які той повинен був повернути у визначені строки: 70 000 гривень протягом червня 2013 року, а 30 000 гривень протягом липня, але повернув 6.08.2013 року тільки 200 гривень і ухиляється від виконання зобов'язання і винен йому 99 800 гривень. Відповідно до ст. 1048 ЦК України він має право на одержання від відповідача процентів від суми позики. Оскільки договором не було встановлено розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (23.03.2012 року- 9.06.2013 року - 7,5%; 10.06.2013 року-12.08.2013 року - 7%) і в залежності від строку виконання грошового зобов'язання відповідач в якості процентів повинен сплатити йому 1 670,14 гривень. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням кількості прострочених днів станом на 29.11.2013 року відповідач повинен сплатити йому 1 154,56 гривень. Позивач наполягав на позовних вимогах, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач до суду не прибув. Відповідно до розписки (а.с. 7) [PERSON] отримав в якості позики 100 000 гривень і протягом червня 2013 року зобов'язався повернути 70 000 гривень, а у липні 2013 року залишок в сумі 30 000 гривень. Підпис [PERSON] у розписці візуально збігається з його підписом у паспорті (а.с. 3), а наявність боргового документу у позивача разом з копією паспорту боржника підтверджує існування грошового зобов'язання відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 17.04.2013 року [PERSON] позичив [PERSON] 100 000 гривень, які той повинен був повернути у визначені строки: 70 000 гривень протягом червня 2013 року, а 30 000 гривень протягом липня. але повернув 6.08.2013 року тільки 200 гривень і ухиляється від виконання зобов'язання і винен йому 99 800 гривень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України між сторонами було укладено договір позики і виникли відповідні цьому договору правовідносини, коли одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інше майно, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість майна такого ж роду та якості. В означені у розписці строки [PERSON] зобов'язання щодо повернення грошей не виконав, а повернув 6.08.2013 року тільки 200 гривень і винен [PERSON] 99 800 гривень. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути займодавцю позику у строк і порядок передбачений договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на одержання від боржника процентів від суми позики. Оскільки договором не було встановлено розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (23.03.2012 року- 9.06.2013 року - 7,5%; 10.06.2013 року-12.08.2013 року - 7%) і в залежності від строку виконання грошового зобов'язання відповідач в якості процентів повинен сплатити йому 1 670,14 гривень (100 000х53х0,075/365=1 089,04 грив.; 100 000х21х0,07/365=402,74 грив.; 100 000х31х0,0,07/365=178,36 грив.). Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням кількості прострочених днів станом на 29.11.2013 року відповідач повинен сплатити [PERSON] 1 154,56 гривень (70 000х36х3%/365=207,12 грив.; 69 800х114х3%/365=654,02 грив.; 30 000х119х3%/365=293,42 грив.). За таких обставин позовні вимоги являються обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 207, 253, 254, 530, 536, 610, 612, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved