overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину починаючи з 06 лютого 2014 року та до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком спільно не проживають, діти проживають з позивачкою, перебувають на її утриманні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки працює на будівництві та має нерегулярний високий дохід. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 8 ) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, в межах позовних вимог, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач працює, та має доходи що підтверджується відповідачем та поясненнями позивачки. Вказані обставини визнаються сторонами, а тому відповідно до ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Віповідач позов в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину з свого доходу визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що відповідач позов визнав в повному обсязі і таке визнання не суперечить закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб, суд рахує доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину починаючи з 06 лютого 2014 року та до досягнення дітьми повноліття . Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи, наведене, на підставі ст.ст. 166, 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини : сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від доходу але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 07 травня 2014 року та до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину : сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком спільно не проживають, дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки працює провідним спеціалістом в Управлінні праці та соціального захисту населення Млинівської РДА. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають неповнолітню дитину : сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3 ) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, в межах позовних вимог, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач працює, та має доходи що підтверджується довідкою про доходи. (а.с. 5) Віповідач позов в розмірі 1/3 частці від доходу але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину з свого доходу визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд рахує доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3), у розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 травня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 166, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи з 28.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем спільно не проживають, а дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. До початку судового розгляду позивач [PERSON] через канцелярію суду подала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. (а.с. 20) Відповідач на розгляд справи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, хоча завчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою (а.с. 16, 19). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а.с.5) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, в межах позовних вимог, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей, одержувача та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач не працює, однак має мінливий нерегулярний дохід від тимчасових заробітків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а позивачка несе витрати по утриманню доньки, що підтверджується її поясненнями. Отже, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів, у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно, відповідають закону та потребам матері на утримання дитини, у зв'язку з чим підлягають до задоволення повністю. З цих підстав суд рахує доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 5), в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи з 28 липня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття . Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дочки, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи, наведене, на підставі ст.ст. 166, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно, починаючи з 28.02.2017 року і до досягнення дочкою повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем спільно не проживають, дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки позивача [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно. [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи, через канцелярію суду подав заяву, в якій позов, у розмірі по 600 гривень щомісячно, визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, в межах позовних вимог, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач має тимчасові доходи з яких може сплачувати аліменти, що підтверджується його визнанням позовних вимог. Вказані обставини відповідно до ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Віповідач позов в твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно зі свого доходу визнав повністю. З цих підстав суд рахує доцільним стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої \~дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 6) в твердій грошовій сумі по 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 28 лютого 2017 року та до досягнення дочкою повноліття. Обставин, які б звільняли відповідача від обовязку по утриманню своєї неповнолітньої дочки, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону. Враховуючи, наведене, на підставі ст. ст. 166, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON], 02 вересня 1998 року зареєстрований виконавчим комітетом Хорупанської сільської ради Млинівського району Рівненській області за актовим записом № 3 - розірвати, мотивуючи це тим, що з відповідачем спільне життя не склалося. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. У неї з відповідачем різні поняття про сім'ю та її матеріальні і духовні цінності, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Твердо переконана, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач на розгляд справи не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, хоча завчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою (а.с. 13 ). Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують близько 10 років. У наданні строку для примирення позивач бажання не виявляє. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 05 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області за актовим записом № 106 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне життя з вілповідачем стало неможливим, оскільки в них різні характери та погляди на життя, з 13 січня 2015 року подружнього життя не ведуть, на даний час спільними та взаємними правами і обов'язками не пов'язані. Від шлюбу дітей не мають. Твердо переконана, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. У судовому засіданні представник позивача Зозуля М.П. позов підтримав повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач на розгляд справи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, хоча завчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою (а.с. 15). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують з 13 січня 2015 року. У наданні строку для примирення позивач бажання не виявляє. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 05 серпня 2007 року Лищенською сільською радою Луцького району Волинської області за актовим записом № 06 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем стало неможливим, оскільки в них різні характери та погляди на життя, останнім часом подружнього життя не ведуть, на даний час спільними та взаємними правами і обов'язками не пов'язані. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які перебувають постійно на її утриманні. Твердо переконана, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю з тих же підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач на розгляд справи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, хоча завчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою (а.с. 14). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують. У наданні строку для примирення позивач бажання не виявляє. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 06 лютого 2010 року Перемилівською сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 01 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне життя стало неможливим, оскільки в них різні характери та погляди на життя. Протягом одного року фактично подружнього життя не ведуть, на даний час спільними та взаємними права і обов'язками не пов'язані. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] року та дочку [PERSON], [INFO]. Твердо переконана, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю. Категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини не підтримують близько одного року. У наданні строку для примирення позивач бажання не виявляє. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 07 травня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Млинівського районного управління юстиції у Рівненської області за актовим записом № 18 - розірвати, мотивуючи це тим, що з відповідачем різні поняття про сім»ю та її матеріальні і духовні цінності, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Від шлюбу дітей немають. Твердо переконана, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. [PERSON] звернулась до суду з письмовою заявою в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та одночасно просить розглянути справу без її участі. (а.с. 14) Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і дату розгляду справи судовою повісткою. (а.с. 13) Так як відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді , заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини не підтримують. У наданні строку для примирення позивач бажання не виявляє. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 08 вересня 1984 року Підбрусинською сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 06 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне життя стало неможливим, оскільки в них різні характери та погляди на життя. Твердо переконана, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з тих же підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак був належним чином повідомлений через джерала масової інформації про виклик до суду. (а.с.30) Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча була завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини не підтримують близько семи років. У наданні строку для примирення позивач бажання не виявляє. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved