Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 11 серпня 2015 року та до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Починаючи з березня 2015 року та на даний час вони з чоловіком спільно не проживають, діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач хоча офіційно не працює, однак може сплачувати дану суму коштів на забезпечення своїх малолітніх дітей. Разом з тим, зазначила що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно був повідомлений судовою повісткою про час, дату та місце розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач від шлюбу мають неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 3 ) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, в межах позовних вимог, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей, одержувача та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач не працює, однак має мінливий нерегулярний дохід від тимчасових заробітків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а позивачка несе витрати по утриманню синів, що в сукупності складає до 2-х тисяч гривень на місяць та підтверджується її поясненнями. Отже, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину, відповідають закону та потребам на утримання дітей, у зв'язку з чим підлягають до задоволення повністю. Таким чином, суд рахує доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітній дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3), у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 11 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи, наведене, на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 166, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved