Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги, враховуючи відповідь на відзив, обґрунтовує тим, перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем 23.05.1998 року по 12.02.2016 року. В шлюбі у них народилася двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в даний час знаходяться на утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.06.2016 року постановлено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000 грн., щомісячно, по 1000 грн. на кожну дитину, починаючи з 12.02.2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Зазначає, що в даний час відповідач має сплачувати більший розмір аліментів, оскільки, діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Крім того, діти мають проблеми функцій зору, які потребують періодичного огляду, лікування та придбання засобів для корекції. Також, старший син вступив до Північно-західного університету штату Міссурі, сукупний розмір витрат на організацію та оплату навчання вона сплатила самостійно. Вказує, що матеріальне становище відповідача покращилося, оскільки, як їй відомо, на даний час відповідач працевлаштований у ТзОВ «Агротехніка» на посаді начальника відділу управління персоналом та автоматизації бізнес-процесів та отримує заробітну плату. Просить суд, збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей з 1000 грн. на кожну дитину на 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача судові витрати по справі. У відзиві на позовну заяву, запереченнях, відповідач вказує, що від сплати аліментів він не ухиляється, сплачує їх регулярно, що підтверджується відсутністю заборгованості. Також, зазначає про безпідставне твердження позивача щодо поліпшення його матеріального стану, оскільки станом на 11.12.2018 року звільнений з ТзОВ «Агротехніка», не працевлаштований та не отримує заробітної плати. Окрім того, завжди коли має можливість, добровільно здійснює витрати на дітей понад кошти, які перераховує як аліменти. За період з часу первинного стягнення з нього аліментів його стан (як майновий так і здоровя) погіршився, оскільки, з 04.05.2018 року йому надали ІІ групу інвалідності, а тому зросли витрати на лікування. Враховуючи власний матеріальний стан, згідний сплачувати аліменти в розмірі по 1100 грн. на кожну дитину. Також, вважає розмір судових витрат позивача значним та необґрунтованим, а тому просить у їх задоволенні відмовити. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2018 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву, відповідь на відзив підтримав з підстав в них зазначених. Просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Щодо витрат на правову допомогу, то в цій частині зменшив вимоги до 6100 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та запереченнях. Просить суд, позов задовольнити частково на 1100 грн. на кожну дитину, щодо витрат на правову допомогу відмовити в повному обсязі, оскільки, сума судових витрат в розмірі 6100 грн. є неспівмірною з наданими послугами. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із матеріалів справи вбачається, що у спільному подружньому житті у сторін народилось двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10-11). Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2016 року, яке набрало законної сили, постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн., щомісячно, по 1000 грн. на кожну дитину, починаючи з 12.02.2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 14-15). Відповідно до довідки Другого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ від 27.12.2018 року, заборгованість по сплаті аліментів у [PERSON] відсутня (а.с. 74). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Судом встановлено, що з моменту присудження у 2016 році аліментів, погіршився матеріальний стан позивача, оскільки, нею витрачені значні кошти на вступ сина [PERSON] до Північно-західного університету штату Міссурі, а саме 4502,70 грн. та 8393,25 доларів США, що підтверджується наданими доказами (а.с. 20-34). Також, із наданих квитанцій, вбачається, що [PERSON] витрачає значні кошти на лікування проблем функцій зору обох дітей (а.с. 35-44). Таким чином, суд вважає доведеним, що у звязку з збільшенням потреб та розвитку дітей, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітніх дітей віком від 6 до 18 років, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими. Однак, доводи позивача щодо покращення матеріального стану відповідача є безпідставними, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 04.05.2018 року надано ІІ групу інвалідності та за станом здоровя протипоказана робота з фізичним перевантаженням (а.с. 99). Крім того, з 11.12.2018 року [PERSON] звільнений з роботи з ТОВ «Агротехніка», у трудових відносинах не перебуває та будь-яких цивільно-правових або господарських договорів між ТзОВ «Агротехніка» та [PERSON] в період з 03.06.2016 року до 16.01.2019 року не укладалось (а.с. 84, 103). В судовому засіданні встановлено та вбачається з довідки Головного управління ПФУ у Волинській області від 21.12.2018 року, що єдиним джерелом доходу відповідача є пенсія по інвалідності, що становить 5505,84 грн. станом на грудень 2018 року (а.с. 104). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей. Зокрема, із наданих відповідачем квитанцій про купівлю речей, одягу, взуття та розваг для дітей за 2018 рік, вбачається, що загальна сума витрачених коштів становить 9783 грн. (а.с. 81-83). Також, з довідки АТ «Ощадбанк» вбачається, що [PERSON] 06.07.2017 року відкрив додаткову картку на імя сина [PERSON] та станом на 22.07.2018 року на даному рахунку наявні кошти в розмірі 300 дол США, а станом на 12.12.2018 року 200 дол США, які поклав на рахунок відповідач та якими користується син [PERSON] у США (а.с. 76-77). Отже, суд вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на користь позивача у збільшеному розмірі, оскільки є частково працездатним, на його утриманні інших дітей немає, отримує постійний дохід у вигляді пенсії, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення кожною дитиною повноліття. При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача в обґрунтування розміру аліментів в розмірі 2500 грн. на кожну дитину, оскільки, в судовому засіданні представник позивача належним чином не довів наявність саме таких щомісячних витрат у [PERSON] на утримання дітей, і такі витрати, окрім стягуваних аліментів, несе й відповідач в добровільному порядку. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.06.2016 року, стягувати аліменти по 1500 грн. щомісячно, на кожну дитину до досягнення кожним із дітей повноліття. З урахуванням положень ст.ст. 133-141 ЦПК України суд приймає рішення про розподіл судових витрат між сторонами. Зокрема, з врахуванням співмірності виконаних адвокатами робіт із складністю справи; часу, витраченого адвокатами на виконання робіт; обсягу виконаних робіт; інших обставини, що мають значення для вирішення даного питання, зокрема, виходячи з заявленої позивачем суми збільшення розміру аліментів та задоволеної частини позову, а також визнаної частини позовних вимог відповідачем, розмір витрат на правову допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2031,30 грн., а з позивача на користь відповідача - 2534,60 грн. У зв`язку з тим, що позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору на підставі п.п. 3, 9 ч. 1 ст.\~5\~Закону України «Про судовий збір», то судовий збір в розмірі 704,80 грн. на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, компенсується за рахунок держави.

Outcome: partial