Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] та приватне підприємство «Інвестування. Приватний капітал» про стягнення боргу. Свій позов мотивував тим, що 23 жовтня 2012 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого останній отримав від позивача грошові кошти у розмірі 5 000,00 доларів США. На підтвердження укладення договору позики, у присутності 2 свідків сторонами підписано акт приймання - передачі коштів у розмірі 5 000,00 доларів США. 13 грудня 2012 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] від позивача грошові кошти у розмірі 15 600,00 доларів США. На підтвердження укладення договору позики, у присутності 2 свідків сторонами підписано акт приймання - передачі коштів у розмірі 15 600 доларів США. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно кошти не повернув, йому було направлено вимогу, яка отримана ним 09.12.2014 року. На момент звернення до суду з указаним позовом, у [PERSON] наявна заборгованість, розмір якої складає 20 600,00 дол. США, що згідно курсу Національного Банку України на день подання позову становить 487 024,38 грн. Крім цього, між ним та ПП «Інвестування. Приватний капітал» укладено Договір поруки від 15 січня 2014 року. Оскільки досудова вимога залишена без реагування, отримані у позику кошти не повернуті, позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та приватного підприємства «Інвестування. Приватний капітал» на його користь суму боргу у розмірі 487 024,38 грн. та сплачений судовий збір. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, при цьому до суду подали заяву у якій просять проводити розгляд даної справи без їх участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник ПП «Інвестування. Приватний капітал» у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що 23 жовтня 2012 року між громадянином України [PERSON] (закордонний паспорт серії [NUMBER] , № паспорту [NUMBER] ) та [PERSON] (№ паспорту [NUMBER] , [ADDRESS] ) укладено договір позики, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у розмірі 5 000,00 доларів США. На підтвердження укладення договору позики, у присутності 2 свідків сторонами підписано акт приймання - передачі коштів у розмірі 5 000,00 доларів США. 13 грудня 2012 року між між громадянином України [PERSON] (закордонний паспорт серії [NUMBER] , № паспорту [NUMBER] ) та [PERSON] (№ паспорту [NUMBER] , [ADDRESS] ) укладено договір позики, відповідно до якого останній отримав від позивача грошові кошти у розмірі 15 600,00 доларів США. На підтвердження укладення договору позики, у присутності 2 свідків сторонами підписано акт приймання - передачі коштів у розмірі 15 600 доларів США. Разом з тим, Жіга Іштван добровільно кошти не повернув, йому було направлено вимогу, яка отримана останнім 09.12.2014 року та підтверджується відповідним повідомлення про вручення поштового відправлення. Отже, оскільки вимога позивача про повернення коштів відповідачем отримана однак залишена без реагування, у [PERSON] наявна заборгованість, розмір якої складає 20 600,00 дол. США, що згідно курсу Національного Банку України на день подання позову становить 487 024,38 грн. Крім цього, між [PERSON] та ПП «Інвестування. Приватний капітал» укладено Договір поруки від 15 січня 2014 року. Відповідно до даного Договору, ПП «Інвестування. Приватний капітал» поручається перед Кредитором ( [PERSON] ) за виконання усіх зобов`язань [PERSON] (№ паспорту [NUMBER], [ADDRESS] ), що виникли на підставі Акту приймання - передачі коштів (розписки) від 23.10.2012 року та акту приймання - передачі коштів (розписки) від 13.12.2012 року, укладеного між Кредитором та Боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 564/2736/15-ц від 28 листопада 2018 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 487 024, 38 грн. У відповідності до вимог ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 4870,24 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved