Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 21.11.2008 року у виконкомі Долинської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Позов обґрунтовується тим, що 21.11.2008 року сторони уклали шлюб. В шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Останніх шість років разом не проживають через різні погляди на життя та непорозуміння. Весь цей час шлюб існує тільки формально, вони обоє вирішили, що шлюб слід розірвати. Малолітня донька, [PERSON], проживає з позивачем і спору щодо визначення її місця проживання між ними немає. Фактично сім'ї вже немає і бути не може. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а примирення є неможливим. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, на підставі ст.200 ЦПК України, прийшов до висновку про наявність підстав для розгляду справи по суті у підготовчому засіданні. Суд, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до наступних висновків. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.112008 року, встановлено, що 21.11.2008 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.4). Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). В судовому засіданні встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім'ї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі обох сторін, а також дитини. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалася і шлюб існує формально. За наведених вище обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме: 384 грн. 20 коп. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved