Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Універсалпромсервіс» про захист прав споживача. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу пральної машини SAMSUNG R843GW від 07.07.2005 року. Позивач сплатив відповідачу повну вартість товару в розмірі 1819,10 грн. Товар був неналежної якості, тому позивач 07.10.2005 року повернув товар відповідачу для усунення недоліків (ремонт). Товар відповідачем було передано 03.08.2006 року на відповідальне зберігання самому собі. Був нарахований борг. За зберігання, а потім в рахунок погашення боргу, товар був проданий 29.10.2009 року третій особі за ціною 460,83 грн. Зазначає, що в порушення Постанови КМУ №560 від 11.04.2002 року у відповідача відсутні докази повідомлення споживача, адже наявність самих листів без поштових повідомлень не є належним доказом. Доказом протиправних дій вважає: відсутність будь-яких актів, щодо визначення ціни продажу товару третім особам; відсутність касових документів, які підтверджують продаж товару третій особі саме за ціною 460,00 грн.; неправомірне визначення вартості зберігання товару; визнання позивача власником пральної машини станом на 29.10.2009 року, тобто відповідач визнав і продав власність позивача не маючи на те законних підстав; результат правовідносин - споживач без товару і коштів; відкрите слідчим СВ Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП кримінальне провадження №12015040750002718, в якому позивача визнано потерпілим і цивільним позивачем. Вказує, що договір на теперішній час дійсний, товар не поставлено, що є порушенням умов договору. На теперішній час роздрібна вартість аналогічного товару складає 8500,00 грн., що є збитком для позивача. Неналежне виконання зобов`язань по споживчому договору внесло дискомфорт в особисте життя позивача, спричинило непорозуміння в сім`ї. Позивач повинен і досі виправдовуватись за свої дії - сплата грошей і неотримання товару. Ці дії призвели до зниження статусу позивач в сім`ї, до статусу людини, яка не може захистити не тільки себе, а і членів сім`ї. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача збитки в розмірі 8500,00 грн., штрафні санкції в розмірі 19919,15 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. Ухвалою від 16.08.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що споживач [PERSON] 07.07.2005 року придбав у магазині «Фокстрот» ТОВ «Універсалпромсервіс» пральну машину торгової марки SAMSUNG модель R843GW, вартість якої на момент укладення договору купівлі-продажу становила 1819,00 грн.. 12.10.2005 року [PERSON] звернувся до сервісного центру Криворізької філії ТОВ «Інтерсервіс» з метою усунення недоліків пральної машини, заявлений недолік - «не обертається барабан», у той же день майстром сервісного центру вдома у [PERSON] було проведено ремонт товару, а саме відновлено контакти на двигуні. 22.05.2006 року [PERSON] вдурге звернувся до сервісного центру Криворізької філії ТОВ «Інтерсервіс» з метою усунення недоліку - «збій програми». У той же день майстром сервісного центру було здійснено діагностику пральної машини та встановлено причину несправності - вихід з ладу модуля управління. 25.05.2006 року запасну частину було замовлено, 19.06.2006 року вона була доставлена до сервісного центру. 22.06.2006 року запасна частина була замінена та сервісним центром складено акт оцінки технічного стану, про те, що пральна машина знаходиться у технічно справному стані. 22.06.2006 року позивач звернувся до магазину з вимогою про заміну товару або повернення грошових коштів у зв`язку із недоліками пральної машини. 26.06.2006 року позивач убуло відмовлено у задоволенні його вимог у зв`язку із відсутністю у товарі істотного недоліку. 03.07.2006 року [PERSON] знову звернувся до магазину з претензією щодо якості пральної машини. 25.07.2006 року за рахунок магазину пральну машину було доставлено до сервісного центру «Інтерсервіс» для перевірки її технічного стану. Відповідно до інформації наданої сервісним центром пральна машина була протестована на всіх режимах прання та 28.07.2006 року було складено акт оцінки технічного стану №271599, після чого пральну машину за рахунок магазину доставлено до магазину «Фокстрот». З питання щодо доставки товару за адресою [PERSON] керівництво магазину неодноразово зверталось до останнього із проханням узгодити дату та час доставки товару, проте всі прохання були проігноровані. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.07.2005 року [PERSON] придбав в кредит у відповідача пральну машину SAMSUNG модель R843GW за 1819,00 грн. (а.с. 63, 64-66). Таким чином, між сторонами було укладено договір купівлі-продажу. Згідно з ст.655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.656 ЦК п редметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Статтею 673 ЦК передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про захист прав споживача» (на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон) продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Крім того, судом встановлено, що позивач двічі, а саме 12.10.2005 року та 22.05.2006 року звертався до Криворізької філії ТОВ «Інтерсервіс» з приводу виявлених дефектів у пральній машині, а саме, вперше - «не обертається барабан», вдруге - «вихід з ладу модуля управління». 12.10.2005 року та 22.06.2006 року був виконаний ремонт пральної машини. Вказане підтверджується рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2008 року (а.с. 105-109). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. 31.07.2006 року, 12.09.2006 року та 23.10.2006 року на адресу [PERSON] відповідачем було направлено листи з проханням узгодити за вказаним телефоном дату та час доставки пральної машини за адресою [PERSON] , а також повідомлено про можливість самостійно забезпечити транспортування пральної машини та знаходження пральної машини в магазині «Фокстрот» за адресою: [ADDRESS] (а.с. 99, 100, 101, 104). Доводи позивача щодо неповідомлення його про знаходження пральної машини в магазині «Фокстрот» за адресою: [ADDRESS] , спростовуються фіскальними чеками про направлення та поштовим повідомленням про отримання листів від 31.07.2006 року, 12.09.2006 року та 23.10.2006 року (а.с. 99, 100, 101). Крім того, листом Головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів розглянуто скаргу [PERSON] та повідомлено, зокрема, що підстав для задоволення вимог щодо заміни пральної машини або повернення сплачених за неї грошових коштів не було, оскільки його попередні вимоги щодо безоплатного усунення недоліків товару були виконані. Зазначено, що на сьогоднішній день пральна машина знаходиться на збереженні в магазині «Фокстрот» за адресою: [ADDRESS] , та для її доставки [PERSON] необхідно узгодити дату і час доставки з керівництвом магазину (а.с. 102). Таким чином, позивач достеменно знаючи, що придбана ним пральна машина SAMSUNG модель R843GW знаходиться в справному стані та перебуває на зберіганні в магазині «Фокстрот» за адресою: [ADDRESS] , з 16.09.2006 року (тобто з моменту отримання ним листа від відповідача а.с. 100) не вчинив жодних дій для узгодження дати і місця транспортування пральної машини магазином або дій щодо транспортування за власні кошти. Відповідно до п. 40 «Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №506 від 11.04.2002 року (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок) у разі коли споживач не з`явився за одержанням відремонтованого товару у п`ятиденний термін з дня, визначеного у квитанції, виконавець повідомляє його про це письмово. По закінченні 5 місяців, протягом яких споживач з поважних причин не з`явився за одержанням відремонтованого товару, виконавець надсилає споживачеві друге письмове повідомлення. Через 6 місяців з дня, визначеного у квитанції, товар підлягає реалізації. За рахунок виручених від продажу такого товару коштів виконавець покриває витрати на його реалізацію та зберігання, решта коштів в установленому порядку спрямовується на депозит державної нотаріальної контори або приватного нотаріуса на ім`я споживача. Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 347 ЦК України передбачено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. За таких обставин, відповідачем було реалізовано пральну машину, яка протягом 3 років перебувала на зберіганні магазину, за 460,83 грн., як уцінений товар, який перебував у користуванні. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Ураховуючи викладене та з огляду на встановлені судом фактичні обставини, суд не може погодитись з доводами [PERSON] щодо протиправних дій відповідача, якими позивачу нанесено збитків, тому вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню. Що стосується стягнення штрафних санкцій та моральної шкоди, то в цій частині позовні вимоги задоволенню також не підлягають, оскільки ці вимоги є похідними, а судом не встановлено нанесення збитків позивачу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору та відмову в задоволенні пред`явлених ним вимог, а тому судовий збір слід покласти на рахунок держави. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed