Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 19.07.2012 р. вони із відповідачкою зареєстрували шлюб, від якого мають дочку [PERSON], [INFO] Подружнє життя із відповідачкою не склалося в силу їх різних поглядів на життя. Вони давно стали чужими один одному, між ними немає почуття взаємоповаги та любові, їх нічого не поєднує. Спільне господарство вони не ведуть, не підтримують подружніх відносин. Фактично сім'я припинила існувати. Два роки вони проживають окремо та він має намір створити нову сім'ю, а за таких обставин збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. На підставі викладеного просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, стягнути з відповідачки понесені ним витрати при зверненні до суду із даним позовом, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу. Позивач [PERSON], будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с. 38), в судове засідання не з'явився, вказавши у п. 7 прохальної частини позовної заяви про розгляд справи у його відсутність. (а.с. 3) Відповідачка [PERSON] в судове засідання після відновлення провадження не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином за встановленим судом місцем реєстрації та проживання (а.с. 19, 24, 39). Заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у її відсутність не надала, поважності причин неявки суду не повідомила, позов не оспорила. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною, фізичним особам судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки, вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 169 ЦПК України не вбачається. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи не заперечив позивач. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як строк наданий сторонам для примирення не дав позитивних результатів, сторони в судове засідання не з'явились та не повідомили суд про те, що вони досягли примирення та збереження сім'ї, а тому суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не можливе. Також судом враховується вік сторін, що є людьми із сформованими поглядами на життя, дійсні причини подачі позову про розірвання шлюбу, а саме те, що позивач 25.08.2016 року звернувся до суду із позовом саме для того, щоб розірвати шлюб, тривалість шлюбу, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, наявність у сторін неповнолітньої дитини, те, що розірвання шлюбу не позбавляє батьків обов'язку брати участь у вихованні дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.07.2012 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 132 (а.с. 5) Сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 6) Сторони не підтримують шлюбних стосунків, два роки проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, позивач має намір створити нову сім'ю. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та це суперечило б інтересам сторін, які не бажають продовжувати подружні стосунки один з одним. До такого висновку суд приходить у зв'язку із тим, що сторони, після закінчення наданого судом строку для примирення, в судове засідання не з'явились, не повідомили суд про їх примирення та відповідач не відкликав свій позов про розірвання шлюбу. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Так, частиною 1 статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Зокрема, ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Зі змісту статті 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст.191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, у сторін немає спільних інтересів. Двомісячний термін, наданий сторонам для примирення позитивних результатів не надав. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. Документально підтверджені судові витрати (а.с.1) згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Щодо стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу у розмірі 350 грн. (а.с.10), то в даній частині позов не підлягає задоволенню. Ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» №4191 від 20.12.2011 року, який набрав чинності з 1 січня 2012 року передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. [PERSON], якій позивач [PERSON] перерахував 350,00 грн. за надання правової допомоги, у судовому засіданні правову допомогу позивачу не надавала, вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та ознайомлення з матеріалами справи в суді [PERSON] судом не встановлено, розрахунок суми витрат на правову допомогу суду не надано, а суд самотсійно позбавлений можливості навести такий розрахунок у судовому рішенні. На підставі викладеного,

Outcome: partial