Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою у якій з уточненням своїх вимог просив суд встановити факти народження дитини дочки [PERSON], яка народилася 08 липня 2015 року в пологовому будинку №2 м. Севастополь АР Крим. Свої вимоги заявник мотивував тим, що з 04 червня 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 08 липня 2015 року [PERSON], перебуваючи в м. Севастополь АР Крим, народила в пологовому будинку №2 м. Севастополь дівчинку [PERSON] та з метою повернення до України заявники звернулася до уповноваженого органу на території ТОТ АР Крим для отримання свідоцтва про народження яке було отримано ними 09.07.2015 року. Після повернення до України з метою реєстрації народження дитини звернулася до відділу РАЦСу Генічеського РУЮ для отримання свідоцтва про народження дитини зразка передбаченого законодавством України. Однак у видачі вказаного свідоцтва їй було відмовлено з мотивів невідповідності медичного свідоцтва про народження, вимогам національного законодавства. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги неможливість реєстрації народження дитини органами державної реєстрації актів цивільного стану, заявник просив суд встановити факт народження 08 липня 2015 року [PERSON], в пологовому будинку №2 м. Севастополь АР Крим, від матері [PERSON], [INFO] та батька [PERSON], [INFO]. А також зобовязати орган державної реєстрації актів цивільного стану України видати свідоцтво про народження України. В судовому засідання заявник [PERSON] вимоги, викладені у заяві, підтримав повністю. Просить суд їх задовольнити Представник третьої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не зявився, подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає встановленими слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про одруження, серії 1-АС №006867, [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 серпня 2006 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії І-КМ №523594, [PERSON]. 08 липня 2015 року в м. Севастополь АР Крим народила дівчинку [PERSON], народження якої було зареєстровано відділом запису реєстрації актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополь Республіки Крим. Однак при виїзді з території ТОТ АР Крим, у заявника виникли труднощі, оскільки видане неповноважними органами АР Крим свідоцтво про народження дитини, не визнається державними органами України. При цьому, як вбачається з матеріалів справи та пояснень заявника при зверненні до відділу РАЦСУ Генічеського районного управління юстиції Херсонської області з метою державної реєстрації дитини на території України, йому було в цьому відмовлено, з мотивів відсутності медичних документів встановлених вимогами законодавства України. Так, згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином судом встановлено, що свідоцтво про народження І-КМ №523594 від 09.07.2015 року, було видане органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, та є недійсним і не створює правових наслідків, що в свою чергу позбавляє [PERSON]., який є громадянином України, зареєструвати місце народження та проживання дитини а також реалізувати інші права та обовязки, повязані із народженням дитини. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п.2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно дост.7\~Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Судом встановлено, що батьки дитини є громадянами України, що підтверджується відповідною копією паспорту громадянина України заявника та його дружини та остання у закладі охорони здоров'я м. Севастополь АР Крим народила дочку, про що їй було видане медичне свідоцтво про народження, яке відповідно до\~ст.. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створює правових наслідків. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON], щодо встановлення факту народження дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що в задоволенні вимог позивача щодо зобовязання Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області видати свідоцтво про народження зразка встановленого законодавством України необхідно відмовити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач бажає отримати рішення суду для подальшого його використання для реєстрації народження дитини, а згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року при відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у п.2 розділу ІІІ цих Правил, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження жінкою, яке набрало законної сили. Тобто для захисту прав заявника рішення суду про встановлення факту народження дитини є достатнім, а вимога про зобовязання здійснити реєстрацію народження є передчасною.

Outcome: partial