Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Качківська сільська рада Ямпільського району Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якій просив: усунути перешкоди у користуванні ним житловим будинком, який розташований за [ADDRESS] , а саме - визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком та надвірними будівлями за [ADDRESS] . Свої вимоги мотивував тим, що на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 11.08.1989, виданого Качківською сільською радою Ямпільського району Вінницької області йому належить житловий будинок та надвірні будівлі в цілому по [ADDRESS] . Рішенням 3 сесії Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області 7 скликання №57 від 28.01.2016 [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Згідно з відомостей (виписки) з погосподаської книги №7 на 2006-2010 роки, особистий рахунок № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , зареєстрований (прописаний) 26.02.2009 за адресою: [ADDRESS] , тобто, в його будинку, де він є головою двору. Згідно виписки в п.2 вказано, що [PERSON] не є родичем позивача. Вказав, що його син [PERSON] 26.12.2003 одружився із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », яка є матір`ю відповідача та на час здійснення реєстрації неповнолітнього сина теж була зареєстрована в його домоволодінні. Відповідач [PERSON] зареєстрований з 26.02.2009 по теперішній час. Вказав, що між ним та відповідачем ніяких родинних стосунків не має. Позивач зазначив, що з часу реєстрації відповідача ніхто, ні він, ні його мати, в будинку не проживали, так як вони разом з його сином проживали у місті Ямпіль Вінницької області. Вказав, що він в будинку проводив капітальний ремонт, багато разів було проведено поточні ремонти. Коли виникла необхідність зареєструвати відповідача на момент отримання ним паспорта громадянина України, його син та невістка особисто попросили аби він дав згоду на реєстрацію відповідача, так як в подальшому він буде готувати документи і виїжджати за кордон. Вказав, що він погодився і зареєстрував у своєму домоволодінні відповідача по справі, однак, відповідач ніколи у нього за місцем його проживання не проживав. Відповідач на даний час проживає у місті Київ, де і працює. В добровільному порядку відповідач відмовляється знятись з реєстрації місця проживання, що в свою чергу позбавляє його отримувати відповідно до чинного законодавства пільги та субсидію. Його реєстрація у житловому будинку порушує його права як власника житлового будинку. Тому він вимушений звернутися до суду. 10 вересня 2019 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 07 жовтня 2019 року на 09 годину 30 хвилин. Визначено строк відповідачеві для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження шість днів з дня вручення ухвали. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (однак без виклику) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачеві десятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачеві - строк у сім днів з дня отримання останнім відповіді на відзив для подання заперечення. Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідач відзив не подав. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заява представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про розгляд справи без їх представника. Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення судового засідання на 07 жовтня 2019 року на 09 годину 30 хвилин, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорту громадянина України (а.с.4) судом встановлено, що позивач [PERSON] [INFO] , зареєстрований у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області. Із копії свідоцтва про право власності на домоволодіння по [ADDRESS] від 11.08.1989 (а.с.5) судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння по [ADDRESS] . Із копії рішення №57 від 28.01.2016 3 сесії 7 скликання «Про перейменування вулиць з радянськими назвами» (а.с.6) судом встановлено, що [ADDRESS] перейменовано на вулиця «Вишнева» села Качківка Ямпільського району Вінницької області. Із акту обстеження місця проживання від 28.08.2019 (а.с.7) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований по [ADDRESS] . При обстеженні встановлено, що [PERSON] з дня реєстрації та по даний час не проживає та не ведуть спільне господарство з власником будинку [PERSON] . Із копії виписки з по господарської книги №7 на 2006-2010 роки (а.с.8) судом встановлено, що головою сім`ї є [PERSON] , прописані: [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - невістка; [PERSON] - не родич; [PERSON] - онука. Із копії свідоцтва про одруження, виданого 29.01.2004 (а.с.9) судом встановлено, що 26.12.2003 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Із копії свідоцтва про народження, виданого 15.03.1982 (а.с.10) судом встановлено, що [INFO] у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Судом встановлено, що позивач на законних підставах володіє будинком, і дійсно в належному йому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] . Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За правилами ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованим у житловому будинку, що розташований по [ADDRESS] . Проте, відповідач не проживає у вказаному будинку протягом тривалого часу, а саме з 26.02.2009, не веде спільне господарство. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] не є членом сім`ї позивача. Тобто, відповідач не є членом сім`ї позивача, а також не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, та на даний час він не має законних підстав для користування нерухомим майном позивача і будь-яких угод щодо користування відповідачем житлом позивача між сторонами спору не укладалось. У зв`язку із вищевикладеними обставинами, [PERSON] чинить перешкоди позивачеві [PERSON] у користуванні та розпорядженні своїм нерухомим майном. За таких обставин, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим будинком. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - квитанцією №28 від 30.08.2019, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved