Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зобов»язання вчинити дії , посилаючись на те що 11.01.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 150101022370020 . Відповідач є правонаступником ПАТ «Астра Банк» В зв»язку з об»активними обставинами , фінансове становище значно погіршилось , тому 24.12.2014р. звернувся до банку про реструкторизацяю договору , однак було відмовлено. Вважає дану відмову необґрунтованою та порушує діюче законодавство Закон України «Про захист прав споживачів, тому просить зобов»язати банк провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором , оформити додатковий договір про продовження строку дії кредитного договору в якому надати відстрочку сплати суми основного боргу строком на 5 років з дня винесення судового рішення з подальшою виплатою кредита та процентів без урахування пені та штрафних санкцій. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився , надав письмові заперечення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.01.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 150101022370020 , відповідно до умов якого Банк позичальнику кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії з кредитним лімітом - 270 000 грн з терміном повернення - до 17.01.2016 року. 2 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та AT «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого до нового кредитора - AT «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитними договорами, зокрема, й за спірним кредитним договором № 150101022370020 та всіма договорами забезпечення, що були укладені в забезпечення виконання УMOB Кредитного договору.Отже, AT «Дельта знаступником прав вимоги ПАТ «Астра Банк» за зазначеними правочинами. 24.12.2014р. позивач звернувся доПАТ «Дельта Банк» про реструкторизацяю договору та було відмовлено. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Посилання позивача на Постанову НБУ № 461 від 06.08.2009 року суд вважає безпідставним , оскільки цим документом НБУ рекомендує Банкам до позичальників, які мають заборгованість за споживчим кредитом та потрапили у скрутне фінансове положення, здійснювати заходи, сформовані на забезпечення повернення кредиту, зокрема, здійснення реструктуризації кредиту. Однак даний документ має рекомендаційний характер та зобов»язує банківську установу проводити реструктуризацію боргу позичальника - дане питання банк мас право вирішувати самостійно в залежності від тих умов, які склалися конкретно |в кожному випадку. Кожен позичальник комерційного банку, який відповідає критеріям, ч.4 розділу 11 «Прикінцеві положення» до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з метою подолання негативних наслідків фінансової кризи, має право звернутися до банку з проханням про надання реструктуризації в тих межах, які передбачає Закон. А банк має право надати реструктуризацію на визначених у законі умовах. Але вирішення питання про надання реструктуризації - це право банку, а не о бов»язок. Із розрахунку видно, що з початку обслуговування кредиту в АТ «Дельта Банк» (з 02.12.2013 року) Позивачем не було здійснено жодного платежу в погашення кредиту. Із заявою про проведення реструктуризації Позивач звернувся до Банку в кінці 2014 року, відсутність у позивача грошових коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, Також не підлягають задоволенню вимоги щодо звільнення Позичальника від обов 'язку сплати пені. Зазначені вимоги не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки відповідальність за порушення зобов'язання в тому числі й у вигляді пені передбачена безпосередньо ст. 611 ЦК України, крім того, сторони домовилися про це у розділі кредитного договору «Відповідальність сторін». Таким чином, зазначені позовні вимоги є безпідставними. Крім того , реструктуризація кредиту передбачає укладення кредитного договору на нових умовах. Встановлено , що Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150, ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51, в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію. Постановою НБУ № 664 від 2.10.2015р. відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк» . Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 рок включно. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ Дельта Банк призначено Кадирова В.В. який здійснював раніше функції уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ Дельта Банк. Відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час дії тимчасової адміністрації, Банк не має права надавати кредити, оскільки гдіяльність банківської установи обмежується заходами щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку, відповідно, усі рахунки блокуються, тому фактичне надання кредиту неможливе. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed