Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Раденської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. В позовній заяві зазначено, що 23.10.1997 року між [PERSON] та ним був укладений на Херсонській товарній біржі «Ізумруд» договір № 2849 купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS]. Право власності на вказаний будинок зареєстровано сільською радою Цюрупинського району Херсонської області та Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації в книзі № 5 за № 432 від 23.10.1997 року. Бажаючи продати вище вказане майно він звернувся до нотаріальної контори, але там йому було відмовлено у вчиненні правочину, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами повинен бути нотаріально посвідчений. Але згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» та п.10 біржового договору № 2849 купівлі-продажу від 23.10.1997 року цей договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Тому просить визнати цей договір дійсним. Представник позивача у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від секретаря Раденської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області надійшла письмова заява, в якій не заперечує проти задоволення позову [PERSON] та просить розгляд справи провести за відсутності їх представника. Відповідно до положень ст. 130 ч. 4, ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем у попередньому судовому засіданні позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.10.1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений на Херсонській товарній біржі «Ізумруд» договір № 2849 купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS]. Право власності на вказаний будинок зареєстровано сільською радою Цюрупинського району Херсонської області та Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації в книзі № 5 за № 432 від 23.10.1997 року. Бажаючи продати вище вказане майно позивач звернувся до нотаріальної контори, але там йому було відмовлено у вчиненні правочину, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами повинен бути нотаріально посвідчений. Хоча, згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» та з п.10 біржового договору № 2849 купівлі-продажу від 23.10.1997 року цей договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Даний договір був зареєстрований на Херсонській товарній біржі в «Журналі реєстрації біржових угод» за №2849 23.10.1997 року. Сторони при укладенні договору як продавець та покупець прийшли до взаємної згоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобовязання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі-продажу. На сьогоднішній день нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу позивач не може, оскільки [PERSON] померла [INFO] року. Дана подія унеможливлює здійснення нотаріального оформлення вказаного договору. Згідно з Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року «Щодо затвердження тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», а саме: п. 10 «Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна», дане рішення є підставою для реєстрації житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2849 від 23.10.1997 р., укладеного на Херсонській товарній біржі «Ізумруд». Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тому в даному випадку застосуванню підлягає Цивільний Кодекс України 1963 року. Згідно до ст. 227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки по договору купівлі-продажу нерухомого майна повністю виконані обов'язки по цьому договору, а нотаріальне посвідчення договору є неможливим, суд вважає необхідним визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу. На підставі викладеного,

Outcome: approved