Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що він раніше перебував в зареєстрованому шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який наразі є повнолітнім. На підставі рішення Іллінецького районного суду від 16 червня 2017 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 від усіх видів його доходів, починаючи з 25 березня 2017 року і до закінчення ним навчання, але не довше як до досягнення віку 23 років. Позивач вказав, що з часу присудження аліментів істотно змінилися обставини, які мають значення для визначення розміру аліментів. За цей час позивач одружився, його дружина перебуває на його утриманні, оскільки хворіє та потребує постійного лікування. Заробітна плата позивача залишилася такою ж як при присудженні аліментів. При цьому, матеріальний стан відповідача за вказаний час не змінився в сторону погіршення. Тому [PERSON] просить суд зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на підставі рішення Іллінецького районного суду від 16 червня 2017 року, на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/3 частки від його доходів щомісячно, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частини від його доходів щомісячно, починаючи з дня прийняття рішення і до закінчення сином навчання, але не довше як до досягнення ним віку 23 років. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовних вимог не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. ст. 180, 199, 200 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому за приписом ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження 25 березня 1999 року [PERSON] (а.с.6), сторони по справі є його батьками. Вказане також підтверджується копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4), копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON] (а.с.27,28), копією свідоцтва про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.5). На підставі рішення Іллінецького районного суду від 16 червня 2017 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів щомісячно до закінчення ним навчання, але не довше як до досягнення віку 23 років (а.с.7,8). Позич наразі працює у Гайсинському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів АТ «Укртрансгаз», що підтверджується довідкою про його доходи (а.с.11). З 16 січня 2018 року [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.12), актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] (а.с.10). [PERSON] хворіє, що підтверджується копіями відповідних консультаційних листів кардіолога (а.с.13-16). [PERSON] наразі продовжує навчання за контрактом у Вінницькому національному технічному університеті за освітньо-професійною програмою «Бакалавр», що підтверджується наданою відповідачем копією відповідного договору (а.с.29). [PERSON] на даний час працює прибиральником у Гайсинському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів, що підтверджується відповідною довідкою товариства (а.с.31) та копією трудової книжки відповідача (а.с.32,33). [PERSON] хворіє, що підтверджується копією виписки з амбулаторної картки хворої (а.с.30,36) та копіями виписок з історії хвороби (а.с.34,35). Визначаючи розмір аліментів в даній справі судом враховуються в першу чергу інтереси повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. При цьому судом враховується матеріальний стан, як платника аліментів так і особи, на утриманні якої перебуває повнолітня дитина. При цьому, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право повнолітньої дитини на її належне повноцінне утримання до закінчення нею навчання, але не довше як до досягнення віку 23 років. Оцінюючи в сукупності всі дослідженні по справі докази в контексті наведених правових норм, суд вважає, що позивачем не доведені обставини щодо зміни його матеріального або сімейного стану в бік погіршення або поліпшення стану відповідача з часу призначення аліментів. Таким чином, з огляду на недопустимість порушення прав повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання на забезпечення батьками його належного утримання, суд визнає необхідним відмовити у задоволенні позову [PERSON] При зверненні до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів позивач сплатив судовий збір в розмірі 704,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що в задоволені позовних вимог позивача відмовлено, сплачений [PERSON] судовий збір слід залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed