Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому просив суд стягнути із відповідача на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 529256,50 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити вимоги на підставі повідомлених обставин та поданих доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином своєчасно повідомлений про час і місце розгляду справи. На підставі ст.169, 224, 225 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів без участі відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, всебічно та повно з'ясувавши обставини, що мають значення для прийняття рішення, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 21.09.2013 року відповідач отримав від позивача позику - грошові кошти у сумі 21250 Євро на умовах повернення грошових коштів на строк дванадцять місяців. 04.04.2014 року відповідач отримав від позивача позику - грошові кошти у сумі 11400 Євро на умовах повернення грошових коштів у цій сумі до 14.07.2014 року. Дані обставини підтверджені змістом письмових розписок, даних [PERSON] відповідно 21.09.2013 року та 04.04.2014 року. Позичальник не повернув позивачу грошові кошти, незважаючи на неодноразові звернення позивача із вимогою повернути борг. Суд констатує, що правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, невиконані грошові зобов'язання за вказаними договорами позики становлять в загальному 32650 Євро, що визначене позивачем у гривні за офіційним курсом НБУ станом на 31.07.2014 року у розмірі 529256,50 грн. Проаналізувавши у сукупності встановлені фактичні обставини, якими позивач обґрунтував свої вимоги та які підтверджені поданими ним доказами, та відповідні їм норми матеріального права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такі слід задовольнити повністю.

Outcome: approved