Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, в якій просив: встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області, після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області та визнати за ним право власності, в порядку спадкування за заповітом, на житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] , який позначений в плані літерою - А, підвал позначений в плані літерою - А1, веранда позначена в плані літерою - а, ганок позначений в плані літерою - а1, підвал позначений в плані літерою - а2, сарай який позначений в плані літерою - а3, сарай позначений в плані літерою - Б, які за життя належали [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області померла його мати [PERSON] у віці 82 років. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.2017 року серії [NUMBER] , яке видане та посвідчено 24.10.2017, державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області зазначено, що на підставі заповіту посвідченого Бушанською сільською радою Ямпільського району 10.10.2012 за реєстровим №38, спадкоємцем зазначеного майна у заповіті [PERSON] , 1935 року народження, померлої [INFO] є її син, тобто позивач - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2,2389 га, яка розташована на території Бушанської сільської ради Ямпільського району та належала спадкодавцю на підставі державного акту. Вказане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 2329. Після отримання вказаного свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом було здійснено державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку. [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області у віці 63 років помер його батько [PERSON] . [INFO] його батьки - [PERSON] , 1928 року народження, та мати [PERSON] , 1935 року народження, одружились, актовий запис №578 від 16.04.1955. Після смерті батька [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та надвірних будівель, які знаходяться по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , він до нотаріальних органів, будучи спадкоємцем першої черги, не звертався. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину являлась його мати [PERSON] , яка була дружиною батька на час його смерті, та яка вступила в управління, користування та розпоряджання всім спадковим майном померлого, але за життя вказаний житловий будинок не оформила. З метою оформлення спадкового майна, він звернувся до нотаріуса, та останній йому роз`яснив, що йому необхідно надати оригінал документа, яким посвідчується право власності на спадкове майно яке належало спадкодавцю. Коли він звернувся до Бушанської сільської ради Ямпільського району та отримав довідку від 04.02.2020 року за №72 про те, що згідно з по господарською та адресною документацією сільської ради, житловий будинок по [ADDRESS] рахується за [PERSON] , який помер [INFO] . В подальшому, коли він звернувся до КП «Ямпільське РБТІ», то йому, 17.02.2020 була надана довідка про те, що право власності на житловий будинок та надвірні будівлі за [PERSON] по [ADDRESS] - не зареєстровано. Після смерті спадкодавця чоловіка - [PERSON] , його мати - [PERSON] , вступила в управління та розпоряджання спадковим майном, так як залишилась проживати в житловому будинку який належав спадкодавцеві, де продовжувала проживати тривалий період часу - 25 років, аж до своєї смерті, проводила поточні та капітальні ремонти, сплачували послуги за електроенергію, користування земельною ділянкою, та інше. Все це підтверджує факт її вступу в управління та володіння, користування та розпоряджання спадковим майном. На час смерті батька, з останнім проживала мати. З урахуванням того, що батько не оформив право власності на житловий будинок, лише був його володільцем, він не має змоги надати правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на цей житловий будинок. Крім того, звертаючись до суду, йому необхідно встановити факт прийняття спадщини між [PERSON] та [PERSON] . На даний час, він вирішив офіційно зареєструвати право власності на спадкове майно, однак коли звернувся до нотаріуса йому роз`яснили, що необхідно звернутись до суду та в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів вказане питання вирішити в судовому порядку, так як в досудовому порядку вказане питання не представляється можливим вирішити. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, надав суду письмову заяву за вхід.№2188 від 31.03.2020, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у підготовче засідання не з`явився, надав суду письмову заяву за вхід.№2152 від 27.03.2020 за підписом в.о.сільського голови, в якій просив справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Позовні вимоги визнає в повному обсязі і просить її задовольнити. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність та заява представника відповідача про визнання позовних вимог. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 02 квітня 2020 року на 09 годину 00 хвилин, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.5-6) судом встановлено, що позивач народився [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області, зареєстрований у [ADDRESS] . Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 18.10.2017 (а.с.7) судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] та [PERSON] . Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04.04.2017 (а.с.8) судом встановлено, що мати позивача [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області. Із копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.2017 (а.с.9) та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №101307092 від 24.10.2017 (а.с.10) судом встановлено, що позивач є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області. Спадщина, на яку видано Свідоцтво складається із земельної ділянки, яка розташована на території Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11.04.1992 (а.с.11) судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області. Із копії Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 16.04.1955 (а.с.12) судом встановлено, що батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі. Із копії довідки №120 від 17.02.2020 виданої КП «Ямпільське РБТІ» (а.с.13) судом встановлено, що право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 за [PERSON] не зареєстровано. Із довідки №72 від 04.02.2020 виданої виконкомом Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.14) судом встановлено, що житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] рахується за [PERSON] , який помер [INFO] . Із копії довідок-витягів від 30.01.2020 (а.с.15-19) судом встановлено, що батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] проживали в одному житловому будинку [ADDRESS] . Із копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами від 17.02.2020 (а.с.20-25) судом встановлено, що позивач є замовником технічної інвентаризації на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] . Із копії заповіту від 10.10.2012 складеного у селі Буша Ямпільського району Вінницької області судом встановлено, що позивач є спадкоємцем всього майна своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийняття спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.549, ч.1 ст.529 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, після смерті [PERSON] , спадщину фактично прийняла його дружина [PERSON] , так як вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. Відповідно ст.1235 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом, і має право на успадкування спадкового майна, що залишилося після смерті його матері [PERSON] . Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст.1269 ЦК України після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області, спадщину прийняв позивач [PERSON] , так як останній подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ст.ст.1222, 1223, 1235 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом і має право на успадкування майна померлої [PERSON] . Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлої не претендує на спадщину після її смерті, окрім [PERSON] , ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача про встановлення факту прийняття за життя його матір`ю [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області та про визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка фактично успадкувала його після смерті свого чоловіка [PERSON] , оскільки таке право спадкоємця підтверджене наявними в матеріалах справи доказами, і тому позов в підлягає задоволенню.

Outcome: approved