Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за ним, [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після померлої баби [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельні ділянки згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії III-ВЛ №017455 площею 1.3742 га (кадастровий номер 0720887700:00:001:0127) та площею 1.0021 га (кадастровий номер 0720887700:00:001:0126). Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно - земельні ділянки, які розташовані на території Терешківцівської сільської ради. 03 серпня 2004 року спадкодавець склала заповіт, в якому все належне їй майно заповіла позивачу. Після її смерті [PERSON] розпочав оформляти право на спадщину, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Батько позивача - [PERSON] , який є сином спадкодавця, помер [INFO] - до відкриття спадщини. Зазначає, що спадщину прийняв шляхом спільного проживання з спадкодавцем. Звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи, що у досудовому порядку оформити свої спадкові права на майно по смерті [PERSON] позивач не має змоги, просить позов задовольнити. 01.02.2021 до суду надійшла письмова заява відповідача - [PERSON] , в якій остання повідомила, що як непрацездатний пенсіонер за віком, яка має право на обов`язкову частку в спадщині, від отримання належної їй обов`язкової частки в спадщині відмовляється. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Ухвалою судді від 29.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в поряду загального позовного провадження. Позивач в підготовче засідання 01.02.2021 не з`явився, у заяві просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в підготовче засідання 01.02.2021 не з`явилась, просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.6). До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2.37 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешківцівської сільської ради і складається із двох земельних ділянок. Земельна ділянка передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Терешківцівської сільської ради народних депутатів від 09.10.2001 за №14/5, про що на її ім`я видано Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ВЛ 017455 (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як вбачається із заповіту, посвідченого 03.08.2004 секретарем Терешківцівської сільської ради, все своє майно [PERSON] заповіла [PERSON] (а.с.15). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) встановлено, що заповіт чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 27. Родинні відносини позивача [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , згідно з яким його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, відповідно до якого матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). У довідці Терешківцівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 20.11.2019 № 608 зазначається, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала у житловому будинку по [ADDRESS] разом із внуком [PERSON] , [INFO] , який продовжує проживати по даний час та внуком [PERSON] , який помер [INFO] . Чоловік спадкодавці [PERSON] помер 1997 року. Заповіт [PERSON] посвідчувався Терешківцівською сільською радою 10.12.2002, зареєстровано в реєстрі за №26, який змінений і скасований заповітом від 03.08.2004 року, що зареєстровано в реєстрі за №27, який не змінено і не скасовано. Спадкоємцями померлої [PERSON] за законом є дочка [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] . За заповітом - внук [PERSON] , [INFO] , за заповітом - внук [PERSON] , який помер [INFO] . Син [PERSON] помер [INFO] , актовий запис за №14 від 23.12.1997 (а.с.11). [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] - [INFO], про що стверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 6,9). З відповіді приватного нотаріуса Голодевич Г.С. від 12.01.2021 №01-09/11 вбачається, що спадкова справа після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилось. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2020 №476/02-31 приватний нотаріус Голодевич Г.С. вказує, що спадкоємець [PERSON] при зверненні до нотаріуса не надав оригінал правовстановлюючого документу, який стверджував би право власності на вищевказане майно, яке належало спадкодавцю, а тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено. З оголошення в газеті «Горохівський вісник» від 28.11.2019 вбачається, що Державний акт на право власності на землю серії III-ВЛ №017455, виданий на ім`я [PERSON] слід вважати недійсним у зв`язку з його втратою (а.с.16). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233, ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). З матеріалів справи вбачається, що дочка спадкодавця - [PERSON] , якій в порядку ст. 1241 ЦК України належить право на обов`язкову частку у спадщині, на момент смерті з спадкодавцем не приживала, заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк в нотаріальну контору не подала, проти задоволення позову не заперечила. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] прийняв спадщину в порядку спадкування за заповітом шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказане майно. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно частини 1 статті 8 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням наведеного, суд вважає, що доводи позивача підставні, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved