Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись, що на підставі виданого Рокитнянським районним судом Київської області виконавчого листа №2-90 від 17.02.2010 року з нього стягуються на користь відповідача аліменти на утримання їх дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на час винесення судом рішення окрім дочки [PERSON] в нього інших утриманців не було. На разі, на даний час він має іншу сімю, від якого має сина - [PERSON], [INFO]. Його дружина [PERSON] на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того, в їх сімї проживає малолітня дочка дружини від першого шлюбу [PERSON], [INFO], яка також фактично перебуває на його утриманні. Вважає, що обставина перебування на його утриманні двох своїх малолітніх дітей, дружини та її малолітньої дочки є передбаченими ст..192 СК України підставами для зменшення розміру стягуваних з нього на користь відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] до 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, позивач не зявився. Натомість зявився його представник, яка позов підтримала та суду пояснила, що вона являється дружиною позивача. Вони вирішили звернутися до суду із даним позовом, оскільки позивач не має можливості сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі 1/3 частина всіх доходів позивача. На даний час позивач влаштувався на роботу. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку та отримує щомісячну допомогу на дитину. На її малолітню дочку від першого шлюбу вона отримує аліменти. Також вони мають підсобне господарство і мають вантажний автомобіль та трактор, які використовують для ведення підсобного господарства. Просила позов задовольнити. Відповідач позов не визнала та суду пояснила, що вона не матиме можливості утримувати самостійно дитину у разі зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів. Просила у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи відділу ДВС Рокитнянського районного управління юстиції в Київській області позов підтримав та при його вирішенні поклався на розсуд суду. Заслухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] на утримання якої під час перебування їх у шлюбі відповідно до рішення Рокитнянського районного суду Київської області та виконавчого листа цього ж суду № 2-90 від 17.02.2010 року з позивача стягуються на користь відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів позивача. 06.09.2011 року позивач одружився вдруге, від якого він має малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дружина позивача [PERSON] є працездатною, має місце роботи і на даний час перебуває у відпустці по догляду за їх з позивачем малолітнього сина [PERSON] до досягнення останнім трирічного віку та отримує щомісячну допомогу на дитину. Позивач є працездатним та має місце роботи. Окрім того, сімя позивача має підсобне господарство, використовуючи в останньому власну працю та належні позивачу вантажний автомобіль та трактор. В сімї позивача проживає також малолітня дочка дружини від першого шлюбу [PERSON], [INFO], на яку дружина позивача отримує аліменти. Викладене підтверджується поясненнями в судовому засіданні сторін спору та отриманими у справі письмовими доказами, якими є: · Копія паспорта на імя позивача; · Копія свідоцтва про шлюб позивача; · Свідоцтво про народження [PERSON]; · Свідоцтво про народження [PERSON]; · Довідки Житньогірської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 23.03.2015 року № 183-184 про склад сімї позивача та про наявність утриманців. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Вказані встановлені судом обставини визнані сторонами спору, а тому доказуванню відповідно до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до вимог ст..188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов»язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. На разі, як вбачається із отриманих у справі доказів, матеріальне становище позивача суттєво не змінилося. Посилання позивача на наявність на його утриманні дружини та її малолітньої дочки від першого шлюбу судом до уваги не беруться, оскільки дружина є працездатною, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримуючи при цьому соціальну допомогу та аліменти на малолітню дочку від першого шлюбу. Таким чином, доводи позивача про наявність підстав для зменшення стягуваних з нього на утримання дітей аліментів, що визначені ст..192 СК України, свого належного підтвердження у судовому засіданні не знайшли, розмір стягуваних з нього на даний час аліментів на утримання свого малолітнього сина від першого шлюбу суд за встановлених обставин справи вважає справедливим, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed