Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до ТОВ «Агродар-Україна», в якому просить стягнути з відповідача орендну плату за 2012, 2013 та 2014 роки в сумі 9973 грн. 80 коп., також стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.08.2002 на підставі розпорядження голови Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 12.03.2002 №99-р його матері [PERSON] був виданий державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю. На підставі даного державного акту у 2002 році між його матір'ю [PERSON] та відповідачем укладено договір оренди землі, згідно з яким, [PERSON] за плату передала в оренду відповідачу земельну ділянку для виробництва сільськогосподарської продукції. Його матір [PERSON] померла [INFO]. З 1953 року і до дня її смерті, разом з нею постійно проживав його брат [PERSON], який, як спадкоємець першої черги, прийняв спадкове майно, набувши права власності на землю, та уклав договір оренди земельної ділянки з відповідачем, проте не оформив своїх спадкових прав, оскільки [INFO] помер. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.06.2014 за ним визнано право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON] Таким чином, до нього перейшло все спадкове майно, що належало його брату, у тому числі і орендна плата за землю, починаючи з дня смерті брата, тобто з 2012 року. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2014 становить 99738 грн. Згідно з даними, наданими адміністрацією ТОВ «Агродар-Україна», орендна плата у 2012 році становила 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у 2013-2014 роках - 3,5%. Таким чином, орендна плата за 2012 рік складає 2992 грн. 14 коп., за 2013 рік - 3490 грн. 83 коп., за 2014 рік - 3490 грн. 83 коп., а всього 9973 грн. 80 коп. Його неодноразові звернення до відповідача з проханням виплатити належну йому орендну плату не виконані, що змусило його звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що ТОВ «Агродар-Україна» у період з 2012 по 2014 роки нараховувало орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Позивач з питання отримання орендної плати до відповідача не звертався та не надавав правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тобто ТОВ «Агродар-Україна» взагалі не було відомо про те, що позивач їх оформив. Про цей факт відповідачу стало відомо лише з дня отримання позовної заяви. Таким чином, відсутні підстави вважати, що право позивача порушено. Також зазначив, що ТОВ «Агродар-Україна» за зверненням позивача з правовстановлюючими документами на земельну ділянку у будь-який час здійснить виплату орендної плати за користування земельною ділянкою у 2012-2014 роках у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням сплаченого податку в розмірі 15%. Представник третьої особи управління Держземагенства у Знам'янському районі Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просив справу розглядати у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], [PERSON] на підставі розпорядження голови Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 12.03.2002 №99-р для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передана у приватну власність земельна ділянка з кадастровим [NUMBER], яка знаходиться на території Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області (а.с.22). [PERSON] померла. У довідці Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 19.08.2013 №366 зазначено, що з 1953 року і до дня смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS]. На день смерті, крім неї, у житловому будинку був зареєстрований та проживав її син [PERSON], який помер [INFO]. Крім них за вказаною адресою ніхто не зареєстрований та не проживає, заповіти від їх імені не посвідчувалися (а.с.24). Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.06.2014 за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку з кадастровим [NUMBER], яка знаходиться на території Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON], померлого [INFO] (а.с.27). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.07.2014 вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим [NUMBER], яка знаходиться на території Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області (а.с.7). Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.770 Цивільного кодексу України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Таким чином, до позивача перейшло право власності на земельну ділянку, що належала [PERSON], із збереженням її цільового призначення, з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця - [INFO], також до нього перейшли всі права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право на отримання орендної плати за землю. Між [PERSON] та ТОВ «Агродар-Україна» 07.04.2011 укладено договір оренди землі, згідно з яким, орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області (а.с.57-59). Згідно з п.9 договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі не меншому 3% від грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч.1 ст.792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Статтею 15 Закону України «По оренду землі» затверджені істотні умови договору оренди землі, серед яких є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Доказів того, що орендна плата у 2013-2014 роках складала 3,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, позивачем під час розгляду справи не надано. Даних про те, що орендна плата сплачувалася на користь третіх осіб в судовому засіданні не встановлено. Крім того, з пояснень представника відповідача вбачається, що орендна плата не сплачувалася, оскільки ніхто з цим питанням не звертався до ТОВ «Агродар-Україна» та не надавав правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно до уточненого розрахунку, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2014 становить 99738 грн. (а.с.8). Таким чином, орендна плата за 2012 рік складає (99738 грн. - 97%) 2992 грн. 14 коп., за 2013 рік - (99738 грн. - 97%) 2992 грн. 14 коп., за 2014 рік - (99738 грн. - 97%) 2992 грн. 14 коп., а всього 8976 грн. 42 коп. Проте, відповідно до п.168.1.1 ст.168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Згідно з п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. Таким чином, ТОВ «Агродар-Україна» має сплатити [PERSON] орендну плату в сумі (8976 грн. 42 коп. - 15%) 7629 грн. 95 коп. Відповідно до ст.84 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних справ встановлюється законом. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем до матеріалів справи додано лише договір про представництво інтересів в суді від 06.10.2014, укладений між ним та адвокатом Петковим В.П. (а.с.9). Доказів про перерахунок 2000 грн. за надані послуги з правової допомоги не надано. Розрахунок витрат відсутній. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки орендна плата, яка підлягає стягненню з відповідача, а саме 7629 грн. 95 коп., становить 76,5% від заявлених позовних вимог, то 76,5% від суми судового збору, який необхідно стягнути, складає (243 грн. 60 коп. - 23,5%) 186 грн. 35 коп. На підставі викладеного, ст.770, 792, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст.13, 15, 21, 32 ЗУ «Про оренду землі», ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст.ст.167, 168 Податкового кодексу України,

Outcome: partial