Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду про визнання незаконними та скасування пункту 2 та пункту 3 розпорядження № 20 від 16 лютого 2016 року Дніпровського сільського голови Білозерського району Херсонської області та поновлення з 05 січня 2015 року на посаді директора Агрофірми радгосп «Білозерський», посилаючись на те, що позивач, починаючи з 06.11.2009 року, на підставі розпорядження №86-р Дніпровського сільського голови Білозерського району Херсонської області, працює на посаді директора Агрофірми радгосп «Білозерський». З позивачем неодноразово розривався контракт укладений 06.11.2009 року про призначення [PERSON] на посаду директора Агрофірми радгосп «Білозерський». Вказані розпорядження визнавались рішеннями судів незаконними, з поновленням позивача на посаді. Останній раз рішенням від 29 лютого 2016 року Білозерського районного суду Херсонської області визнано незаконними та скасовано пункт 1 розпорядження секретаря Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 24 березня 2015 року № 29-кр «Про зміну керівника комунального підприємства Агрофірми радгосп «Білозерський» та поновлено [PERSON] на посаді директора вказаного підприємства з 05 січня 2015 року. Проте пунктами 2 та 3 розпорядження № 20 від 16.02.2016 року Дніпровського сільського голови Білозерського району Херсонської області знову припинено повноваження директора Агрофірми радгосп «Білозерський» [PERSON] та звільнено його із займаної посади з 05.01.2015 року, у звязку із закінченням дії терміну контракту та вирішено вважати контракт, укладений з директором комунального підприємства Агрофірми радгосп «Білозерський» [PERSON] розірваним з 05.01.2015 року, у звязку із закінченням терміну його дії. Позивач вважає, що вказані пункти розпорядження №20 від 16.02.2016 року прийняті за відсутності законних підстав та з метою не допустити фактичного поновлення на роботі, шляхом незаконного звільнення, [PERSON] на посаді директора. У звязку з поновленням [PERSON] на роботі з 27.02.2014 року та враховуючи відсутність законних вимог про припинення трудових відносин з боку Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області трудові відносини, після закінчення дії контракту від 05.01.2015 року та до укладання нового контракту від 23.03.2015 року тривали без укладання контракту, позивача фактично було поновлено на роботі з 27.02.2014 року за розпорядженням Дніпровського сільського голови Білозерського району Херсонської області №03/0 та 23.03.2015 року з [PERSON] був укладений новий контракт від 23.03.2015 року строк дії якого встановлений до 22.03.2018 року, таким чином повноваження [PERSON], як директора Агрофірми радгосп «Білозерський», визначені саме контрактом від 23.03.2015 року, отже його звільнення, що відбулось 16.02.2016 року на підставі контракту від 06.11.2009 року вже втретє з 05 січня 2015 року є безпідставним та необґрунтованим. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, надавши пояснення згідно заявлених позовних вимог. Представник комунального підприємства Агрофірми радгосп «Білозерський» [PERSON] позов не визнала повністю, суду пояснила, що позивач на законних підставах звільнений розпорядженням Дніпровської сільської голови Білозерського району Херсонської області у звязку із закінченням дії контракту. В судові засідання Дніпровський сільський голова Білозерського району Херсонської області [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. В судові засідання представник Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне: 06 листопада 2009 року Дніпровською сільською радою Білозерського району Херсонської області, в особі голови [PERSON], та [PERSON] укладено контракт про призначення останнього на посаду директора Агрофірми радгосп «Білозерський» на термін з 06 січня 2010 року по 05 січня 2015 року та розпорядженням Дніпровського сільського голови №29 кр від 26 лютого 2014 року вказаний контракт був достроково розірваний. 06 березня 2014 року розпорядженням №38-р на підставі подання прокурора Білозерського районного суду Херсонської області головою Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області скасовано вищевказане розпорядження та [PERSON] поновлений на посаді. 13 березня 2014 року тимчасово виконуюча обовязки сільського голови Дніпровської сільської ради [PERSON] видала розпорядження №41-кр про розірвання трудового контракту з [PERSON] та звільненням його від виконання обовязків директора Агрофірми радгосп «Білозерський» з 13.03.2014 року. 13 березня 2014 року пунктом другим розпорядження №41-кр скасовано розпорядження №38-р від 06.03.2014 року про скасування розпорядження від 26.02.2014 року №29-кр та поновлення на роботі [PERSON] 13 березня 2014 року розпорядженням №42-кр директором агрофірми радгосп «Білозерський» призначено [PERSON] 05 січня 2015 року тимчасово виконуючою обовязки Дніпровського сільського голови Білозерського району Херсонської області [PERSON] видано розпорядження №01-кр та №02-кр відповідно до якого пунктом 1 розпорядження №01-кр на виконання рішення суду від 05.01.2015 року [PERSON] поновлено на посаді з 25.11.2014 року, відповідно до п.2 вирішено сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.11.2014 року по 05.01.2015 року та розпорядженням №02-кр від 05.01.2015 року вкотре припинено повноваження та звільнено позивача з посади директора та відповідно п.2 розірвано з ним контракт з 05.01.2015 року у звязку з припиненням повноважень. Відповідно до рішення Апеляційного суду Херсонської області від 16 лютого 2016 року, рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 16 березня 2015 року, рішення Апеляційного суду Херсонської області від 07.10.2015 року та ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09 грудня 2015 року, вищевказані розпорядження від 13 березня 2014 року та від 05 січня 2015 року скасовані, з поновленням позивача на посаді з 13 березня 2014 року та з 05 січня 2015 року, вказані судові рішення набули законної сили, вони мають преюдиційне значення у справі та згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України вказані обставини доказуванню не підлягають. 24 березня 2015 року секретарем Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області винесено розпорядження №29-кр про зміну керівника комунального підприємства Агрофірми радгосп «Білозерський», яке рішенням від 29 лютого 2016 року Білозерського районного суду Херсонської області визнано незаконним та скасовано, з поновленням [PERSON] на посаді директора вказаного комунального підприємства. 16 лютого 2016 року Дніпровським сільським головою Білозерського району Херсонської області на виконання рішення Апеляційного суду Херсонської області від 16.02.2016 року винесено розпорядження №20, пунктом першим якого [PERSON] поновлено на посаді директора комунального підприємства Агрофірми радгосп «Білозерський» з 13 березня 2014 року та з 05 січня 2015 року та пунктом другим цього ж розпорядження припинено повноваження посадової особи директора комунального підприємства Агрофірми радгосп «Білозерський» [PERSON] та звільнено його з займаної посади з 05.01.2015 року, у звязку із закінченням терміну дії контракту та п.3 цього ж розпорядження, вважати контракт укладений з директором комунального підприємства Агрофірми радгосп «Білозерський» [PERSON] розірваним з 05.01.2015 року у звязку із закінченням терміну його дії, на підставі ч.3 ст. 21, п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, п.п.8.2 Контракту від 06.11.2009 року. Із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що на час вирішення спору між позивачем та відповідачем існує контракт від 23.03.2015 року відповідно до якого [PERSON] призначено на посаду директора агрофірми радгосп «Білозерський» на термін з 23.03.2015 року по 22.03.2018 року. Відповідно до ст. 21 ч. 3 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Статтею 43 ч.6 Конституції України гарантовано громадянам захист від незаконного звільнення. Відповідно до ст. 36 ч.1 п. 8 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави передбачені контрактом. Згідно ст. 235 ч.1 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. А поскільки, в судовому засіданні встановлено, що станом на дату винесення оспорюваного розпорядження від 16 лютого 2016 року, рішеннями суддів позивач був поновлений на посаді з 05 січня 2015 року, останній раз 29 лютого 2016 року, враховуючи, що з позивачем 23.03.2015 року був укладений контракт на термін з 23 березня 2015 року по 22 березня 2018 року, то суд приходить до висновку, що звільнення позивача під час дії контракту, укладеного в 2015 році, на підставі п.8.2. контракту від 06 листопада 2009 року, як і його розірвання з 05.01.2015 року, у звязку із закінченням терміну його дії, за наявності судових рішень, які набрали законної сили, щодо незаконності звільнення позивача з роботи з 05.01.2015 року, у звязку із закінченням терміну дії контракту від 06.11.2009 року, відбулося з порушенням встановленого законом порядку, а тому відповідно до ст. 235 КЗпП України суд зобовязаний поновити позивача на попередній роботі директора комунального підприємства Агрофірми радгосп «Білозерський».

Outcome: approved