Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики, вказуючи, що 03 лютого 2016 року відповідач під розписку взяла у нього в борг 1 715,00 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язалась повернути зазначену суму в строк до 10 лютого 2016 року. Станом на 04 травня 2016 року відповідач суму боргу не повернула, у зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на його користь суму у розмірі 1 817,26 грн., яка складається з: суми боргу у розмірі 1 715,00 грн., 3 % річних у розмірі 22,69 грн. та інфляційних втрат у розмірі 79,57 грн. Судові витрати просив покласти на відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач заперечень проти позову не надала, в судове засідання не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, на підставі чого відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач передав в борг відповідачу 1 715,00 грн., про що свідчить власноруч написана відповідачем розписка. Строк повернення грошей був обговорений та вказаний в розписці - до 10 лютого 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей та його укладення у належній формі може бути підтверджено розпискою позичальника. Судом встановлено, що зазначена форма договору, відповідно до закону, дотримана, що підтверджується розпискою відповідача (а.с. 25). Встановлено, що на день пред'явлення позову до суду сума боргу позивачу відповідачем не повернута. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості в розмірі 1 817,26 грн., яка складається з: суми боргу у розмірі 1 715,00 грн., 3 % річних у розмірі 22,69 грн. та інфляційних втрат у розмірі 79,57 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved