Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Позивач зазначає, що у 2005 році у квартирі була зареєстрована дружина його сина. Причиною реєстрації стала необхідність отримання відповідачкою ідентифікаційного номеру та працевлаштування в м. Києві. Однак відповідачка ніколи з ним не проживала. У 2010 року [PERSON] бажаючи відвідати родичів поїхала до Росії, не вказавши період який планує там перебувати і точну адресу проживання та не залишивши контактного телефону для можливості зв'язатися з нею. Відомостей та точної інформації за якою адресою проживає відповідачка не має. Протягом п'яти років відповідачка не виходить на зв'язок, а спроби її знайти є марними. У 2011 році шлюб між відповідачкою та його сином було розірвано рішенням суду Подольського району Московської обл. У зв'язку із тим, що відповідачка вже більше п'яти років не проживає у вищевказаній квартирі, за місцем реєстрації оплату житлово-комунальних послуг не здійснює, родинних стосунків не підтримує, що створює труднощі з оплатою надмірних комунальних послуг, так як він є пенсіонер, після онкологічного захворювання проходить лікування і реабілітацію, через що перебуває у складному матеріальному становищі. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, викладені у позові обставини та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Дніпровського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з'явився, третя особа суду подала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.08.1993 року, виданого ДКП «Київелектротранс» (а.с. 5-6). Як убачається із довідки по формі № 3, виданої Центром комунального сервісу від 19.02.2016 р. № 199, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач (бувша невістка) [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюб між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був розірваний 05.12.2011 року (а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач суду пояснив, що відповідачка за місцем її реєстрації [ADDRESS] ніколи не проживала, речей її там не має, мешкала з його сином в районі Позняки, проте влітку 2010 року виїхала з міста Києва у невідомому напрямку, адреси вибуття не повідомляла, зв'язки з нею втрачені. Про непроживання відповідачки у вищевказаній квартирі протягом останніх п'яти років свідчать письмові пояснення сусідів позивача [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3, 4). Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідачка більше року без поважних причин постійно не проживає у спірній квартирі, її майно там не знаходиться, будь-які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, оплату житлово-комунальних послуг [PERSON] не здійснює, у зв'язку з чим позивачу, який є власником квартири [ADDRESS], відповідачка чинить перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, несе за відповідачку майнові витрати по утриманню житла, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved