Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання сина, посилаючись на те, що з 19.05.2007 року вони з Відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з Відповідачем. Рішенням суду на нього було покладено обовязок сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.09.2012 року до повноліття дитини. На момент присудження аліментів він працював у ПАТ «Волиньобленерго» та отримував сталий заробіток. В даний час його матеріальний та сімейний стан змінився: він звільнився з роботи і постійного заробітку немає, перебивається тимчасовими заробітками; вдруге одружився і у нього народилася дочка [PERSON], [INFO]. Окрім того, у дружини є на утриманні ще одна дитина від першого шлюбу. Крім того, погіршилось його здоровя і він не може в даний час працювати. Вищевказані обставини поставили його у скрутне матеріальне станови, тому він змушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку на тверду грошову суму в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, наведених у позовній заяві. Позов просив задовольнити повністю та зменшити розмір стягуваних з нього аліментів. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала повністю, та пояснила суду, що працює медсестрою у Мишівській [PERSON] ступенів на пів ставки та отримує дохід у розмірі 1\~400 грн. щомісячно. Вони із сином проживають у хаті її діда і баби, які є літніми людьми та також потребують догляду і матеріальної підтримки. Сину [PERSON] виповнилося 9 років, він шкільного віку, і їй не вистачає ні аліментів, ні її заробітної платні для належного матеріального забезпечення сина. Вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.05.2007 року. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. 13.08.2012 року рішенням Іваничівського районного суду шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). 02.10.2012 року рішенням Іваничівського районного суду присуджено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.09.2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.4). 15.12.2012 року на виконання рішення суду від 02.10.2012 року було видано відповідний виконавчий лист № 0303/1111/2012 (а.с.6). 23.10.2015 року [PERSON] одружився вдруге, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 099638 (а.с.10). 17.06.2016 року у Позивача народилася дочка [PERSON], підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 234757 (а.с.11). Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Визначаючи розмір аліментів, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує те, що утримувати неповнолітню дитину є обов'язком як батька, так і матері; прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років на день розгляду справи зріс, і становить 1 777 грн.; рішенням Іваничівського районного суду від 02.10.2012 року присуджено до стягнення з [PERSON] мінімальний, на день розгляду справи, розмір аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка є учнем та потребує додаткового матеріального забезпечення; матеріального становища платника аліментів, який ніде не працює; наявність у платника аліментів інших дітей, а саме дочки [PERSON], [INFO]. Разом з тим, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 60 ЦПК України). Посилання позивача на те, що у нього погіршився стан здоров'я і він не може в даний час працювати а також перебування його в скрутному матеріальному становищі не підтверджені належними та допустимими доказами. Одночасно суд зазначає, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У зв'язку із вищенаведеним суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed