Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом до відповідача та просить стягнути з нього на свою користь в порядку регресу завдану шкоду в сумі 10 000 грн., а також судові витрати. Позов мотивує тим, що 29.03.2017 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3784603 (далі - Договір). За Договором ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Nissan Primera», реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. 08.01.2018 о 10.00 годині у с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області по вул. Ірпінська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Primera», реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а його власнику матеріальних збитків. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказана подія сталася внаслідок порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху. На підставі страхового акта № ОЦ/177/008/18/0005 від 08.02.2018, ПрАТ «УПСК» виплатило потерпілому страхове відшкодування в сумі 10 000 грн. 01.10.2020 між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, за яким Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору за договорами страхування, перелік який наведений у Додатку № 1 до цього правочину. Ухвалою суду від 24.11.2020 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено учасникам процесу строки для подачі до суду заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 1-3 ст. 83 ЦПК України). Судом установлено, що 08.01.2018 учасниками дорожньо-транспортної пригоди, а саме [PERSON] та [PERSON] , складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). За змістом цього повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 08.01.2018 о 10.00 годині у с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області по вул. Ірпінська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Primera», реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а його власнику матеріальних збитків. Згідно з п. 10.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі - Правила дорожнього руху), під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Отже, у цій конкретній дорожньо-транспортній пригоді водій автомобіля «Nissan Primera», реєстраційний номер « [NUMBER] », [PERSON] недотримався вищезазначених вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху. Цивільна відповідальність володільця автомобіля «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована в ПрАТ «УПСК». За змістом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладений у формі полісу № АК/3784603 від 29.03.2017 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За змістом страхового акта № ОЦ/177/008/18/0005 від 08.02.2018, подію визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу деталей складає 10 000 грн. Згідно з платіжним дорученням № 13 від 08.02.2018 ПрАТ «УПСК» на користь потерпілого [PERSON] виплачено страхове відшкодування в сумі 10 000 грн. 01.10.2020 року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги за яким Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору за договорами страхування, перелік який наведений у Додатку № 1 до цього правочину. За цим Договором цесії у відповідності до умов цього Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Права вимоги за Договором цесії - права грошової вимоги Первісного кредитора до Боржників, які виникли внаслідок заподіяння збитків страхувальникам Первісного кредитора, які уклали Договір страхування із Первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань). Оформлення відступлення Права вимоги відбувається в наступному порядку: права вимоги відступаються (передаються) в розмірі Заборгованостей Боржників перед Первісним кредитором. Для підтвердження наявності та дійсності Прав вимоги, що відступаються, Первісний кредитор передає Новому кредитору Документацію в порядку та строки, що передбачені цим Договором. Право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання договору сторонами, внаслідок чого Новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння Боржниками збитків страхувальникам Первісного кредитора, які уклали Договір страхування із Первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань). За змістом Додатку № 1 до Договору № 01/10/2020 про відступлення права вимоги від 01.102020, Первісним кредитором передано право вимоги Новому кредитору, зокрема до боржника [PERSON] . Страхувальник: ПрАТ «УПСК». Номер договору страхування: ОЦ/177/008/18/0005 від 08.02.2018. Сума страхового відшкодування: 10 000 грн. Згідно з пунктами 1, 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). За положеннями статей 513, 514, 516 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України (далі - Закон). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). За змістом п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, оскільки винним у дорожньо-транспортній пригоді є водій автомобіля «Nissan Primera», реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , внаслідок його винних дій володільцю автомобіля «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування на суму 10000 грн. Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «УПСК». З огляду на вищезазначене, суд доходить до переконання про обґрунтованість цього позову та про його задоволення. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) до Договору про надання правової допомоги № 30/01.19 від 30.01.2019 та платіжного доручення № Р24А826306481А08172 позивач [PERSON] поніс витрати на отримання правничої допомоги. За змістом чч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем у цій справі понесено судові витрати, що складаються з 840,80 грн сплаченого судового збору та 2000 грн. витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved