Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь його колишньої дружини [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що в даний час його матеріальний стан змінився, він не працює і з 30 червня 2017 року перебуває на обліку в центрі зайнятості, в зв'язку з чим, не має можливості сплачувати аліменти у попередньо визначеному судом розмірі 1000 грн. на кожну дитину. Тому, просить стягувати з нього щомісячно на користь відповідачки на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що він у даний час не працює, отримує державну допомогу по безробіттю в сумі 500 грн. й інших утриманців не має. Відповідачка в судовому засіданні заявлений позов не визнала, вважаючи, що позивач має сплачувати аліменти в існуючому розмірі, оскільки їх діти потребують коштів на придбання одягу, взуття, харчування, навчання, лікування, дозвілля; сама вона офіційно не працює, отримує доход від періодичних заробітків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного становища, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом положень ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю; шлюб між сторонами розірвано за рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2017 року. На підставі рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2017 року, яке набрало законної сили, [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину окремо до досягнення повноліття, починаючи з 26 січня 2017 року. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] та довідки Борзнянського районного центру зайнятості, позивач не працює з березня 2012 року, з 30 червня 2017 року зареєстрований у центрі зайнятості як безробітний і з 07 липня 2017 року йому розпочато виплату допомоги по безробіттю. При цьому, суд враховує ту обставину, що [PERSON] є особою працездатного віку й за такий тривалий час не був позбавлений можливості відшукати собі постійну роботу. Отже, наведені обставини вказують на те, що [PERSON], як на момент ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, після спливу якого пройшло небагато часу (близько чотирьох місяців), так і на даний час, не працевлаштований; тобто, матеріальний стан позивача, як підстава його позову про зменшення розміру аліментів, не погіршився. Навпаки, [PERSON] зареєструвався в центрі зайнятості й став отримувати державну допомогу по безробіттю, що свідчить про покращення матеріального становища позивача. До того ж, як вбачається зі змісту попереднього судового рішення від 16.03.2017р., [PERSON], частково визнаючи позов, погодився з присудженим розміром аліментів та не оскаржував дане рішення суду, а отже мав можливість виконувати зазначені аліментні зобов'язання. Крім того, запропонований [PERSON] розмір аліментів в 500 грн. знаходиться значно нижче визначеного законодавством мінімального рівня для дитини відповідного віку (на даний час для дітей до 6 років - 713 грн., для дітей від 6 до 18 років - 888,50 грн.), який держава постійно підвищує насамперед з метою найкращого забезпечення інтересів дитини; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, суд вважає, що наведені позивачем обставини та надані ним докази не свідчать про погіршення його матеріального становища, стану здоров'я чи зміни сімейного статусу настільки, щоб він був позбавлений можливості виплачувати аліменти на утримання дітей в існуючому розмірі, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed