Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, яке розташоване за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] в м. Змієві Харківської області померла [PERSON] (стороння йому особа - сусідка). Останнім місцем реєстрації та проживання [PERSON] була наступна адреса: [ADDRESS] . Спадщина, що залишилася після смерті [PERSON] складається з Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Інша частина квартири документально належить [PERSON] . Станом на день смерті [PERSON] разом з нею ніхто не мав зареєстрованого місця проживання, у шестимісячний строк з дня смерті до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися її діти - [PERSON] та [PERSON] , але цю спадщину ніколи не переоформляли - нотаріально. [PERSON] помер [INFO] у с. Луговка Грайворонського району Бєлгородської області РФ. Ще деякий час (приблизно 4 місяці) після смерті [PERSON] у квартирі залишався проживати [PERSON] , а потім він повідомив його про те, що виїжджає проживати до АР Крим і попросив його доглянути квартиру, оскільки вони були у дружніх відносинах. Після смерті [PERSON] квартира, у якій вона проживала, залишилася пустувати, руйнуватися і у 2010 році він вирішив поцікавитися у [PERSON] з приводу можливості його проживання, у цій квартирі, на що отримав згоду і, відповідно, почав опікуватися цією нерухомістю. Позивач зазначив, що він сплачує особові рахунки по квартирі та виконує поточний ремонт. 09 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 01 листопада 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник, позов підтримали та просили його задовольнити з підстав зазначених у ньому. Представник Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області надав до суду заяву, відповідно якої просить розгляд справи проводити за його відсутності. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача. Дуже давно, точно вона не пам`ятає, вона бачила як він заносив речі у квартиру та з того моменту почав проживати у квартирі [ADDRESS] . У дворі стоїть його автомобіль. Вона завжди вважала, що зазначена квартира знаходиться у [PERSON] у власності. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає за адресою [ADDRESS] вже 17 років. [PERSON] проживає у її будинку в квартирі №26 більше 10 років, раніше за вказаною адресою проживали літні люди. Вона часто бачить як [PERSON] вранці їде на роботу. Також вона весь час вважала, що [PERSON] є власником зазначенної квартири, оскільки він відкрито, безперервно володіє нерухомим майном. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. [INFO] в м. Змієві Харківської області померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с.10) Останнім місцем реєстрації та проживання [PERSON] була наступна адреса: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки №б/н від 10.03.2010 року.(а.с.11) Згідно свідоцтва про право власності на житло від 19 червня 1995 року, квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON] . (а.с.12) Відповідно довідки КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури» інвентаризаційна вартість квартири [ADDRESS] станом на 05.07.2021 року становить 100330 грн. (а.с.21) [PERSON] (чоловік [PERSON] ) помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 14) [PERSON] (син [PERSON] ) помер [INFO] у с. Луговка Грайворонського району Бєлгородської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 16) [PERSON] (син [PERSON] ) помер [INFO] . Відповідно листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області, після померлої [PERSON] до нотаріальної контори надійшли заяви: 02 лютого 2010 року про прийняття спадщини від сина померлої [PERSON] ; [INFO] про прийняття спадщини за заповітом від сина померлої [PERSON] . Заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлої до нотаріальної контори не надходило. Актом від 30.06.2021 року, який складено депутатом Зміївської міської ради у присутності свідків встановлено те, що [PERSON] з червня 2010 року постійно, відкрито, безперервно володіє нерухомим майном за адресою [ADDRESS] . З вказаного часу піклується про збереження цього майна, зберігає у квартирі свої особисті речі. Вже після смерті [PERSON] , [PERSON] сплачував комунальні платежі по особовимрахункам [PERSON] . Зі слів свідків також встановлено, що [PERSON] заволодів вказаним майном добросовісно після смерті [INFO] [PERSON] , не приховував факт володіння квартирою, відкрито спілкувався з сусідами та мешканцями будинку. Про місцезнаходження іншого співвласника квартири - [PERSON] свідкам нічого не відомо, його ( [PERSON] ) фактичне місцеперебування свідкам не відоме, але після смерті матері ( [PERSON] ) він до квартири не з`являвся, інтересу до майна не проявляв, хоча до смерті матері мешкав з нею у цій квартирі. [PERSON] підтримує задовільний стан квартири, виконує поточний ремонт. (а.с.17) Позивачем надано копії квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою [ADDRESS] . (а.с.18-20) Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Відповідно до п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації прав. Враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном, а саме квартирою [ADDRESS] і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним нерухомим майном, сплачує комунальні послуги, проводить ремонт у квартирі, суд вважає, що його позовні вимоги про визнання права власності за набувальною давністю, підлягають задоволенню.

Outcome: approved