Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М., у якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., вчинений 02.02.2020, зареєстрований в реєстрі за №3976, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором №014/0868/82/0076022 від 05.09.2012, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен банк Аваль» у розмірі 73 094,31 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 02.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис №3976 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором №014/0868/82/0076022 від 05.09.2012, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен банк Аваль» у розмірі 73 094,31 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 43 956,31 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 28 838, 00 грн., плата за вчинення виконавчого напису - 300 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. відкрито виконавче провадження №61365861. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, та він повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Згідно з умовами кредитного договору №014/0868/82/0076022 від 05.09.2012 кредитні кошти надавались на 48 місяців, а кінцевою датою повернення кредиту є 05.09.2016, що свідчить про те, що позовна давність за вимогами щодо платежів за тілом кредиту та відсотками на час вчинення виконавчого напису сплинула, тобто вказаний виконавчий напис було вчинено поза межами строків позовної давності. Крім того, за виконавчим написом, у порушення вимог ст. 1050 ЦК України, стягнуто з позивача відсотки і за період після припинення строку кредитування. Також, позивачу не направлялась вимога про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, та усунення порушень, а кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис не був посвідчений нотаріально, що виключає можливість вчинення виконавчого напису на ньому. Окрім іншого, матеріали виконавчого напису не містять доказів правонаступництва, що ставить під сумнів наявність права вимоги за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен банк Аваль», у ТОВ «ФК «Аланд». Вказані обставини свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості, стягненої за виконавчим написом та вказують на наявність спору, який може бути вирішений у судовому порядку. Ухвалою судді від 27.09.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Вирішено провести перше судове засідання у цій справі 29.10.2021. Судове засідання, яке було призначене на 29.10.2021, відкладено на 03.12.2021, у зв`язку із зупиненням направлення всієї поштової кореспонденції Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, через неналежне забезпеченням поштовими марками для відправлення кореспонденції суду та припиненням дії договору між ТУ ДСА в Запорізькій області та АТ «Укрпошта» про надання послуг з пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт» та послуг «Кур`єрська доставка» та «Масовий кур`єрський забір та доставка». Заяв по суті справи не надходило, відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, треті особи свої правом на подання письмових пояснень щодо позову також не скористались. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.09.2012 між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен банк Аваль» укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0868/82/0076022. 05.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис за реєстровим № 3976 про стягнення із [PERSON] за кредитним договором №014/0868/82/0076022 від 05.09.2012, укладеним між ним та ПАТ «Райффайзен банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Аланд», на підставі договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-КА від 02.09.2019, на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості у розмірі 73 094,31 грн. Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором №014/0868/82/0076022 від 05.09.2012 настав, боржником допущено прострочення платежу. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.04.2018 по 29.11.2019, сума заборгованості становить 72 794,31 грн., та складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 43 956, 31, простроченої заборгованості за відсоткам - 28 838 грн. За вчинення цього виконавчого напису стягнуто плату із стягувача у розмірі 300 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 73 094,31 грн. ЯК зазначено у виконавчому напису, правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Райффайзен банк Аваль» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «Аланд». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. від 24.02.2020 відкрито виконавче провадження ВП №61365861 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 3976 від 05.02.2020, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості в сумі 73 094,31 грн. У своїй позовній заяві позивач [PERSON] просить визнати вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що договір на підставі якого вчинено виконавчий напис не посвідчений нотаріально, відсутні докази того, що до відповідача перейшло право вимоги до нього за будь-якими договорами від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», він не отримував претензії з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про те, що сума заборгованості зазначена приватним нотаріусом у виконавчому написі, як така, що підлягає стягненню, не є безспірною, а також виконавчий напис вчинено поза межами строку позовної давності. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 12,81,89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Виконавчий напис, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., 02.02.2020, на підставі кредитного договору №014/0868/82/0076022 від 05.09.2012, який укладено між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен банк Аваль», у простій письмовій формі. Вказані обставини свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Тобто, станом на 02.02.2020 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору №014/0868/82/0076022 від 05.09.2012, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен банк Аваль». Доказів того, що вказаний кредитний договір був посвідчений нотаріально ані відповідачем, ані приватним нотаріусом суду не надано. Крім того, у позові позивач зазначає, що відсутні докази того, що до відповідача від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» перейшло право вимоги за будь-якими договорами, він не отримував претензії з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про те, що сума заборгованості зазначена приватним нотаріусом у виконавчому написі, як така, що підлягає стягненню, не є безспірною, а також виконавчий напис вчинено поза межами строку позовної давності. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані доводи позивача, відповідачем не спростовані. Відповідач ТОВ «ФК «Аланд» відзиву на позовну заяву, з наданням належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача не надало. З врахуванням такої пасивної процесуальної поведінки відповідача з питання правової позиції даного позову, не бажання користуватися своїми правами, передбаченими ЦПК України з метою доведення правомірності оскаржуваного виконавчого напису, а саме ненадання відзиву на позов, суд доходить до висновку, що доводи позивача та надані позивачем докази є належними і допустимими, також достовірними і достатніми для підтвердження його позовних вимог. Суд позбавлений можливості перевірити, на підставі яких документів приватний нотаріус вчинив виконавчий напис, та, чи відповідають вони переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, та взагалі не відомо чи дійсно у [PERSON] на час вчинення виконавчого напису була наявна заборгованість перед ТОВ «ФК «Аланд» та її розмір. За таких обставин, суд доходить до висновку, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису ним не було перевірено чи мав боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, чи існувала така заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 02.02.2020, зареєстрований в реєстрі за №3976, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором №014/0868/82/0076022 від 05.09.2012, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен банк Аваль» у розмірі 73 094,31 грн., таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь позивача його витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved