Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Тульчинського районного суду із позовом до державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання незаконною відмову у вчинення нотаріальної дії, зобов»язання видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Протягом 2014-2016 років він неодноразово звертався до державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори [PERSON] з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину після смерті діда [PERSON], який помер 22.06.2012 року. Спадщину він отримав по заповіту. У видачі свідоцтва про право на спадщину йому було неодноразово відмовлено з невідомих причин. Просить суд визнати незаконною відмову державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори [PERSON] Наталії.Федолрівни у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] Сергійовичу.Зобов»язати державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори [PERSON] Наталію.Федорівну вчинити нотаріальну дію по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] після смерті його діда [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив суду, що він неодноразово звертався до нотаріуса. Приніс всі необхідні довідки. 15.09.2016 року звертався востаннє. Звернення було усними. Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії він не вимагав і йому її не дали. Нотаріус повідомила, що у судовій справі, де він є відповідачем подано касаційну скаргу,тому вона не може видати свідоцтво про право на спадщину. Рішення по цій справі прийнято на його користь. Апеляційним судом воно залишено без змін. В 2012 році він подавав заяву про прийняття спадщини. Дії нотаріуса він оскаржував до ГТУ юстиції у Вінницькій області. Але йому відповіді не надали. 15.09.2016 року він був у нотаріальній конторі з усіма документами. Подав документи нотаріусу приблизно о 19 год. Вона сказала,що справа ще в суді, тому свідоцтво не видасть. Всі документи він залишив у нотаріуса. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив суду, що в вересні 2016 року він разом із позивачем був у нотаріуса [PERSON]Ф біля 10 год. Крім нотаріуса ще був хтось у кабінеті консультант чи помічник. 10 хв. вони розмовляли. [PERSON] просив видати свідоцтво за заповітом. [PERSON] сказала, що справ в суді, тому свідоцтва не видасть. [PERSON] мав при собі якісь документи. Які саме не бачив. Документи нотаріус не дивилась. Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії не надала. Але вони й не вимагали. Не хотіли ускладнювати стосунки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперчувала. Пояснила, що в вересні 2016 року [PERSON] заглянув до її кабінету. Спитав чи можна ввійти. Вона відповіла, що не можна. Він пішов. У неї в той момент була людина на прийомі. Документів ніяких він не лишав. Раніше пояснювала позивачу, що не може видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, бо є заява його матері,що судова справа по спору за спадщину між ними ще в суді. У ній подана касаційна скарга. Тому вона не може видати свідоцтво. Позивачем у підтвердження позовних вимог суду надані письмові докази. Так, із копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.05.2016 року, ухваленого за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя, слідує, що в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області від 13.06.2016 року апеляційна скарга [PERSON] та [PERSON] відхилена, а вказане рішення Тульчинського районного суду залишено без змін. Ухвала набрала чинності з дня її проголошення. За заповітом, посвідченим 21.06.2006 року приватним нотаріусом Тульчинскьогол районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] все своє майно після смерті заповів позивачу. Витягом № 7831658 про реєстрацію в Спадковому реєстрі підтверджено, що заповіт спадкодавцем не скасований та не змінений. Вислухавши пояснення сторін,дослідивши надані ними письмові докази, оцінюючи їх відповідно до ст..212 ЦПК України суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач має заповіт, за яким спадкодавець [PERSON] після смерті заповів йому все своє майно. Після смерті спадкодавця в 2012 році він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За заявою заведена спадкова справа. Заповіт є чинним. Позивач звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом. Але йому було відмовлено, оскільки в судовому порядку вирішувався спір з приводу права власності спадкодавця на спадкове майно. За цим спором ухвалено судове рішення. Воно набрало чинності, але позивачка [PERSON] подала касаційну скаргу на судові рішення у цій справі, про що повідомила нотаріуса [PERSON] Через таку заяву [PERSON] нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказані фактичні обставини сторонами визнані. Підстави, за яких нотаріус може відмовити особі у вчиненні нотаріальної дії передбачені ст..49 Закону України «Про нотаріат». В пп.1-8 ч.1 цієї статті не назначено, що при наявності судового спору між спадкоємцями нотаріус може відмовити у вчиненні нотаріальної дії. В п.9 ч.1 цієї статті зазначено, що нотаріус може відмовити у вчиненні нотаріальної дії в інших передбачених законом випадках. Наявність в суді спору між спадкоємцями чи іншими особами з приводу права власності на спадкове майно не може бути підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії в разі прийняття судом рішення, яке набрало чинності. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України після розгляду справи апеляційним судом рішення суду набирає законної сили і на підставі ст..14 ЦПК України воно є обов»язковим для всіх державних органів. Оскільки рішення Тульчинського районного суду від 13.05.2016 року набрало законної сили 13.07.2016 року і ним відмовлено у визнанні будинку спільною сумісною власністю подружжя, який є спадковим майном, то відсутні підстави для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадщину. Оскарження судових рішень у касаційному порядку не перешкоджає його виконанню. За таких обставин, відмова позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є не законною. Відповідно до п.5 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є примусове виконання обов»язку в натурі.

Outcome: approved