Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON], третя особа - Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», про захист прав споживача. В позові зазначила, що в 04.10.2013 р. між нею та відповідачем було укладено договір про виготовлення та доставку кухонної меблі. Загальна сума товарів та робіт вказаного договору становить 7500 грн. Вищевказаний договір є змішаним та містить у собі істотні умови договору купівлі-продажу та договору підряду. Позивачкою були виконані усі умови, а саме було укладено з ПАТ «Акцент-Банк» кредитний договір згідно із заявою позичальника № АВН0RG98870161, банком відповідачеві перераховані грошові кошти в розмірі 7200 грн., а нею надано можливість можливість у будь-який момент виконати зобов'язання з доставки та встановлення меблів. Відповідно до п. 3.2 укладеного договору виконавець зобов»язався виготовити та доставити меблі протягом 35 робочих днів, а у випадку, якщо вироби мають нестандартну комплектацію, строк виготовлення та доставки збільшується до 50 робочих днів. Зважаючи на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням виготовити та встановити кухонні меблі, або повернути їй гроші, на що вона чула від відповідача тільки обіцянки та умовляння надати додатковий термін для виконання домовленості. До теперішнього часу відповідачем домовленість щодо надання товару та виконання оплачених нею робіт не виконує, а також не хоче повертати гроші, вигадуючи різноманітні обставини стосовно відсутності в нього грошей. Свої зобов'язання за договором відповідач не виконав, тому 11.02.2014 р. позивачкою було надіслано йому вимогу про розірвання договору, в якій вона вимагала від відповідача розірвання укладеного договору на виготовлення та встановлення кухонної меблі на суму 7200 грн. та повернення сплачених нею грошових коштів, у тому числі й тих що буди перераховані відповідачу ПАТ «Акцент-Банк», а разом 7200 грн., однак ця вимога була проігнорована відповідачем. Після цього реалізовуючи своє право на відмову від договору , встановлене п. 1 ст. 665 ЦК України позивачка відмовилась від договору, після чого в силу ч. 2 ст. 693 ЦК України у відповідача виник обов'язок повернути їй суму попередньої оплати з восьмого дня після отримання відповідачем її вимоги від 11.02.2014 р., яку з урахуванням поштового обігу, відповідач мав отримати не пізніше 20.02.2014 р. Також зазначає, що відповідачем було порушено її права як споживача, тому посилаючись на ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 3% від суми договору. На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму внесеної нею попередньої оплати у розмірі 7200 грн., а також пені у розмірі 3% від суми договору за 95 днів прострочки у сумі 20520, 00 грн.. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав наведених в ньому та просила його задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач до суду повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень не надав, у зв'язку з чим судом визнана неповажною причина неявки відповідача у дане судове засідання та неявка відповідача розцінюється судом як небажання приймати участь у розгляді справи. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Ч. 2 ст. 693 ЦК Україния передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Згідно ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК країни у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Ч. 2 ст. 2 ст. 615 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 872 ЦК України передбачено, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ст.ст. 837, 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 04.10.2013 року між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено договір про виготовлення та доставку меблів. Відповідно до п.2.1 договору, ціна виробу становить 7500 грн., задаток сплачено позивачкою у сумі - 7200 грн., що підтверджено заявою позичальника № АВН0RG98870161 та наданими квитанціями про перерахування коштів на поточний рахунок відповідача. Відповідно до п. 3.2 укладеного договору відповідач зобов»язався виготовити та доставити меблі протягом 35 робочих днів, а у випадку, якщо вироби мають нестандартну комплектацію, строк виготовлення та доставки збільшується до 50 робочих днів. Однак у визначений термін відповідач свої зобов'язання не виконав, меблі не виготовив, грошові кошти не повернув. Ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. З урахуванням п. 3.2. укладеного договору відповідач мав виконати свої зобов'язання 13.12.2014 р. Станом на день підписання позову прострочка відповідача становить 95 днів, тобто з 14.12.2013 р. по 18.03.2014 р. Таким чином, з урахуванням положень діючого законодавства України, сума заборгованості відповідача на дату подання позову становить 7200 грн.. відповідно пеня 20520 грн. = 7200/100х3х95. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Аналізуючи у сукупності надані позивачем докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим, тому підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивача було звільнено від сплати судового збору на підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved