Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради, Департаменту архітектури та містобудування про усунення перешкод в користуванні майном та відшкодування моральної шкоди. Позов мотивувала тим, що Рішенням №63 Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від .2.02.1995 року «Про передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність», позивач отримала у приватну власність земельну ділянку, загальною площею 882кв.м. На підставі даного рішення №63 Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 02.02.1995 року «Про передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність», позивачу було видано свідоцтво про право приватної власності на будівлю, що розташована за адресою [ADDRESS]. Встановлені межі земельної ділянки підтверджуються Актом встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі [PERSON] від 11.03.1997 №ку. Однак земельна ділянка оформлена на прізвище [PERSON], оскільки перебувала у шлюбі із [PERSON], проте на даний час розлучена, згідно свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 30 травня 1996 року. Однак на даний час, в результаті незаконних дій [PERSON] та [PERSON] встановлені межі не відповідають дійсності, оскільки з 2000 року відповідачі постійно захоплюють частину земельної ділянки позивача, не дивлячись на те, що вона була повністю загороджена, вони самовільно знесли паркан та перенесли його. Від будинку [PERSON] до даного паркану повинна бути відстань в 80 сантиметрів, на даний час вона складає 2 метри 30 сантиметрів, тому захоплена частина ділянки позивача складає 1 метр 50 сантиметрів. Причому, на вимогу не порушувати приватну власність та не захоплювати межі земельної ділянки, позивач отримувала у відповідь від відповідачів постійні погрози побиття, тим самим перебувала в обставинах постійного нервового напруження та небезпеки. Таким чином, незаконними діями відповідачів позивачу була завдано як матеріальної, так і моральної шкоди. Також звертає увагу суду на те, що позивач вже досить тривалий час не можу домогтися належного захисту своїх прав на приватну власність, закріплених статтею 41 Конституції України, у зв'язку з тим, що посадові особи Вінницької районної ради [PERSON] та [PERSON], які входили до складу комісії, ігноруючи вказівки Вінницької міської ради, ніяким чином не вирішували питання меж суміжних ділянок, належних позивачу та її сусідці [PERSON], та факту порушення земельного законодавства з боку відповідачів. Ніяких дій, спрямованих на зобов'язання відповідачам перенести паркан на місце не здійснювалось, а навпаки видавались акти про відсутність порушень. [PERSON] та [PERSON] стверджували, що жодної копійки з приватизації земельної ділянки вони не мали. Однак плата за приватизацію вказаної земельної ділянки підтверджується квитанцією з Ощадбанку, що додана до позовної заяви. Таким чином, бездіяльність посадових осіб Вінницької районної ради перешкоджала належному захиступрава приватної власності на земельну ділянку та на будинок позивача. Крім цього відповідачі завдали шкоди будинку позивача. Вони лили під будинок воду, чим спричинили затоплення підвалу, внаслідок чого кладова будинку нахилилась, відійшла стіна. Відповідачі ламали та нищили все майно позивача та відкидали під будинок, кидали каміння та інші речі на дах, внаслідок чого дах проламався і протікає. Не дивлячись на те, що дах неодноразово перекривали, відповідачі продовжують своїми діями завдавати шкоди майну позивачу, зокрема проламувати дах. Також позивач зазнала тілесних ушкоджень від своєї сусідки, [PERSON], в результаті чого вимушена була звертатись за медичною допомогою. З 15.08.2012 року по 24.08.2012року [PERSON], [INFO] знаходилась на лікуванні у вертебро-неврологічному відділенні НДІ реабілітації інвалідів. Навчально-науковому комплексі ВНМУ ім. М.І. Пирогова, що підтверджується випискою з медичної картки №2744. На підставі цього позивачу було завдано моральну шкоду неправомірними діями відповідача, оскільки позивач зазнала фізичного болю, було завдано тілесних ушкоджень тим самим було порушено нормальний спосіб життя. Оскільки була змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав, а саме витрачати свій час та звертатись із численними заявами до правоохоронних органів з питання нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] Просить зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належною позивачу частиною земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом знесення паркану. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь позивача моральну шкоду в розмірі 4000,00грн. Ухвалою суду від 15.12.2017року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 15.02.2018 року ухвалою суду призначено судову земельно - технічну експертизу на час про ведення якої зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 15.03.2018 року відновлено провадження по справі в зв'язку з тим, що Подільське державне підприємство геодезії, картографії та кадастру, якій доручено виконання ухвали суду від 15.02.2018року, не проводить експертиз. 29.03.2018 року ухвалою суду призначено судову земельно - технічну експертизу на час про ведення якої зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 14.06.2018року відновлено провадження по справі в зв'язку з тим, що [PERSON] відмовилась від оплати за проведення експертизи. 19.09.2018року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Ухвалою суду від 04.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засідання. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Представник третьої особи Вінницької міської ради в судовому зсіданні позов не визнала заперечувала щодо його задоволення. Представник третьої особи Департаменту архітектури та містобудування в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи думку позивача та її представника, вимоги ст. 280 ЦПК України ,суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право приватної власності на будівлю №129 від 28.06.1994 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (Т№1а.с.16). Згідно державного акту [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 882кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] (Т№1а.с.17). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 30.05.1996року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після розірвання шлюбу дружини - «[PERSON]» (Т№1а.с.18). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. ст. 76- 83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. В обгрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилається на те, що відповідачі чинять їй перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою, самовільно переставляють встановлену огорожу між їх земельними ділянками. Однак, дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, жодних належних та допустимих доказів, які підтверджували створення відповідачами перешкод позивачу в користуванні її земельною ділянкою, пересування огорожі та створення позивачу перешкод у встановлені нової огорожі суду не надано. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки суду не надано жодних доказів порушення відповідачами прав позивача щодо користування належною їй земельною ділянкою, від проведення земельно-технічної експертизи позивач відмовилась, оскільки в неї відсутні кошти, то суд вважає за необхідне в позові [PERSON] відмовити. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Моральна шкода може стягуватися виключно у разі наявності складу правопорушення та у випадку передбачених чинним законодавством чи договірними правовідносинами сторін. Позивач не надала належних і допустимих доказів, які б підтверджували вказані обставини, у тому числі щодо вчинення відповідачами правопорушень та завдання моральної шкоди. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 96, 103, 152 ЗК України,

Outcome: dismissed