Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Липківської сільської ради про визнання права власності на спадщину за законом. Позивач посилається на те, що в 1995 році помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], яка є мамою позивача. В 2000 році [PERSON] померла, не оформивши права власності на спадкове майно. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері і своєчасно прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлої, так як до дня її смерті проживав разом з нею в одному житловому будинку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно - немає. У видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. В силу ст.392 ЦК України у випадку втрати правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності, таке право може бути визнано в судому порядку. Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 01.04.2013 року справа № 557/415/13-ц за [PERSON], визнано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с. Дружне по вул. І.Франка, 84 Гощанського району Рівненської області, як на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 22 липня 2000 року і значиться за [PERSON], який помер 20 листопада 1995 року. Позивач просить визнати за ним, [PERSON], право власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя» та належала [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити. В судове засідання представник відповідача не зявився, однак подав заяву про визнання позову і просив справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 1995 року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], яка є мамою позивача. В 2000 році [PERSON] померла, не оформивши права власності на спадкове майно. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері і своєчасно прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлої, так як до дня її смерті проживав разом з нею в одному житловому будинку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно - немає. У видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. В силу ст.392 ЦК України у випадку втрати правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності, таке право може бути визнано в судому порядку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. Згідно відмови нотаріуса Гощанської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 784/02-14 від 29.12.2015 року, у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Судом встановлено, що рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 01.04.2013 року справа № 557/415/13-ц, яке набрало законної сили 11.04.2013 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с. Дружне по вул. І.Франка, 84 Гощанського району Рівненської області, як на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 22 липня 2000 року. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до ст. 529 ЦК України ( в ред. 1963 року) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Згідно ст. ст. 548, 549 ЦК України( в ред. 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, або шляхом подачі державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Оскільки сторони визнали обставини справи, то згідно ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оскільки сторони визнали обставини справи, то згідно ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, до складу якого входить земельна частка (пай), право на спадщину може бути визнано лише в судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved