Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності, посилаючись на те, що є власником ? частин квартири [ADDRESS], власником ? частини вказаної квартири є відповідач. Оскільки, частка відповідача у прав власності на квартиру є незначною і не може бути виділена в натурі; спільне володіння і користування майном є неможливим, позивач вимушена звернутись в суд з позовом про припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно. Представник позивача надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути в його відсутність. Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08.02.2006 року № 191867, [PERSON] та її мати [PERSON] отримали у власність в порядку приватизації кожна по ? частині квартири [ADDRESS]. 04.03.2011 року [PERSON] померла. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 24.09.2011 року, яке видано державним нотаріусом [PERSON], належна померлій ? частина квартири [ADDRESS] перейшло до спадкоємця її чоловіка [PERSON]. 16.09.2014 року помер [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 05.04.2015 року спадкоємцями майна [PERSON] є його син, [PERSON] та донька, [PERSON] в рівних частках по ? частині. Таким чином, [PERSON] є власником ? частин квартири [ADDRESS], власником ? частини вказаної квартири є [PERSON]. Квартира [ADDRESS], складається з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 41,1 кв.м. На теперішній час в спірній квартирі проживає [PERSON] разом з чоловіком. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої згоди судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобовязати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обовязковим наведення відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5585/17-2437 від 02 червня 2017 року технічна можливість виділення в натурі ? частки [PERSON] в квартирі [ADDRESS] як окремий обєкт нерухомого майна, враховуючи, що [PERSON] належить ? частини вказаної квартири відсутня; розділити квартиру [ADDRESS] на дві самостійні частини в частках ? частка [PERSON] і ? частки [PERSON], кожна з яких могла б самостійно функціонувати і відповідати вимогам ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки» - технічно не надається можливим; ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 584500,00 гривень, ринкова вартість ? частки квартири [PERSON] складає 146000,00 гривень. Як вбачається з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Таким чином, суд приходить до висновку, що частка відповідача у праві власності на спірне майно є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; що є підставою для припинення права власності відповідача з відповідною компенсацією його вартості, що не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. На підставі викладеного,

Outcome: approved