Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТВБВ № 10023/0391 філії - Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» про припинення обтяження на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником будинковолодіння № 3 по вул. І. Мазепи (Дімітрова) в м. Смілі Черкаської області. 27 серпня 1987 року він взяв у Смілянському відділенні будбанку, правонаступником якого є ТВБВ № 10023/0391 філії - Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», позику на будівництво та обслуговування належного йому будинку, яку повністю виплатив 10 лютого 1992 року. Наразі він має намір подарувати належний йому будинок синові, однак під час виготовлення необхідної документації виявилося, що 11 вересня 1987 року на підставі повідомлення Смілянському відділенні будбанку накладено обтяження на цей будинок. Посилаючись на те, що після погашення боргу заборона з належного йому майна не знята, [PERSON] просив зняти цю заборону в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача також не зявився в судове засідання, в направлених до суду запереченнях зазначив, що АТ «Ощадбанк» не є правонаступником Будбанку СРСР, а тому є неналежним відповідачем у справі. Оскільки заборону на належне позивачу майно наклав нотаріус і він же повинен був її зняти за наявності письмового повідомлення банку про відсутність боргу, вважає, що належним відповідачем є саме нотаріус. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із договору дарування, посвідченого 15 листопада 1984 року державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за № 3955, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 8 жовтня 2014 року [PERSON] є власником будинковолодіння № 3 по вул. І. Мазепи (Дімітрова) в м. Смілі Черкаської області. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 24 листопада 2017 року, Першою черкаською державною нотаріальною конторою 25 травня 2007 року зареєстровано обтяження у вигляді заборони на будинок позивача за реєстраційним номером обтяження № 5024051. Підставою обтяження стало повідомлення Смілянське відділення держбанку від 18 січня 1999 року. Дане обтяження було зареєстроване на підставі архівних даних за № 561841СЕRKASY1, архівна дата: 18/01/1999, дата виникнення:11/09/1987, № реєстру 16570-182, внут. № 0401В63322F0502D3С4В. Як вбачається з наданого позивачем повідомлення про видачу кредиту 27 серпня 1987 [PERSON] було надано кредит у розмірі 3000 рублів на 10 років для будівництва будинку № 3 по вул. Дімітрова в м. Смілі. В звязку з цим 11 вересня 1987 року державним нотаріусом Смілянської нотаріальної контори було винесено заборону на відчуження цього будинку до повернення кредиту. Згідно з Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 07 квітня 1959 «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та [PERSON] Міністрів СРСР від 07 квітня 1959 № 369 «Питання, пов'язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків було покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР. Відповідно до постанови ЦК КПРС, [PERSON] Міністрів СРСР від 17 липня 1987 № 821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» було створено систему банків у складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банку зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Житлового господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). Пунктом 8 зазначеної постанови було передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР. Будбанк СРСР в подальшому було ліквідовано. З 1 січня 1988 року приступили до операцій спеціалізовані банки, в тому числі перетворений із ощадкас Ощадбанк СРСР. Позивачем надана квитанція № 262219 від 10 лютого 1992 року, згідно з якою [PERSON] сплатив 3264 руб. 50 коп. на погашення кредиту, з яких 3000 руб основний борг, 264 руб 50 коп. нараховані відсотки за користування коштами. Кошти були прийняті Смілянським відділенням № 3276 Ощадбанку без зазначення про їх перерахунок в іншу установу чи інший банк. З наведеного суд робить висновок, що ТВБВ № 10023/0391 філії - Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» є належним відповідачем за цим позовом. Крім того, згідно з постановою ВССУ № 5 від 3 червня 2016 року належними відповідачами у справах за позовом про звільнення майна з-під арешту є особа в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках особа, котрій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Враховуючи, що нотаріус є лише особою, яка виконала рішення про накладення арешту, його статус правомірно визначено як третя особа. Згідно із ч. 1 ст. 316, ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність заборони позбавлений можливості це зробити. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутність майнових претензій до [PERSON] свідчать про втрату актуальності існування такого обтяження. Наявність даної заборони порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження належним йому майном, які підлягають судовому захисту, а тому заявлені позовні вимоги слід задоволити шляхом скасування існуючої заборони на нерухоме майна. Крім того, суд враховує, що на даний час згідно з довідкою відповідача від 13 грудня 2017 року заборгованість позивача відсутня.

Outcome: approved