Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась\~в суд\~з позовом\~до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10.11.1987 року, який посвідчено Ковельською міською нотаріальною конторою та внесений до реєстру за № 3987, позивач набула права власності на 56/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] . На належну позивачу частку у праві власності на будинок було виділено: коридор площею 7,7 кв.м.; кімнату площею 9,9 кв.м.; кімнату площею 6,5 кв.м.; кімнату площею 23,1 кв.м.; кухню площею 9,7 кв.м.; ванну площею 3,4 кв.м.; хлів Д-1, огорожу та вимощення залишено у спільному користуванні. Усі зміни технічних параметрів, що відбувались в будинку, виконувались у встановленому законному порядку та введено до експлуатації. Належна позивачу частка житлового будинку розміщується на індивідуально відведеній та виділеній в натурі земельній ділянці загальною площею 0,0323 га з кадастровим номером 0710400000:06:009:0007. Належна відповідачу частина будинку також розміщується на власній земельній ділянці. Таким чином, будинок по [ADDRESS] поділено в натурі, а тому кожен із співвласників житлового будинку у своєму володінні має відокремлені житлові приміщенні з окремим входом до них, обладнані індивідуальними засобами обліку. Належні співвласникам житлові та нежитлові приміщення є окремими квартирами, які розташовуються на виділених у власність окремих земельних ділянках. Так, належна позивачу частка в розмірі 56/100 часток у праві спільної часткової власності виділена у натурі та у відповідності до експлікації площ приміщень до плану садибного житлового будинку в [ADDRESS] , яка міститься у технічному паспорті є квартирою [ADDRESS] та складається з: коридору 2-1 площею 7,4 кв.м.; кладової 2-2 площею 4.1. кв.м.; коридора 2-3 площею 12,9 кв.м.; кухні 2-4 площею 9,7 кв.м.; кімнати 2-5 площею 9,3 кв.м.; кімнати 2-6 площею 8,1 кв.м.; кімнати 2-7 площею 7.6. кв.м.; кімнати 2-8 площею 22,2 кв.м.; кладової 2-9 площею 2,7 кв.м.; санвузла 2-10 площею 4,3 кв.м. Всього загальна площа становить 88,3 кв.м., житлова - 47,2 кв.м. У власності позивача також знаходиться гараж Д-1, який розташовується на належній позивачу земельній ділянці та Ѕ частина огорожі. Необхідність вирішення питання щодо припинення права спільної часткової власності на будинок покликана тим, що позивач не має можливості вільно та на власний розсуд розпоряджатись наявними правами як власника частки майна, яке виділено у натурі, що полягає у неможливості проведення реєстрації місця проживання сина, оскільки при зверненні до відповідних спеціалістів Ковельського ЦНАПу останні вказали на те, що слід отримати згоду від іншого співвласника житлового будинку та реєстрація місця проживання сина буде проведена в будинок [ADDRESS] , а не в квартиру, хоча місцем реєстрації є квартира [ADDRESS] . Крім цього, позивач вказує, що вона намагалась в добровільному порядку вирішити питання щодо припинення права спільної часткової власності шляхом внесення відповідних відомостей у реєстр прав власності, однак співвласник будинку - [PERSON] , яка володіє 44/100 будинку та яка у технічному паспорті відображена як власник квартири [ADDRESS] , вказує на те, що не бажає вирішувати вказане питання. З метою уникнення перешкод у реалізації наявного у позивача права власності на частину будинку, у якому частки у власності визначені співвласниками та відокремлені в окремі об`єкти - квартири, позивач вимушена звертатись до суду з вимогою про припинення права спільної часткової власності в примусовому порядку з метою проведення державної реєстрації на окремий об`єкт нерухомості. З врахуванням наведеного, позивач просила суд припинити належне позивачу право спільної часткової власності на 56/100 часток в будинку [ADDRESS] шляхом виділу у власність позивача окремого об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , яка складається з наступних приміщень: коридору 2-1 площею 7,4 кв.м.; кладової 2-2 площею 4.1. кв.м.; коридора 2-3 площею 12,9 кв.м.; кухні 2-4 площею 9,7 кв.м.; кімнати 2-5 площею 9,3 кв.м.; кімнати 2-6 площею 8,1 кв.м.; кімнати 2-7 площею 7.6. кв.м.; кімнати 2-8 площею 22,2 кв.м.; кладової 2-9 площею 2,7 кв.м.; санвузла 2-10 площею 4,3 кв.м. Всього загальна площа становить 88,3 кв.м., житлова -47,2 кв.м. Крім цього, позивач просить залишити у її власності гараж Д-1, який розташований на належній позивачу земельній ділянці та 1/2 частину огорожі. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у справі. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.10.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на пред`явлений позов не подала. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Оскільки розгляд\~справи здійснюється\~судом за\~відсутності учасників\~справи,\~тому,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 10.11.1987 року, який посвідчено Ковельською міською нотаріальною конторою та внесений до реєстру за № 3987, [PERSON] набула право власності на 56/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] . В постійне користування [PERSON] перейшло право власності на належну їй частку будинку, а саме: коридор площею 7,7 кв.м., кімната площею 9,9 кв.м., кімната 6,5 кв.м., кімната площею 23,1 кв.м., кухня 9,7 кв.м., ванна 3,4 кв.м., хлів Д-1. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , належна [PERSON] частка в розмірі 56/100 часток у праві спільної часткової власності фактично виділена в натурі у відповідності до експлуатації площ приміщень та, відповідно до плану садибного житлового будинку, є квартирою [ADDRESS] та складається з: коридору 2-1 площею 7,4 кв.м.; кладової 2-2 площею 4.1. кв.м.; коридора 2-3 площею 12,9 кв.м.; кухні 2-4 площею 9,7 кв.м.; кімнати 2-5 площею 9,3 кв.м.; кімнати 2-6 площею 8,1 кв.м.; кімнати 2-7 площею 7.6. кв.м.; кімнати 2-8 площею 22,2 кв.м.; кладової 2-9 площею 2,7 кв.м.; санвузла 2-10 площею 4,3 кв.м. Всього загальна площа становить 88,3 кв.м., житлова - 47,2 кв.м. У власності позивача також знаходиться гараж Д-1, який розташовується на належній позивачу земельній ділянці, та Ѕ частина огорожі. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 980339, який видано відділом Держкомзему у м. Ковелі Волинської області 15.03.2010 року, належна [PERSON] частка житлового будинку розміщується на індивідуально відведеній та виділеній в натурі земельній ділянці загальною площею 0,0323 га з кадастровим номером 0710400000:06:009:0007. Згідно декларації ВЛ 181193321960, яка зареєстрована в Управлінні ДАБІ у Волинській області, будинок по [ADDRESS] є готовий до експлуатації. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю є можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6 Постанови від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок» (з наступними змінами і доповненнями), виділ в натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Враховуючи, що частина будівлі (56/100), яка належить [PERSON] , як співвласнику, має окремий вхід та повністю відокремлена від частини будівлі (44/100) співвласника [PERSON] , є окремою квартирою, а тому може бути виділена в окремий цілий об`єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] з подальшим присвоєнням індивідуальної поштової адреси. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями розподілена між сторонами, останні отримали правовстановлюючі документи на виділену частину земельної ділянки. Таким чином, перешкоди для припинення спільної часткової власності та виділу майна в натурі відсутні. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останньою судові витрати в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved