Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Олешківської міської ради з вимогою про тлумачення заповіту [PERSON] від 09.07.2003 року. В позовній заяві зазначено, що після смерті матері позивача відкрилась спадщина у виді житлового будинку, яку вона за життя заповідала в рівних частинах своїм синам - [PERSON] та [PERSON] . В тексті вказаного заповіту нотаріус не зазначив повну адресу, за якою розташований вказаний житловий будинок, а саме: замість « [ADDRESS] », що унеможливлює оформлення спадкових прав позивача. Позивач вказує, що зазначена обставина викликає необхідність тлумачення заповіту [PERSON] таким чином, що її волевиявлення при складанні заповіту на ім`я [PERSON] та позивача було спрямовано щодо надання у спадок в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] належного [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав померлій на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.1990 року. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги та розгляд справи провести за її відсутності. Представник відповідача Олешківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причину неявки не повідомив. Заяв, клопотань та відзив до суду не подали. Третя особа - Державний нотаріус Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Карпова Н. подала до суду заяву, в якій просить розглядати вказану справу без їх представника та при розгляд справи покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] на розгляд справи не з`явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, її неявка не перешкоджає розгляду справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав їй на праві власності на підставі договору, посвідченого державним нотаріусом Цюрупинської державної нотаріальної контори від 19.09.1990 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2729, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть, дублікатом договору купівлі-продажу. [PERSON] за життя складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Лисенко Л.П. від 09.07.2003 року та за реєстрований у реєстрі за № 1-1253, за змістом якого вона на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: «усе моє майно, що буде належати мені на день моєї смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що я за законом буду мати право, я заповідаю гр. [PERSON] , а належний мені на праві приватної власності житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , я заповідаю в рівних частинах кожному: гр. [PERSON] та гр. [PERSON] .» Позивач звернувся до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, але йому було роз`яснено що при розгляді наданих ним документів встановлено, що у вищевказаному заповіті не вказана адреса спадкового майна. Враховуючи, що одна із сторін померла (син спадкодавця - [PERSON] , помер [INFO] ), тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Зі спадкової справи № 10/2018 вбачається, що [PERSON] за життя склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори від 13.03.2018 року та зареєстрований у реєстрі за № 3-105, згідно якого [PERSON] все своє майно заповідав своєму синові [PERSON] , [INFO] . 19 березня 2018 року [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву, згідно якої відмовився від прийняття спадщина за заповітом після смерті свого батька на користь дочки померлого [PERSON] , 1987 р.н., яка в свою чергу подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини від 19.03.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. Відповідно до ч. 2 ст. 1256 ЦК України, у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що заповіт [PERSON] складений 09 липня 2003 року, посвідчений 09.07.2003 державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Лисенко Л.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1253, дійсно містить помилку технічного характеру, оскільки у вищевказаному заповіті не вказана повна адреса спадкового майна, а саме, зазначена область - [ADDRESS] , але не вказано вулицю, на якій розташований житловий будинок. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав їй на праві власності на підставі договору, посвідченого державним нотаріусом Цюрупинської державної нотаріальної контори від 19.09.1990 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2729, що надає суду можливість розтлумачити зміст спірного заповіту таким чином, що волевиявлення [PERSON] при складанні заповіту на ім`я [PERSON] та позивача було спрямовано щодо надання у спадок в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] належного [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки саме цей будинок належав спадкодавцю. Зазначене тлумачення не змінює суті заповіту, а спрямоване на усунення недоліків технічного характеру, а тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із того, що позивача, позов якого задоволено, звільнено від сплати судового збору, а тому судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved