Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київпорядкомплект» про визнання недійсним договору поставки №26/36 від 30.03.2015 р. та застосування наслідків недійсності договору шляхом стягнення з ПАТ «Київпорядкомплект» 18 000 (вісімнадцяти тисяч) гривень. Свої вимоги мотивував тим, що ПАТ «Київпорядкомплект» не має спеціального дозволу на користування корисними копалинами, а тому виробництво та продаж будівельного піску здійснюється Відповідачем з порушенням ст.ст. 14, 16, 19 Кодексу України про надра, Постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 р. № 615 «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами». Наведене, за твердженням Позивача, є підставою для визнання Договору поставки піску №26/36 від 30.03.2015 р. р., укладеного між [PERSON] та ПАТ «Київпорядкомплект», недійсним відповідно до ст.ст.203, 227 ЦК України. Публічне акціонерне товариство «Київпорядкомплект» звернулося з зустрічним позовом до [PERSON], яким просило зобов'язати [PERSON] виконати умови Договору поставки № 26/36 від 30.03.2015 р. та перерахувати на розрахунковий рахунок Публічного акціонерного товариства «Київпорядкомплект» грошові кошти у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп.; визнати за Публічним акціонерним товариством «Київпорядкомплект» право власності на будівельний пісок, вироблений Публічним акціонерним товариством «Київпорядкомплект» з донних наносів (ґрунтів), видалених в результаті проведення розчищувальних робіт на ділянці Канівського водосховища, відповідно до наявної проектно-дозвільної документації. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі з підстав зазначених в ньому, а в задоволенні зустрічного позову ПАТ «Київпорядкомпрлект» просив відмовити. Представник відповідача заперечував проти задоволення первісного позову, у зв'язку з відсутністю підстав для визнання договору поставки піску недійсним, та просив задовольнити зустрічний позов. Розглянувши та дослідивши матеріали первісного позову, зустрічного позову, а також заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 7 ст.14 Водного кодексу України до відання Кабінету Міністрів України належить встановлення порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування, будівельні, днопоглиблювальні роботи, видобування піску і гравію, прокладення кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. № 557 затверджено Порядок видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду, який визначає механізм видачі дозволу на будівельні, днопоглиблювальні роботи, видобування піску і гравію, прокладання кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду. Згідно із ч. 3 п. 3 Порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду (у редакції, що діяла на час отримання ПАТ «Київпорядкомплект» дозволу на проведення днопоглиблювальних робіт), у разі проведення днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладання кабелів, трубопроводів та інших комунікацій (крім будівельних робіт та робіт на землях прибережних захисних смуг морів і на землях, зайнятих морями), дозволи видаються територіальними органами Держводгоспу за погодженням з територіальними органами Мінприроди. При цьому, п. 2 Порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду (у редакції, що діяла на час отримання ПАТ «Київпорядкомплект» дозволу на проведення днопоглиблювальних робіт) визначено, що дія цього Порядку не поширюється на випадки проведення робіт, пов'язаних з: природоохоронною та протипаводковою діяльністю, яку провадять органи Держводгоспу; безпекою судноплавства на внутрішніх водних шляхах України; будівництвом і реконструкцією водних об'єктів у лісах для протипожежних цілей. Згідно із Переліком внутрішніх водних шляхів, що належать до категорії судноплавних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.1996 р. №640, ділянка р. Дніпро від гирла до смт.Любеч відноситься до категорії судноплавного внутрішнього водного шляху. Відповідно до п. 1 Положення про Державну адміністрацію морського і річкового транспорту, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. №227 (у редакції, що діяла на час отримання ПАТ «Київпорядкомплект» дозволу на проведення днопоглиблювальних робіт), встановлено, що Державна адміністрація морського і річкового транспорту (Укрморрічфлот) є урядовим органом, що діє в системі Мінтрансзв'язку. До компетенції Укрморрічфлоту відноситься участь у межах своїх повноважень у реалізації державної політики в галузі морського і річкового транспорту, у сфері торговельного мореплавства, судноплавства на внутрішніх водних шляхах тощо. Укрморрічфлот виконує свої повноваження безпосередньо і через територіальні органи, а також в установленому Мінтрансзв'язку порядку через підприємства, установи та організації, що провадять діяльність у галузі морського і річкового транспорту і належать до сфери управління зазначеного Міністерства (пункт 8 Положення про Укрморрічфлот). Дніпровським басейновим управлінням водних ресурсів 09 серпня 2011 р. ПАТ «Київпорядкомплект» було видано Дозвіл на проведення робіт (крім будівельних) на землях водного фонду №30. Дозвіл видано на підставі робочого проекту «Розчищення ділянок Канівського водосховища зі складуванням піщаних матеріалів у тимчасовий склад на території ВАТ «Київпорядкомплект» в Голосіївському районі м.Києва», розробленого ТОВ «СТОУН України». Робочий проект розроблено на підставі завдання на проектування та технічних умов Дніпровського басейнового управління водних ресурсів. Наведеним Дозволом ПАТ «Київпорядкомлект» надане право на здійснення днопоглиблення п'яти ділянок Канівського водосховища загальною площею 132,51 га, зі складуванням вийнятого грунту в три тимчасові підводні склади загальною площею 6,46 га, які розташовано в затоці Канівського водосховища та наземному складі площею 5,9 га на території ПАТ «Київпорядкомплект» в Голосіївському районі м.Києва. Загальний об'єм днопоглиблення ділянок Канівського водосховища складає 4757,709 тис.м куб. розчищення ділянок Канівського водосховища. Строк дії Дозволу встановлено до 10.06.2019 р. Відповідно до листа Голосіївської районної у м.Києві державної адміністрації від 08.02.2011 р. №535-28 погоджено розроблення проекту на виконання ПАТ «Київпорядкомплект» розчищення акваторії Канівського водосховища та отримання дозволу на проведення робіт на землях водного фонду. Державне управління охорони навколишнього природного середовища в м.Києві листом від 23.02.2011 р. №04-07/360 погоджено проект «Розчищення ділянок Канівського водосховища зі складуванням піщаних матеріалів у тимчасовий склад на території ВАТ «Київпорядкомплект» в Голосіївському районі м.Києва» та надано згоду на отримання ПАТ «Київпорядкомплект» дозволу на проведення днопоглиблювальних робіт. Головне управління земельних ресурсів листом від 22.03.2011 р. №03-480/7932 не заперечувало проти надання Дніпровським басейновим управлінням водних ресурсів дозволу ПАТ «Київпорядкомплект» на виконання робіт з розчистки Канівського водосховища. Дніпровське басейнове управління водних ресурсів погодило робочий проект «Розчищення ділянок Канівського водосховища зі складуванням піщаних матеріалів у тимчасовий склад на території ВАТ «Київпорядкомплект» в Голосіївському районі м.Києва» листом від 04.04.2011 р. №ІД/8-394. Також погодження проекту «Розчищення ділянок Канівського водосховища зі складуванням піщаних матеріалів у тимчасовий склад на території ВАТ «Київпорядкомплект» в Голосіївському районі м.Києва» ПАТ «Київпорядкомплект» отримало від Центру гідрогеологічних та геолого-екологічних досліджень Північне державне регіональне геологічне підприємство «Північгеологія» (лист від 12.04.2011 р. №712/236 (11/02іг), Державного агентства рибного господарства України (лист від 23.05.2011 р. №1-5-17/2568). Відповідно до Робочого проекту в підводні тимчасові склади піщаний матеріал буде доставлятись земснарядами з місяця розчищення ділянок водосховища. Пізніше земснарядами піщаний матеріал подається у тимчасовий наземний склад грунту з подальшим вивезенням його автотранспортом. Судом встановлено, що ПАТ «Київпорядкомплект» є користувачем земельної ділянки на о. Жуків в Голосіївському районі м.Києва на підставі рішення Виконкому Київської міської ради народних депутатів трудящих №913 від 13 червня 1968 р. Крім того, відповідно до змісту робочого проекту, а також погоджень, наданих до нього, роботи, передбачені робочим проектом «Розчищення ділянок Канівського водосховища зі складуванням піщаних матеріалів у тимчасовий склад на території ПАТ «Київпорядкомплект» в Голосіївському районі м.Києва», не пов'язані з користуванням надрами. З наведеного вбачається, що згідно з Робочим проектом розчищення Канівського водосховища, ПАТ «Київпорядкомплект» не заборонено використовувати отриманий в результаті проведення робіт грунт на власний розсуд, а вказаний Робочий проект та дозвіл не містять обмежень щодо подальшого використання ПАТ «Київпорядкомплект» піщаного матеріалу. Отже, судом встановлено, що ПАТ «Київпорядкомплект» має право на проведення робіт, передбачених робочим проектом та дозволом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом не визнає права ПАТ «Київпорядкомплект» на продаж піску у зв'язку, із відсутністю у Товариства спеціального дозволу на користування надрами та інших ліцензій, які, на його думку, необхідні для видобутку та реалізації піску. Згідно із ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання прав. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Згідно із ч. 1 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Також, відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.1 Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», виробництво (виготовлення) це діяльність, пов'язана з випуском продукції, яка включає всі стадії технологічного процесу, а також реалізацію продукції власного виробництва. Статтею 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» визначений вичерпний перелік видів господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню (отриманню спеціального дозволу). Так, вказаною статтею передбачено, що ліцензуванню підлягає господарська діяльність з виробництва і торгівлі, зокрема: спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; вогнепальної зброї невійськового призначення і боєприпасів до неї, холодної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметрів і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду; вибухових матеріалів промислового призначення; особливо небезпечних хімічних речовин; ветеринарних медикаментів і препаратів; спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівливої дії, індивідуального захисту тощо. Також ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» виробництво та реалізація (продаж) будівельного піску не віднесені до видів господарської діяльності, яка підлягає ліцензуванню. Відповідно до змісту Робочого проекту, а також погоджень і висновків компетентних державних інстанцій, роботи, передбачені робочим проектом «Розчищення ділянок Канівського водосховища зі складуванням піщаних матеріалів у тимчасовий склад на території ВАТ «Київпорядкомплект» в Голосіївському районі м.Києва», не пов'язані з користуванням надрами. Суд зазначає, що Кодексом України про надра не передбачено отримання спеціальних дозволів на користування надрами на проведення робіт, не пов'язаних з користуванням надрами. Крім цього, згідно із п. 1 Порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду, затвердженого постановою Уряду від 12.07.2005 р. № 557, днопоглиблювальні роботи та видобування піску і гравію є різними видами робіт. Тобто, наслідками розчищувальних робіт, які ПАТ «Київпорядкомплект» проводить на Канівському водосховищі є піднімання на поверхню донних носіїв (грунту), до складу якого входять піщані матеріали непридатні для використання у будівництві. Як вбачається з наданих ПАТ «Київпорядкомплект» до матеріалів справи актів, затверджених головою правління ПАТ «Київпорядкомплект» Швецом О.В., під час проведення товариством днопоглиблювальних робіт земснарядом на ділянці Канівського водосховища здійснюється очищення піднятого грунту. Наведений процес очищення піднятого грунту складається з: робіт з планування карт намиву для запобігання витіканню води, утворення нерівностей, в яких накопляються глина, мул та інші відкладення; бульдозерних робіт з обвалування; робіт з переміщення та розташування труб подачі ґрунту, для видалення побічних утворень під час проведення гідронамиву; робіт з фільтрації намивного ґрунту, в тому числі шляхом правильного та своєчасного облаштування стічного колодязя; видалення глини, мулу та інших відкладень шляхом проведення екскавації. Тобто в результаті певного технологічного процесу, який здійснює ПАТ «Київпорядкомплект» з піднятими, в результаті днопоглиблювальних робіт, донними носіями частина піднятого ґрунту стає придатною для виготовлення залізобетонних виробів та дорожньо-будівельних робіт. Отже, вбачається, що внаслідок дій Товариства, які вчиняються в межах дозвільної документації та робочого проекту, відбувається виробництво з непридатних донних носіїв (грунту), який піднімається Товариством з дна Канівського водосховища, будівельного піску. Виробництво піску з непридатних до використання у будівництві донних носіїв не є видобуванням корисної копалини місцевого значення, як стверджує Позивач за первісним позовом. Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Враховуючи наведене, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що первісний позов [PERSON] задоволенню не підлягає. В свою чергу, суд вважає, що оскільки ПАТ «Київпорядкомплект» не здійснює видобування піску, як корисної копалини місцевого значення, а виробляє з непридатних донних носіїв пісок, зустрічний позов ПАТ «Київпорядкомплект» підлягає задоволенню в частині визнання за товариством права власності на вироблений пісок. При цьому, діяльність товариства з виробництва та продажу (реалізації) будівельного піску не потребує отримання спеціального дозволу на користування надрами або ліцензій. Відносно позовної вимоги ПАТ «Київпорядкомплект» про зобов'язання [PERSON] виконати умови Договору поставки № 26/36 від 30.03.2015 р. та перерахувати на розрахунковий рахунок ПАТ «Київпорядкомплект» грошові кошти у розмірі 18 000 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до п.2.3 Договору поставки №26/36 від 30.03.2015 р., укладеного між ПАТ «Київпорядкомплект», як продавцем, та [PERSON], як покупцем, оплата за товар здійснюється на підставі виставлених рахунків на умовах 50% передплати. Повний розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем протягом 5 (п'яти) календарних днів після отримання товару. З матеріалів справи вбачається, що 30 березня 2015 р. ПАТ «Київпорядкомплект» виставлений рахунок №513, відповідно до якого 02 квітня 2015 р. [PERSON] перерахував на поточний рахунок товариства №26002248864500 в АТ «УКРСИББАНК в порядку передплати 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп. З первісного позову [PERSON] вбачається, що 02 квітня 2015 р. ПАТ «Київпорядкомплект» був переданий (поставлений) пісок річковий у кількості 1 000 (одна тисяча) тон у місці розташування складу товариства за адресою: м.Київ, вул. Лютнева, 64. Представник [PERSON] наведені факти підтвердив та не заперечує, що повна оплата за поставлений пісок, як передбачено п.2.3 Договору поставки, [PERSON] не була проведена, оскільки позивач за первісним позовом вважає дії товариства з продажу піску такими, що суперечать нормам діючого законодавства. Згідно із ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 Цивільного Кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що Договір поставки № 26/36 від 30.03.2015 р., укладений між [PERSON] та Товариством, не містить положення про можливість сторін відмовлятися в односторонньому порядку від взятих на себе зобов'язань. За таких обставин суд вважає позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved