Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із названою завою та просить постановити рішення, яким надати йому право на шлюб. Свої вимоги мотивує тим, що він народився 26.01.1999 року та не досяг віку, який дає право на вступ у шлюб. На даний час він вже є батьком дитини, яка народилася 10.06.2016 року, та бажає зареєструвати шлюб з її матірю [PERSON], а тому просить надати йому право на шлюб. Заявник заяву підтримав, просив задовольнити та надати йому право на шлюб, оскільки це відповідає його інтересам, інтересам його новонародженої дитини, та майбутньої дружини. Заінтересовані особи [PERSON], та [PERSON], заяву [PERSON] підтримали, просили задовольнити та надати заявнику право на шлюб. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.14). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, заслухавши пояснення учасників справи, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився 26 січня 1999 року в м. Болград Одеської області, тобто має повних сімнадцять років (а.с.3). Його батьками в свідоцтві про народження значаться: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно Медичного свідоцтва про народження № 141/255 від 13.06.2016 року виданої пологовим відділенням Болградської центральної районної лікарні Одеської області, третя особа [PERSON], з якою заявник [PERSON] проживає та знаходиться у фактичних шлюбних відносинах, 10 червня 2016 року народила дівчинку, доньку заявника (а.с.6). Відповідно до ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Статтею 23 СК України визначено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Таким чином, СК встановлює, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, який становить 18 років. Право на шлюб особи тісно пов'язане з правом особи на створення сім'ї, адже сім'я створюється на підставі шлюбу. СК при встановленні шлюбного віку, передбачає можливість зниження шлюбного віку особи, але лише за умови, що це не суперечить її інтересам. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Згідно ч. 3 ст. 234 ЦПК України справи про надання права на шлюб розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст. 23 СК, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Задовольняючи заяву про надання права на шлюб, суд враховує спільне бажання заявника та заінтересованої особи [PERSON] укласти шлюб, їх спільний намір створити сім'ю, а також те, що в них народилася дитина, що підтверджується довідкою Болградської ЦРЛ (а.с.6), у зв'язку з чим вважає, що таке право буде відповідати їх інтересам та інтересам їх майбутньої сім'ї. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника. Навпаки, заінтересовані особи та й він сам, переконані, що шлюб повністю відповідає інтересам заявника. У відповідності до вимог ст.ст. 234, 256, 258 ЦПК України, роз'яснень, п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі викладеного,

Outcome: approved