Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 19 червня 2015 року між та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бахмут І.М., зареєстрований в реєстрі за №111, відповідно до якого [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти готівкою у розмірі 44 000,00 грн., а останній в свою чергу зобов'язався повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів. Факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів підтверджується його підписом на договорі позики, який був укладений відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до п. 3 вищевказаного договору позики, відповідач зобов'язався повернути позивачу грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому у строк до 19 вересня 2015 року включно. Однак, відповідач не виконав зобов'язання щодо повернення грошових коштів за договором позики, від будь-яких перемовин з приводу виконання грошового зобов'язання ухиляється. 03 квітня 2018 року на адресу відповідача було направлено письмову вимогу про повернення грошових коштів та розрахунок заборгованості щодо розміру заборгованості, сум інфляційних втрат та 3 % річних. Вказану письмову вимогу відповідач проігнорував, зобов'язання не виконав. Так, станом на 12 квітня 2018 року відповідач грошові кошти за договором позики не повернув, а отже, порушив умови договору позики, у результаті чого за ним утворився борг у розмірі 44 000,00 грн. Крім того, відповідно до п. 7.2. договору позики, якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, тобто сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 44 000,00 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 13 275, 47 грн. та суму 3% річних у розмірі 3 370, 53 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, при цьому відзиву на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в відсутність позивача та належним чином повідомленого відповідача на підставі наявних у справі письмових доказів та, відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановити у справі заочне рішення, яким задоволити позов з наступних мотивів. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України встановлено, що - порушення зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, що позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст. ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, судом встановлено, що 19 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бахмут І.М., зареєстрований в реєстрі за №111, відповідно до якого [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти готівкою у розмірі 44 000,00 грн., а останній в свою чергу зобов'язався повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів в строк до 19 вересня 2015 року включно (а.с.18). Відповідно до п. 7.2. вказаного договору позики, якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, тобто сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. При цьому, взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконав, борг за договором позики від 19 червня 2015 року не повернув. У результаті чого, станом на сьогоднішній день за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за вказаним договором в розмірі 44000,00 грн., а також інфляційні витрати в розмірі 13275,47 грн. та сума 3% річних у розмірі 3370,53 грн. Дослідивши в сукупності наявні у справі письмові докази в контексті наведених правових норм, суд вважає, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження, при цьому вони не спростованій в жодній мірі належними допустимими доказами відповідача, тому суд вважає за необхідне відновити порушене право позивача шляхом стягнення з відповідача на користь [PERSON] вказаної суми заборгованості за договором позики від 19 червня 2015 року. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved