Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала у відділенні стаціонарного догляду с. Мрин Носівського району Чернігівської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії [NUMBER] право на земельну частку (пай). Спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, спадкова справа після її смерті не заводилася. На початку 2018 року він (позивач) довідався про те, що при житті [PERSON] склала заповіт, яким належне їй на підставі сертифіката серії [NUMBER] право на земельну частку (пай) заповіла йому. Він (позивач) стверджував, що у встановлений законом шестимісячний строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини з поважної причини, а саме у зв`язку з тим, що йому не було відомо про існування вищезазначеного заповіту. Лагус [PERSON] просив суд визначити йому додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі їх представника за наявними у ній матеріалами. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 3 квітня 2000 року [PERSON] склала заповіт, яким належне їй на підставі сертифіката серії [NUMBER] право на земельну частку (пай) заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 6). Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 1 квітня 2019 року (а.с. 18). Таким чином, в силу ст. 1223 ЦК України [PERSON] , як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування права на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі сертифіката серії [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 473/01-16 від 1 квітня 2019 року (а.с. 16). У судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] проживала у відділенні стаціонарного догляду с. Мрин Носівського району Чернігівської області, що підтверджується довідкою територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Носівської райдержадміністрації № 01-05/100 від 20 березня 2018 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що не знав про існування заповіту, складеного [PERSON] на його ім`я. Відповідно до висновку Верховного Суду України, який викладений у постанові від 23 серпня 2017 року по справі № 6-1320цс17, необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. За таких обставин, проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивач з поважних причин пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а тому позов підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved