Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту постійного проживання її матері [PERSON], що померла [INFO], разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, що відкрилась [INFO] після смерті [PERSON], про встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], оскільки її мати була прописана за однією адресою з останньою, про визнання за нею, [PERSON], право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] як за спадкоємцем за законом, про витребування від [PERSON] її майно-будинок [ADDRESS] оскільки вона на момент смерті проживала спільно із спадкодавцем і фактично прийняла спадщину. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю з викладених у ній підстав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю з тих підстав, що на момент смерті [PERSON] спірний будинок не був зданий в експлуатацію і [PERSON] не була його власником. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву в якій позов визнала повністю із викладених у ньому підстав та просила розглядати справу у її відсутності. Відповідно до вимог ст.169 ЦПК України, суд приймає рішення у відсутності відповідача [PERSON] Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Згідно ст.256 ЦПК України, в судовому порядку може бути встановлений факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється рідною дочкою [PERSON], що померла [INFO]. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані в будинку [ADDRESS]. Однак суду не надано доказів того, що [PERSON], [PERSON] постійно проживали в будинку [ADDRESS] до дня смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Крім того суду не було надано доказів (свідоцтва про народження та одруження ) того, що [PERSON] являється родичкою (правнучкою) [PERSON] Також суду не було надано доказів того, що після смерті [PERSON] позивачка та її матір [PERSON] звертались до нотаріальної контори м.Житомира із відповідними заявами про прийняття спадщини. Згідно довідки Першої Житомирської державної нотаріальної контори за №642/01-09 від 09.04.2015 року спадкові справи до майна померлої [INFO] [PERSON] та до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводились. Отже позовні вимоги позивача в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають. Не підлягають до задоволення і вимоги позивачки, щодо визнання за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] і витребування його від [PERSON], оскільки на дату смерті [PERSON] спірний будинок не був введений в експлуатацію, а також не був зареєстрований на праві власності за [PERSON] Відповідно до вимог ст.331 ЦК України, житловий будинок у випадку його будівництва стає об'єктом цивільних правовідносин виключно з моменту здачі його в експлуатацію, а до його завершення особа вважається власником лише матеріалів, які були використані в процесі будівництва. Земельна ділянка, на якій розташований спірний будинок, на день смерті [PERSON] на праві власності останній також не належав. [PERSON] придбала спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2011 року у свого батька [PERSON], який у свою чергу придбав його по договору купівлі-продажу від 09.12.2011 року у [PERSON], яка набула право власності на нього за рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 01.11.2011 року, яке в подальшому було скасовано 11.06.2013 року рішенням апеляційного суду Житомирської області. Судовим рішенням Вищого Спеціалізованого суду України від 12.03.2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним було встановлено, що на момент укладання [PERSON] договору купівлі-продажу спірного будинку остання була його власником та мала право розпоряджатися належним їй на праві власності нерухомим майном, [PERSON] не є стороною правочину і нею не доведено порушення її права, оскільки остання не набула права власності на будинок у відповідності до вимог діючого законодавства. Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки були встановлені судовим рішенням у іншій справі, в якій брали участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. Право на витребування майна від добросовісного набувача відповідно до вимог ст.388 ЦК України, має лише власник такого майна. [PERSON] не являється власником будинку [ADDRESS], тому не має законних підстав витребувати його у добросовісного набувача. На час прийняття рішення по даній справі договір купівлі-продажу спірного будинку від 09.12.2011 року укладений між [PERSON] та [PERSON] не визнаний у встановленому порядку недійсним і законом не встановлено його нікчемність. Згідно ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Отже вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з позивача на користь держави 3654 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved