Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації, третя особа [PERSON] , в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов`язки начальника відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації Гурського Ю.М. за №22-к від 28.02.2017 року про переведення [PERSON] на 0.5 ставки водія легкового автомобіля з 06.03.2017 року. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він працює водієм легкового автомобіля та оскаржуваним наказом його переведено на 0.5 ставки з 06.03.2017 року. Однак, він не давав згоди на переведення його на 0.5 ставки, що є грубим порушенням трудового законодавства. Крім того, він є членом профспілки, однак в.о. начальника не звернувся письмово із заявою у профспілку з приводу зміни трудового договору відносно нього, тобто оскаржуваний наказ було видано без погодження з профспілкою. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 18.09.2017 року відкрито провадження у справі. 16.01.2018\~року [PERSON] \~подав доповнення\~до позовної\~заяви,\~згідно якого\~також просить\~стягнути з\~відповідача на\~його користь\~недоплачену заробітну\~плату з\~06.03.2017\~року по\~26.06.2017\~року, тобто до дня звільнення, оскільки цього дня він був звільнений з роботи за згодою сторін. Крім того, зазначає, що з приводу допущених порушень трудового законодавства, він звертався із скаргою до правового інспектора праці об`єднання профспілок Львівщини. Останнім було проведено перевірку та встановлено порушення трудового законодавства, допущені відповідачем та внесено подання щодо відміни оскаржуваного наказу. На підставі розпорядження керівника апарату Жидачівського районного суду Львівської області Особи В.М. №327 від 06 серпня 2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020 року головуючим у справі призначено суддю Жидачівського районного суду Львівської області Сливку С.І. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Сливки С.І. від 18 серпня 2020 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили позов задоволити. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав. Третя особа у судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Пояснень на позовну заяву не подав. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача та третьої особи неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача та третьої особи, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. У відповідності до положень ст.ст.\~280-284 ЦПК України,\~суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України). Згідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] прийнятий на посаду водія легкового автомобіля відділу освіти з 28.12.10р., що підтверджується наказом керівника відділу освіти Жидачівської районної держадміністрації №233-к від 23.12.10р. /а.с.5/. Наказом в.о. начальника відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації Гурського Ю.М. №7778 від 27.12.2016р. «Про зміни у штатному розписі групи технічного нагляду відділу освіти», виведено з штату групи технічного нагляду з 01.03.2017р. посади, зокрема водія легкового автомобіля (0.5 ст.) /а.с.6/. Наказом в.о. начальника відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації Гурського Ю.М. №789 від 29.12.2016р. «Про зміну істотних умов праці працівників групи технічного нагляду відділу освіти Жидачівської РДА», зменшено тижневе навантаження працівникам групи технічного нагляду з 01.03.2017 року, зокрема на 0.5 ст. [PERSON] , водію легкового автомобіля /а.с.3/. Цим же наказом запропоновано [PERSON] подати до 28.02.2017 року письмову заяву про свою згоду чи відмову від роботи після запровадження зазначених змін. Як видно із наказу №789 від 29.12.2016р у графі «З наказом ознайомлений» відсутній підпис [PERSON] , тобто такий із зазначеним наказом не ознайомлений. Наказом виконуючого обов`язки начальника відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації Гурського Ю.М. за №22-к від 28.02.2017 року [PERSON] переведено на 0.5 ставки водія легкового автомобіля відділу освіти з 06.03.2017 року /а.с.2/. Згідно зі\~статтею 43 Конституції України\~право на працю визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується. Відповідно до\~статті 2 КЗпП України\~державою забезпечується право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до ч. 2\~ст. 2 КЗпП України\~працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Згідно зі\~статтею 22 Закону\~України «Про оплату праці», суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до\~статті 29 Закону\~України «Про оплату праці»,\~при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Аналогічна норма передбачена і статтею 103 КЗпП України. Відповідно до ч.3\~ст.32 КЗпП України,\~у\~зв`язку\~із змінами\~в організації\~виробництва і\~праці допускається\~зміна істотних\~умов праці\~при продовженні\~роботи за\~тією ж\~спеціальністю,\~кваліфікацією чи\~посадою.\~Про зміну\~істотних умов\~праці систем\~та розмірів\~оплати праці,\~пільг,\~режиму роботи,\~встановлення або\~скасування неповного\~робочого часу,\~суміщення професій,\~зміну розрядів\~і найменування\~посад та\~інших працівник\~повинен бути\~повідомлений не\~пізніше ніж\~за два\~місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за\~пунктом 6 статті 36\~цього Кодексу. Зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Пунктом 31\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року\~\~«Про практику розгляду судами трудових спорів», судам роз`яснено, що згідно з частиною третьою\~статті 32 КЗпП України\~в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці. Як встановлено судом та видно з наказу №789 від 29.12.2016р., позивач не був належним чином ознайомлений із наказом «Про зміну істотних умов праці працівників групи технічного нагляду відділу освіти Жидачівської РДА», про що свідчить відсутність підпису [PERSON] про ознайомлення, а також не засвідчено відмови від підпису. Крім того, судом встановлено, що правовим інспектором праці виконавчого апарату Об`єднання профспілок Львівщини Комарницькою В.П. було проведено перевірку дотримання норм чинного трудового законодавства України у відділі освіти Жидачівської РДА щодо зміни істотних умов праці водієві [PERSON] в ході якої встановлено порушення норм чинного трудового законодавства України, а саме [PERSON] був повідомлений про зміну істотних умов праці за два місяці, проте не надавав згоди на зміну істотних умов праці про переведення його на неповний робочий день /а.с.69/. Також, Наказом №789 від 29.12.2016р. «Про зміну істотних умов праці працівників групи технічного нагляду відділу освіти Жидачівської РДА» жодним чином не передбачені зміни в організації виробництва і праці, які б стосувалися [PERSON] . Вказаним поданням запропоновано відмінити наказ №22-к від 28.02.2017 року. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та доведення наявності змін в організації виробництва і праці відповідачем суду не надано. Однією з підстав припинення трудового договору згідно з пунктом 6\~статті 36 КЗпП України\~є відмова працівника від переведення на роботу в іншу мiсцевiсть разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Звертаючись з позовом про поновлення порушених трудових прав, позивач висловив незгоду зі зміною істотних умов праці. Відповідач, у випадку дотримання вимог\~ст. 32 КЗпП України,\~мав би вирішити питання про звільнення працівника на підставі пункту 6\~статті 36 КЗпП України, однак цього не зробив, не повідомивши у двохмісячний термін про зміну істотних умов праці, чим порушив вимоги трудового законодавства. Таким чином, суд вважає, що спірний наказ винесений з порушенням норм чинного трудового законодавства України, а тому такий слід визнати протиправним та скасувати, стягнувши в відповідача на користь позивача недоплачену заробітну плату за період з 06.03.2017 року по 26.06.2017 року, тобто до дня звільнення.

Outcome: approved