Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб, зареєстрований 22 серпня 1996 року у Віньковецькому відділі РАГС Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 33 між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22 серпня 1996 року у Віньковецькому відділі РАГС Віньковецького району Хмельницької області зареєстровано шлюб із відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, протягом останніх 15 років вони не проживають через те, що стосунки погіршувались і проживання стало нестерпним. Шлюб існує формально, поновлювати стосунки дружина не бажає. В судове засідання позивач не з'явився, у поданій ним заяві просить справу розглядати без участі сторони позивача, вимоги задовольнити, шлюб розірвати, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, була належно повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.128 ч.8 п.4 ЦПК України, справа розглянута без її участі. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України , суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 22 серпня 1996 року у Віньковецькому відділі реєстрації актів громадянського стану Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 33. На даний час подружжя проживають в різних населених пунктах і збереження подружніх стосунків позивач не бажає. Їхній шлюб існує формально. [PERSON] примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам позивача та відповідачки, оскільки сторони наміру відновлювати подружні відносини не мають, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати з підстав фактичного розпаду сім'ї. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved