Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією родиною та визнання права власності на спадкове нерухоме майно, в якому вказав, що [INFO] померла його матір [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина до складу якої входять земельна ділянка площею 7,4228 га., яка розташована в межах території Стрілківської сільської ради Генічеського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,1 га., яка розташована в [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, як такий що постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та є спадкоємцем першої черги. Проте нотаріус відмовив [PERSON] в оформленні спадкової справи, вказуючи на те, що відповідно наданих документів встановлено розбіжності даних, а саме за паспортом місце проживання позивача зареєстровано за адресою: [ADDRESS], а за даними довідки виконкому [ADDRESS]. Як вказує позивач, його матір проживала за адресою [ADDRESS], а він зареєстрований за адресою [ADDRESS], але після розлучення з дружиною у судовому порядку в 2010 році він переїхав до матері, та проживав з нею, не виписавшись з іншої адреси, оскільки вважав, що той будинок вони придбали разом з колишньою дружиною за час їх шлюбу. Тому, вказуючи на фактичне прийняття ним спадщини та виходячи з неможливості оформлення спадщини через нотаріальні органи, просив в судовому порядку встановити факт проживання зі спадкодавцем однією родиною та визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно. В судовому засіданні, позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на фактичні обставини справи. Представник відповідача - Стрілківської сільської ради Генічеського району, Херсонської області в судове засідання не з'явився, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. [INFO] померла матір позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області 21 лютого 2014 року (а.с. 3). Після смерті останньої відкрилася спадщина до складу якої входять земельна ділянка площею 7,4228 га., яка розташована в межах території Стрілківської сільської ради Генічеського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8) земельна ділянка площею 0,1 га., яка розташована в [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.9, 10) Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], виданого 05 травня 1956 року Стрілківською сільською радою Генічеського району Херсонської області встановлено, що [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON] (а.с. 4). Відповідно довідки виконавчого комітету Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області № 907 від 30 жовтня 2014 року встановлено, що [PERSON], будучи зареєстрованим в [ADDRESS] з 2010 року постійно проживав за адресою [ADDRESS] в будинку своєї матері [PERSON] та доглядав її до смерті [INFO]. Після смерті матері та до цього часу постійно мешкає за вказаною адресою (а.с. 5). Відповідно до рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 20 грудня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 7). Згідно повідомлення Генічеської державної нотаріальної контори від 19 листопада 2014 року вих. № 1597/01-16, [PERSON] відмовлено у оформленні спадкової справи оскільки відповідно до наданих ним документів встановлено розбіжності даних: за паспортом місце проживання позивача зареєстровано за адресою: [ADDRESS] а за даними довідки виконкому Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин нотаріусом було рекомендовано позивачу звернутись до суду (а.с. 6). Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили, що позивач після смерті батька у 2010 році перейшов жити до матері [PERSON], доглядав за матір'ю до її смерті. Після смерті матері у 2014 році залишився проживати в будинку матері за адресою: [ADDRESS], де проживає по даний час. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України та п. 2 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, виданого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Способом захисту цивільних прав та інтересів може зокрема бути визнання права. Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Зокрема, однією із підстав набуття права власності, є спадкування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у п. 3.1 дійшов до висновку, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Згідно із ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. За приписами ч. 2 ст. 1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Судом не виявлено інших осіб (крім позивача), що прийняли спадщину або мають право на обов'язкову її частку. Враховуючи встановлені обставини, виходячи з неможливості оформлення позивачем спадщини через нотаріальні органи, суд приходить до висновку, що право [PERSON] на спадщину підлягає захисту в судовому порядку.

Outcome: approved