Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. В своїй позовній заяві посилається на те, що 29 вересня 1998 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по вул. Першотравневій, 20 в с. Бегета, Володимир-Волинського району, Волинської області. Вона фактично прийняла спадщину після смерті батька, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене будинковолодіння нотаріальною конторою їй було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по вул. Першотравневій, 20 в с. Бегета, Володимир-Волинського району, Волинської області, який вона успадкувала за законом після смерті батька [PERSON], який помер 29 вересня 1998 року. На попереднє судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та слухати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] на попереднє судове засідання не зявилась, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі, просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії 1ЕГ № 047395, 29.09.1998 року помер [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. З витягу по господарської книги № 5 за 1998 рік, довідки Березовичівської сільської ради № 1173 від 10.12.2015 року, технічного паспорта вбачається, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по вул. Першотравневій, 20 в с. Бегета, Володимир-Волинського району, Волинської області. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-АГ № 070597, позивач по справі [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О.О.. являється дочкою покійного [PERSON], а отже належить до спадкоємців першої черги за законом. Судом встановлено, що є й інший спадкоємець першої черги, яка являється дружиною покійного та відповідачем по справі, проте остання на спадщину не претендує і від її прийняття відмовилась, що стверджується її письмовою заявою, засвідченою секретарем Березовичівської сільської ради від 10.12.2015 року, зареєстрованої в реєстрі за № 67 та її заявою, поданою до суду. З довідки приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння, видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою. Визнання позову відповідачем будь-чиїх прав та інтересів не порушує. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підставними. Судові витрати по справі суд покладає на позивача. На підставі ст. ст. 383, 386, 392, 1217, 1222, 1235, 1236, 1268 ЦК України,

Outcome: approved