Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом на обґрунтування якого зазначив, що рішенням Полонського районного суду від 31.05.2018 року його позов було частково задоволено, а саме : визначено для [PERSON] такі способи участі у вихованні ним дочки [PERSON] , [INFO] : здійснення побачень, спільне проведення часу у кожну другу суботу щомісячно з 11.30 до 19.00 годин, а також додатково у кожен день народження дитини [INFO] кожного року з 12.00 до 16.00 години за місцем фактичного проживання дитини, яким на даний час є [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкод в участі [PERSON] у вихованні дитини. Незважаючи на існування даного рішення [PERSON] перешкоджає йому бачитися та спілкуватися з донькою. У зв`язку з цим просив усунути перешкоди у спілкуванні з його дочкою [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення для нього графіку зустрічей наступним чином: щотижня кожний понеділок, середу та четверг - з 11.30години до 17.00години за місцем фактичного проживання [PERSON] , за адресою [ADDRESS] з можливістю здійснювати прогулянки в межах м. Полонного без обмеження адрес прогулянок; кожну другу та четверту суботу - з 11.30 до 19.00 години та кожну другу та четверту неділю - з 11.30години до 16.00години за адресою: [ADDRESS] з можливістю здійснювати прогулянки в межах м. Полонного без обмеження адрес прогулянок; щорічно кожен день народження дитини, а саме [INFO] кожного року до досягнення дитиною повноліття з 12.00 до 16.00 години за вказаною адресою з наданням можливості прогулянки в межах м. Полонне Хмельницької області; крім того, після досягнення дочкою 7-річного віку (з 09.11.2020 року) кожну другу в місяці п`ятницю та неділю - з 10.00 години п`ятниці до 19.00 години неділі за місцем його проживання [ADDRESS] без обмеження адрес прогулянок з можливістю відвідування бабусі; кожні шкільні канікули в літній та зимовий період не менше 7 діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України; в порядку забезпечення виконання рішення суду, зобов`язати [PERSON] , а також будь-яку особу, якій відповідач довіряє виховання доньки, здійснювати передання доньки, за місцем проживання останньої, при цьому роз`яснити відповідачці, що батько на виконання зазначеного графіку відвідування має право не заходити безпосередньо до помешкання відповідачки, не чинити перешкод в майбутньому у спілкуванні з дочкою, у зв`язку з чим завчасно та постійно повідомляти його про будь-яку поважну причину неможливості відвідування доньки, зміщуючи при цьому графік відвідування рівно на один тиждень, а також повідомляти про відбуття дочки за межі м. Полонне на термін більше 3-х діб, обов`язково повідомляти його про перебування дочки в м. Києві для можливості проведення планової зустрічі в межах міста Києва. Посилаючись на те, що він до даного часу позбавлений реальної можливості реалізувати свої права, як батька, тому з метою реального захисту своїх батьківських прав на спілкування з дитиною, він звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали. Відповідач у своєму відзиві проти позову заперечила, мотивувавши тим, що вона не створює перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою, позивач сам не бажає брати участь у її вихованні, донька батька не знає, тому хоче щоб вони спочатку познайомились. Однак відповідач на побачення з дитиною приїздив з невідомим чоловіками громадської організації «Батько має право», тому не погоджувалася, щоб донька у таких умовах проводила час з батьком. Позивач заперечив проти поданого відзиву, посилаючись на те, що [PERSON] вводить суд в оману. Приїздив він завжди до доньки сам. Оскільки відстань далека брав з собою водія, який є знайомим та хрещеним батьком доньки. Були за вимогою відповідачки і державний виконавець і представник органу опіки та піклування. В будинок дійсно відмовлявся заходити, оскільки мати відповідачки та й сама відповідачка його постійно провокують. В судовому засіданні [PERSON] та її представник викладені у відзиві пояснення підтримали. Представник служби у справах дітей Полонської райдержадміністрації в судовому засіданні поклалася на розсуд суду та зазначила, що батьки мають рівні права щодо дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що позивач та відповідач в період 2011-2014 років проживали у фактичних шлюбних відносинах в м. Києві, а [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , батьком якої є [PERSON] В 2014 році сторони припинили спільне проживання та [PERSON] разом з дочкою, переїхала проживати в м. Полонне. Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 31.05.2018 року визначено для [PERSON] такі способи участі у вихованні ним дочки [PERSON] , [INFO] : здійснення побачень, спільне проведення часу у кожну другу суботу щомісячно з 11.30 до 19.00 годин, а також додатково у кожен день народження дитини [INFO] кожного року з 12.00 до 16.00 години за місцем фактичного проживання дитини, яким на даний час є [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкод в участі [PERSON] у вихованні дитини. Судом також встановлено, що між матір`ю дитини та її батьком, бабою й дідом (батьками відповідачки) наявний конфлікт, який пов`язаний з наявністю неприязних стосунків. Після набрання рішення законної сили, яким визначено способи участі у вихованні дитини, позивач жодного разу не бачився і не спілкувався з донькою. 16.11.2018 року [PERSON] звернувся до поліції із заявою про притягнення відповідачки до відповідальності за невиконання рішення суду, а також 19.11.2018року звернувся до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання вищезгаданого рішення. 08.02.2019 року було заплановано побачення з дитиною, однак [PERSON] повідомила, що дитина хворіє. Наступна зустріч 07.03.2019 року також не відбулася, бо відповідачка була відсутня вдома. 09.03.2019 року дитину для побачення з батьком не було надано, у зв`язку з чим на [PERSON] було накладено штраф в сумі 1700грн. 10.04.2019 року [PERSON] звернулась до відділу ДВС, щоб на зустрічі, яка має відбутися 13.04.2019 року був присутній державний виконавець та представник органу опіки та піклування. (а.с.152). 13.04.2019 року під час зустрічі [PERSON] чинила перешкоди, і дитини, для спільного проведення часу батькові не надала. 11.05.2019 року зустріч також не відбулася. Як зазначалось вище жодного побачення між донькою і батьком не відбулося. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Виходячи з норм статті 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ч.ч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Право на спілкування з дитиною та участь у її вихованні одного з батьків, і відповідно обов`язок того з батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні такого права, є законодавчо закріплене і повинно реалізовуватись саме у прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування. Враховуючи малолітній вік дитини, що позивач та його дочка [PERSON] проживають у різних містах та ураховуючи конфліктну міжособистісну поведінку матері з батьком, а також батьками позивачки, які з нею спільно проживають, а також інші обставини, суд дійшов висновку, що для [PERSON] на даний час слід приймати участь у вихованні дочки у виді: -здійснення побачень, спільне проведення часу у кожну суботу щомісячно з 11.30 год. до 19.00год, а також додатково у кожен день народження дитини [INFO] з 12.00год. до 16.00год. за місцем фактичного проживання дитини, яким на даний час є [ADDRESS] . За домовленістю між батьками з можливістю у визначені дні побачень здійснювати прогулянки в межах м. Полонного. Під час шкільних канікул в літній та зимовий період за домовленістю між батьками можливість проводити не менше 5 (п`яти ) діб для відпочинку та оздоровлення на території України. У свою чергу, як було встановлено, [PERSON] неодноразово приїжджаючи на зустріч з донькою, був позбавлений можливості побачитися з нею з причин, що не залежали від нього, а саме: [PERSON] та її мати перешкоджали побаченню, [PERSON] була відсутня за місцем свого проживання, а також через хворобу дитини. Тому, враховуючи, те що [PERSON] для здійснення побачень з донькою приїздить з м. Києва (відстань від м. Полонного до Києва 240км.), суд вважає за необхідне зобов`язати відповідачку завчасно повідомляти його про будь-яку поважну причину неможливості відвідування ним доньки. Суд не знаходить підстав для задоволення інших заявлених позивачем позовних вимог, оскільки всі вони ґрунтуються на припущеннях щодо можливого виникнення спору у майбутньому, в той час як за положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України суд захищає порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси особи.

Outcome: partial