Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики з [PERSON]. В позовній заяві позивач посилається на те, що 20 березня 2012 року позивач у справі, [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] 108 000.00 (сто вісім тисяч) гривень. Па підтвердження укладеного договору позики [PERSON] видав позивачу розписку на 108 000,00 (сто вісім тисяч) гривень від 20.03.2012 року. Зазначена обставина підтверджуються наявною у позивача, складеною та власноручно підписаною відповідачем розпискою. За сімейними обставинами у позивача виникла потреба в грошових коштах, проте, відповідач ухиляється від спілкування з позивачем щодо повернення позиченої грошової суми, тому, 05 грудня 2013 року, згідно положень абзацу 2 частини 1 статті 1049 ЦК України, позивачем, на ім'я відповідача, рекомендованим повідомленням через «Укрпошту», направлено листа з письмовою вимогою повернути йому позичену грошову суму. Зазначена обставина підтверджується копією листа - вимоги, квитанцією про сплату поштових послуг від 05 грудня 2013 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з відміткою про вручення особисто відповідачеві зазначеного листа - вимоги, 06 грудня 2013 року. До теперішнього часу відповідач борг не повернув. На прохання позивача про добровільне повернення боргу відповідач не відповідає і не реагує. Гроші повернути відмовляється. У зв'язку з тим, що відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом позивач змушений звернутися до суду. Для позивача ця сума є значною, і невиконання відповідачем своїх зобов'язань, ставить його вкрай тяжке матеріальне становище. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги [PERSON] та прохав суд їх задовольнити. Відповідач та його представник проти позову заперечували, посилаючись на те, що [PERSON] у позивача ніяких грошових коштів не брав. Договору позики не укладав і не підписував. Не заперечує відповідач можливість складання розписки, але виключно як проекту. Згідно до змісту розписки, , на яку посилається позивач, дана розписка видана на підставі договору позики від 19.03.2012 року, але зазначений договір позики позивачем не доданий до матеріалів справи. Позивачем крім розписки не надано суду жодних доказів обґрунтованості своїх вимог, та підтверджень, що позивач брав на себе боргові зобов'язання. Відповідач та його представник просять суд, у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, відмовити в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як було встановлено в судовому засіданні, 20 березня 2012 року позивач надав у борг відповідачу гроші в сумі 108 000 грн. /сто вісім тисяч/ гривень, про що відповідач написав боргову розписку у присутності свідків, [PERSON] та [PERSON] Факт отримання грошей у борг підтверджується виданою відповідачем у справі, [PERSON], розпискою. Оригінал вказаної розписки був оглянутий судом у судовому засіданні. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Боржником було порушено умови договору та вимоги закону, отримані від позивача гроші не повернуті та зобов'язання не виконано. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625, ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На день розгляду справи судом заборгованість позивачу відповідачем не сплачена і підлягає стягненню з відповідача. Доводи відповідача про те, що він не брав у позивача грошові кошти у вищевказаному розмірі, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження. Таким чином, вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд, в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями самих сторін. На підставі вищенаведеного, відповідач зобов'язаний повернути позивачу борг у сумі 108 000 / сто вісім тисяч/ гривень. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір у розмірі 1080 грн., в зв'язку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved