Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Снятинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, про зняття арешту з майна, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що в установлений законом строк він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на житловий будинок по вул. Центральна, 54 (раніше Центральна, 219) у с. Новоселиця Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. за зповітами після смерті бвтьків. Однак, нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що на вище вказане спадкове майно накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. В подальшому зясувалось, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обтяжувачем є ВДВС Снятинського районного управління юстиції, а особою майно, якої обтяжується є брат позивача [PERSON]. Позивач вказує, що його брат [PERSON] посер 25.11.2017р. і ніколи не мав права власності на вище вказане майно. Будинок по вул. Центральна, 54 (раніше Центральна, 219) у с. Новоселиця Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. був побудований його батьками і не відчужувалося ними за час їхнього життя. Батько позивача [PERSON] помер 03.06.2012р., згідно заповіту позивач успадкував належну батькові 1/2 частку у будинковолодінні. мама позивача [PERSON] померла 02.09.2013р., і згідно заповіту позивач успадкував належну їй 1/2 частку у будинковолодінні, таким чином позивачу на праві власності належить будинковололдіння по вул. Центральна, 54 (раніше Центральна, 219) у с. Новоселиця Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. в цілому. Крім того позивач вказує, що згідно витягу з виконавчого провадження від 08.10.2018р. старшим державним виконавцем 30.05.2016р. було повернуто виконавчий документ стягувачеві, у звязку з відсутністю у боржника [PERSON] майна, однак на заяву позивача від 09.10.2018р. до Снятинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про зняття арешту з майна, йому було відмовлено. На підставі наведеного позивач просить суд зняти арешт із житлового будинку по вул. Центральна, 54 (раніше Центральна, 219) у с. Новоселиця Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., накладений постановою відділу ДВС Снятинського РУЮ Івано-Франківської області №49347180 від 18.01.2016р. Позивача подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, справу просив розглядати без його участі. Головний державний виконавець Снятинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області подав до суду заяву, де зазначив, що у вирішенні даного спору покладається на розсуд суду, справу просив розглядати без участі представника Снятинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. Дослідивши матеріали справи, зокрема: Довідку Приватного нотаріуса Снятинського РНО [PERSON] №369/02-14 від 08.10.2018р.; Довідку Приватного нотаріуса Снятинського РНО [PERSON] №368/02-14 від 08.10.2018р.; Свідоцтво від 11.09.2000р. про право власності на житловий будинок по вул. Центральна, 54 (раніше Центральна, 219) у с. Новоселиця Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. у рівних частках [PERSON] та [PERSON]; Довідку Новоселицької сільської ради №951 від 09.10.2018р. про зміну нумерації будинків; Свідоцтва про смерть [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; Інформацію №140568143 від 08.10.2018р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна; [PERSON] від 08.10.2018р. про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання, у звязку із відсутністю у боржника майна; Повідомлення Снятинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області №1210-26/10218 від 11.10.2018р.; Довідку Новоселицької сільської ради №1091 від 21.11.2018р. про зареєстрованих громадян у господарстві по вул. Центральна, 54 (раніше Центральна, 219) у с. Новоселиця Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. - суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, підставним та підлягає до задоволення. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивач має намір розпорядитися належним йому майном, а саме оформити спадщину після смерті батька, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на спадщину, внаслідок чого він позбавлений змоги оформити спадщину після смерті батьків, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 50, 59, 60\~ ЗУ «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved