Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дітей зазначивши, що рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 10.02.2015 року вирішено стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області 20.12.2018 року вирішено стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1000,00 грн.. Враховуючи те, що сукупний розмір стягуваних аліментів на дітей з урахуванням коштів, які він сплачує на утримання [PERSON] , перевищує 50 % від усіх його доходів, а також те, що на його утримання перебувають батьки - пенсіонери [PERSON] , [PERSON] , які потребують лікування та додаткового утримання, стан його здоров`я, на покращення якого він витрачає грошові кошти, та яке на даний час погіршилося, добровільність несення ним додаткових матеріальних витрат на утримання дітей, тому просить зменшити розмір аліментів на утримання дітей та стягувати з нього на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - по 2000,00 грн. на утримання кожної дитини. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] було подано відзив на позов, в якому зазначено, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження наявності обставин, передбачених ст.. 192 СК України, зокрема погіршення стану його здоров`я, доходів, наявність інших утриманців, непрацездатність батьків, які проживають із позивачем в різних населених пунктах. Крім того, середньомісячні витрати на кожну дитину перевищують 2000,00 грн., які позивач просить стягувати з нього на користь відповідачів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Відповідачами також не визнається та обставина, що позивач [PERSON] постійно та добровільне несе додаткові витрати на утримання дітей. Просять у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідачів у судовому засіданні поданий відзив підтримала, просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 10.02.2015 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області 20.12.2018 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1000,00 грн.. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. У відповідності дост.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182СК України). Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові та представник позивача в своїх поясненнях під час судового розгляду посилалися на те, що його доходів, при сплаті аліментів на утримання двох дітей за двома виконавчими документами, а також додатково 1000,00 грн. на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, не вистачає для нормального його існування, здійснення необхідного лікування. Крім того, посилався на знаходження на його утриманні батьків пенсіонерів, які також потребують лікування. Проте позивачем не було надано жодного доказу, що підтверджують вказані обставини, зокрема посилання лише на пенсійні посвідчення батьків не є належним доказом знаходження їх на утриманні позивача [PERSON] , а також не свідчать про те, що вказані особи є непрацездатними та не продовжують працювати. Крім того, позивачем не надано доказу на підтвердження родинних зв`язків із [PERSON] та [PERSON] , копії пенсійних посвідчень яких додані до позовної заяви. Щодо погіршення стану здоров`я позивача, то надана виписка позивачем не підтверджує зміну стану його здоров`я, оскільки в ній зазначено про його перебування на «Д»-обліку з 2016 року, а відповідь на адвокатський запит № 2/14-40 від 17.01.2020 року, надана КПН «Скадовська ЦРЛ» Скадовської районної ради, підтверджує знаходження [PERSON] з 2014 року на обліку у лікаря терапевта, тобто з моменту постановлення рішень у 2015 р. та 2018 р. стан здоров`я позивача не змінився. Позивачем також у судовому засіданні не доведено зміни свого матеріального становища, оскільки відповідь на запит, надана Херсонської ОДПІ ГУ ДФС (Каланчацьке відділення), а також звіти про здійснення відрахувань та виплати, не підтверджують зазначені обставини, а також не підтверджують недостатність коштів, які залишаються після здійснення усіх відрахувань, для проживання. Враховуючи те, що позивач працездатний, отримує щомісячний дохід, має стан здоров`я, який з моменту постановлення рішень про стягнення аліментів не змінився, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішеннями судів розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed