Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачкою сім`я розпалася через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з січня 2019 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Збереження сім`ї позивач вважає неможливим та на примирення не згоден. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.01.2020 року сторонам надавався максимальний строк для примирення терміном 6 (шість) місяців, який жодних результатів не приніс. У судове засідання позивач не з`явився, проте завчасно подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.п.49). Відповідачка не з`явилася до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги не визнала, просила суд розглянути справу за її відсутності та витрати по справі просила покласти на позивача, оскільки він є ініціатором розлучення (а.п.46). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] був зареєстрований 23.07.2004 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області зроблено запис за №160 (а.п.7). З копій свідоцтв про народження вбачається, що сторони мають неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.п.8-9). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітніх дітей, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивач наполягає на розлученні, а відповідачка проти такого заперечує, суд вважає, що позовні вимоги все-таки підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище « [PERSON] ». На підставі\~ст.104,105,112-113\~СК України,\~

Outcome: approved