Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що народився та проживає с. Дев»ятир Жовківського району Львівської області. Зазначає, що батько, [PERSON], помер 15 квітня 2012 року, а мама, [PERSON], померла 12 березня 2015 року. Вони проживали однією сімєю. Крім цього зазначає, що мама, [PERSON] була членом та працювала у сільськогосподарському підприємстві і тому мала право приватної власності на земельну частку (пай). Девятирська сільська рада на території якої знаходиться земельна ділянка на підставі свого рішення від 08.09.1996 року передала їй у приватну власність земельну ділянку без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості площею 2.38 га, що стверджується Сертифікатом зразка Львівської області Серія ЛВ № 6155935 Крім цього вказує, що Державна нотаріальна контора, куди позивач звернувся з заявою, зареєструвала її але відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину. Просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задоволити. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені, однак представником Дев»ятирської сільської ради Жовківського району направлено лист про відсутність заперечень щодо позову. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З копії свідоцтва про смерть серії I-СГ № 279802, вбачається, що [PERSON], помер 15.04.2012 року. З копії свідоцтва про смерть серії I-СГ № 376597, вбачається, що [PERSON], померла 12.03.2015 року. З матеріалів справи, вбачається, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. З копії сертифікату серії ЛВ № 6-155-935 виданого Дев»ятирською сільською радою, вбачається, що такий видано на імя [PERSON]. В сертифікаті зазначено, що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 2,38 га без контурного визначення зовнішніх меж та місцевості. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або коллективного господарства. Відповідно до копії довідки виданої виконавчим комітетом Дев»ятирської сільської ради Жовківського району № 169 від 10.07.2017 року, [PERSON], проживав без реєстрації в селі Дев»ятир Жовківського району Львівської області по вулиці Пісковій № 6 разом із своєю мамою [PERSON] до її смерті 12.03.2015 року і вели спвльне господарство. За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифіката на ім'я [PERSON]І, нового зразка, а тому його позовні вимоги слід задоволити в судовому порядку. Суд також враховує те, що, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved