Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою вул. Мічуріна, 2 в м. Снятині Івано-Франківської області, на підставі договору дарування, який був укладений в 2006 році. Після його одруження, разом з ним була прописана його колишня дружина [PERSON]. Рішенням Снятинського районного суду від 18.03.2014р. шлюб між ними розірвано. Реєстрація відповідачки у вказаній квартирі позбавляє його можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном для вільного використання та проживання в ньому. Вважає, що оскільки відповідачка проживає в спірному житловому будинку, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманні житлового будинку, не приймає участі у спільному побуті, та не є членом сімї, а тому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку в належному йому будинку. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Відповідачка повторно в судове засідання не зявилася, хоча у встановленому законом порядку повідомлялася про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідачки. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України \~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори 31.01.2006р., [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по вул. Мічуріна, 2 в м. Снятині. Технічний паспорт на спірний житловий будинок виданий на [PERSON]. Згідно рішення Снятинського районного суду від 18.03.2014р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов господарства позивача, відповідачка та їхній з позивачем син [PERSON] проживають в Чехії, при обстеженні будинку виявлено пошкодження радіаторів опалення та газового і твердопалевного котлів через замерзання води в системі. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 406 ЦК України, сервітут (право користування) припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між відповідачкою та [PERSON] розірвано, що підтверджується рішенням Снятинського районного суду від 18.03.2014р..Тому, відповідачка не являючись членом сімї чи членом господарства, належного позивачу, створює останньому перешкоди в користуванні та розпорядженні його власністю на свій розсуд. Зважаючи на викладене, суд вважає, що у відповідачки, відповідно до чинного законодавства відпали обставини, які були підставою для її проживання в спірному господарстві, а тому відповідачку слід визнати такою, що втратила право на проживання в спірному житловому будинку, зобовязати [PERSON] знятись з реєстраційного обліку у вищевказаному житловому будинку. На підставі викладеного та ст. ст.150, 157 ЖК України, ст.ст.383, 405, 406 ЦК України,

Outcome: approved