Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що заявник в період з 1975 року по 1989 рік працював у колгоспі імені Кірова в селі Мала Глуша Любешівського району Волинської області. Вказуючи, що в архівній довідці № 217/01-24.1 від 29 грудня 2015 року, виданій Об'єднаним трудовим архівом сіл, селища Любешівського району Волинської області, допущено помилку в написанні його імені: зазначено «[PERSON]», замість «[PERSON]», що не відповідає записам в паспорті громадянина України і трудовій книжці, а також унеможливлює призначення пенсії, просив встановити факт, що вищевказаний правовстановлюючий документ належить йому - [PERSON]. Заявник у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що подану до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримує, просить її задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду письмове пояснення, в якому вказав, що управління не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з'явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши всебічно, повно і об'єктивно обставини справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявник [PERSON] у 1974 році вступив у члени колгоспу імені Кірова в селі Мала Глуша Любешівського району Волинської області та в 1975, 1978-1979, 1982-1989 роках працював у вказаному колгоспі на різних посадах (роботах), що підтверджується трудовою книжкою [NUMBER] (а.с. 77-10). Трудова книжка оформлена на [PERSON], однак пізніше до неї було внесено зміни: ім'я виправлено на «[PERSON]», чим приведено запис у відповідність із паспортом серії [NUMBER], внесені зміни завірено належним чином. Паспорт серії [NUMBER] виданий 27 березня 2000 року Турійським РВ УМВС України у Волинській області [PERSON] - заявнику у справі (а.с. 3-5). Із архівної довідки Об'єднаного трудового архіву сіл, селища Любешівського району Волинської області № 217/01-24.1 від 29 грудня 2015 року про кількість відпрацьованих людино-днів та зароблених грошей за 1975, 1978-1979, 1982-1989 роки вбачається, що вона видана [PERSON] (а.с. 12). Аналіз змісту вказаних документів дає підстави для висновку, що зазначені в архівній довідці місце та періоди роботи [PERSON] повністю співпадають із відомостями, вказаними у трудовій книжці заявника [PERSON], що, в свою чергу, свідчить про належність цих документів одній і тій же особі. Встановлено, що заявнику факт належності архівної довідки необхідно підтвердити для призначення пенсії, оскільки у зв'язку з розбіжностями у написанні його імені в паспорті та архівній довідці Ковельським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України йому було відмовлено в призначенні пенсії (а.с. 15), а іншим шляхом усунути зазначену помилку неможливо. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що написання імені заявника в правовстановлюючих документах не відповідає запису в його паспорті, що унеможливлює використання ним цих документів для реалізації свого права на пенсійне забезпечення, представлені заявником докази на підтвердження правильності написання його прізвища в контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та її належить задовольнити. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved