Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач зазначав, що 07 листопада 2015 року сталася ДТП, винним в якій було визнано відповідача [PERSON] В результаті ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] Згідно звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля марки Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] №0005-К від 31 січня 2016 року становить 173 492,51 грн. До страхової компанії 05 травня 2016 року була подана заява про виплату страхового відшкодування в сумі 49 000 грн., оскільки ліміт відповідальності становив 50 000 грн., за виключенням розміру франшизи в сумі 1 000 грн. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2016 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім збитків, зазначених у висновку експертного дослідження, позивач поніс додаткові витрати, а саме: оплата висновку експертного дослідження - 1800 грн. та франшиза в розмірі 1 000 грн. Також позивач зазнав моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав, яка полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням та пошкодженням її майна. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 10 000 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 124 492,51 грн., франшизу в розмірі 1 000 грн., витрати, пов'язані з проведенням експертного дослідження транспортного засобу в розмірі 1800 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., що разом складає суму в розмірі 137 292,51 грн.. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд про задоволення позовних вимог в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №166 (5786) від 6 вересня 2016 року. Судом встановлено, що постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2016 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.9). В результаті ДТП, яке сталося 07 листопада 2015 року в м. Бровари Київської області, було пошкоджено автомобіль марки Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САК №806489 (а.с.5). Внаслідок ДТП позивач [PERSON] зазнав матеріальних витрат. Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля марки Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] №0005-К від 31 січня 2016 року, сума матеріальних збитків становить 173 492,51 грн. (а.с.6). 05 травня 2016 року позивач [PERSON] подав до страховика ПрАТ «Київський страховий дім» заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 49 000 грн., оскільки ліміт відповідальності становив 50 000 грн., за виключенням розміру франшизи в сумі 1 000 грн. (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦКУ шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (надалі - ТЗ), механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦКУ особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст..1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, невідшкодована сума матеріальної шкоди становить 124 492,51 грн. = 173 492,51 грн. - 49 000,00 грн. Згідно ст..36.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, має бути компенсована потерпілій стороні страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки по страхову випадку. У даному випадку відповідач [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачу [PERSON] суму в розмірі різниці між страховою виплатою та майновою шкодою і розмір франшизи, що в сукупності становить 125 492,51 грн. = 124 492,51 грн. + 1 000,00 грн. Крім того, позивач [PERSON] поніс додаткові витрати на оплату висновку експертного дослідження, що також є матеріальними збитками позивача. За надані послуги експерта позивач сплатив 1800 грн., що підтверджується договором №0005-К від 13 січня 2016 року, Актом виконаних робіт від 31 січня 2016 року та квитанцією до прибуткового касового ордера №0005-К від 13 січня 2016 року (а.с.12-14). Таким чином, розмір матеріальної шкоди позивача [PERSON] становить 127 292,51 грн. = 125 492,51 грн. + 1800 грн.. Що стосується позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., то при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд визначає характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З урахуванням тяжкості фізичних та моральних страждань позивача [PERSON], до яких призвели дії відповідача [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму у рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн.. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Також суд,

Outcome: partial