overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому зазначив, що він є власником житлового будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності. У вказаному будинку зареєстрована колишній член його сім'ї -[PERSON], яка з 2000 року виїхала зі спірного житла в м. Запоріжжя, забравши з собою все майно. Реєстрація відповідача в будинку призводить до порушення його прав, оскільки є перешкодою для оформлення субсидії, тому просив визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 13.09.2001 року [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.4). Згідно довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області та домової книги для прописки громадян [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] (а.с. 5-6, 16). Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає встановленим факт непроживання відповідача понад року на спірній житловій площі, яка належить на праві власності позивачу, оскільки ця обставина підтверджується актом від 21.06.2015 року та довідкою Вуличного комітету №7 м. Бердянська (а.с.10, 7). Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] / пр. Азовський, 4 (до перейменування вул. Комунарів, 63/ пр. Леніна, 4) в м. Бердянську на підставі згоди про дарування № 2-2344 від 03.11.1994 року. У вказаній квартирі зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка з 2012 року в спірному приміщенні не проживає, вказаною квартирою не користується, комунальні послуги не сплачує. Особисті речі та будь-яке інше майно відповідача в квартирі відсутні. Реєстрація відповідача в квартирі впливає на розмір оплати за комунальні послуги, що негативно впливає на його матеріальний стан, тому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою. [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що вона доглядала за мамою позивача, тому має право на користування спірною квартирою. Зазначила, що в спірній квартирі вона не проживає більше року. На теперішній час проживає в с. Осипенко, але не може там постійно проживати, оскільки хворіє. Належні їй речі в спірній квартирі відсутні. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.06.2015 року шлюб між [PERSON] та Полтавською [PERSON] розірвано (а.с. 8). Відповідно до копії згоди про дарування від 03.11.1994 року (а.с.6), копії витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7) [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]/ пр. Леніна, 4 у м. Бердянську. Згідно довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області (а.с. 20) та довідки ОСББ «Леком» (а.с. 11) [PERSON] зареєстрована у [INFO]/ пр. Леніна, 4 в м. Бердянську. Згідно актів від 02.03.2016 року та 04.03.2016 року [PERSON] в спірному житловому приміщенні не проживає з 2012 року (а.с. 12, 13). Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає встановленим факт непроживання відповідача понад року на спірній житловій площі, яка належить на праві власності позивачу. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.2008 року він є власником квартири [ADDRESS]. Його колишня дружина зареєстрована в спірній квартирі, але не проживає в ній з жовтня 2013 року, комунальні послуги не оплачує та не несе інших матеріальних витрат по утриманню квартири. Просив визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин, про слухання справи повідомлений належним чином. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.01.2008 року [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 26.02.2008 року (а.с. 3-5). Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду від 16.10.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.12). Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 06.11.2014 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання квартири [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] відмовлено (а.с.7-8). Згідно повідомлення Бердянського міського відділу УДМС у Запорізькій області від 24.11.2015 року, ОСББ «Каскад» № 33 від 17.11.2015 року [PERSON] зареєстрована в [INFO] (а.с.10,15). Поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає у спірному жилому приміщенні більше одного року, тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, який обґрунтовував тим, що він є власником будинку № 6 по вул. Гагаріна в с. Таверівка Чутівського району Полтавської області, в якому також зареєстрована його відповідач, яка за місцем реєстрації не проживає з кінця квітня 2015 р., а проживає в межах Чутівського району, точної адреси проживання позивачу не відомо. Враховуючи, що відповідач не проживає у належному позивачу житлі більше 1 року, просить визнати його таким, що втратив право користування житлом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 15.02.1990 р. [PERSON] є власником будинку № 6 по вул. Гагаріна в с. Таверівка Чутівського району Полтавської області. За даною адресою, відповідно до довідки Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області № 02-41/96 від 14.02.2017 р., за даною адресою зареєстровані позивач та [PERSON] Відповідно до акту актом обстеження домоволодіння по вул. Гагаріна, 6, в с. Таверівка Чутівського району Полтавської області, виданого Таверівською сільською радою Чутівського району 14.02.2017 р. у даному будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON], яка з моменту реєстрації 04.04.2015 р. у даному будинку не проживає. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, т.я. відповідач не проживає в будинку, який розташований по вул. Гагаріна, 6, в с. Таверівка Чутівського району Полтавської області та належить [PERSON], з квітня 2015 р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що знаходиться в м. Горохів по вул. Героїв Упа, 14 посилаючись на те, що він є власником житлового будинку. Відповідач не проживає в даному житловому будинку понад один рік, а тому втратив право на користування житловим приміщенням. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судовою повісткою про час та місце розгляду справи. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З Свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Горохів, вул. Героїв Упа, №14. Довідкою з Горохівської міської ради від 25.08.2015 року стверджується, що [PERSON] є зареєстрованим, але не проживає [INFO]. З письмового акту від 07.09.2015 року вбачається, що [PERSON], який зареєстрований в [INFO] упа №14, дійсно не проживає за вказаною адресою з січня 2014 року. Отже, судом встановлено, що [PERSON] є зареєстрованим, однак з січня 2014 року не проживає в житловому будинку №14 по вул. Героїв Упа в м. Горохів. А тому, суд вважає, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком №14 по вул. Героїв Упа, в м. Горохів та зняти його з реєстрації за даною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувсяз позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.1992 року. В даному будинку проживав відповідач, який понад два роки не мешкає в будинку, комунальні послуги не сплачує, будь-які речі відповідача відсутні, але залишається зареєстрованим, що створює позивачу перешкоди користуванні та розпорядженні своїм майном. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надходило, відзив до суду не подано, а тому розгляд справи проведено за його відсутності в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником 16/100 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.1992 року. В користуванні позивача перебувають конкретно визначені приміщення. В даному будинку на житлові площі позивача зареєстрований відповідач, що вселився як член сім`ї, що підтверджується довідкою сільради. Відповідач понад два роки не мешкає в будинку, комунальні послуги не сплачує, будь-які речі відповідача відсутні, що підтверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приходить до висновку, що наявні підстави визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки останній понад один рік відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, оскільки позовні вимоги задовлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2021 року. В даній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача, але фактично понад п`ять років в ній не мешкає, комунальні послуги не сплачує, будь-які речі відповідача відсутні, але залишається зареєстрованим, що створює позивачу перешкоди користуванні та розпорядженні своїм майном. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить задовольнити його позовні вимоги та розгляд справи провести за його відсутності. Також подав заяву, в якій просить долучити акт про не проживання особи за місцем реєстрації. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надходило, відзив до суду не подано, а тому розгляд справи проведено за його відсутності в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2021 року. В даній квартирі зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою виконкому Олешківської міської ради. Відповідач на протязі останніх п`яти років не мешкає в квартирі, що підтверджується актом про не проживання особи за місце реєстрації від 16.09.2021 року, підписаним [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приходить до висновку, що наявні підстави визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки останній понад один рік відсутній за місцем своєї реєстрації без поважних причин, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, оскільки позовні вимоги задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що, 05 жовтня 2016 року помер його рідний брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку № 33, який знаходиться за адресою: вул. Щорса, смт. Білокуракине, Луганська область та земельної ділянки під забудовами та сільгоспугіддями, площею 0,469 гектарів. Спадкоємцем майна другої черги також є і відповідачка, так як померлий її брат. Позивач вказує, що відповідачка умовила його відмовитися від спадщини, а вона в свою чергу після продажу спірного майна зобов`язалася віддати половину коштів, проте на даний час позивач з дружиною вирішили не продавати спірне майно, а користуватися своєю часткою для власних потреб. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти задоволення зустрічного позову. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надавши зустрічний позов, вказавши, що дійсно була домовленість з позивачем стосовно вказаного майна, проте після обговорення даного питання з дружиною він змінив свою точку зору, вважає що в позовних вимогах позивача слід відмовити, а її зустрічний позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями другої черги майна, яке залишилося після смерті [PERSON] (а.с.7-8) Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом померлий успадкував спадщину, яка складається із житлового будинку № 33, який знаходиться за адресою: вул. Щорса, смт. Білокуракине, Луганська область та земельної ділянки під забудовами та сільгоспугіддями, площею 0,2345 гектарів (а.с.12-15) Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 491663 [PERSON] Олексійови помер 05.10.2016 р. (а.с.41). Судом також встановлено, що позивач при зверненні до нотаріуса написав відмову від спадщини брата на користь відповідачки. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1217 ЦК України, здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Частиною 2 статті 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. До способів набуття права власності відносяться юридичні факти, що базуються на правопреємстві, зокрема, спадкування. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник може пред'явити позов до суду про визнання за ним права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно , а саме - на автомобіль марки Volkswagen Caravelle, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали і пояснили, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті батька, однак через втрату оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу він не може оформити спадкові права на спірний автомобіль. Відповідачка [PERSON] про в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. См встановлено, що позивач є спадкоємцем майна після смерті батька - [PERSON], який помер 24 липня 2015 року в м. Кам'янець-Подільський, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 червня 2016 року . виданого Першою Кам'янець Подільською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-412. З копії свідоцтва про народження, актовий запис №1072 від 13 жовтня 1973 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. З листа Першої Кам'янець-Подільської державної нотаріальної контори від 29 серпня 2016 року за № 849/02-31 вбачається, що нотаріус не має можливості оформити спадщину на автомобіль марки « Volkswagen» 2011 року випуску , оскільки відсутній правовстановлюючий документ , а саме втрачено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається , що власником автомобіля марки Volkswagen Caravelle, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]., дата реєстрації 24.07.2012 року , синього кольору, пасажирський-В тип, був [PERSON] З копії звіту № 44 про незалежну оцінку колісного транспортного засобу фольксвагена Каравелла 2011 року випуску, встановлено, що ринкова вартість автомобіля 252\~225 гривень 00 коп. в тому числі з ПДВ. Відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті батька та втратою оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу , за позивачем слід визнати право власності на спірний автомобіль. На підставі викладеного,

Outcome: approved