Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що його дідо [PERSON], помер [INFO] у віці 77 років. Зазначає, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно заповів [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.05.2017 року виданого Рава-Руською державною нотаріальною конторою спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], який помер [INFO] є [PERSON], [INFO], спадщина складається з житлового [ADDRESS]. Вказує, що відповідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія [NUMBER] від 13.06.1997 року [PERSON], який мешкає в с. Лавриків Жовківського району Львівської області на підставі Лавриківської сільської ради від 23.11.1995 року отримав у приватну власність земельну ділянку площею, 1.04 га. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Просить задоволити позов. Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з»явились, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак представником відповідача та третьої особи надіслано листи в яких вказали, що заперечень щодо позовних вимог позивача у них немає. Окрім цього у даних листах просили розгляд справи проводити у відсутності їх представників, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З копії свідоцтва про смерть, вбачається, що [PERSON], помер [INFO] у віці 77 років. Відповідно до свідоцтва про народження матері позивача - [PERSON] актовий запис №17 від 10.03.1959 року її батьком був [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу актовий запис № 13 від 26.07.1980 року [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] його мамою є [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно заповів [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.05.2017 року виданого Рава-Руською державною нотаріальною конторою спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], який помер [INFO] є [PERSON], [INFO], спадщина складається з житлового [ADDRESS]. Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що відповідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія [NUMBER] від 13.06.1997 року [PERSON], який мешкає в с. Лавриків Жовківського району Львівської області на підставі Лавриківської сільської ради від 23.11.1995 року отримав у приватну власність земельну ділянку площею, 1.04 га. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред'явлено для оформлення спадщини сертифіката на ім'я [PERSON] нового зразка, а тому його позовні вимоги слід задоволити в судовому порядку. Суд також враховує те, що відповідач Жовківська РДА не заперечує проти визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved