Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до своїх дітей [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів та витрат на лікування. В судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник позивача пояснив, що [PERSON] є батьком відповідачів. З 2000 року після припинення шлюбних відносин з колишньою дружиною, він проживав окремо та сплачував аліменти на утримання дітей. На теперішній час він також живе окремо, є інвалідом 3 групи, систематично лікується, що призводить до грошових витрат, які ставлять його в тяжке матеріальне становище, оскільки він отримує пенсію в сумі 1230 грн. Інших доходів позивач не має, тоді як донька працює в сільському господарстві, отримує прибуток, однак надати докази щодо його розміру не може. Син є військовослужбовцем, отже отримує не менше 7000 грн., що підтверджується оголошенням МОУ в газеті «Чорноморець» щодо заробітної плати військовослужбовців. Витрати позивача на лікування підтверджуються наданими фіскальними чеками про придбання ліків та епікризами з лікарняних установ. Просив позов задовольнити, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання позивача в розмірі 1000 грн., з доньки в сумі 500 грн. щомісячно до зміни матеріального становища позивача. Крім того, просив стягнути з відповідачів в рівних частках витрати позивача на лікування в сумі 4100,00грн. В ході розгляду справи, позивач збільшив розмір позовних вимог в частині стягнення витрат на лікування та стягнути з відповідачів в рівних частках 10983,59 грн. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що після розлучення батьків батько став жити окремо, допомоги їм не надавав, мав заборгованість за аліментами внаслідок чого було арештовано спільний будинок. В 2014 році, матір сплатила позивачеві 50 000 грн. за його частку в спільному майні, тобто будинку. Крім цього, позивач має у праві власності земельну ділянку та отримує пенсію, тоді як вона розлучена. Виховує одна сина який також хворіє, не працює, перебуває на обліку в Скадовському центрі зайнятості та на соціальну допомогу по безробіттю утримує себе та сина. Просить в задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що дійсно після розлучення позивача з матір'ю, він проживає окремо, допомоги йому як сину не надавав, не піклувався про його розвиток та виховання. На теперішній час позивач є інвалідом 3 групи, отже медичні препарати йому мають відпускатися безкоштовно. Крім того, позивач є працездатним. Він є військовослужбовцем, його дохід становить від 2000 до 7000 грн., однак вважає, що позов може бути задоволений частково. Він погоджується сплачувати позивачеві аліменти не більше 200 грн. в місяць. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ст.206 СК України, у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, інвалідами, а дитина має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за ними. Враховуючи, що в законі не вказано, які випадки слід вважати винятковими, а отже це суд вирішує на власний розсуд в кожному окремому випадку. При цьому, кошти з дитини на користь батька можуть стягуватися лише у тих випадках, коли останні перебувають у стані крайньої нужденності, потреби в матеріальній допомозі, недостатності коштів до існування у зв'язку з тяжкою хворобою, інвалідністю, за відсутності інших осіб, зобов'язаних надавати їм утримання тощо. З системного аналізу інших статей глави 17 СК України вбачається, що обов'язок повнолітніх дітей утримувати батьків виникає лише за умови непрацездатності останніх, а отже слід зробити висновок, що обов'язок повнолітніх дітей щодо участі у додаткових витратах на батьків виникає також за умови їхньої непрацездатності. Таким чином, обов'язковою умовою стягнення з дитини витрат на догляд та лікування батька є їх потреба в матеріальній допомозі, тоді як батько або мати можуть мати певний прибуток, однак потребують матеріальної допомоги у зв'язку з тяжкою хворобою або інвалідністю. Непрацездатною вважається особа, яка досягла пенсійного віку, що встановлений законом, або є інвалідом I, II або III групи (ч.3 ст.75 СК України). Інвалідність встановлюється при стійких порушеннях працездатності, що приводять хворого до необхідності припинити трудову діяльність або значно змінити умови праці. Таким чином, підставами для стягнення з дитини витрат, пов'язаних з лікуванням і доглядом за батьками, є: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення, факт біологічного походження); 2) непрацездатність матері, батька у зв'язку з інвалідністю або пенсійним віком і тяжка хвороба; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі; 4) достатній дохід дитини; 5) наявність виняткових обставин. Відповідачі не оспорюють, що позивач приходиться їм батьком. Як вбачається з Витягу з Акту огляду МСЕК від 05.12.2005 року, [PERSON] встановлено третю групу інвалідності безстроково за загальним захворюванням. При цьому зроблений висновок про умови та характер праці, а саме, що йому протипоказано фізичне навантаження, несприятливі метеоумови.(а.с.15) На час розгляду справи, позивач не працює, посилаючись на неможливість працевлаштуватися на роботу, яка має відповідати умовам визначеним МСЕК, факт його перебування до цього на обліку в Скадовському центрі зайнятості підтверджується копією трудової книжки.(а.с.17) При цьому, позивач не заперечує, що він отримує пенсію в сумі 1230 грн.,(а.с.23) має у власності земельну ділянку відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку та отримав в 2014 році від своєї колишньої дружини, тобто матері відповідачів 50 000грн. за належну йому частку у праві власності на житловий будинок, який був спільною власністю подружжя. Факт отримання грошей підтверджується нотаріально.(а.с.160 ) Позивач просить стягнути із сина аліменти на його утримання в сумі 1000 грн. та з доньки в сумі 500 грн., посилаючись на своє скрутне матеріальне становище у зв'язку зі станом здоров'я, однак на думку суду вказані вимоги в повному обсязі не можуть бути задоволеними. Так, дійсно позивач є інвалідом третьої групи, однак є працездатним. Враховуючи, що із усіх негативних факторів які зустрічаються при організації праці, йому протипоказано тільки фізичне навантаження та несприятливі метеоумови, суд дійшов висновку, що за позивачем залишається достатньо широке коло вибору праці не пов'язаної з фізичним навантаженням. За таких умов позивача не можна вважати абсолютно непрацездатним. Крім того, суд звертає увагу на наявність у позивача земельної ділянки, якою як повідомив суду фактично володіє його матір та вона отримує прибуток. Також відповідачкою [PERSON] надано судові посвідчену нотаріально заяву про отримання відповідачем 50 000 грн. за частку в праві власності на будинок в 2014 році. Даних щодо використання цих грошей позивач не надав. До того ж суд звертає увагу, що проживаючи окремо від дітей, позивач мав аліментні зобов'язання, які виконував неналежним чином, внаслідок чого постановою державного виконавця ВДВС Скадовського РУЮ [PERSON] в 2007 році накладався арешт на належне позивачу майно, тобто спільний з дружиною житловий будинок.(а.с.72) Свою потребу в матеріальній допомозі позивач обґрунтовує частими хворобами та необхідністю нести витрати на лікування. Так, в якості доказів ним надано результати МСКТ - голови, однак доказів необхідності такого обстеження в 2011 та в 2014 році, судові не надано.(а.с.18-19) Позивачем надані Епікризи, які свідчать про його лікування в Херсонській обласній клінічній лікарні з 26.05.2015 року до 06.06.2015 року, з 20.04.2016 до 28.04.2016 року, з 18.05.2016 року до 20.05.2016 року.(а.с.20-22) На підтвердження витрат на лікування наданий Рахунок - фактура щодо оплати набору для венектомії в сумі 4 100 грн. виданий 20.05.2016 року(а.с.24), однак він не може бути взятий до уваги, оскільки як вбачається з епікризу №08786, позивач був прооперований 19.05.2016 року.(а.с.22 звор. бік) Епікриз №24876 згідно якого позивач перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні Скадовської ЦРЛ з 13.04.2016 до 19.04.2016 року (а.с.123), для лікування використані медичні препарати: кардіорон, фуросемід, верошпірон, гепарин, вольфарин, карсіл, діопек, карбомазепін. Як стверджує позивач після виписки з лікарні він продовжував лікування та придбав ліки на підтвердження яких надав фіскальні чеки. Однак як вбачається з наданих фіскальних чеків, не всі вони доводять придбання ліків, які використовувались під час лікування та рекомендовані позивачеві для подальшого лікування. Так, суд вважає необхідним придбання позивачем медичних препаратів: - варфарину 77 грн., карбамазепіну 33,40 грн., фуросеміду 1,52 грн. верошпірону 84,10 грн., гепарину 40,10 грн., фуросеміду 3,28 грн.(а.с.124), оскільки саме такі препарати було використано для лікування позивача. При цьому суд не погоджується з доводами відповідачів щодо розбіжностей в датах придбання ліків та проходження позивачем лікування, оскільки позивач є хронічно хворим, тому змушений систематично вживати певні ліки, отже позивачем вказані ліки придбані доцільно. Крім того вольфарин рекомендований позивачеві для постійного вживання.(а.с.20 звор. бік) Епікриз №16612 свідчить про перебування позивача на лікуванні з 23.09.2016 року до 04.10.2016 року.(а.с.125) В лікуванні використано карбомаземин, диабетон, варфарин, бисопролол, кордарон, сокард, верошпірон, бритомар, аспаркам, дексон, метамакс, цефтриаксон, фуросемід, левофлоксацин. Після чого рекомендовано прийняття ліків: варфарин, кордарон, бисопролол, верошпирон, бритомар, делагил, бициллин, диабетон, тризипин. Нефрологом рекомендовано дуфалак.(а.с.125-126) Однак з наданих фіскальних чеків на придбання медичних препаратів, вбачається, що тільки частина придбаних ліків збігається за назвою препаратів з тими які використані для лікування та рекомендовані для подальшого вживання згідно епікризу, а саме: - цефтриаксон 23,74 грн., 26,11 грн., 25,12 грн., 25,12 грн.; - метамакс 30,52 грн., 27,86 грн., 31,51 грн., 25,39 грн., 30,50 грн., 31,51 грн., 25,39 грн.; - фуросемід 1,73 грн., 1,84 грн., 1,83 грн., 1,52 грн., 1,73 грн., 1,83 грн., 1,52грн.; - аспаркам 2,89 грн.; - левофлоксацин 88,13 грн., 88,13 грн.; - варфарін 62,31 грн.; - кора 19,95 грн.; - верошпірон 72,37 грн.; - кардамон 205,44 грн.; - дуфалак 128,69 грн. Епікриз №1076 свідчить про перебування позивача в Скадовській ЦРЛ з 03.10.2016 року по 18.10.2016 року де використані для лікування препарати: фізрозчин, тіотриозолін, вітаміни Б6, Б1. Аскорбінова кислота, картірон, актовегіл, реосорбілакс, ліра, флаксипорін, рибоксін, тіоцетам, цифімакс, витаксон, прозерін, миксіприм, кардіомагніл, варфарін.(а.с.128) З наданих позивачем фіскальних чеків на підтвердження витрат на придбання ліків(а.с.129) вбачається, що в порівнянні з епікризом збігаються за назвами тільки деякі з придбаних препаратів. Крім того, деякі ліки придбані зі знижками які позначені у чеку після ціни за мінусом відповідної суми, а отже фактично позивачем сплачено за кожен з препаратів які містяться в епікризі: карбамазепін 31,74 грн., магнікор 31,54 грн., тиоцетам 12,54 грн., 25,08 грн., прозерин 3,04 грн., 6,08 грн., мексиприм 29,45 грн., 58,9 грн., тиотриозолин 16,63 грн., 33,25 грн., 16,82 грн., 16,82 грн., 16,82 грн., 17,48 грн., актовегин 121,22 грн., 242,44 грн., 121,22 грн., 121.22 грн., 121,22 грн., фраксипарин 99,39 грн., 100,7 грн., 198,84грн., лира 82,65 грн., витаксон 36,04 грн., тиамин 3,46 грн., рибоксин 2 грн., 2 грн., аскорбинова кислота 2.74 грн., 2,74 грн., 1,37 грн., реосоорбілактр 58,70 грн. Крім того за чеком від 17.10.2016 року сплачено 315,26 грн. за мексиприм, прозерин, витаксон, тиоцетам.(а.с.124) За чеком від 13.10.2016 року за препарати тиоцетам, витаксон, прозерин, мексиприм сплачено 126,10 грн.(а.с.129 звор.бік) Фіскальний чек від 04.10.2016 року суд приймає частково в якості доказу, оскільки в оригіналі данні щодо назви та ціни препаратів повністю витерті, окрім актовегіну, вартість якого зі знижкою становить 121,22 грн. Вартість інших препаратів назви яких не містяться в переліку препаратів які рекомендовані позивачеві або використані для лікування, не можуть вважатися такими, що мають зв'язок з хворобою позивача. Так само не має такого зв'язку чеки щодо благодійних внесків на суму 60 та 500 грн. Пунктом 1.2 Інструкції щодо заповнення первинної облікової документації №027/0 «Виписка із медичної карти амбулаторного(стаціонарного) хворого» яка зареєстрована в МЮУ 28.04.2012 року за №682/20995, передбачає, що форма № 027/о заповнюється в тому числі лікарями стаціонарів при виписці або у випадку смерті хворого. Пункт 1.9 зазначає, що у кінці форми проставляються дата заповнення та підпис лікаря, який заповнив виписку на хворого. Таким чином, надані позивачем Епікризи, підписані лікарями та посвідчені печатками лікарів які заповнили виписку, слід вважати належним доказом проходження лікування позивача у відповідному закладі охорони здоров'я. Крім того, судом з'ясовано, що відповідачка [PERSON] розлучена, виховує сина 2004 року народження, що підтверджується відповідними свідоцтвами.(а.с.35, 43) При цьому, як вбачається з довідки ВДВС Скадовського РУЮ від 22.06.2016 року, аліменти на утримання дитини не стягуються. Відповідачка не працює, перебуває на обліку в Скадовському центрі зайнятості та отримує соціальну допомогу по безробіттю в середньому в сумі 1140,67 грн., щомісячно та інших доходів не має. Як вбачається з довідки виконкому Улянівської сільської ради від 21.06.2016 року, відповідачка земельної ділянки не має.(а.с.33) При цьому син [PERSON] також протягом 2015 року двічі перебував на лікуванні в Херсонській дитячій лікарні після чого дитині надавалися медичні рекомендації щодо продовження лікування медичними препаратами, про що свідчать надані Епікризи.(а.с.45-47) Таким чином, дохід відповідачки [PERSON], яка утримує себе та неповнолітнього сина на гроші отримані в якості допомоги по безробіттю, у зв'язку з чим на кожну особу приходиться в місяць по 570,34 грн., унеможливлює стягнення з неї аліментів на користь батька який на відміну від неї має постійний дохід у виді пенсії, земельну ділянку дохід з якої як він пояснив, отримує його матір та крім цього в 2014 році отримав 50 000 грн. від матері відповідачів та доказів щодо повної витрати цих грошей на лікування судові не надав. Відповідач [PERSON] заперечуючи проти позову, посилається на те, що має нестабільну заробітну плату від двох до семи тисяч грн., однак довідку про заробітну плату не надав, при цьому визнав, що є військовослужбовцем Збройних Сил України, що підтверджується посвідченням.(а.с.70, 103) При цьому представником позивача в якості доказів розміру доходів відповідача надано оголошення Міністерства оборони України в районній газеті «Чорноморець» щодо набору на військову службу з якого вбачається, що заробітна плата рядового складу становить від 7 000 грн.(а.с.133 звор. бік) Беручи до уваги, що у відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд вважає, не спростованими доводи представника позивача щодо щомісячного доходу відповідача [PERSON] в розмірі не менш як 7000грн. Однак враховуючи, що позивач не є особою яка визнана повністю непрацездатною, як вказано вище, отримує пенсію, має на праві власності земельну ділянку, не надав докази щодо витрачання 50 000 грн., які він отримав в 2014 році, мав заборгованість по сплаті аліментів, що свідчить про його відношення до виконання своїх батьківських обов'язків стосовно відповідачів під час їх неповноліття, розмір аліментів які він просить стягнути з сина має бути зменшений. Крім того, витрати на лікування які підтверджені допустимими доказами становлять 3392,18 грн.

Outcome: partial