Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який до початку розгляду справи по суті уточнив, зменшив розмір позовних вимог, зазначив, що житловий будинок № [ADDRESS] відносився до типу колгоспних дворів. Членами даного колгоспного двору були він (позивач), [PERSON] (мати позивача) та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. Він (позивач), як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок в зв'язку із відсутністю на нього чинного правовстановлюючого документа. Він (позивач) намагався офіційно зареєструвати право власності на належну йому, як члену колишнього колгоспного двору, частину вищезазначеного житлового будинку, звертався до державного реєстратора, але в реєстрації права власності йому було відмовлено. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на 2/3 частини (1/3 частина в порядку спадкування після смерті матері + 1/3 частина як за членом колишнього колгоспного двору) житлового будинку № [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами. Крім цього, просив повернути йому надміру сплачений судовий збір в сумі 201,83 грн. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. В судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, міський голова подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі їх представника за наявними в ній матеріалами. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Носівської міської ради № 1257 від 11 квітня 2016 року (а.с. 35). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку № [ADDRESS], як членам колишнього колгоспного двору. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). З копії спадкової справи № 199/2015 до майна померлої [PERSON] (а.с. 23-26) вбачається, що спадщину після смерті останньої прийняв син - [PERSON], отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в зв'язку із відсутністю на нього чинного правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 283/02-31 від 9 березня 2016 року (а.с. 13). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] 1/3 частину житлового будинку № [ADDRESS]. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що у травні 2016 року позивач звертався до центру надання адміністративних послуг Носівської районної державної адміністрації з метою реєстрації за собою права власності на належну йому частину вищезазначеного житлового будинку, але йому було відмовлено в реєстрації, що підтверджується рішенням державного реєстратора № 30238110 від 30 червня 2016 року (а.с. 56). З матеріалів справи вбачається, що на будинок № [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 7-9). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, позивача необхідно визнати власником 2/3 частин вищезазначеного житлового будинку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Про таке повернення зазначається, крім іншого, у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору). З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 605,50 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Відповідно до підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» мінімальна ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 551,20 грн. Таким чином, позивачу підлягає поверненню судовий збір в сумі 54,30 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved