Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області про зняття арешту з усього майна, що належить померлій [PERSON] , який було накладено Червонозаводським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області в межах виконавчого провадження. В обґрунтування позову зазначив, що на правах чоловіка, після смерті дружини, [PERSON] подав заяву про оформлення спадщини на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Нотаріусом було виявлено відомості з єдиного реєстру заборони об`єктів нерухомого майна про арешт квартири за адресою: [ADDRESS] . Єдиним власником якої, згідно свідоцтва про право власності від 03 травня 2007 року, реєстраційний [NUMBER] м. Харків, є [PERSON] . На запит адвоката Головне управління юстиції у Харківській області МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків, було надано повідомлення від 28.07.2018 року за № 24-29/9308/2, стосовно квартири за адресою: [ADDRESS] , попереднім власником вищевказаної квартири був [PERSON] . Підставою обтяження є: ухвала б/н від 31.07.2000 року, відділом державної виконавчої служби Червонозаводського району м. Харків. Відносно до цього, перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що відкритих та закритих виконавчих проваджень, стосовно [PERSON] , який був попереднім власником за адресою: [ADDRESS] , у відділі не перебуває та надати інформацію на підставі чого відділом Червонозаводського району, було відкрите виконавче провадження, в ході якого було накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , державним виконавцем не вбачається можливим. Тому оформлення спадщини було призупинено нотаріусом до з`ясування обставин. Таким чином, на сьогоднішній день позивач по справі не має змоги повноцінно та на власний розсуд розпоряджатися своїм нерухомим майном, так як арешт не знято, у зв`язку із чим змушений звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Ухвалою від 25.03.2019 було відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, з невідомих причин, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області до суду не з`явився, з невідомих причин, відзиву на позов не надав. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Позивач [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.03.2003 року, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Червонозаводського районного управління юстиції м. Харкова серія [NUMBER] (а.с. 7). На підставі права приватної власності [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03 травня 2007 року реєстраційний [NUMBER] м. Харків (а.с. 5). Із довідки з місця проживання вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (власник) та [PERSON] (чоловік). Дружина позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно інформаційної довідки з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі ухвали б/н від 31.07.2000 відділ державної виконавчої служби Червонозаводського району: об`єкт обтяження квартира [ADDRESS] , власник [PERSON] . Із листа Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова від 24.07.2018 - відповіді на запит адвоката Головіна Б.В., вбачається, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що відкритих та закритих виконавчих проваджень, стосовно [PERSON] , який був попереднім власником за адресою: [ADDRESS] , у відділі не перебуває та надати інформацію на підставі чого відділом Червонозаводського району, було відкрите виконавче провадження, в ході якого було накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , державним виконавцем не вбачається можливим (а.с. 11). На запит судді щодо наявності в архіві суду справи ухвали від 31.07.2000, остаточного рішення, де відповідачем є [PERSON] , завідувачем архіву надано інформацію про відсутність даних у алфавітних покажчиках та реєстраційних даних цивільної справи, де відповідачем міг бути [PERSON] за період з 1999 по 2000 рік. Водночас, у зв`язку з тим, що на належне померлій [PERSON] майно накладено арешт на підставі вищевказаної ухвали б/н від 31.07.2000 державного виконавця, позивач [PERSON] не має можливості оформити юридично, після смерті дружини. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що інших способів зняття арешту з вказаного нерухомого майна та захисту прав позивача [PERSON] немає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Всупереч цьому, у звязку із наявністю не знятого арешту, Позивач залишається обмеженим у реалізації свого права власності в частині розпорядження належним йому майном та оформлення спадщини. Відповідно до ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Станом на день звернення до суду із позовом щодо Позивача відсутнє виконавче провадження, накладений на його майно арешт, порушує його право власності. Ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наступне: «У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду». Оскільки в даному конкретному випадку відсутні обставини, передбачені ч.ч. 1-4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає правильним застосування положення ч. 5 цієї ж статті. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, станом на сьогоднішній день, арешт, накладений на квартиру [ADDRESS] , на підставі Ухвали №б/н від 31.07.2000 року відділом державної виконавчої служби Червонозаводського району м. Харків, порушує права Позивача, як власника майна і таке право підлягає відновленню шляхом скасування обтяження на вказане майно.

Outcome: approved