Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями №92 по вул.Центральній в с.Чаква Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування за заповітом та за законом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті його матері [PERSON] відкрилась спадщина - житловий будинок в с.Чаква Володимирецького району. Вказану спадщину він прийняв, однак спадкові права оформити не зміг через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату йому відмовлено. Просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами №92 по вул.Центральній в с.Чаква в порядку спадкування за заповітом та на 1/2 частину зазначеного житлового будинку в порядку спадкування за законом, після смерті матері[PERSON], яка померла 28 вересня 2012 року. В судове засідання позивач надіслав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] визнав позов, про що подав суду письмову заяву, просив розглянути справу без його участі. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 28 вересня 2012 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ГЮ №130067. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у звязку з його смертю. Судом встановлено, що за життя [PERSON] фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими спорудами №92 по вул.Центральній в с.Чаква Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується довідкою Антонівської сільської ради №53 від 07.02.2017 року, технічним паспортом будівлі. У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1987 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обовязкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У звязку з викладеним, [PERSON] набула право власності на житловий будинок №92 по вул.Центральній в с.Чаква Володимирецького району Рівненської області, хоча і не здійснили його державної реєстрації. Оскільки вказаний житловий будинок набуто [PERSON] та її покійним чоловіком під час шлюбу, він перебував у їх спільній сумісній власності, у звязку з чим [PERSON] має право на 1/2 частину будинку, як це вбачається зі ст.22 КпШС України. Іншу частину спірного будинку [PERSON] успадкувала від свого чоловіка [PERSON], який помер 19.03.2003 року, свідоцтво про смерть 1-ГЮ №123668, оскільки проживала на час смерті з ним однією сімєю, що підтверджується довідкою Антонівської сільської ради №205 від 07.02.2017 року. В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за [PERSON] є неможливою, оскільки її цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України. З цих підстав позивачу [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності за покійною матірю та у оформленні спадщини після її смерті.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На випадок своєї смерті 27.12.2002 року [PERSON] залишила заповіт, яким ? частину належного їй будинку в спільному майні подружжя заповіла своєму сину позивачу по справі [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Антонівської сільської ради 27.12.2002 року. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] здійснюється також і за законом, оскільки заповіт складений покійною не\~охоплює\~всього\~належного їй майна. Та обставина, що позивач по справі є спадкоємцем майна [PERSON], підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвом про народження [PERSON] IV-УР №438080, паспортом серії СР 539364, копією заповіту. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері в порядку, встановленому ч.3 ст.1272 ЦК України, у визначений законом шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини в районну ДНК, що підтверджується постановою державного нотаріуса [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №334/01-16 від 23.02.2017 року. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті матері, до складу якої входить і житловий будинок з господарськими будівлями, у звязку з чим її позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved