Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій прохає встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] за [NUMBER] від 02.12.2005 року виданого на ім'я [PERSON], посвідчення водія [NUMBER] від 18.03.2003 року, свідоцтва про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій [NUMBER] від 14.05.2013 року, свідоцтва про право власності за [NUMBER] від 12.04.2006 року та диплому молодшого спеціаліста за [NUMBER] від 30.06.2002 року. Необхідність у встановленні даного юридичного факту обґрунтована заявником тим, що зазначені документи були видані на підставі паспорта громадянина України, в якому містилась помилка в частині зазначення по батькові заявника, а саме «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». У травні 2013 року заявник отримав новий паспорт [NUMBER] у зв'язку із уточненням персональних даних, проте виникла різниця, позбавляє останнього вільно користуватися правовстановлюючими документами за призначенням. За ухвалою суду від 30.06.2016 року у справі допущена заміна первісних заінтересованих осіб Територіального сервісного центру та Комсомольської міської ради належними Регіональним сервісним центром МВС та Горішньоплавнівською міською радою, відповідно (а.с.42). Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи заявник та представники заінтересованих осіб до суду не з'явились. Від [PERSON] та представників Комсомольського політехнічного коледжу, Регіонального сервісного центру, Горішньоплавнівської міської ради та Кременчуцького МБТІ на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Заявником [PERSON] вимоги підтримані у повному обсязі, інші учасники процесу проти задоволення заяви заперечень не надали. Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про необґрунтованість заявлених вимог, з огляду на наступне. Відповідно до положень п.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Виходячи із змісту ст.258 ЦПК України встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки, юридичний інтерес особи, яка звертається із відповідною заявою, має бути безумовний. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали судом встановлено, що заявником у справі є громадянин України [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною копією паспорта серії [NUMBER]. Згідно з довідкою Комсомольського міського сектора УДМС (а.с.4) паспорт [NUMBER] отримано [PERSON] 10.05.2013 року у зв'язку із уточненням персональних даних. Відповідно до свідоцтва про народження заявника по батькові останнього на російській мові зазначено як «[PERSON]». Виходячи із змісту пред'явленої [PERSON] заяви та доданих ним документів протягом 2002-2006 років на його ім'я були видані документи, по батькові у яких зазначено як «[PERSON]», а саме: технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] за [NUMBER] від 02.12.2005 року, посвідчення водія [NUMBER] від 18.03.2003 року, свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій [NUMBER] від 14.05.2013 року, свідоцтво про право власності за [NUMBER] від 12.04.2006 року та диплом молодшого спеціаліста за [NUMBER] від 30.06.2002 року. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа в судовому порядку, має місце виключно в разі відсутності можливості внести до них відповідні виправлення організацією, якою вони були видані. Згідно із наданими заявником письмовими доказами, останній перед жодною із заінтересованих у справі осіб питання внесення виправлень до виданих ними документів не порушував. За повідомленням Комсомольського політехнічного коледжу (а.с.31) [PERSON] у 2002 року отримав диплом молодшого спеціаліста, проте із заявою про внесення змін та отримання дублікату диплому до навчального закладу не звертався. За таких обставин, враховуючи неподання заявником доказів на підтвердження факту вичерпання можливості вирішення даного питання у позасудовому порядку та

Outcome: dismissed