Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору, відшкодування шкоди, спричиненої невиконанням умов договору та стягнення пені за прострочку виконання зобов*язання. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 19.07.2014 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено договір № 19/07/2014 про виготовлення, доставку та встановлення меблів - ліжка-горища за адресою [ADDRESS]. Укладеним договором передбачено, ціна виготовлення, доставки та зборки меблів в розмірі 6370 грн. 19.07.2014 року позивач сплатив відповідачу 3200 грн. завдатку, 29.07.2014 року позивач сплатив за договором відповідачу суму 1300 грн. , а 08.08.2014 року решту грошей за договором в сумі 1870 грн. Позивач виконав усі умови договору. Відповідач зі свого боку взяти на себе зобов*язання за договором не виконав, меблі в 30-ті денний строк позивачу не доставив. 04.10.2014 року позивач отримав від відповідача лист, в якому відповідач посилаючись на форс-мажорні обставини в односторонньому порядку відстрочив виконання заказу за договором. В усному порядку відповідач пообіцяв поставити меблі 12.11.2014 року , але цього не зробив до цього часу. Позивач вважає , що невиконанням договору йому спричинено матеріальну шкоду в сумі 6370 грн. Крім того, позивач вважає, що за кожен день прострочення відповідач повинен йому сплатити пеню в розмірі 3% річних від вартості роботи - 101,92 грн. Позивач також зазначає, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду в розмірі 1000 грн., яка складається з того, що він вимушений був нервувати з приводу невиконання заказу, у нього порушився сон, погіршилося самопочуття, та його родина зазнала значних душевних страждань. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов в повному обсязі, подали суду заяву про винесення по справі заочного рішення. Позивач також у судовому засіданні пояснив, що не може надати суду докази спричинення йому моральної шкоди у зв*язку з їх відсутністю. Відповідач до суду не з*явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Справа неодноразово відкладалася у зв*язку з подачею відповідачем заяви про відкладення розгляду справи у зв*язку з занятістю його представника. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.02.2015 року строк розгляду справи було продовжено до 23.02.2015 року. Враховуючи положення ст.157, п.2 ч.1,ч.2, ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України з урахуванням закінчення строку розгляду справи , суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності відповідача, та за згодою позивача ухвалює по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов*язків. За договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов*язується за завданням другої сторони ( замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов*язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором ( ч.1 ст. 901 ЦК України ) Догорів є обов*язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України ) За договором побутового підряду, підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність зобов*язується виконати за завданням юридичної особи ( замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов*язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом , застосовується законодавство про захист прав споживачів. ( ч.ч.1,3 ст. 865 ЦК України) Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено,що між сторонами по справі укладено договір № 19/07/2014 ( далі - Договір) за умовами якого позивач замовив , а відповідач взяв на себе зобов*язання по виконанню робіт по виготовленню меблів - « ліжка-горища» ( а.с. 10-11) Відповідно до п. 2.1 Договору повна вартість заказу станове 6370 грн. П. 3.2. Договору передбачено, що після повної оплати заказу відповідач повинен виготовить та доставити заказ на протязі 30 робочих діб. Виконавець має право в односторонньому порядку продовжити строк виготовлення та доставки виробу, але не більш ніж на 10 робочих днів ( п.3.2.1.) Згідно товарним чекам № 198 від 19.07.2014 року ,№ 287 від 29.07.2014 року та № 239 від 08.08.2014 року ( а.с. 12) сплата за виконання корпусних меблів - «ліжка-горища» здійснена на загальну суму 6370 грн. Відмітка про оплату виробу також містіться в договорі, укладеному між сторонами по справі. 01.10.2014 року відповідач [PERSON] повідомив позивача про виникнення форс-мажорних обставин за укладеним між ними договору на виготовлення «ліжка-горища» - у зв*язку з несвоєчасною поставкою матеріалів і комплектуючих постачальниками ( а.с. 13) Відповідно до п. 3.9 Договору , укладеному між сторонами по справі, у зв'язку з виникненням форс-мажорних обставин або дії неподоланної сили , не залежної від волі Виконавця та перешкоджаючих виконанню строків договору Виконавець може перенести строки виготовлення меблів , з зазначенням причин зміни строку. Допитані у судовому засіданні свідки - [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що до цього часу ліжко позивачу не виготовлено та не доставлено. Ліжко вирішили купити дитині. В наслідок невиконання договору дитина спала на ліжку батьків, а один з них вимушений був спати на підлозі. За змістом п.2 ч.1 ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду , він має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Таким чином, судом встановлено, що Позивач виконав умови договору договору, укладеному між ним та Відповідачем - перерахував кошти за договором в повному обсязі , а Відповідач не виконав вимов договору та не виготовив і не поставив Позивачу ліжко. Виходячи з наведеного суд вважає, що вимоги Позивача про розірвання Договору та стягнення з Відповідача сплачених за договором грошей підлягають задоволенню. Пунктом 7.2. Договору, укладеному між сторонами по справі, передбачено, що в разі невиконання Виконавцем п. 3.2. Договору , Виконавець зобов*язаний сплатити неустойку в розмірі 0,1 % від вартості договору за кожен день прострочення . Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені за 16 днів - з 12.11 по 27.11.2014 року в сумі 101,92 грн., яка, на думку суду, також підлягає задоволенню, так як стягнення пені, передбачено умовами укладеного між сторонами по справі договору. Стосовно позовної вимоги що до відшкодування моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини. У відповідності до ст. 60 ЦПК України сторони зобов*язані довесті ті обставини , на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Але позивач не надав доказів, що йому була заподіяна моральна шкода відповідачем, тому суд приходить до висновку про залишення позову в частині стягнення моральної шкоди без задоволення. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial