Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина нажитловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], яку прийняв позивач, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню. Просить визнати за ним право власності на вказане вище спадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить розглянути справу у його відсутності. Відповідач Бертниківська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.06.1963 року батьками позивача [PERSON] вказано: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.09.1999 року. Судом встановлено, що у актовому записі про народження позивача [PERSON] (свідоцтво серія [NUMBER] від 19.06.1963 року) його мати зазначена як «[PERSON]», а в актовому записі про смерть (свідоцтво серії [NUMBER] від 11.09.1999 року) - «[PERSON] довідки №02-12/222, виданої 15.11.2017 року виконавчим комітетом Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] перейменована згідно рішення виконавчого комітету Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області №14 від 26.02.2004 року) с.Бертники Монастириського району Тернопільської області. Зі змісту архівної довідки Державного архіву Тернопільської області №338/04-11 від 09.10.2017 року вбачається, що Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 18.03.1991 року №848-ХІІ було відновлено населеним пунктам Тернопільської області колишні їх найменування: у Монастириському районі селу Лісове - село Бертники. Належність спірного будинковолодіння [PERSON] підтверджується даними технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду виготовленого 03 - 24.11.1988 року, згідно яких житловий будинок, розташований в [ADDRESS] у цілому належить [PERSON] Відповідно до довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №313 від 05.09.2017 року, виданої [PERSON], за адресою: [ADDRESS] одноповерховий житловий будинок загальною площею 73,8 кв.м, житловою - 54,0 кв.м під літерою «А», стайня «Б», стодола «В», погріб «ПГ», огорожа №1, ворота №2, замощення №3. На даний житловий будинок 07.09.2017 року комунальне підприємство «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт (ксерокопія технічного паспорта додана до матеріалів справи). Згідно довідки №378, виданої 26.10.2017 року виконавчим комітетом Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, станом на 15.04.1991 року згідно із записами в погосподарській книзі №8, до членів господарства належали: [PERSON], [INFO], - голова домогосподарства, [PERSON], [INFO], - дружина голови (померла [INFO] року), [PERSON] (позивач), [INFO], [PERSON], [INFO], - син, [PERSON], [INFO], - син. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.01.2006 року. Згідно інформаційної відповіді №133/01-12 від 11.12.2017 року приватного нотаріуса Монастириського нотаріального округу Садівського М.А. після смерті [INFO] року [PERSON] 25.11.2016 року заведено спадкову справу за №208/2016 за заявою позивача [PERSON] 29.11.2016 року по заведеній спадковій справі видано два свідоцтва про право на спадщину за законом - на земельні ділянки площею 1.1108 га, площею 0.2807 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.11.2016 року) (ксерокопія витягу спадкової справи додана до матеріалів справи). Згідно довідки №380, виданої 26.10.2017 року виконавчим комітетом Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті [PERSON] разом з ним був зареєстрований та проживав його син (позивач) [PERSON] [INFO] Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. У зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом (лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу №116/02-14 від 03.11.2017 року). Згідно даних по господарської книги за 1991 - 1995 роки спірне будинковолодіння належить до суспільної групи - колгоспний двір, у якому проживали [PERSON] - голова, [PERSON] - дружина голови, [PERSON] (позивач) - син, [PERSON] - син (вибув 22.08.1991 року), [PERSON] - син (вибув 02.09.1992 року). Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.ст.120-121, ст.123 ЦК УРСР ( в ред.1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. [PERSON] згідно письмової заяви від 11.10.2017 року, посвідченої головою Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованої в реєстрі за №44, [PERSON] згідно письмової заяви від 27.10.2017 року, посвідченої секретарем виконавчого комітету Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованої в реєстрі за №28, не прийняли спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], відмовились від свого права на частку у майні колишнього колгоспного двору на користь [PERSON] Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачем доведено обставини, викладені у позовній заяві, а отже, він, як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, має право на житловий будинок з надвірними будівлями, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON]

Outcome: approved