Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2016 року в справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування житловим приміщенням. В аргументацію своїх вимог зазначив, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не отримував позовні матеріали, які повинні були бути надані позивачами. Окрім цього вказав, що в нього є докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. В судове засідання позивачі не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. [PERSON] та його представник в судовому засіданні просили розглядати справу за відсутності позивачів, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Враховуючи повідомлення позивачів про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати заяву за їх відсутності. Вислухавши пояснення [PERSON] та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2016 року в справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування житловим приміщенням позовні вимоги було задоволено, визначено порядок користування квартирою розташованої за адресою: [ADDRESS], виділено у користування [PERSON] кімнату площею-15,0 кв.м., [PERSON] та [PERSON] у користування суміжні кімнату-16,4 кв.м., [PERSON] кімнату площею-9,8 кв.м., залишивши у спільному користуванні кухню-площею 7,1 кв.м., ванну-1,9 кв.м., вбиральню-0,9 кв.м., коридор-6,5 кв.м., вбудовану шафу. [PERSON] вказує, що він постійно користується кімнатою розміром 15 кв.м., там знаходяться його речі і такий порядок користування квартирою був визначеній на підставі домовленості між усіма співвласниками. Окрім цього зазначив, що між сторонами постійно виникають конфлікти з приводу користування належного їм на праві спільної сумісної власності квартирою. Також відмітив, що про заочне рішення він дізнався випадково в лютому 2017 року та помилково звернувся до Апеляційного суду м. Києва із апеляційною скаргою на нього без звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Після того як Апеляційний суд м. Києва своєю ухвалою від 23.02.2017 року повернув апеляційну скаргу, він довго шукав юриста, тому і звернувся із заявою про перегляд заочного рішення лише 22.06.2017 року. Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Статтею 229 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, докази про це. Статтею 232 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. За змістом ст. 232 ЦПК України для скасування судом заочного рішення, необхідно щоб були сукупність обставин, які в ній зазначені. З матеріалів справи убачається, що суд двічі направляв на адресу [PERSON] судові повістки (а.с.31, 54) але вони повернулися на адресу суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» тобто, суд виконав свій обов'язок щодо повідомлення сторін про час та місце розгляду справи. З наданої відповідачем [PERSON] заяви суд не вбачає ту обставину, що існують будь - які докази, що не були враховані судом під час ухвалення заочного рішення та мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також не надав жодного доказу, щоб мав істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України у результаті заяви про перегляд заочного рішення суд своєю ухвалою залишає заяву без задоволення. Таким чином, оскільки відповідачем не наданого жодного доказу, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed