Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що 17.02.2013р. о 13-30 на перехресті вул. Потьомкіна - пл. Повстання у м.Харкові внаслідок порушення ПДР водіями автомобіля «Мітсубісі» [PERSON] та «ЗІЛ ММЗ -554» [PERSON] сталося ДТП, внаслідок чого автомобіль «Мітсубісі» було пошкоджено. Оскільки [PERSON] під час ДТП виконував трудові обов'язки водія КПСП «Шляхрембуд», та відповідальність застрахована в ПрАТ «СК «Статус» то завдану шкоду автомобілю «Мітсубісі» необхідно стягнути з ПрАТ «СК «Статус» в межах страхового відшкодування в розмірі 49000 грн. та 48030,34 грн. з КПП «Шляхрембуд», з урахуванням 80% вини водія ЗИЛ. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, надали аналогічні пояснення. Представник відповідача КПСП «Шляхрембуд» заперечував проти задоволення позову, вважав ступень вини водія [PERSON] - 90%, тому страхового відшкодування шкоди достатньо. Відповідач, ПАТ СК «Статус» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду повідомлявся належним чином. Третя особа, Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду повідомлялись належним чином. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню частково. За ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. З матеріалів адміністративної справи № 646/1588/13-н судом встановлено, що в 17.02.2013р. о 13-30 на перехресті вул. Потьомкіна - пл. Повстання у м.Харкові внаслідок порушення ПДР водіями автомобіля «Мітсубісі» [PERSON] та «ЗІЛ ММЗ -554» [PERSON] сталося ДТП, внаслідок чого автомобіль «Мітсубісі» було пошкоджено. Вивченням матеріалів адміністративної справи встановлено, що [PERSON] було порушено п.12.3 ПДР України: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди», а [PERSON] - п.16.5 ПДР України: «У разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофору, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що звершують рух через перехрестя». Наведене підтверджується постановою АСХО від 14.01.2014р. При визначенні ступеню вини водіїв [PERSON], [PERSON] суд вважає хибними доводи представника позивача про більший ступень вини водія [PERSON] вз'язку з тим, що він керував більш важким автомобілем, повинен був мати більш високу кваліфікацію водія та недоведеним, що [PERSON] їхав з великою швидкістю, бо поспішав. На думку суду, ступень вини залежить від суті правопорушення та дорожної обстановки під час ДТП. Виходячи саме з цих критеріїв, суд визначає ступень вини водія [PERSON] - 60%, а водія [PERSON] - 40%, оскільки хоча [PERSON] і рухався на зелений світло світлофору, але повинен був дати дорогу водію [PERSON], який закінчував поворот та видимість дорожньої ситуації йому це дозволяла. Пояснення [PERSON] в частині, що він здійснив поворот на зелений сигнал світлофору спростовуються матеріалами адміністративної справи та постановою АСХО від 14.01.2014р. відповідно яких, [PERSON] розпочав рух на зелений сигнал світлофору, а значить [PERSON] закінчував його на жовтий або червоний сигнал світлофору. Доводи представника позивача про більш тривалий проміжок часу зеленого світла на світлофорі по пл..Повстання, на думку суду, не мають суттєвого значення для вирішення ступеню вини водіїв, оскільки фази роботи світлофору розробляються спеціалістами з урахуванням дорожньої обстановки, інтенсивності руху у всіх напрямках і є , як правило, оптимальними, доказів про неналежну роботу світлофору у зв'язку з невірно встановленою циклічністю, позивач суду не надав. З матеріалів цивільної справи (а.с.172) встановлено, що автомобіль ЗІЛ ММЗ 554М, н.з.[NUMBER], яким керував [PERSON] під час ДТП належить КПСП «Шляхрембуд», та [PERSON] виконував свої трудові обов'язки в КПСП «Шляхрембуд», що підтверджується розпорядженням про прийом на роботу, подорожним листом (а.с.59-61), тому суд вважає що юридична особа зобов'язана відшкодувати шкоду з урахуванням ступеню вини [PERSON] При визначенні розміру шкоди суд надає оцінку висновку спеціаліста № 162 від 07.03.2013р. (а.с.123-149), згідно якого вартість поновлювального ремонту автомобіля Мітсубісі з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 70204,77 грн. та висновок судової автотоварознавчої експертизи від 17.12.2014р. (а.с.153-161), відповідно якого матеріальна шкода в результаті пошкодження автомобіля Мітсубісі складає 75145,69 грн., або 121287,93 грн. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, які зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювальної ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Висновок судової автотоварознавчої експертизи від 17.12.2014р. (а.с.153-161) зроблений на підставі вищезазначеної Методики, вартість матеріального збитку прорахована у розмірі 75145,69 грн. на підставі матеріалів цивільної та справи про адміністративне правопорушення. Згідно висновку спеціаліста № 162 від 07.03.2013р. (а.с.123-149 вартість поновлювального ремонту автомобіля Мітсубісі з урахуванням курсу долара та коефіцієнта фізичного зносу складала 70204,77 грн. Висновок судової автотоварознавчої експертизи від 17.12.2014р. (а.с.153-161) про збитки у розмірі 121287,93 грн. зроблений на підставі висновку спеціаліста № 162 з урахуванням різниці курсу долару станом на 07.03.2013р. та 17.12.2014р. А оскільки відповідно ст..22 ЦК України збитками є втрати, які [PERSON] поніс для відновлення порушеного права, а автомобіль Мітсубісі було відремонтовано ще в 2013 році, що не заперечується сторонами, суд вважає саме суму 75145,69 грн. - реальною доведеною сумою збитків. Виходячи із встановленого судом ступеню вини [PERSON] 60 %, [PERSON] має бути відшкодовано 75145,69 грн.:100%?60%=45087,41 грн. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Оскільки цивільна правова відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ «СК «Статус», та встановлено ліміт страхового відшкодування 50 000 грн. (а.с.62), то ПрАТ «Статус» має відшкодувати реальну шкоду у розмірі 45087,41 грн. Відповідно ст..1194 ЦК України, оскільки різниця між фактичним розміром шкоди з урахуванням ступеню вини [PERSON] та страховою виплатою відсутня, позовні вимоги до КПСП «Шляхрембуд» не підлягають задоволенню.

Outcome: partial