Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» - про стягнення 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, відсотків по банківському вкладу за прострочений строк виконання зобов'язання, пені та відшкодування моральної шкоди. Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що 08. 01. 2014 року між ним та ПАТ «Платинум Банк» був укладений договір банківського вкладу. Загальна сума банківського вкладу становила 17495 дол. США. Строк дії договору банківського вкладу закінчився 10. 01. 2015 року. Позивач зазначає, що з 12. 01. 2015 року по 04. 02. 2015 року банк мав можливість повністю повернути позивачу суму вкладу з урахуванням обмежень НБУ - не більше 15000 грн. щодня. Позивач вважає, що всього з 12. 01. 2015 року по 04. 02. 2015 року банк міг видати 17901 дол. США. Сума до видачі на 12. 01. 2015 року склала 17 533,26 дол. США згідно виписки банку. Таким чином, на думку позивача, банк мав можливість повністю розрахуватись з позивачем до 04. 02. 2015 року включно, однак станом на 05. 02. 2015 року банк повністю не повернув позивачу суму вкладу і заборгованість склала 11 717,25 дол. США, згідно виписки банку. З огляду на зазначене, в зв'язку з неналежним виконанням банком умов договору банківського вкладу позивач, з урахуванням уточне просив суд: - стягнути з відповідача на користь позивача за прострочений строк виплати депозиту та нарахованих відсотків 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в сумі 20,74 доларів США; - стягнути з відповідача на користь позивача відсотки по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів в сумі 76,84 доларів США; - стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 3 % за кожен день прострочення строку виплати депозиту та нарахованих відсотків в сумі 7579,51 доларів США; - стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. моральної шкоди. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач ПАТ «Платинум Банк» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. В процесі розгляду справи представником відповідача до суду були подані заперечення проти позову в яких представник відповідача посилаючись на правомірність дій відповідача, вважаючи позов не обґрунтованим просив суд відмовити в задоволенні позову повністю (а.с. 46-48). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08. 01. 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» був укладений договір банківського вкладу. Загальна сума банківського вкладу становила 17495 дол. США. Вбачається, що строк дії договору банківського вкладу закінчився 10. 01. 2015 року. Позивач при зверненні до суду зазначав, що з 12. 01. 2015 року по 04. 02. 2015 року банк мав можливість повністю повернути позивачу суму вкладу з урахуванням обмежень НБУ - не більше 15000 грн. щодня. Позивач вважає, що всього з 12. 01. 2015 року по 04. 02. 2015 року банк міг видати 17901 дол. США. Сума до видачі на 12. 01. 2015 року склала 17 533,26 дол. США, згідно виписки банку. Таким чином, на думку позивача, банк мав можливість повністю розрахуватись з позивачем до 04. 02. 2015 року включно, однак станом на 05. 02. 2015 року банк повністю не повернув позивачу суму вкладу і заборгованість склала 11 717,25 дол. США, згідно виписки банку, в зв'язку з чим позивач просив суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно із ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 1, 6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Крім того, у відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання становить 20,74 доларів США; відсотки по банківському вкладу за прострочений строк виплати становить 76,84 доларів США; пеня у розмірі 3 % за кожен день прострочення строку виплати депозиту та нарахованих відсотків становить 7579,51 доларів США. Суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає його вірним, а відтак приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача моральну шкоду, яку позивач оцінює в 5000 грн., слід зазначити наступне. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування вимоги про відшкодування моральної шкоди посилалась на те, що в зв'язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно договору банківського вкладу, позивачу було завдано значних моральних страждань, що пов'язані із пережитим стресом, біллю, стражданням, переживанням за відсутність можливості пошуку роботи, так як більше двох місяців кожного дня позивач змушений був з ранку до вечора стояти з плакатом «Банк поверни кошти» перед офісом банку, їздити у два, навіть у три відділення банку за один день для отримання коштів частинами. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Судом встановлено, що при неналежному виконанні відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором банківського вкладу, позивачем були понесені певні моральні страждання. Проте, суд не погоджується з визначеною позивачем сумою моральної шкоди, вважаючи її завищеною, а тому з урахуванням принципів розумності та справедливості, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: partial