Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так, згідно свідоцтва про право власності на житло від 13.04.1993 року та Реєстраційного посвідчення від 21.07.1993 року, [PERSON] (Відповідач), [PERSON] (мати Позивача та дружина Відповідача) та [PERSON] (бабуся Позивача ) належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] (кожному по 1/3). [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті Восьмою одеською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №874/97. Спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] прийняла її донька [PERSON] . Однак право на спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] вона не оформила. Отже фактично [PERSON] , належало право власності на 2/3 частки вищевказаної квартири. Згідно Довідки № 1899 від 03.12.2018 року та довідки № 1900 від 03.12.2018 року, [PERSON] та [PERSON] на момент смерті проживали та були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Згідно Свідоцтва про народження від 04.02.1976 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно Свідоцтва про одруження від 12.07.1975 року, [PERSON] вийшла заміж та взяла прізвище чоловіка [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть від 29.05.2012 року. [PERSON] при житті склала заповіт від 16.07.2010 року, яким усе своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Спадкоємцями за законом першої черги після [PERSON] є її чоловік [PERSON] , син [PERSON] , а також дочка [PERSON] . Позивач стверджує, що після смерті матері [PERSON] , вони спільно з батьком [PERSON] прийшли до нотаріальної контори. Вони були вдвох на прийомі у нотаріуса, надали свої документи (паспорти та інше) та після чого була відкрита спадкова справа. Позивач не поспішав оформлювати документи, оскільки в квартирі проживав його батько. В 2019р. позивач дізнався до наявність заповіту на його ім`я, про наявність якого йому ніхто не повідомляв. Після того, він звернувся до нотаріальної контори із метою оформити спадщину, однак йому було відмовлено, у зв`язку із тим, що він пропустив строк звернення до нотаріуса, встановлений у 6 місяців та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується листом від 14.08.2019 року. Позивач був дуже здивований, оскільки вважав, що прийняв спадщину, так як був на прийомі у нотаріуса та надав свої документи. Лише через свою юридичну необізнаність він не склав нотаріально засвідчену заяву про прийняття спадщини, а нотаріус йому не повідомила про необхідність цього, незважаючи на те, що він відвідував її. Позивач вважає, що пропустив строк прийняття спадщини із поважних причин. На підставі викладеного, позивач просить: визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та визнати за [PERSON] , громадянином України, РНОКПП [NUMBER] право власності на 2/3 частини квартири за адресою:, [ADDRESS] , в порядку, спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . В процесі розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. В останнє судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. За вищевказаних підстав суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.04.1993 року та Реєстраційного посвідчення від 21.07.1993 року, [PERSON] (Відповідач), [PERSON] (мати Позивача та дружина Відповідача) та [PERSON] (бабуся Позивача ) належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] (кожному по 1/3). (а.с. 6) [INFO] померла [PERSON] . (а.с. 69) Після її смерті Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №874/97. Спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] прийняла її донька [PERSON] . (а.с. 62,70) Згідно Свідоцтва про народження від 04.02.1976 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно Свідоцтва про одруження від 12.07.1975 року, [PERSON] вийшла одружилась та взяла прізвище чоловіка [PERSON] . [INFO] . Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем померлої [PERSON] є її дочка [PERSON] , спадщина складається з грошових заощаджень, які знаходяться у відділені ощадбанку. (а.с. 72) Однак свідоцтво право на спадщину за законом 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яка належало померлій [PERSON] нотаріусом не було видано, проте і не було відмовлено у його видачі. Згідно Довідки № 1899 від 03.12.2018 року та довідки № 1900 від 03.12.2018 року, [PERSON] та [PERSON] на момент смерті проживали та були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Отже суд вважає, що згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963р. [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON] у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] , [INFO] померла [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть від 29.05.2012 року. (а.с. 51) Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка вона успадкувала після [PERSON] , яка померла [INFO] , а також на 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі до свідоцтва про право власності на житло від 13.04.1993 року та Реєстраційного посвідчення від 21.07.1993 року Спадкоємцями за законом першої черги після [PERSON] є її чоловік [PERSON] , син [PERSON] , а також дочка [PERSON] . [PERSON] [INFO] . зробила заповіт, згідно якого вона заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого воно не складалось, і взагалі, все те, що на момент смерті їй буде належати і на що вона буде мати право за законом заповідає [PERSON] . Вищевказаний заповіт було посвідчено державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Кулаковою Л.М., у реєстрі 6-987. З матеріалів спадкової справи, яка була заведена Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулись - чоловік померлої [PERSON] та дочка померлої [PERSON] . (а.с. 49-50) Нотаріусом під час заведення спадкової справи було встановлено, що існує заповіт [PERSON] за номером в реєстрі №6-987 від 16.07.2010р., згідно якого [PERSON] 16 заповіла все своє майно [PERSON] , позивачу по справі. (а.с. 55) В матеріалах спадкової справи є лист про виклик [PERSON] до нотаріальної контори, однак не має відомостей про отримання даного виклику. З матеріалів спадкової справи вбачається, що тільки 14.08.2019р. надійшла до нотаріальної контори заява від [PERSON] про прийняття спадщини на підставі заповіту. (а.с. 60-зворот). В позовній заяві позивач стверджує, що йому не було відомо про існування заповіту [PERSON] , а тому він не поспішав оформлювати документи на спадщину. Суд вважає, що з урахуванням відсутності відомостей в матеріалах спадкової справи про обізнаність [PERSON] про наявність заповіту, суд вважає доведеним пояснення позивача про те, що він дізнався про наявність заповіту тільки в 2019р.. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Даний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 26 червня 2019 року №565/1145/17. На підставі викладеного, суд визнає поважною причиною пропуску [PERSON] звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщину після померлої [PERSON] . Судом також встановлено, що листом Суворовської державної нотаріальної контори №2162/02-14 від 14.08.2019р. встановлено, [PERSON] було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved