Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання» Старобільський РЕМ про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і стягнення моральної шкоди. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що 06.06.2011 року він був прийнятий на роботу до Старобільського РЕМ ТОВ «Луганське енергетичне об’єднання» на посаду водія автотранспортних засобів 1-го класу транспортної дільниці згідно наказу № 03к-01/52 від 06.06.2011 року. 06.10.2014 року я був звільнений за ст. 40 п. 4 КЗпП (за прогул без поважних причин). Профсоюзне зібрання з даного питання не проводилось. 24.09.2014 року о 07 годині 30 хвилин він прийшов на роботу і отримав завдання знаходитися у резерві, тобто він повинен був весь час робочого дня знаходиться на території РЕМ. Він цілий день провів на території РЕМ у кімнаті водіїв, з якої вилучався на незначний час за особистих потреб, але з території РЕМ він нікуди не виходив за винятком обідньої перерви з 11години 35 хвилин до 12 години 25 хвилин. Його бачили на робочому місці робітники РЕМ. У вечорі йому сказали написати пояснення де він знаходився цілий день, тому що він нібито не був на робочому місці. У відношенні нього була написана доповідна записка, що він був відсутній на робочому місці майже цілий день. Вважає, що у відношенні нього було допущено грубе порушення трудового законодавства. Вважає, що причиною його звільнення послужило те, що він відмовився писати заяву про відпустку за свій рахунок, яку у нього вимагало керівництво РЕМ, а також його заява до прокуратури Старобільського району про невиплату заробітної платні. Тому просить суд винести рішення яким поновити його на роботі в Старобільський РЕМ ТОВ «Луганське енергетичне об’єднання» на посаду водія автотранспортних засобів 1-го класу транспортної дільниці; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1873 грн. 35 коп.; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги і підтвердив доводи, викладені в позові. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Крім того, надав суду письмові заперечення проти позову. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що 24 вересня 2014 року вони зібралися на роботі та провели нараду. [PERSON] було дано завдання знаходитися у кімнаті водія в очікуванні виклику. Пізніше було прийнято рішення про створення нової бригади та він почав шукати [PERSON], але не знайшов його ні в кімнаті водіїв, ні на території підприємства. Пішов шукати його пізніше, але не знайшов. Номеру мобільного телефону [PERSON] в нього не має. Далі він звернувся до старшого диспетчера, який за сумісництвом є головою профспілкової ячейки з питанням про те, що потрібно знайти водія. [PERSON] пішли вдвох шукати [PERSON], але не знайшли його. [PERSON] шукали його до обіду та після. Це відбувалося з 09 години до 13-30 – 14 години. [PERSON] шукали його періодично. Після обіду вони знов його не знайшли. Приблизно о 14 годині він написав службову записку на ім’я начальника про відсутність [PERSON] та віддав її начальнику РЕМа. Потім він взяв шляховий лист на цей автомобіль та виїхав з бригадою. Назад він повернувся о 20-20 годині. У цей день він бачив [PERSON] о 7-20 годині та о 16 годині. Більше він його у цей день не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що він працює старшим диспетчером. 24 вересня 2014 року близько 10 години до нього прийшов [PERSON] та доповів про те, що [PERSON] не має на робочому місці. [PERSON] пішли його шукати, але не знайшли. Потім він пішов на своє робоче місце. Вдруге [PERSON] прийшов приблизно о 14 годині, вони знов пройшлися по території, але [PERSON] не було. Після 14 години в кабінет прийшов [PERSON] і вони склали акт про відсутність [PERSON] на робочому місці. Акт склали втрьох в кабінеті. Акт складали на початку 15 години. Мобільного телефону [PERSON] в нього не має. [PERSON] вони шукали по території підприємства, пройшлися по боксах, де сидять водії. [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що він є головним інженером. 24 вересня 2014 року до нього надійшла службова записка про відсутність [PERSON] на робочому місці. Записку написав механік [PERSON], на записці була резолюція начальника РЕМа. В записці йшлося про те, що [PERSON] був відсутній на робочому місці з 09 до 14 годин. [PERSON] надійшла близько 14 години 10 хвилин. Ми одразу з [PERSON] та [PERSON] пройшлися по території підприємства, але [PERSON] вони не знайшли. [PERSON] повернулися до кабінету і склали акт про відсутність [PERSON] на робочому місці. [PERSON] вони шукали по всій території підприємства. Мобільного телефону [PERSON] він не знає. Інших співробітників вони бачили, але не запитували в них про [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що восени 2014 року, близько 07-30 години він привіз на роботу людей. Потім він пішов за шляховим листом і оскільки роботи йому не було, то його поставили на вахту на прохідну. Там він знаходився цілий день. Десь після 16 прийшов сторож і він пішов до кімнати водіїв, де він почув, що [PERSON] та начальник Ковальов законфліктували та [PERSON] відмовляється писати пояснювальну записку проте, де він був на протязі дня. Номеру мобільного телефону [PERSON] в нього не має. В цей день він бачив [PERSON] на нараді близько 07-30 годин та після 16 години. Відповідно до копії трудової книжки № БТ-ІІ № 0482035, [PERSON] 06.06.2011 року був прийнятий водієм автотранспортних засобів 1-го класу транспортної дільниці до Старобільського РЕМ ТОВ «Луганське енергетичне об’єднання» згідно наказу № 03к-01/52 від 06.06.2011 року. Відповідно до довідки про доходи, наданої ТОВ «Луганське енергетичне об’єднання» Старобільський РЕМ, [PERSON] має загальну суму доходу за період з квітня 2014 року по вересень 2014 року за винятком аліментів у розмірі 11243,14 грн. Відповідно до копії наказу про припинення трудового договору (контракту) № 07к-02/2С від 06.10.2014 року, [PERSON] було звільнено з 06 жовтня 2014 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України - прогул без поважної причини. Відповідно до копії листка непрацездатності серії АГБ № 551416, [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні з 25.09.2014 року по 01.10.2014 року з діагнозом: гіпертонічна хвороба. Відповідно до копії пояснювальної [PERSON] від 25.09.2014 року, 24.09.2014 року він прийшов на роботу о 07 годині 30 хвилин. Отримав завдання знаходитися в кімнаті водіїв. Весь день він провів у цій кімнаті. Декілька разів на протязі дня до кімнати заходили трактористи та водії. [PERSON] бачили його, розмовляли з ним. [PERSON] цілий день стояв на воротах та бачив, що він під час обідньої перерви об 11 годині 35 хвилин вийшов з РЕМа, а повернувся о 12 годині 25 хвилин. Після того як він дізнався про те, що йому потрібно написати пояснювальну записку, в нього піднявся тиск. Відповідно до копії акту про відсутність на робочому місці водія Старобільського РЕМ [PERSON], останній дійсно 24.09.2014 року з 09 годин 10 хвилин до 14 години був відсутній на робочому місці без поважної причини. Відповідно до копії акту про факт відмови від надання письмового пояснення з приводу відсутності на робочому місці водія автотранспортних засобів 1 класу транспортної дільниці Старобільського РЕМ [PERSON] від 24.09.2014 року, останній дійсно 24.09.2014 року відмовився письмово пояснювати підстави своєї відсутності на робочому місці 24.09.2014 року з 09 години 10 хвилин до 14 години. Відповідно до службової записки старшого механіка [PERSON] на ім’я начальника Старобільського РЕМ [PERSON], з 09 годин 10 хвилин він шукав водія [PERSON] на території РЕМ, але не знайшов його. Станом на 14 годину його знайти не виявилося можливим. У зв’язку з чим просить зафіксувати факт відсутності на робочому місці водія [PERSON] та прийняти заходи. Згідно до копії подання директора по персоналу [PERSON] відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин 24.09.2014 року було визнано прогулом без поважної причини. Просили надати згоду на звільнення [PERSON] за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до копії протоколу № ПП-22 від 02.10.2014 року засідання президиуму профкому первинної профспілкової організації, було проведено засідання з приводу звільнення водія автотранспортних засобів 1 класу транспортної дільниці Старобільського РЕМ. З зазначеного протоколу вбачається, що [PERSON] не є членом первинної профспілкової організації Незалежної профспілки енергетиків України ТОВ «Луганське енергетичне об’єднання», а тому згода від профспілки на його звільнення не потрібна. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 4 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважної причини. Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мали рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. З письмових матеріалів справи, прояснень свідків встановлено, що [PERSON] дійсно 24.09.2014 року був відсутній на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня. У зв’язку з вищевикладеним, немає підстав для задоволення вимог [PERSON], а тому суд відмовляє йому в задоволенні позовних вимог за необгрунтованістю в повному обсязі, тому що вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди витікають із звільнення. На підставі викладеного і ч.3 ст.40, ст.ст.431, 231-232 КЗпП України,

Outcome: dismissed