Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувшись до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги, просив визнати за ним 1/3 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], визнати за [PERSON], який помер 26 вересня 2011 року, 1/3 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], визнати за [PERSON], яка померла 01 квітня 2012 року, 1/3 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], право спільної сумісної власності його, [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] припинити, визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], який помер 26.09.2011 року, право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м., яка складається з 1- коридор (площею 6,1 кв.м.), 2 житлова (площею 14,9 кв.м.), 3 житлова (площею 11,2 кв.м.), 4 санвузол (площею 3,4 кв.м.), 5 кухня (площею 8,2 кв.м.), 6 шафа (площею 0,3 кв.м.), 7 шафа (площею 0, 2 кв.м.), І лоджія (площею 6,2 кв.м.), визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла 01.04.2012 року, право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м., яка складається з 1- коридор (площею 6,1 кв.м.), 2 житлова (площею 14,9 кв.м.), 3 житлова (площею 11,2 кв.м.), 4 санвузол (площею 3,4 кв.м.), 5 кухня (площею 8,2 кв.м.), 6 шафа (площею 0,3 кв.м.), 7 шафа (площею 0, 2 кв.м.), І лоджія (площею 6,2 кв.м.), посилаючись на те, що 26 вересня 2011 року помер його батько [PERSON], а 01 квітня 2012 року померла його мати [PERSON] Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається з належних їм часток квартири [ADDRESS]. Дана квартира перебуває у спільній сумісній власності його, [PERSON], [PERSON] Після смерті [PERSON], його дружина [PERSON] та він його син, прийняли спадщину, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подавали заяву про відмову від неї. Проте за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом не він ні померла [PERSON] не зверталися. В свою чергу він після смерті матері прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подавав заяву про відмову від неї. 19 травня 2015 року він звернувся до приватного нотаріуса з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, він отримав відмову у його видачі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове нерухоме майно. Після смерті батьків він не зміг найти свідоцтво про право власності на житло від 24.10.2000 року, видане Дніпровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці згідно з розпорядженням від 24.10.2000 року, яке на даний час втрачено. У звязку із зазначеним вище він вимушений звернутися з дійсним позовом. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала за наведених в позовній заяві обставин та підстав та додатково пояснила, що позивач намагався отримати дублікат свідоцтва про право власності на спірне житло, однак на його клопотання так ніякої відповіді не надійшло. Просила уточнені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, оскільки позивач не вжив усіх законом передбачених заходів для отримання дубліката свідоцтва про право власності на спірне спадкове майно. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позовних вимог не надала. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 26 квітня 1986 року був укладений шлюб. (а.с.13). Від цього шлюбу 09 червня 1986 року народився позивач [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з довідки КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] обласної ради №1492 від 18.02.2015 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.10.2000 року, видане Дніпровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці згідно з розпорядженням від 24.10.2000 року, зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №218п за реєстровим №74-146 (а.с.14). Відповідно до технічного паспорту (а.с.33-36) квартира [ADDRESS], загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м., яка складається з 1- коридор (площею 6,1 кв.м.), 2 житлова (площею 14,9 кв.м.), 3 житлова (площею 11,2 кв.м.), 4 санвузол (площею 3,4 кв.м.), 5 кухня (площею 8,2 кв.м.), 6 шафа (площею 0,3 кв.м.), 7 шафа (площею 0, 2 кв.м.), І лоджія (площею 6,2 кв.м. 26 вересня 2011 року помер [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). 01 квітня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Відповідно ч 1 ст. 368 ЦПК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч 2 ст. 370 ЦПК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, враховуючи, що спірне нерухоме спадкове майно знаходиться у спільній сумісній власності, а матерали справи не містять доказів, що між позивачем та його померлими батьками була домовленість з приводу належності кожному з них часток квартири [ADDRESS], суд приходить до висновку, що їх частки є рівними, а саме за життя [PERSON] його частка становила 1/3, за життя [PERSON] її частка становила 1/3, а частка [PERSON] становить 1/3. Як вбачається з встановлених судом обставин справи спадковим майном після смерті [PERSON] є 1/3 частка квартири [ADDRESS]. Відповідно ч 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями померлого [PERSON] : була дружина [PERSON] та син [PERSON] Відповідно довідки №1341 від 27.04.2015р. , виданої ремонтно-експлуатаційною дільницею №2 КП «Житлове господарство Самарського району» [PERSON] міської ради на момент смерті [PERSON] з ним разом проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], тому згідно ч 3 ст. 1268 останні фактично прийняли спадщину. Відповідно до положень ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, тому частка [PERSON] становила 1/6, а частка [PERSON] становить 1/6. Таким чином, спадковим майном після смерті [PERSON] є 1/2 частка квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем померлої [PERSON] є її син [PERSON] Відповідно довідки №1342 від 27.04.2015р., виданої ремонтно-експлуатаційною дільницею №2 КП «Житлове господарство Самарського району» [PERSON] міської ради на момент смерті [PERSON] з нею разом проживав та був зареєстрований [PERSON], тому згідно ч 3 ст. 1268 останній фактично прийняв спадщину. 19 травня позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті свого батька [PERSON], однак постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене нерухоме майно. 19 травня позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері [PERSON], однак постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1216, ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач намагався в позасудовому порядку отримати дублікат свідоцтва про право власності на спірне спадкове майно, про що свідчить його заява з проханням видати його дублікат, яка міститься в матеріалах справи та поштове повідомлення про її відправлення. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на\~квартиру позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої майнові права на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на частину \~квартири [ADDRESS]. Згідно Закону свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщинувимоги про визнання права на спадщину у судовому розгляді не підлягають. У разі ідмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення , невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. У справі встановлено, що внаслідок відсутності у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірне спадкове, обґрунтованих відмов нотаріуса в оформленні права на спадщину, невизнання відповідачем прав позивача на оформлення спадщини у вигляді частини спірної квартири, позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку визнати право на спадщину за законом. У відповідності до ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). З урахуванням викладених обставин та норм права, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], який помер 26 вересня 2011 року та на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла 01 квітня 2012 року. Що стосується вимог позивача про визнання за померлими [PERSON], [PERSON] у праві спільної сумісної власності по 1/3 частки спірної квартири за кожним та припинення їх права спільної сумісної власності не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 25 ЦК у момент смерті припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Всупереч вимогам ст. 3 ЦПК, статей 27 - 31 ЦПК суд не може вирішували питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у зв'язку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності. Відповідно до ст. 30 ЦПК сторонами у справі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем є фізичні та юридичні особи, а також держава. Також не можуть бути задоволені вимоги позивача про визнання за ним у праві спільної сумісної власності 1/3 частки квартири та припинення його права у спільній сумісній власності, оскільки його право на цю частку квартири [ADDRESS] на даний момент ніким не оспорюється. Таким чином, в іншій частині позову.

Outcome: partial