Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, зазначивши, що [INFO] в м.Луганськ Луганської області, помер його батько [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Про смерть [PERSON] свідчить лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причини смерті, але його смерть не зареєстрована у встановленому законом порядку, що позбавляє можливості реалізувати в подальшому права, пов`язані із спадкуванням. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу у її відсутність та заявника, заяву просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явився, також надав суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутності, покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті за №75 від 29.08.2020 року виданих лікарнею №9 Луганської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с.Приморське Новоазовського району Донецької області. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , [PERSON] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Листом Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) за вих. № 20.5-17-816 від 16.09.2020 року [PERSON] відмовлено у реєстрації смерті батька [PERSON] , у зв`язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть останньої та довідка про причину смерті не відповідають формі, визначеній Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: У відповідності до ст. 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до абзацу першого п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою. Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки можливості збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об`єктивні перешкоди, у зв`язку з чим, з метою захисту прав заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, встановивши факт того, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м.Луганськ Луганської області.

Outcome: approved