Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивував тим, що 24.04.2013 року він та [PERSON] зареєстрували свій шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, який рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполь від 07.04.2014 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 21.03.2014 року з позивача на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Посилаючись на те, що він 21.04.2018 року зареєстрував інший шлюб від якого також має дитину доньку [PERSON] , [INFO] , а дружина [PERSON]. знаходиться в декреті по догляду за дитиною, а тому сімейне та матеріальне становище змінилося, а тому просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 21.03.2014 з 1/4 до 1/6 від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач у судове засідання не з`явився, в матеріалах позову просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у позові. При цьому пояснила, що відповідач працює постійно у ПрАТ «ММК ім.Ілліча, ТЕЦ» слюсарем з ремонту парогазотурбинного устаткування 6 розряду і згідно довідки, якої додав до позову його середній заробіток за останні шість місяців перевищує 10 тисяч гривень в місяць, навіть після вирахування аліментів, які присуджені рішенням суду від 21.03.2014 року, доход за півроку у позивача складає 50 тисяч гривень, без вирахування податків. Якщо вирахувати податки та залишається близько 40 тисяч гривень (6600 грн. в місяць), тобто такий розмір заробітку залишається у позивача після сплати аліментів і податків, тому його дохід є таким, що робить можливим сплачувати йому аліменти у присудженому розмірі 1/4 частини від його доходу. Крім того, спільна з відповідачем дитина має незадовільний стан здоров`я, часто хворіє, за останній рік вона два рази перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу захворювання дихальних шляхів, та ще близько десяти разів лікувалася амбулаторно з приводу хронічного захворювання на ринофарингіт, двосторонній гайморит, тонзіліт. За останні шість місяців хвороби донька пропустила 32 дні (151 урок) у школі. Відповідач вказує, що дитина має постійних додаткових витрат на лікування, що повинно бути вирішено при розгляді справи, який позивач вважає за високим, а але відповідач так не вважає. Через постійні хвороби доньки, вона змушена була залишити роботу. Разом з тим, позивач має на праві власності двокімнатну квартиру в м. [ADDRESS] , яку він раніше здавав в оренду та отримував додатковий заробіток. Вказує, що вона на праві власності немає ні житла ні транспортних засобів, а тому матеріальне становище позивача є значно кращим, що дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання спільної дитини, а саме в такому розмірі, який визначив суд в 2014 році. Позивач не надав жодних доказів, щодо утримання з його заробітку на дітей та непрацюючу дружину перевищують 50 % його доходу (заробітку), що є завеликим. Пояснила, що на даний час знаходиться в іншому шлюбі і утримує її чоловік. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполь року було розірвано (а.с.8,10). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21.03.2014 року, яке набрало законної сили 31.03.2014 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 05.03.2014 року і до повноліття дитини (а.с. 11). Разом з тим, [PERSON] 21.04.2018 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка змінила прізвище після одруження на « [PERSON] » та мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). Крім того, [PERSON]. в період з 05.12.2018 по 08.10.2021 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (а.с.15,16). Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України та пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про зміну розміру аліментів відповідно до положень статті 192 Сімейного кодексу України є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров`я когось із них, та в інших випадках. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України). Судом установлено, що згідно з довідкою про доходи [PERSON] працює у ПрАТ «ММК ім.Ілліча», ТЄЦ слюсарем з ремонту парогазотурбінного устаткування 6 розряду та за період з серпня 2018 по січень 2019 без урахування аліментів отримав 52264,22 грн. (а.с.14). Відповідно до наданих відповідачем довідок [PERSON] , учениця першого класу Білківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Тростянецької районної ради Сумської області з 01.09.2018 по 19.03.2019 року пропустила через хворобу 32 дні (151 урок) (а.с.27-33). Відповідач у своїх поясненнях посилається на те, що спільна з позивачем дитина боліє, але до суду з позовом за вимогами про стягнення додаткових витрат на дитину не зверталася, хоча відповідно до ст. 185 СК України має право. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на викладене, ураховуючи те, що у позивача на даний час змінився сімейний стан, він перебуває у шлюбі з [PERSON] , від шлюбу у них народилася спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] , дружина та дитина перебувають на його утриманні, у зв`язку з цим, наявні підстави для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітньої доньки, на думку суду, є розумним. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved