Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачкою сім`я розпалася через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Збереження сім`ї позивач вважає неможливим та на примирення не згоден. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25.11.2019 року сторонам надавався строк для примирення терміном 6 (шість) місяців, яким вони так і не скористалися. У судове засідання позивач не з`явився, проте завчасно подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с.6). Відповідачка не з`явилася до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с.23). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] був зареєстрований 12.02.2005 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області зроблено запис за №21 (а.с.5). З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивач наполягає на розлученні, а відповідачка не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище « [PERSON] ». На підставі\~ст.104,105,112-113\~СК України,\~

Outcome: approved