Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що на підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 02 жовтня 2017 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі по 888 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення нею навчання та на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 888 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення ним навчання. Виконавчий лист про стягнення аліментів, зокрема на утримання повнолітньої дочки [PERSON] на даний час перебуває на виконанні в Іллінецькому районному відділі ДВС. Як зазначив позивач його син [PERSON] , [INFO] , працює в м. Київ на підприємстві по встановленні сонячних батарей та щомісячно отримує повну суму законодавчо встановленого мінімуму заробітної плати. Таким чином, [PERSON] , маючи постійну роботу протягом повного робочого дня, він не являється на даний час таким, що потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням в розумінні ч. 1 ст. 198 та ч. 1 ст. 199 СК України, що є однією з основних умов при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина. За таких умов, оскільки позивач на даний час ніде не працює через відсутність роботи, а тому не має ніяких заробітків, а матеріальне становище його сина [PERSON] стосовно отримання доходів значно краще ніж його, так як він отримує щомісячний розмір законодавчо встановленого мінімуму заробітної плати, чого не має він, позивач просить звільнити його від обов`язку сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] за вищевказаними рішеннями суду. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк подала відзив на позовну заяву, в якому позовних вимог не визнала, зазначила, що син навчається на ІІ курсі в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини, з терміном навчання з 01.09.2018 по 30.06.2021 рік, та на день подання відзиву ніде не працює та заробітної плати не отримує, у зв`язку з чим надати довідку про його місце роботи немає можливості. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким у задоволенні позову відмовити із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов`язків батьків утримувати повнолітніх дітей. Так, судом встановлено, що на підставі рішення Іллінецького районного суду від 02 жовтня 2017 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі по 888 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення нею навчання та на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 888 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення ним навчання (а.с.7-8). Відповідно до ст. ст. 180, 199, 200 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд не бере до уваги доводи позивача про те, що його повнолітній син [PERSON] , на утримання якого з нього стягуються аліменти за рішенням суду, на даний час працює, оскільки дане твердження не підтверджено доказами у справі. При цьому суд також бере до уваги те, що [PERSON] наразі навчається на денній формі навчання за контрактом в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини. Термін його навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року. Вартість навчання складає 29550 грн. Вказане підтверджується наданою відповідачем і наявними у справі копією договору №973 про надання освітніх послуг від 15 серпня 2018 року, у зв`язку з чим [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Таким чином, з огляду на викладене в контексті наведених правових норм, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про припинення стягнення з нього аліментів, присуджених за рішенням суду на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, слід відмовити. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір в розмірі 768,40 грн., який було сплачено позивачем при зверненні до суду з позовною заявою про припинення стягнення аліментів, слід залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed