Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона 06.03.2018р. придбала у відповідача однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Даний будинок вона придбала у [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 06.03.2018р. На сьогоднішній день в ньому зареєстрований колишній власник будинку [PERSON], який під час укладення договору купівлі-продажу зобовязувався знятись з реєстрації, про що свідчить п.11 даного договору, але на момент подання позову до суду так і не виконав своїх зобовязань. Реєстрація відповідача в будинку не дає їй можливості повноцінно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився.До суду надано пояснення на позовну заяву, де відповідач просить розгляд справи провести у його відсутність та зазначає, що дійсно [PERSON] придбала у нього квартиру та він у ній на даний час зареєстрований, але фактично не проживає. На даний час він знаходиться за межами м.Олександрії, так як фактично проживає в м.Києві, де і працює, з позовними вимогами погоджується у повному обсязі. Суд постановив провести розгляд справи у відсутність не явившихся осіб та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають\~задоволенню з таких підстав.\~ Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 3 ст. 9 ЖК України). Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст. 391 ЦК України. З витягу про реєстрацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна про реєстрацію права власності вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.10). Згідно договору купівлі-продажу 06.03.2018 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] (а.с.8-9). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №2143 від 05.03.2018р., виданої управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради, [PERSON] зареєстрований [INFO] (а.с.12). Таким чином, відповідач зареєстрований в квартирі, як колишній власник, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради. У силу ст..41 Конституції України \~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно ч. 1 ст.317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~зі ст. 319 ЦК України \~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частиною 1 ст.321 ЦК України \~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.150 Житлового Кодексу України власники квартири користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право на розпорядження квартирою, що знаходиться в приватній власності. Статтею 405 ЦК України \~визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Отже, право члена сім'ї власника квартири щодо користування квартирою, є похідним від прав власника на це житло. Позивачем та його представником не надано доказів, що відповідач перебуває у родинних стосунках з позивачем або є членом його сімї. Відповідно п. 1 ч. 1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. З огляду на припинення права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], суд зауважує, що одночасно з цим припинилось його право на користування цією квартирою, оскільки право користування\~\~є похідним від права власності. Відповідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Застосовуючи положення статті 391 ЦК України \~відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити з того, що відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК України\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями (бездіяльністю) відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно чітко розмежувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї , попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника житла таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( п.3 ч.1 ст.346 ЦК України) із знаттям останнього з реєстрації. З огляду на тлумачення змісту права власності (ч.1\~ст.317 ЦК України) та рівність умов у здійсненні своїх прав ( ч.3\~ст.319 ЦК України) позивач має право на звернення до суду з даним позовом. За таких обставин, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він є колишнім власником квартири та в силу закону припинення права власності тягне за собою припинення такої правомочності як користування спірною квартирою. Аналіз вищезазначеного дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які\~\~постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, докази про те, що між сторонами були встановлені інші домовленості, у матеріалах справи відсутні.

Outcome: approved