Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог він зазначив, що 03.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку. В договорі від 03 липня 2015 року [PERSON] вказав, що має право на будинок, як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON], померлого 20 квітня 2011 року і при реєстрації договору купівлі-продажу у нотаріуса предявить документи, що підтверджують його право на будинок. Після чого він неодноразово звертався до вілповідача з проханням у встановленому законом порядку оформити договір купівлі-продажу нотаріально, але останній ухилявся мотивуючи це тим, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі. Позивач надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити. Відповідач надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Мосьпанове, вул. Грузіна, б. 32 (а.с. 9). В договорі від 03 липня 2015 року [PERSON] вказав, що має право на будинок, як спадкоємець за законом після смерті батька (а.с. 9) [PERSON], померлого 20 квітня 2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 314900, виданим 22 квітня 2011 року Мосьпанівською сільською радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 11), і при реєстрації договору купівлі-продажу у нотаріуса предявить документи, що підтверджують його право на будинок. Після чого позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням у встановленому законом порядку оформити договір купівлі-продажу нотаріально, але останній ухилявся мотивуючи це тим, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі у звязку із наступним. Житловий будинок № 32 по вул. Грузіна у с. Мосьпанове Чугуївського району Харківської області з надвірними будівлями належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20 травня 1971 року, який було посвідчено Мосьпанівською сільською радою депутатів-трудящих. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Мосьпанове, вул. Грузіна, б.\~32, який належав спадкодавцю, що підтверджується довідкою № 261 від 08 жовтня 2015 року, виданою виконавчим комітетом Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області. (а.с. 13) Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законом, він не заявив про відмову від неї. Відповідач [PERSON] (спадкоємець першої черги) після смерті [PERSON] прийняв спадщину, адже на момент смерті [PERSON], померлого 20 квітня 2011 року, постійно проживав разом з ним за адресою: вул. Грузіна буд.32, с. Мосьпанове, Чугуївського району Харківської області. Крім того, [PERSON] відмову від прийняття спадщини не заявляв. Отже, [PERSON] як спадкоємець за законом своєчасно прийняв спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті і відповідно має право на спадкове майно. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. У відповідності до п. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди . Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Отже, зазначений вище договір купівлі-продажу може бути визнано дійсним, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо істотних умов даного договору, а саме предмету договору та ціни. Крім того, позивач виконав угоду шляхом передачі грошей [PERSON], а останній передав позивачу ключі від будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved