Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. В судовому засіданні позивач по справі [PERSON] позов підтримав повністю з мотивів викладених в позовній заяві, який просить задоволити. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу слухати в його відсутності, позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав: Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] 14.10.2013 р. позичив у позивача по справі [PERSON] кошти в сумі 2400 грн., які пообіцяв повертати рівними частками по 200 грн. кожних два тижня, починаючи з 15.11.2013 року і на підтвердження чого дав останньому ([PERSON]) письмову розписку / а.с.4/ Також того самого дня, тобто 14.10.2013 року відповідач по справі [PERSON] знову позичив у позивача по справі [PERSON] кошти в сумі 1000 грн., мотивуючи тим, що йому не вистачає коштів для вирішення особистих питань, які пообіцяв повертати рівними частками по 150 грн. кожного місяця і на підтвердження чого дав останньому ([PERSON]) письмову розписку./а.с.5/. Як ствердив в судовому засіданні позивач по справі [PERSON] відповідач по справі [PERSON] в зазначений строк кошти не повернув, пояснюючи відсутністю коштів. Згідно ч. 1ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв'язку. Відповідно до статті 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, до цього часу борг відповідачем [PERSON] не повернутий позивачу по справі [PERSON] Крім того, з відповідача по справі [PERSON] слід стягнути в користь позивача по справі [PERSON] 300 грн. судових витрат, пов'язаних з наданням юридичної допомоги адвокатом згідно квитанції №000283 від 08.10.2014 та 340 грн. судового збору /а.с.6/. А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі, прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст. ст. 526, 610,625,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved