Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до міського голови Котовської міської Ради Одеської області [PERSON], стверджуючи, що 23 липня 2014 року на 51-й сесії Котовської міської ради Одеської області 6 скликання, відповідач прилюдно, офіційно висловлював недостовірну інформацію про те, що нібито позивач входить в злочинне угрупування, а саме: «Котовська прокуратура перетворилася на мисливський клуб по полюванню за Котовським бізнесом, задача поставлена ??нагнути, підпорядкувати Котовський бізнес, встановити особистий контроль прокуратури в особі прокурора [PERSON] над Котовський бізнесом, для цього створено групу людей в кількості 3-4 людей, більшість судимі, котрих коригує один з них, працював колись в податковій поліції і в курсі справи. Проста схема, пишуться запити в Котовський виконком, просять дати інформацію на того чи іншого підприємця або на групу осіб. Ми звичайно даємо їм таку інформацію. Після цього готуються запити в податкову, пожежну, санстанцію, енергетиків, з проханням здійснити перевірки за таким переліком підприємців. Виявляються незначні порушення і починається з ним робота». Позивач також стверджував, що під висловлюванням «працював колись в податковій поліції» він має на увазі саме себе, оскільки він є колишнім начальником Котовської податкової міліції. Вказані висловлювання вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки у будь-яке злочинне угрупування він не входить, заяв на підприємців ніколи не писав. Позивач просить суд визнати, що поширені відповідачем відомості, що він вчиняє злочин, входить в злочинне угрупування, яке незаконно вимагає кошти від підприємців міста Котовська, а саме: «Котовська прокуратура перетворилася на мисливський клуб по полюванню за Котовським бізнесом, задача поставлена ??нагнути, підпорядкувати Котовський бізнес, встановити особистий контроль прокуратури в особі прокурора [PERSON] над Котовський бізнесом, для цього створено групу людей в кількості 3-4 людей, більшість судимі, котрих коригує один з них, працював колись в податковій поліції і в курсі справи. Проста схема, пишуться запити в Котовський виконком, просять дати інформацію на того чи іншого підприємця або на групу осіб. Ми звичайно даємо їм таку інформацію. Після цього готуються запити в податкову, пожежну, санстанцію, енергетиків, з проханням здійснити перевірки за таким переліком підприємців. Виявляються незначні порушення і починається з ним робота» - недостовірними, зобов'язати відповідача припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно нього та не пізніше наступного дня після набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати інформацію вказану в попередньому пункті шляхом публічного виступу на телеканалі Котовського телебачення, в газеті «Котовські вісті» та на черговій сесії Котовської міської ради, із зазначенням у ньому такого тексту: «поширена мною інформація 23 липня 2014 року на 51 сесії Котовської міської ради 6 скликання відносно [PERSON] була недостовірною і не відповідає дійсності. Прошу вибачення перед [PERSON] за свої неправді висловлювання», стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. та судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували у повному обсязі, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. Стверджували, що стосовно позивача на 51 сесії Котовської міської ради 6 скликання міським головою [PERSON] не було зазначено жодної інформації, будь-яких відомостей або посилань на його професійну чи будь-яку іншу діяльність. Припущення позивача про аналогію між ним та «колишнім працівником податкової міліції» є абсолютно безпідставним і таким, що не має під собою підґрунтя, взагалі міський голова [PERSON] не його мав на увазі. У зв'яжу з вищенаведеним, просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення осіб, свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. З наданих суду матеріалів, судом встановлено, що 23 липня 2014 року на 51-й сесії Котовської міської ради Одеської області 6 скликання, міський голова [PERSON] висловлював інформацію, а саме: «Котовська прокуратура перетворилася на мисливський клуб по полюванню за Котовським бізнесом, задача поставлена ??нагнути, підпорядкувати Котовський бізнес, встановити особистий контроль прокуратури в особі прокурора [PERSON] над Котовський бізнесом, для цього створено групу людей в кількості 3-4 людей, більшість судимі, котрих коригує один з них, працював колись в податковій поліції і в курсі справи. Проста схема, пишуться запити в Котовський виконком, просять дати інформацію на того чи іншого підприємця або на групу осіб. Ми звичайно даємо їм таку інформацію. Після цього готуються запити в податкову, пожежну, санстанцію, енергетиків, з проханням здійснити перевірки за таким переліком підприємців. Виявляються незначні порушення і починається з ним робота». Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що дійсно вказана позивачем інформація була висловлена міським головою [PERSON] на 51-й сесії Котовської міської ради Одеської області 6 скликання. На їх думку, під висловом «колишній працівник податкової міліції» міський голова [PERSON] мав на увазі саме [PERSON], як колишнього начальника Котовської податкової міліції. [PERSON] та [PERSON] одразу подумали, що йде мова саме за [PERSON] Проте суд не може прийняти до уваги покази свідків, оскільки надані ними свідчення є їх власною думкою та ґрунтуються лише на припущеннях, особистих міркуваннях, та не підтверджені жодними доказами та матеріалами. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Згідно п.15 постанови при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно ст.ст. 24, 25, 28, 29, 30 ЦК України ознаками фізичної особи є: прізвище, ім'я, по-батькові, цивільна правоздатність, цивільна дієздатність особи та місце проживання особи. Дослідивши відеоматеріали 51-ї сесії Котовської міської ради Одеської області 6 скликання, суд встановив, що відповідачем [PERSON] не було зазначено жодної ознаки фізичної особи [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як в позовній заяві так і в своїх поясненнях наданих у судовому засіданні, позивач [PERSON] вказує, що міський голова [PERSON] під висловом «колишній працівник податкової міліції» мав на увазі саме його. Однак, доводи позивача не знайшли свого підтвердження у ході судового засідання та не були підтверджені належними об'єктивними доказами, а ґрунтуються лише на припущеннях самого позивача. Враховуючи, що позивач не надав суду належних доказів про те, що поширена відповідачем інформація є саме про нього, а тому суд приходить до висновку, що розповсюджена інформація не є такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. За таких обставин, і позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно позивача, стягнення з відповідача компенсації моральної шкоди та стягнення судових витрат є також необґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed