Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Філії «Одеського регіонального управління ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення в примусовому порядку суми вкладу за договором №9325/1-6 про банківський строковий вклад у розмірі 74473,00 грн. та відсотків у розмірі 32023,40 грн., розірвання договору №8770/7-12 про банківський строковий вклад (депозит), стягнення в примусовому порядку суми вкладу за договором №8770/7-12 у розмірі 8265,00 грн. та відсотків у розмірі 1868,85 грн., стягнення судового збору. В подальшому позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, відповідно до уточненого позову, поданого до суду 05.11.2014 року, просив суд: стягнути в примусовому порядку з Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та кредит»» на користь [PERSON] суму вкладу за договором № 9325/1-6 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Акційний» у розмірі 74473,00 грн. та відсотки у розмірі 32023,40 грн.; стягнути в примусовому порядку з Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та кредит»» на користь [PERSON] 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 3194,89 грн.; стягнути в примусовому порядку з Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та кредит»» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1096,91 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] 06.11.2012 року підписав з АТ «Банк «Фінанси та кредит» договір № 9325/1-6 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Акційний». Відповідно до п. 1.1 договору № 9325/1-6, «Клієнт» вносить, а «Банк» приймає грошові кошти в національній валюті у сумі 74473,00 гривень на строк з 06.11.2012 по 06.05.2013 р.р. 31.12.2013 року, 14.01.2014 року, [PERSON] подавав до філії банку заяви з проханням повернути йому кошти за вищевказаним договором, але до теперішнього часу коштів так і не отримав, що і стало приводом для звернення до суду з зазначеним позовом. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що договір між ним та банком був укладений, а кошти внесені на рахунок банку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] 06.11.2012 року підписав з АТ «Банк «Фінанси та кредит» договір № 9325/1-6 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Акційний» (а.с. 6). Відповідно до п. 1.1 договору № 9325/1-6, «Клієнт» вносить, а «Банк» приймає грошові кошти в національній валюті у сумі 74473,00 гривень на строк з 06.11.2012 по 06.05.2013 р.р. Згідно з п. 1.2. вищезазначеного договору за час користування коштами Банк нараховує і виплачує «Клієнту» прості проценти за ставкою 21,5 % річних. На підтвердження внесення коштів до банку [PERSON] надав до суду копію квитанції, з якої взагалі не вбачається коли вона була сформована (дата), та практично не можливо розгледіти інші дані. На вимогу надати на огляд суду оригінал квитанції [PERSON] та його представник не змогли її надати, як не змогли надати і ощадну книжку. Як вбачається з матеріалів справи, 31.12.2013 року, 14.01.2014 року, [PERSON] подавав до філії банку заяви з проханням повернути йому кошти за вищевказаним договором (а.с. 11, 12). 30.01.2014 року в.о. керуючого філією АТ «Банк «Фінанси та кредит» звернувся до начальника УДСБЕЗ Головного управління МВС України в Одеській області з заявою про вчинення злочину (а.с. 53), відповідно до якої в результаті проведення інвентаризації грошових коштів та з`ясування обставин підписання з [PERSON] договору з`ясувалось, що грошові кошти на загальну суму 74473,00 грн. до каси Відділення №9 Філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та кредит» не надходили, за даними бухгалтерського обліку грошові кошти не оприбутковувалися. Договір, додаткова угода та квитанції в електронній системі SR-Bank не зареєстровані, як у Відділенні №9, так і в Філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в електронному вигляді та паперових носіях - відсутні. Зазначена заява банку внесена до ЄРДР, реєстраційний номер кримінального провадження 12014160000000131 (а.с. 54). Відповідно до листа слідчого управління ГУМВС України в Одеській області від 10.10.2014 року за №4/11684 (а.с. 148) [PERSON] визнаний потерпілим у кримінальному провадженні №12013170110003948, повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України [PERSON]. відносно [PERSON] у кримінальному провадженні №12013170110003948 не винесено, в зв`язку з тим, що необхідно провести додаткові дослідження по вказаному факту. Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. З огляду на закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах визначення договору банківського вкладу, - банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. За змістом статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. Інструкції). Пункт 10.1. Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки. Таким чином, виходячи із встановлених по справі обставин, на підставі зазначених вище доказів у справі, доведено, що грошові кошти у розмірі 74473,00 грн. до банку - АТ «Банк «Фінанси та кредит» не надходили, ощадну книжку або будь-який інший документ, що підтверджує внесення грошей до банку позивач до суду не надав. За таких обставин правових підстав для стягнення за договором банківського вкладу суми коштів у розмірі 74473,00 грн. з банку на користь [PERSON] не вбачається., а відповідно і відсутні підстави для стягнення відсотків за вказаним договором та 3 % річних. Вирішуючи спір, суд враховує правову позицію Верховного Суду України по справі №6-149цс13 (постанова від 29.01.2014 року) та по справі №6-17цс12 (постанова від 06.06.2014 року). Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed