Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 29 січня 1977 року в сільській раді с. Городниця Підволочиського районну Тернопільської області, актовий запис № 3. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти: які на даний час досягли повноліття. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, переконаний, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, відповідач в позасудовому порядку розірвати шлюб не бажає, а тому просить позов задовольнити, терміну на примирення не надавати. Сторони, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. Позивач позов підтримав. Відповідач позовні вимоги визнала, проти надання терміну на примирення заперечила. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позовні вимоги, з наступних підстав: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ИД №296660, виданого 29 січня 1977 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 29 січня 1977 року в Городницькій сільській раді, актовий запис № 3, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Хлистун». Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти, які досягли повноліття, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Згідно із\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя ( ч.1\~ст.110 СК України). Згідно зі\~ст.112\~СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, судом встановлено, що спільне подружнє життя з сторін не склалося, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя неможливе та суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Хлистун», в своїй заяві про бажання його змінити не зазначила. За вказаних суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved