Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на ті обставини, що він та відповідачі по справі є співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS], із встановленим розміром часток: [PERSON] - 47/200; [PERSON] - 47/200; [PERSON] - 53/100, і протягом тривалого часу співвласники користуються домоволодінням в наступному порядку: позивач: приміщення першого поверху житлового будинку літ. «А»: 1-1 житлова кімната, 1-2 - житлова кімната, 1-Зжитлова кімната, 1- санвузол, II- коридор, Ш-кухня; літ. «а» - прибудова. [PERSON] - приміщення другого поверху житлового будинку літ. «А»: 2-1-коридор; 2-2 житлова кімната, 2-3 - житлова кімната, 2-4 житлова кімната, ІУ- санвузол, У-коридор, УІ-кухня; XIII - коридор; ХІУ - кухня-їдальня; літ. а-3 - прибудові; літ. «Б» гараж - сарай; літ. Д - душ, літ. В- туалет; літ. Е - сарай; літ. а-3 - прибудова. [PERSON]- приміщення першого поверху житлового будинку літ. «А»: 3-1 житлова кімната, 3-2-гардеробна, 3-3 житлова кімната, IX - кухня, УІІ- коридор, VIII- кухня; приміщення другого поверху житлового будинку літ. «А»: 4-1- житлова кімната; 4-2 житлова кімната, 4-3 - житлова кімната, X - кухня - їдальня; XI- коридор, XII - санвузол; літ. Г - кухня, літ. а-2 - прибудова. Враховуючи, що останнім часом між сторонами виникають непорозуміння з приводу користування, утримання та збереження спільного майна, він змушений звернутися до суду з даним позовом та просить виділити йому частку у спільній частковій власності, а саме у житловому будинку [ADDRESS] відповідно до порядку користування, який склався між сторонами протягом тривалого часу. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом у якому посилається на ті обставини, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, він спільно із [PERSON] успадкував в рівних частках 47/100 вищезазначеного житлового будинку. За договором дарування ВСС № 764548 від 16.06.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори № 2-2039, він подарував своєму сину - [PERSON] належну йому частку домоволодіння (47/200). Після укладення зазначеного договору дарування, [PERSON] спільно з [PERSON] приватизували земельну ділянку, що підтверджується державним актом [NUMBER], зареєстрованим 07.02.2008 року. 26.04.2011 року [PERSON] та [PERSON] розірвали договір дарування від 16.06.2005 року, у зв'язку з чим до [PERSON] перейшло право власності на 47/200 домоволодіння, а також право власності на відповідну частину земельної ділянки, про що на оригіналі державного акта на право власності на земельну ділянку зазначила державний нотаріус при посвідченні договору про розірвання договору дарування. Проте, оформити право власності на відповідну частину земельної ділянки він не має можливості, оскільки на момент укладання договору дарування [PERSON] частини домоволодіння (16.06.2005 року) земельна ділянка ще не була приватизована, а, отже, не була предметом дарування, у зв'язку з чим внаслідок розірвання договору дарування відсутня можливість скасувати реєстрацію за [PERSON] права власності на 47/200 земельної ділянки та зареєструвати її за ним; крім того, вчинений державним нотаріусом запис на державному акті про право власності на земельну ділянку про перехід до нього права власності на 47/200 земельної ділянки у зв'язку із розірванням договору дарування частини домоволодіння, унеможливлює відчуження [PERSON] на його користь відповідної частини земельної ділянки за цивільно - правовим договором. За таких обставин просить визнати за ним право власності на 47/200 частин земельної ділянки площею 0,0631 га за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити відповідно до першого варіанту судовою будівельно-технічної експертизи від 10.02.2016 р.. Проти задоволення зустрічного позову не заперечував. Відповідач [PERSON], та його представник позовні вимоги [PERSON] визнали та не заперечували проти задоволення позову за першим варіантом судової будівельно-технічної експертизи від 10.02.2016 р . Зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] проти задоволення первісного та зустрічного позовів не заперечувала. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], та зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.1989 р. виданого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Зоріною Л.Н., позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] успадкували 47/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, за адресою: [ADDRESS] Відповідно до договору дарування від 16.06.2005 року, посвідченого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою № 2-2039, [PERSON], подарував своєму сину - [PERSON], належну йому частку домоволодіння (47/200). Відповідно до державного акту [NUMBER], зареєстрованого 07.02.2008 року, після укладення вищевказаного договору дарування, [PERSON] спільно з [PERSON] приватизували земельну ділянку. 26.04.2011 року сторони розірвали договір дарування від 16.06.2005 року, у зв'язку з чим до [PERSON] перейшло право власності на 47/200 домоволодіння. Відповідно до ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 10.02.2016 року, запропоновано єдиний варіант виділу часток співвласників у домоволодінні, що розташоване за адресою [ADDRESS]. Даний варіант розподілу відповідає усталеному порядку користування домоволодінням, який склався між співвласниками, що сторонами визнається, не суперечить інтересам сторін та не порушує прав інших осіб. З огляду на вищевикладене вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10.02.2016 року. Вимоги за зустрічним позовом судом задовольняються з огляду на наступне: Статтею 120 ЗК передбачено, що з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) . Аналогічна норма міститься в ст. 377 ЦК. Як вбачається із напису державного нотаріуса Першої держаної нотаріальної контори, вчиненого 26.04.2011 року на державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER], зареєстрованого 07.02.2008 року, у зв'язку з розірванням договору дарування від 16.06.2005 року, до [PERSON] перейшло право власності на 47/200 земельної ділянки, яка відповідно до вищезазначеного державного акту станом на 26.04.2011 року перебувала у спільній частковій власності [PERSON] (47/100) та [PERSON] (53/100). Як зазначено в Листі ВСУ від Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» відповідно до ст. 392 ЦК особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов'язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов'язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов'язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа. Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес. Чинною редакцією ст. 120 ЗК передбачено, що з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (ст. 377 ЦК і ст. 120 ЗК в редакції Закону від 5 листопада 2009 р. № 1702-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю»). Вирішуючи спори про визначення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, право власності на які при їх відчуженні перейшло до набувача без визначення в договорі права на земельну ділянку, суд повинен з'ясовувати, зокрема: чому це питання не було вирішено в договорі; можливість укладення між відчужувачем і набувачем додатка до цього договору щодо права набувача на земельну ділянку; чи не свідчить реальна можливість використання всієї земельної ділянки за цільовим призначенням саме про той розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, який існував до їх відчуження. Аналогічні роз'яснення надані в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 р. № 2). Оскільки [PERSON] не був співвласником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на момент приватизації земельної ділянки та видачі 07.02.2008 року державного акту на право власності [NUMBER], і набув право власності на відповідну частку земельної ділянки лише 26.04.2011 року на підставі ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, у зв'язку з укладанням договору про розірванням договору дарування, яким не могло бути вирішено питання щодо переходу права власності на земельну ділянку, вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню.

Outcome: approved