Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просив встановити факт народження другої дитини жіночої статі [INFO] року в Автономній Республіці Крим, м. Сімферополь, визначене ім'я якої: [PERSON], батьками якої є [PERSON], [INFO], громадянка України, та [PERSON], [INFO], громадянин України. Заява обґрунтована тим, що встановлення вказаного факту народження дитини необхідне для її реєстрації та отримання свідоцтва про народження українського зразка, оскільки дитина народилась в м. Сімферополь в АР Крим, що перебуває на тимчасово окупованій території. При зверненні до відділу реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ для реєстрації народженої в АР Крим дитини, заявник отримав відмову, оскільки не надано документів, визначених ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв'язку з вищевикладеним заявник звернувся до суду із вказаною заявою В судове засідання заявник не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, подану заяву підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. [PERSON] є братом [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER]. У відповідності до Свідоцтва про шлюб від 28 жовтня 2011 року, що видане Відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1406. Як зазначено у заяві, [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - дівчинка. Із медичного свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04 лютого 2015 року, виданого Відділом реєстрації народження м. Сімферополь Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим вбачається, що вищевказані особи записані батьками дитини жіночої статі, [PERSON], народженої [INFO] року, та зазначено про народження дитини в АР Крим. Відповідно до листа від 07 липня 2018 року № 6355/16.12-36т.2, Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої [INFO] року у громадянки [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено неналежної форми документ. Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Надані заявником медичні документи, видані медичним закладом, що підпорядкований російській окупаційній владі, на яку як на державу окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права покладено відповідальність порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ст.5 ч.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї. Відповідно до ч.1 ст.17 цього ж Закону, у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження (п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. З врахуванням наведеного, судом встановлено, що встановлення факту народження дитини має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію народження доньки сестри заявника та отримати відповідне свідоцтво про народження, а встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved