Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Відділення № 51 про захист прав споживача та стягнення коштів і відсотків за договором банківського вкладу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12 січня 2015 року, між ним та ПАТ «Банк» Фінанси та кредит» було укладено договір-заяву №300131/155614/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в іноземній валюті за умовами якого, він вніс, а банк прийняв грошові кошти в доларах СШАна депозитний рахунок в сумі 15\~658,05 доларів США на строк з 12 січня 2015 року по 12 квітня 2015 року. Відповідно до п.2 договору, за час користування коштами банк нараховує і сплачує вкладникові проценти за ставкою 11,6 % річних. 14 квітня 2015 року він звернувся до відповідача з заявою про повернення суми вкладу готівкою, однак отримав відмову. Незважаючи на неодноразові звернення банк належні йому кошщти з депозитного рахунку не повернув. Просить стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його користь вклад у сумі 15\~658,05 доларів США, проценти у сумі 55,48 доларів США та 3% річних у сумі 77,22 доларів США, а всього у сумі 15\~790,75 доларів США. Представник позивача в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просила їх задоволити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення по справі. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 12 січня 2015 року, між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в особі Відділення №51 було укладено договір-заяву №300131/155614/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в іноземній валюті. Відповідно до умов вказаного договору позивачем в банку було розміщено грошову суму в розмірі 15\~658,05 доларів США на строк з 12 січня 2015 року по 12 квітня 2015 року, що підтверджується копією Меморіального валютного ордеру №62330 від 12 січня 2015 року. Відповідно до умов договору, а саме до п. 6, після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов, кошти з депозитного рахунку повертаються клієнту за його письмовою вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний або депозитний рахунок, дія закінчення договору припиняється. 14 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про повернення суми вкладу готівкою, однак станом на день розгляду справи вклад банком йому не повернутий. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Згідно вимог ст. 1060 ЦК України\~за договором банківського вкладу незалежно від його виду (строковий або за вимогою) банк (сторона, що прийняла від іншої сторони грошову суму) зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 64 Конституції України\~встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно\~ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч.1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України\~зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того,\~статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно п. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань по своєчасному і належному поверненню банківського вкладу є порушенням умов договору банківського вкладу і наведених норм Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства та умов договору. Крім того, відповідно до\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачем є громадянин, який придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Оскільки позивач є вкладником, що уклав з відповідачем - банком, договір банківського вкладу (депозиту) з метою отримання зі спливом встановленого договором строку вкладу та процентів на нього, тобто замовив банківські послуги для задоволення своїх власних побутових потреб, позивач є споживачем. Відносини між споживачами товарів (робіт, послуг) і виробниками, виконавцями, продавцями в умовах різних форм власності, захист прав та інтересів споживачів регулюється Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. У відповідності до ч.2\~ст. 625ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та наявні всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved