Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на різні погляди на сімейне життя та обов'язки. З 2013р. сторони припинили фактичні подружні відносини та ведення спільного господарства, але проживають разом. В зв'язку з вмщевикладеним позивач вважає, що шлюб існує формально і його слід розірвати. Від цього шлюбу у сторін дітей немає. Розірвати шлюб через органи РАЦСу відповідач відмовляється. Позивач та відповідач у засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій він також просив розглядати справу за його відсутності. Від відповідача також надійшла заява про визнання вимог та розгляд справи без її участі. В своїх заявах сторони зазначили про неможливість примирення між ними. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 16.06.2007 року у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №267. Від шлюбу у подружжя дітей нема. Причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя та обов'язки, у зв'язку з чим сторони не підтримують подружні відносини. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, відповідач погодилась на розірвання шлюбу, про що надала заяву до суду, тому суд вважає, що надавати строк для примирення не доцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved