Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 07.03.2012 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №25. Від сумісного подружнього життя в них народилась донька, [PERSON], [INFO]. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливе та нестерпне. Кожний із них має різні погляди на життя та введення спільного господарства. З 2013 року почали жити окремо та подружніх стосунків не підтримують, повністю втрачено почуття поваги та любові. Переконана, що спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Шлюб носить лише формальний характер, примирення неможливе. Сім'я фактично розпалась. Майнових спорів між ними немає. Просить після шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених у фабулі позову. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому згідно з ст.169 ЦПК України суд вважає, що справу можливо слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ст.16 ч.1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, проте згідно ст.13 ч.2 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Крім того, особи, які беруть участь у справі, не повинні зловживати своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 27 ЦПК України, зокрема, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з наявного у матеріалах справи свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.4), сторони уклали шлюб 07.03.2012 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Галицьким відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міського управління юстиції зроблено запис № 25. Від подружнього життя у сторін народилась донька, [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER], яке зареєстроване Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, зроблено запис № 3101.(а.с.6) Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин з 2013 року. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв'язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити.

Outcome: approved