Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом посилаючись на те, що він є власником квартири в житловому будинку, що розташована в [ADDRESS], та є являється користувачем земельної ділянки, на якій розташований вказаний об'єкт нерухомості. Вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Бобринецької міської ради Кіровоградської області №1474 від 30.08.2013 року надано [PERSON] дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність безкоштовно земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0500 га. за адресою [ADDRESS]. Рішенням Бобринецької міської ради Кіровоградської області №1759 від 05.02.2014 року [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) гр. [PERSON] загальною площею 0,0442 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вищевказаною адресою. Вважає, що міська рада видала на вже збудовану будівлю, яка являється нежитловою, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. При цьому міська рада при прийнятті вказаних рішень не врахувала, що межі даної земельної ділянки за актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 26.12.2013 року не були погоджені з власниками житлового [ADDRESS], змінивши розмір присадибної земельної ділянки власників житлового [ADDRESS] без їх погодження. Вказує, що при прийнятті оскаржуваних рішень було порушено норми Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», якими передбачено, що до житлових і громадських будинків треба передбачати проїзди шириною 3,5 метри на відстані не ближче 5 метрів від стін суміжних будинків. Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечено влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та капнизів на території суміжних ділянок. Для забезпечення функціонування господарсько-побутових об'єктів та споруд по завезенню питної води в водоналивні басейни, вивезення нечистот з каналізаційних ям повинні бути забезпечені умови для влаштування заїздів у домоволодіння до цих об'єктів. Також зазначає, що при проектуванні проїздів до домоволодінь необхідно забезпечувати можливість проїзду пожежних машин до житлових, вбудовано-прибудинкових приміщень (Т.1 а.с. 56-64). До початку розгляду справи представник позивача подав заяву (Т.1 а.с. [ADDRESS]), в якій виклав позовні вимоги в новій редакції, а саме: 1. Скасувати рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 30 серпня 2013 року № 1474 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою , щодо відведення у власність безкоштовно, земельної ділянки загальною площею - 0,0500 та. для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд гр.[PERSON]. 2. Скасувати рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 05 лютого 2014 року № 1759 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки розміром 0,0442 га . у власність /шляхом безоплатної передачі/, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд гр. [PERSON]. 3. Скасувати свідоцтво про право власності гр.. [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим №3520810100:50:108:0010, площею - 0,0442 га. , що знаходиться за адресою [ADDRESS] 4. Зобов'язати Бобринецьку міську раду перевести вилучену земельну ділянку розміром 0,0442 га. за кадастровим №3520810100:50:108:0010, що знаходиться за адресою [ADDRESS] 5. Зобов'язати Бобринецьку міську раду надати дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність безкоштовно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS], згідно заяви від 30.09.2013 року голові Бобринецької міської ради та рішення комісії Бобринецької міської ради з питань АПК, земельних відносин, благоустрою, розвитку населених пунктів та ЖКХ від 24.10.2013 року № 42, та надати дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність безкоштовно, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Дані рішення прийняти, у відповідності до Конституції України, пожежних, санітарних, державних будівельних норм ДБН -360-92 «Містобудування. Панування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. Для забезпечення функціонування господарсько-побутових об'єктів , споруд та потреб по завезенню питної води в водоналивні басейни, вивезення нечистот з вигрібних каналізаційних ям , забезпечення можливості проїзду пожежних машин до житлових, вбудовано - прибудованих приміщень залишити заїзд до будинків по [ADDRESS] та [ADDRESS] шириною 2,15 м. довжина - 33,45 м. загальною площею - 71,92 кв.м. за Бобринецькою міською громадою , з метою спільного користування жителів будинків по [ADDRESS] та [ADDRESS]. 6. Заборонити передачу спільного заїзду до дворів жителів будинків за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] будь-якій із вищезгаданих сторін, та іншим особам щоб не порушувати конституційні права кожної із сторін. В подальшому ухвалою суду від 07.07.2014 року позовна вимога про скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку за кадастровим №3520810100:50:108:0010, площею - 0,0442 га., що знаходиться за адресою [ADDRESS] видане гр. [PERSON], за заявою представник позивача (Т.1 а.с.243) залишена без розгляду (Т.1 а.с.244-245). В судовому засіданні після переходу до розгляду справи по суті, під час дослідження письмових доказів представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог (а.с.242), в якій виклав позовні вимоги в наступній редакції: 1. Скасувати рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 30 серпня 2013 року № 1474 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою , щодо відведення у власність безкоштовно, земельної ділянки загальною площею - 0,0500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд гр.[PERSON] , так як дане рішення суперечить Конституції та чинного законодавства України . 2. Скасувати рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 05 лютого 2014 року № 1759 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки розміром 0,0442 га . у власність /шляхом безоплатної передачі/, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд гр. [PERSON], так як дане рішення суперечить Конституції України та чинного законодавства України . 3. Зобов'язати Бобринецьку міську раду надати дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність безкоштовно, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS], згідно заяви від 30.09.2013 року голові Бобринецької міської ради та рішення комісії Бобринецької міської ради з питань АПК, земельних відносин, благоустрою, розвитку населених пунктів та ЖКХ від 24.10.2013 року № 42. 4. Зобов'язати Бобринецьку міську раду Кіровоградської області визнати земельну ділянку між домоволодіннями жителів будинків за адресою [ADDRESS] та № [ADDRESS] спільним заїздом, дане рішення прийняти, у відповідності до Конституції України, земельного законодавства, пожежних, санітарних, державних будівельних норм ДБН-360-92 «Містобудування. Панування і забудова міських і сільських поселень». 5. Визнати водоналивну басину власністю жителів будинку за адресою [ADDRESS]. Позовні вимоги, викладені в заяві (Т.1 а.с.242) під порядковими номерами 4 та 5 за своїм змістом є новими вимогами, що змінюють предмет спору. Оскільки вони заявлені позивачем в порушення вимог ст. 31 ЦПК України після переходу судом до розгляду справи по суті, суд їх до розгляду не приймає. Представник позивача позов підтримав з обставин, викладених в позовній заяві, додатково пояснивши, що оскаржені рішення Бобринецької міської ради є незаконними, оскільки територія землі, що розташована між будинками по [ADDRESS] є спільним заїздом до вказаних домоволодінь, належить до земель запасу, та повинна перебувати у спільному користуванні жителів вказаних домоволодінь, та не може бути передана у приватну власність [PERSON] Крім того, при прийнятті рішення Бобринецькою міською радою №1759 від 05.02.2014 року, якою затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON], межі земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS], не були погоджені із суміжними землекористувачами, зокрема по [ADDRESS], де проживає позивач, а також [PERSON], [PERSON], [PERSON] збудована позивачем та іншими власниками домоволодіння по [ADDRESS], яка розташована на території земельної ділянки позивача. Існуюча забудова домоволодіння за [ADDRESS] м.Бобринець не дозволяє позивачу в повному обсязі користуватися виїздом, що розташований зі сторони [ADDRESS]. Стверджує, що обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, завезення питної води у водоналивну басину та вивезення нечистот з вигрібної ями, що розташована за адресою: [ADDRESS] м.Бобринець можливе лише через виїзд зі сторони домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Щодо встановлення умов сервітуту із [PERSON] згоди не досягнуто. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позову заперечили з обставин, викладених в запереченні, додатково пояснивши, що оскаржувані рішення Бобринецької міської ради та видане свідоцтво про право власності є законними та скасуванню не підлягають. Водоналивна басина знаходиться на території її землеволодіння. Просить відмовити в задоволенні позову (Т.1 а.с. 77-80). Представник відповідача Бобринецької міської ради Кіровоградської області - Холодовський С.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснивши, що оскаржувані рішення є законними, прийняті на підставі норм Земельного кодексу України та чинного законодавства України. Власником землі, що розташована в м.Бобринець за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS], на час прийняття оскаржуваних рішень, була територіальна громада м. Бобринець, розпорядником якої була Бобринецька міська рада, тому при виділенні земельної ділянки по [ADDRESS] у власність [PERSON] погодження її меж із жителями суміжного домоволодіння, по [ADDRESS] законодавством не вимагається. Представник відповідача Бобринецької міської ради Кіровоградської області - Пальок В.І. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснивши, що оскаржувані рішення є законними, розпорядником обох ділянок була Бобринецька міська рада, межі спірної земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS] погоджувались з позивачем попереднім власником будівлі, - ТОВ «АГРО-ЗОО-ВЕТ», при підготовці проектної документації із землеустрою для укладення договору оренди земельної ділянки. Земельна ділянка була сформована з визначенням її меж та передана в оренду ТОВ «АГРО-ЗОО-ВЕТ». Вказана земельна ділянка належала до категорії землі житлової та громадської забудови, яка при передачі у власність [PERSON] не змінилась. При передачі земельної ділянки у власність [PERSON] за адресою [ADDRESS] площа та конфігурація земельної ділянки була змінена. Будинок, що розташований за адресою: м.Бобринець, [ADDRESS] є багатоквартирним, земельна ділянка перебуває у комунальній власності та спільному користуванні його жителів. Територія, що розташована між сусідніми будинками за адресами: м.Бобринець, [ADDRESS] та [ADDRESS] поділена межею між двома домоволодіннями та не відноситься до земель загального користування. Суд заслухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 20 серпня 2013 року [PERSON] купила за договором купівлі-продажу з ТОВ «АГРО-ЗОО-ВЕТ» комплекс будівель, що розташований за адресою [ADDRESS], який складається: будівля, підвал - обкладені цеглою, загальною площею 224,7 кв.м., позначені на плані технічної документації літерами А, А1 кр, розташований на земельній ділянці площею 0,0460 гектар. Кадастровий номер земельної ділянки 3520810100:50:108:0002. Право користування земельною ділянкою підтверджується договором оренди землі, укладеного між Бобринецькою міською радою та ТОВ «АГРО-ЗОО-ВЕТ» 05 травня 2010 року (а.с.85-87). Рішенням сорокової сесії Бобринецької міської ради «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність безкоштовно, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, гр. [PERSON]» №1474 від 30 серпня 2013 року надано дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність, безкоштовно, земельної ділянки загальною площею - 0,0500 га (Т.1 а.с.164). Рішенням сорокової сесії Бобринецької міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність (шляхом безоплатної передачі) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, гр. [PERSON]» №1759 від 05 лютого 2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) гр. [PERSON] загальною площею - 0,0442 га. з них: 0,0442 га. - під житловою забудовою одно - та двоповерхового для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ 02.02.01) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с.165). 12.02.2014 року [PERSON] видане свідоцтво про право власності на земельну ділянку за кадастровим №3520810100:50:108:0010 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею - 0,0442 га., що знаходиться за адресою [ADDRESS] (Т.1 а.с.88). З копії свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області 12.10.2013 року [PERSON] у зв'язку з укладенням шлюбу змінила прізвище із «[PERSON]» на «[PERSON]» (Т.1 а.с.83). З інвентарної справи №2283 на домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] та інвентарної справи №2282 на домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS], розпочатої 17.05.1971 року, зокрема садибних планів (схем), вбачається, що земельна ділянка, що розташована за адресою [ADDRESS] межує із земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с. 167, 172). З садибного плану (схеми) та ескізу домоволодіння по [ADDRESS] інвентарної справи №2282 вбачається, що воно складається із будинку, господарських будівель та споруд, а також земельної ділянки, призначеної для їх розміщення та обслуговування (Т.1 а.с.167-168). З копії свідоцтва про право власності на житло від 29 липня 1993 року, яке знаходиться в інвентарній справі №2282 на домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що Бобринецьке бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира / приміщення квартири спільного заселення, одноквартирний будинок/, яка /який/, знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві власності [PERSON], та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] (Т.1 а.с.170). Зі схематичного плану будівельного кварталу №22 міста Бобринець, складеного Кіровоградським бюро технічної інвентаризації 27.02.1955 року (Т.2 а.с.10), дослідженого судом за участю спеціаліста - начальника відділу Держземагенства в Бобринецькому районі Кіровоградської області Гончарук О.В., судом встановлено, що домоволодіння, розташоване на [ADDRESS] та домоволодіння, розташоване на [ADDRESS], які є суміжними, та на даний час є домоволодіннями під номерами [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідно. Отже, вказані домоволодіння існували ще як мінімум з 1955 року. Спірна земельна ділянка не належить до землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо), що є землями комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність (п. «а)» ч.4 ст. 83 ЗК України). Відповідно до генерального плану (копії ситуаційної схеми проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність [PERSON] (Т.1 а.с.195, Т.2 а.с.9) та схематичного плану будівельного кварталу №22 міста Бобринець, складеного Кіровоградським бюро технічної інвентаризації (Т.2 а.с.10)), досліджених судом за участю спеціаліста - начальника відділу Держземагенства в Бобринецькому районі Кіровоградської області Гончарук О.В., а також садибних планів (схем), що містяться в інвентарних справах №2283, судом встановлено, що в домоволодіння за адресою [ADDRESS], існує окремий в'їзд з [ADDRESS] (Т.1 а.с.145,146). Також в'їзд [ADDRESS] має домоволодіння за адресою [ADDRESS] (Т.1 а.с.147). Таким чином, самовільне облаштування позивачем іншого окремого в'їзду на територію земельної ділянки по [ADDRESS], з території суміжного домоволодіння, що знаходиться [ADDRESS] (Т.2 а.с. 1-4), суперечить генеральному плану забудови, оскільки сторона позивача не надала жодних доказів правомірного володіння або користування суміжною земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Сторони де довели, чи дозволяють архітектурно-будівельні норми, санітарні правила і правила протипожежної безпеки облаштувати такий окремий в'їзд із сусіднього домоволодіння. Другий, самочинно облаштований жителями домоволодіння по [ADDRESS] (Т.2 а.с. 1-4) існує без достатніх правових підстав. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України, зокрема які регулюють відносини спільної сумісної власності, норми яких зобов'язують співкористувачів земельної ділянки за адресою [ADDRESS], узгодити між собою спільне користування земельною ділянкою. Згідно ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Сторона позивача не довела перед судом належними та допустимими доказами неможливість задоволення своїх потреб іншим способом. Відповідно до ч.1, 3 статті 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням у їх сукупності з огляду на твердження представника позивача про те, що територія землі, що розташована між будинками по [ADDRESS] є спільним заїздом до вказаних домоволодінь, а задоволення потреб позивача щодо обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, завезення питної води у водоналивну басину та вивезення нечистот за адресою: [ADDRESS], м.Бобринець можливе лише через виїзд зі сторони домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], як підстави, якими обгрунтувано позовні вимоги суд приходить до висновку, що дані твердження є безпідставними та необґрунтованими. За вказаних обставин рішення сорокової сесії Бобринецької міської ради «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність безкоштовно, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, гр. [PERSON]» №1474 від 30 серпня 2013 року є правомірним та не порушує прав позивача, а вищевказані обставини не можуть бути підставою для скасування зазначеного рішення міської ради. Доводи представника позивача щодо порушення Бобринецькою міською радою при прийнятті оскаржуваних рішень норм ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» суд до уваги не приймає, оскільки вказані норми були прийняті в 1992 році та не можуть застосовуватись до існуючої забудови, яка була здійснена задовго до прийняття вказаного ДБН, про що свідчить також інвентарні справи №2282, 2283 на вказані домоволодіння, схематичний план будівельного кварталу №22 міста Бобринець, складеного Кіровоградським бюро технічної інвентаризації 27.02.1955 року. Межею щодо якої виник спір є межа, що проходить по границі земельної ділянки домоволодіння відповідача [PERSON], що має адресу: м.Бобринець, [ADDRESS], та земельної ділянки домоволодіння по [ADDRESS], міста Бобринець. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] надали суду за змістом аналогічні показання про те, що проживають в будинку м.Бобринець [ADDRESS], що складається з декількох окремих квартир. Користується разом з позивачем та іншими власниками квартир вказаного будинку земельною ділянкою зазначеного домоволодіння. Стверджують, що обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, завезення питної води у водоналивну басину та вивезення нечистот за адресою: [ADDRESS] м.Бобринець можливе лише через виїзд зі сторони домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Жителі будинку за [ADDRESS] м.Бобринець та позивач користуються виїздом зі сторони домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та спірною земельною ділянкою більше 10 років. Вищевказані покази свідків [PERSON] та [PERSON] в цій частині суд оцінює критично та до уваги не приймає, оскільки дані свідки проживають [ADDRESS] та мають особисту зацікавленість у вирішенні справи на користь позивача, що також впливає і на їх особисте право користування земельною ділянкою. Вказані свідки [PERSON] та [PERSON] за змістом дали аналогічні показання також про те, що водоналивну басину будували, обслуговують та користуються жителі домоволодіння [ADDRESS], м.Бобринець, тому вона є їх спільною власністю. Вказана басина розташована на території домоволодіння по [ADDRESS], м.Бобринець. Згідно статті 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Частиною 2 цієї статті визначено, що Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Оскільки при виготовленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: в [ADDRESS], у власність (шляхом безоплатної передачі) [PERSON] загальною площею - 0,0442 га., в порушення вимог ст. 198 ЗК України не було проведено погодження меж земельної ділянки з землекористувачами суміжної земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Бобринець, [ADDRESS], суд констатує, що комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, виходячі зі змісту ст. 198 ЗК України, не завершено. При цьому Бобринецькою міською радою при прийнятті рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність (шляхом безоплатної передачі) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, гр. [PERSON]» №1759 від 05 лютого 2014 року не було враховано, що акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 26.12.2013 року землекористувачами землеволодіння по [ADDRESS], не підписано (Т.1 а.с.91), а суміжна межа в порушення вимог ст.198 ЗК України не погоджена. Вказане питання постійною комісією Бобринецької міської ради з питань АПК, земельних відносин, благоустрою, розвитку населених пунктів та ЖКГ щодо спірної межі де знаходиться басина, не вирішено, про що свідчить акт обстеження від 11.10.2013 року (Т.1 а.с. 20-21,198), протокол засідання №42 від 24.10.2013 року (Т.1 а.с.22-23,197) та витяг з протоколу №43 від 26.12.2013 року (Т.1 а.с.40-41) вказаної комісії, що покладені в основу проекту землеустрою. Хоча між сторонами існує спір про суміжну межу між домоволодіннями, зокрема щодо належності частини земельної ділянки, на якій розташована водоналивна басина (Т.1 а.с.193,194; Т.2 а.с.5,), вимога про встановлення межі між суміжними ділянками не заявлена. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. За вказаних обставин суд позбавлений можливості з'ясувати питання про те, до якої земельної ділянки належить територія, на якій розташована водоналивна басина. Отже вказане рішення Бобринецької міської ради №1759 від 05 лютого 2014 року, яким затверджено проект землеустрою, прийнято передчасно з порушенням вимог Земельного кодексу України, зокрема норм ст. 198 ЗК України. Доводи представників Бобринецької міської ради, що земельна ділянка, що передана у власність [PERSON] була сформована в її межах ще ТОВ «АГРО-ЗОО-ВЕТ» - попереднім власником будівлі та землекористувачем при оформленні договору оренди спірної земельної ділянки суд до уваги не приймає, оскільки згідно технічної документації із землеустрою (Т.1 а.с.183-191) та копії договору купівлі-продажу від 12.08.2013 року (Т.1 а.с.85-87) земельна ділянка мала площу 0,0460 га за кадастровиим номером 3520810100:50:108:0002, а після виготовлення проекту землеустрою (Т.1 а.с.192-204) спірна земельна ділянка мала площу 0,0442 га за кадастровим номером 3520810100:50:108:0010. Тобто при наданні [PERSON] спірної земельної ділянки була сформована нова земельна ділянка з іншими ідентифікуючими ознаками щодо площі, меж земельної ділянки з присвоєнням іншого кадастрового номеру. Вказане свідчить, що погодження позивачем меж земельної ділянки при виготовленні технічної документації із землеустрою (Т.1 а.с.183-191) за актом погодження в натурі меж земельної ділянки від 30.06.2009 року (Т.1 а.с.186) суд до уваги не приймає так-як межі земельної ділянки були змінені. Вимоги про зобов'язання відповідача перевести земельну ділянку розміром 0,0442 га, що розташована за адресою [ADDRESS] до земель запасу не підлягає задоволенню внаслідок її безпідставності та необґрунтованості, а також з тих підстав, що суд не може підміняти колегіальний орган місцевого самоврядування, вирішення якого належить до виключної компетенції Бобринецької міської ради. Вимоги про зобов'язання Бобринецьку міську раду надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність безкоштовно, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд [PERSON] за адресою [ADDRESS] та заборону передачу спільного заїзду до дворів жителів будинків за адресою: м.Бобринець, [ADDRESS] та [ADDRESS] будь-якій із вищевказаних осіб та іншим особам також є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Вказана вимога залежать від наявності належного звернення, розгляду відповідної заяви та письмової відмови Бобринецькою міською радою у задоволенні заяви, однак сторона позивача не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вищевказаних обставин. Отже вказані вимоги спрямовані на майбутнє, а тому не можуть бути задоволені судом. Представником позивача не доведено перед судом належними та допустимими доказами належність земельної ділянки, що розташована за адресою [ADDRESS] до домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS]. Обрані позивачем способи захисту, викладені в похідних вимогах, не відповідають порушеному праву, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні даних вимог. Крім того, вказані вимоги є похідними від вимог про скасування рішення Бобринецької міської ради №1474 від 30 серпня 2013 року. Оскільки суд відмовив у задоволенні вказаної вимоги суд також відмовляє і у задоволенні похідних від неї вимог про зобов'язання Бобринецьку міську раду надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність безкоштовно, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд [PERSON] за адресою [ADDRESS] та заборону передачу спільного заїзду до дворів жителів будинків за адресою: м.Бобринець, [ADDRESS] та [ADDRESS] будь-якій із вищевказаних осіб та іншим особам. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише в частині скасування рішення сорок четвертої сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання №1759 від 05 лютого 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) гр. [PERSON]». В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема щодо розподілу між сторонами судових витрат. Таким чином, у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача Бобринецької міської ради на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 368, 369, 381, 401, 402, 1174 ЦК України, ст. ст. 38, 39, 42, 198 ЗК України,

Outcome: partial