Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до державного підприємства «Нігинський кар'єр» про стягнення заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 14.08.2013 р. по 10.04.2014 р. працював на підприємстві слюсарем. Відповідач за період роботи неодноразово порушував законодавство про виплату заробітної плати. При звільненні заробітну плату йому не виплатив. Згідно довідки від 07.05.2014 р. заборгованість підприємства по заробітній платі становить 3800,98 грн. Невиплатою заробітної плати відповідач порушив його права, спричинив моральну шкоду, оскільки втратив нормальні життєві зв'язки, нервував, потребує додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач просить суд на підставі ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України винести рішення яким стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 3800,98 грн., середній заробіток з часу звільнення по день фактичного розрахунку в сумі 950,24 грн. та 5000 грн. заподіяної моральної шкоди. Під час розгляду справи в суді позивач уточнив позовні вимоги, просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на його користь: заборгованість по заробітній платі в сумі 3400,98 грн., середній заробіток за затримку розрахунку по день винесення рішення суду, 5000 грн. заподіяної моральної шкоди(а.с.15). В суді представник позивача зменшила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 3075 гривні 98 коп., середній заробіток за затримку розрахунку з дня звільнення по день винесення рішення суду, 5000 грн. заподіяної моральної шкоди. Суду представник позивача пояснила, що після звернення з позовом до суду відповідачем двічі було сплачено борг по заробітній платі в загальній сумі 725 грн., невиплата заробітної плати спричинила позивачу значних моральних страждань оскільки він важко хворий, хворіє онкологічним захворюванням, після звільнення з роботи проходив лікування яке потребувало і потребує в подальшому значних коштів; не заперечила щодо розміру середньоденної заробітної плати яка визначена відповідачем в наданій суді довідці. Представник відповідача в суді позов визнав частково, не заперечив щодо стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 3075,98 грн. та середнього заробітку за затримку з розрахунком з врахуванням наданої суду довідки. Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з підприємства моральної шкоди в зв'язку із їх недоведеністю. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач працював на державному підприємстві «Нігинський кар'єр» слюсарем 5 розряду в гірничому цеху з 14.08.2013 р. по 01.04.2014 р. Наказом № 8-к від 01.04.2014 р. позивач був звільнений з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача(а.с.7), довідкою підприємства від 07.05.2014 р. (а.с.5). Заборгованість підприємства по заробітній платі перед позивачем станом на 21.03.2014 р. складала 3448,86 грн., що підтверджується довідкою відповідача № 104 від 01 квітня 2014 р.(а.с.4). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В день звільнення підприємством з позивачем розрахунок не був проведений. Станом на 01.05.2014 р. заборгованість підприємства по заробітній платі перед позивачем становила 3800,98 грн., що підтверджується довідкою підприємства № 171 від 07.05.2014 р.(а.с.6). Після звернення 12.05.2014 р. з позовом до суду відповідачем було частково сплачено позивачу заборгованість по заробітній платі, а саме: 30.05.2014 р. перераховано на картковий рахунок позивача 400 грн. та 16.06.2014 р. - 325 грн., що підтверджується приєднаними до матеріалів справи копіями платіжних доручень про перерахування заробітної плати працівникам підприємства та копіями відомостей № 29 від 30.05.2014 р. та № 30 від 13.06.2014 р. Розмір заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі таким чином складає 3075 гривні 98 коп., зазначені уточнені позовні вимоги відповідач визнав, а тому вони підлягають до задоволення. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки судом встановлено, що позивачу не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 02.04.2014 р. по день винесення рішення судом. Обрахування розміру середнього заробітку здійснюється відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 02 1995 року № 100 (із змінами і доповненнями). Період затримки виплати позивачу належних йому сум від підприємства за період з 02.04.2014 р. по 17.06.2014 р. складає 50 робочих днів(квітень - 20; травень - 19; червень - 11), при цьому кількість робочих днів в 2014 році визначалась судом з врахуванням листа Міністерства соціальної політики України № 9884/0/14-13/13 від 04 вересня 2013 р. Згідно довідки відповідача № 297 від 10.06.2014 р. середньоденна заробітна плата позивача становила 109,99 грн. Середній заробіток який підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача з 02.04.2014 р. по 17.06.2014 р. складає 5488,50 грн.(109,77 грн. х 50 днів = 5488,50 грн.) з яких підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації за затримку розрахунку при звільненні підлягають до задоволення в повному обсязі також оскільки представник відповідач не заперечив щодо стягнення середнього заробітку за затримку в розрахунку при звільненні. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Своєчасною невиплатою при розрахунку належної позивачу заробітної плати відповідач порушив його законні права позивача, що призвело до моральних страждань та душевних переживань позивача. При визначені розміру заподіяної позивачу моральної шкоди суд враховує зміст позовних вимог, особу позивача, те, що він є важко хворим, тривалість страждань, ступінь вини відповідача, розмір несвоєчасно виплачених при розрахунку коштів, обставини справи, а тому вважає що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 1200 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved