Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому в зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків, прохає позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , який проживає з позивачем. Відповідач повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, з сином не спілкується, не цікавиться його станом здоров`я та розвитком. Ухвалою суду від 23.03.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. Ухвалою від 13.04.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 13.05.2021 замінено третю особу - орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на орган опіки та піклування Пришибської сільської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області. Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] звернулися на адресу суду з клопотанням про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористалася. Представник органу опіки та піклування Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся на адресу суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні 10.06.2021 позивач та його представник позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Представник органу опіки та піклування Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області Хорощак В.В. проти задоволення позову не заперечував, та пояснив, що розмови про матір [PERSON] сприймає дуже болісно, починає плакати. Мати його не відвідує та не приймає участі в його житті. Іноді телефонує, проте знаходиться в стані алкогольного сп`яніння під час таких дзвінків. Проживає хлопець з батьком та бабою, які забезпечили йому належні умови. [PERSON] забезпечений необхідними для навчання, розвитку та відпочинку речами. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є донькою позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Показала, що проживала разом з матір`ю та братом [PERSON] , проте через сварку з матір`ю почала проживати окремо. [PERSON] забрав жити до себе батько так як мати тривалий час зловживає спиртними напоями та не виконує свої батьківські обов`язки. Встановивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.11.2016, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.06.2020 задоволено позов [PERSON] , припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 900 грн щомісячно. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , 2009 року народження, заборгованість [PERSON] за період з 30.01.2019 по 01.10.2020 складає 77663,80 грн. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в провадженні підрозділу дізнання ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 12021175520000009 від 20.01.2021, порушене за заявою [PERSON] щодо ухилення [PERSON] від сплати аліментів. Як зазначено у висновку, наданому органом опіки та піклування, при обстеженні житлово-побутових умов проживання сім`ї комісією встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком та бабусею [PERSON] в [ADDRESS] . Будинок газифікований, оснащений електропостачанням та водопостачанням. В дворі є літня кухня. Всі споруди чисті, охайні. Житлові приміщення витримують санітарно-гігієнічних норм (в будинку є ванна кімната та санвузол). [PERSON] забезпечений всім необхідним, має ноутбук, особисте ліжко, особисту шафу, має все необхідне для сну та відпочинку. З вказаного висновку вбачається, що 07.06.2021 психологом опорного закладу «Пришибський заклад загальної середньої освіти» з [PERSON] було проведено бесіду та встановлено, що в навчальному закладі [PERSON] навчається з листопада 2018 року. За час навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований та працелюбний учень. На уроках завжди уважний, старанно виконує домашнє завдання. Має добрий загальний розвиток. Після розлучення батьків хлопчик залишився проживати з матір`ю, проте вона не виконувала свої батьківські обов`язки і з листопада 2018 року опіку над [PERSON] встановив батько [PERSON] . За час перебування хлопчика під наглядом батька хлопчик завжди охайно вдягнений, задоволений умовами проживання, з радістю розповідає про нових друзів, тішиться подарунками отриманими від батька та бабусі. Хлопчик приймає активну участь у культурному життя школи та громади. [PERSON] став більш відкритим, перестав соромитися висловлювати свою думку, частіше посміхається. За три роки проживання окремо від матері, [PERSON] бачив її лише кілька разів, і завжди мати була в стані алкогольного сп`яніння. Згідно повідомлення служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 20.12.2018 № 866, за результатами проведеної оцінки потреб сім`ї гр. [PERSON] , було встановлено, що [PERSON] має добрі та безпечні житлово-побутові умови для проживання, виховання та повноцінного розвитку малолітньої дитини. На даний час, [PERSON] у зв`язку із зловживанням спиртними напоями має недостатній батьківський потенціал та не здатна в повному обсязі виконувати обов`язки по вихованню дитини та догляду за нею. Факти вчинення [PERSON] домашнього насильства стосовно малолітньої дитини [PERSON] , 2009 року народження, або за його присутності відсутні. Зі слів [PERSON] , за час подружнього життя з чоловіком він неодноразово застосовував до неї фізичне насильство та продовжує їй погрожувати. [PERSON] зловживає алкогольними напоями та потребує психологічної допомоги та лікування від алкогольної залежності. [PERSON] не має самостійного (офіційного) доходу. З її слів працює швачкою без оформлення трудових відносин. З інформації наданої опорним закладом «Пришибський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06.04.2021, [PERSON] навчається в 5 класі. Батько [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина. Мати [PERSON] не приділяє уваги, нехтує вихованням сина. За період коли [PERSON] проживав з батьком та бабусею ( 2018-2021 рр.) мати двічі відвідала його. [PERSON] один раз був у неї, але вона не захотіла з ним спілкуватися. Мати дуже рідко спілкується з сином по телефону. Успіхами дитини постійно цікавиться батько [PERSON] та бабуся [PERSON] . Спілкуються у телефонному режимі, відвідують школу. Мати [PERSON] ніякого зв`язку з школою не підтримує. Спостерігається недбайливе ставлення до дитини з боку матері. Відповідно до висновку психолога від 08.04.2021 щодо особистої прихильності дитини [PERSON] , [INFO] , до кожного з батьків, було встановлено, що [PERSON] проживає разом з батьком в с. Пришиб. Мама проживає окремо в м. Горішні Плавні. Спілкується з мамою він лише по телефону, ходити до неї в гості він не хоче, адже має велику образу на маму, що ґрунтується на спогадах про спільне життя з нею однією сім`єю. Через це він говорить що не любить її. В ході розмови стало відомо, що мати хлопчика зловживає алкоголем, [PERSON] до цього ставиться дуже негативно. Після проведеної діагностики встановлено, що ставлення хлопчика до мама дуже відсторонене. Він дистанціюється від неї, виключає її із зони свого розвитку. Не прагне спілкуватися з нею, а при моделюванні ситуації спілкування схильний до протесту. Участь мами в житті хлопця ситуативна. Простежується емоційна дистанція в стосунках. Щодо батька, то стосунки з ним достатньо емоційно близькі. Хлопчик включає його до найближчої зони свого розвитку. Схильний слухатися його, прагне проводити разом час, довіряє йому, чекає підтримки від нього. У випадку розлуки - сумує. Емоційно приємні та близькі стосунки відчуває також з сестрою та бабусею по лінії батька. Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05.04.2021 встановлено, що [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] , якій і належить будинок. Санітарний стан приміщення задовільний, в помешканні дотримуються санітарно-гігієнічні норми. Будинок оснащений електропостачанням, газифікований, проведено водопостачання, є кухня облаштована всім необхідним, ванна кімната. Умови для життя дитини задовільні. Є окрема кімната, місце для сну та відпочинку, оснащена всім необхідним для розвитку дитини. Тепло та затишно. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 09.06.2021, комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Пришибської сільської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Пришибської сільської ради, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав за систематичне невиконання батьківських обов`язків. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім`ї. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, у відповідності до ст.ст.150,151 Сімейного кодексу України (далі - СК України) первинний і головний обов`язок по вихованню дитини покладається на її батьків. Передача дитини на виховання іншим фізичним чи юридичним особам не звільняє батьків від обов`язку піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та проживання малолітньої дитини з ними, вправі вимагати повернення дитини до себе. Згідно з вимогами ч.1 та 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав, виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. [PERSON] не була заслухана в судовому засіданні, оскільки з матеріалів, доданих до справи встановлено, що мати не приділяла сину достатньої уваги, не піклувалася про нього, і при спогадах про спільне з матір`ю життя хлопець поводить себе відстрононено, замкнено, тому питання відносно матері можуть стати психотравмуючими для нього . В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2018 у справі «Савіни проти України» встановлено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (пункт 49 рішення ЄСПЛ). Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання сина [PERSON] , не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина [PERSON] . Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина [PERSON] , а тому її слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , що в першу чергу буде відповідати інтересами дитини. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, за приписами якої судовій збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Outcome: approved