Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його сина [PERSON], посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. 25.06.2015 року помер його син [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, яка складається із заробітної плати у розмірі 3.500,00 грн., так як він працював в Одеській державній адміністрації. Заявник є спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва, йому було відмовлено, у звязку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки не звернувся своєчасно із заявою про її прийняття. Таким чином, [PERSON] пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який був ним пропущений з поважних причин. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання інші сторони не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи в їх відсутність до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Статтею 224 ЦПК України визначено - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. Згідно запису в трудовій книжці [PERSON] № 574478, з 10.06.2014 року по день смерті працював в КП «Обласний інформаційно-аналітичний центр». [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія IV-АМ № 380955. 25.06.2015 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серія I-ЖД № 416234). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із заробітної плати в розмірі 3.500,00 грн. Після смерті сина, позивач 18.02.2016 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, у звязку з тим, що ним був пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Статтею 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За приписом ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, у зв'язку з юридичною необізнаністю. Відмовлятися від прийняття спадщини він не має наміру. Статтею 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємицею першої черги на спадок, що відкрився після смерті його сина [PERSON], який помер 25.06.2015 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved