Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась 27.10.2016 р. до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO]. В позовній заяві вказує, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 17.06.2006 р. по 09.10.2008 р. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], яка народилась 21.12.2006 р. З червня 2007 р. родина фактично розпалась, вони стали проживати окремо. З цього часу у вихованні доньки [PERSON] участі не брав, її життям не цікавився. 21.12.2007 р. привітав доньку з днем народження, з січня 2008 р. намагалися зберегти родину, близько 6 місяців проживали разом, однак сімейне життя не склалося, з червня 2008 р. родина розпалася остаточно та батько взагалі перестав спілкуватися з донькою. Відповідач не цікавився життям та розвитком доньки ані коли вона відвідувала дитячий садок, ні на даний час не цікавиться успіхами в школі, жодного разу не відвідував медичні заклади разом із донькою. Кошти на утримання доньки з [PERSON] стягуються за рішенням суду, але їх надходження не регулярне. Посилаючись на те, що відповідач систематично свідомо нехтує батьківськими обовязками по відношенню до дитини, та на ст..ст.155, 164, 165 СК України, за позовом [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його доньки [PERSON], [INFO] Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Треті особи повідомлялись про розгляд справи у встановленому законом порядку, заяви про бажання приймати участь у судових засідання до суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача та відповідача, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, законний і підлягає задоволенню, виходячи з наступних установлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин: Згідно ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], 21.12.2006р.н. Батько не виконує покладених на нього законом батьківських обовязків по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дитини. Обставини зазначені позивачем в позові визнаються відповідачем та підтверджені наданими письмовими доказами. Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] Враховуючи тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обовязками та інтереси малолітньої дитини, суд вважає доцільним задовольнити позов.

Outcome: approved