Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачкою сім`я розпалася через різні погляди на життя та ставлення до сімейних прав і обов`язків. Від шлюбу вони мають шістьох дітей, п`ятеро з яких неповнолітні. Збереження сім`ї позивач вважає неможливим та на примирення не згодний. У судове засідання позивач не з`явився, проте завчасно подав заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу, просив суд розглянути справу за його відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.27). Відповідачка у судове засідання не з`явилася також, але подала письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі (а.п.28). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 22.02.2002 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції в Чернігівській області зроблено запис за №34 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають шістьох дітей, п`ятеро з яких на даний час є неповнолітніми (а.п.7, 13-18), які проживають разом з батьком (а.п.19). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, 4 ст. 56 СК України). Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, а у даному випадку інтересам позивача та дітей. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також те, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, діти проживають разом з батьком, а також зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивач наполягає на розлученні, а відповідачка проти цього не заперечує, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище « [PERSON] », зважаючи на те, що у своїй заяві до суду вона не клопотала про відновлення їй дошлюбного прізвища. На підставі ст.55, 56, 104,105,112-113 СК України,

Outcome: approved