Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання факту нікчемності заповіту своєї тітки - [PERSON], котра на випадок власної смерті, розпорядилася належним їй майном на користь [PERSON] В обгрунтування заявлених вимог позивач вказує, що заповіт від імені [PERSON] складено і посвідчено 09.04.2012 року секретарем Вербицької сільської ради Ріпкинського району в порушення ст.1248 ЦК України, Закону України Про нотаріат, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, оскільки спадкодавець, страждаючи тяжкими захворюваннями, будучи інвалідом І групи, мала вади зору, внаслідок чого не могла самостійно прочитати і підписати заповіт. Крім того, в 2012 році [PERSON] тривалий час знаходилась в лікарні м.Чернігова, отже [PERSON] має сумніви щодо дійсності волевиявлення тітки, спрямованого на складення заповіту, а не договору довічного утримання. Як на окремі підстави визнання заповіту нікчемним, позивач посилається на порушення порядку посвідчення заповіту, його форми і змісту, а також строків внесення відомостей про посвідчення заповіту до Спадкового реєстру. Під час судового розгляду до участі у справі в якості третьої особи, котра не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено [PERSON] державну нотаріальну контору. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві, додатково вказавши, що [PERSON] за життя періодично зловживала алкогольними напоями, а відповідач [PERSON], скориставшись довірою спадкодавця, без достатніх правових підтав, вчинила дії, спрямовані на заволодіння майном померлої. Представник позивача також зазначив, що в тексті заповіту від 09.04.2012 року, відсутні відомості про складення його за місцем проживання спадкодавця; в оспорюваному документі відсутній власноручний запис [PERSON] про те, що заповіт прочитано особисто нею вголос. Крім того, висновком почеркознавчої експертизи підтверджується відмінність підписів від імені [PERSON] в оспорюваному заповіті та заяві про скасування попереднього заповіту, складеного на користь [PERSON] Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов не визнали, зазначивши, що вимоги [PERSON] грунтуються на припущеннях, його доводи не відповідають фактичним обставинам справи. Незначні порушення, допущені посадовою особою органу місцевого самоврядування при посвідченні заповіту, не можуть бути підставою для визнання його нікчемним, оскільки сам документ відобразив дійсне волевиявлення [PERSON] Крім того, спадкодавець, мала вищу освіту, тривалий час працювала на керівних посадах, отже нерозуміння нею різниці між заповітом і договором довічного утримання, виключається. Представник відповідача також зазначив, що [PERSON], незадовго до смерті, особисто повідомляла матері [PERSON] про свій намір заповісти майно [PERSON] і про вказану обставину позивач повідомив у заяві, поданій до суду. Представник відповідача, в особі Вербицької сільської ради, в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що в заповіті відображено дійсне волевиявлення [PERSON] стосовно розпорядження належним їй майном на користь [PERSON] На момент вчинення нотаріальної дії, волевиявлення [PERSON] було спрямовано саме на складання заповіту, а не укладення договору довічного утримання. Підстав вважати, що спадкодавець на момент вчинення нотаріальної дії не усвідомлювала значення своїх дій, не було. Станом на 09.04.2012 року [PERSON] не мала вад зору, які б перешкоджали їй прочитати текст заповіту, оскільки вона користувалася стаціонарним і мобільним телефонами, читала газети. Упродовж останніх років родичі не відвідували [PERSON] і догляд за нею здійснювала [PERSON] Перед складенням заповіту спадкодавець зателефонувала [PERSON], після чого остання приходила додому до [PERSON], зясовувала волевиявлення останньої, однак текст заповіту складала в приміщенні сільської ради. [PERSON] власноручно підписувала документ, перед цим прочитавши його, а також ставила підписи в журналі реєстрації нотаріальних дій. Крім того, вона також підписувала заяву про скасування попереднього заповіту на користь племінника [PERSON], при цьому повідомивши, що матір позивача обізнана про її намір заповісти майно [PERSON] Представник сільської ради зазначила, що за усталеною практикою, підписи осіб, до Журналу реєстрації нотаріальних дій, вносяться без їх розшифрування. Секретар сільської ради пояснила, що у звязку з неповним знанням нормативно-правових документів, вона не вказала, що оспорюваний заповіт складено за місцем проживання спадкодавця і не вносила до відповідного журналу відомостей про адресу вчинення дії, не зазначила, що здійснювала вихід до місця проживання [PERSON], вказавши лише що заповіт посвідчено в с.Вербичі. [PERSON] пояснила, що через власну недбалість, відомості про вчинення нотаріальної дії внесла до Спадкового реєстру вже після смерті [PERSON] Підписи і записи в оспорюваному заповіті та Журналі реєстрації нотаріальних дій, були виконані [PERSON] в один і той же день. Представник Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому вирішення спору відніс на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та заслухавши розяснення експерта, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], доводилась єдинорідною сестрою [PERSON], котра є матір»ю позивача. 23.04.2001 року секретарем Вербицької сільської ради Ріпкинського району посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] розпорядилася власним майном на користь племінника - [PERSON] Із вказаного документа вбачається, що на день посвідчення заповіту, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] була квартира [ADDRESS]. Витягом зі спадкового реєстру підтверджується, що заповіт [PERSON] від 23.04.2001 року, був зареєстрований 04.10.2005 року, тобто також через тривалий час з моменту його посвідчення. У період з 13.12.2013 року по 09.10.2014 року, [PERSON] проживала в Чернігівському геріатричному пансіонаті. Свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 242265 підтверджується, що [PERSON] померла 09.10.2014 року в м.Чернігові. Поховання [PERSON] і повязані з цим витрати здійснювала матір позивача - [PERSON] Вказані обставини були визнані сторонами, отже у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Рішенням Вербицької сільської ради № 67 від 29.12.2011 року підтверджується, що особою, відповідальною за вчинення нотаріальних дій в 2012 році, було визначено секретаря сільської ради - [PERSON] З копії спадкової справи вбачається, що 17.10.2014 року до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, звернулась сестра померлої - [PERSON] і, того ж дня, з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся племінник померлої - [PERSON] На час судового розгляду [PERSON] не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вказавши що не вчинила відповідної дії у звязку з оспорюванням заповіту родичами [PERSON] В той же час, [PERSON] не подавала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що 09.04.2012 року секретарем Вербицької сільської ради посвідчено заповіт, за умовами якого [PERSON], на випадок своєї смерті, розпорядилася власним майном на користь [PERSON] Вказаний заповіт було внесено до Спадкового реєстру 15.10.2014 року. 09.04.2012 року [PERSON], своєю заявою, також посвідченою секретарем сільської ради, скасувала попередній заповіт, складений нею на користь племінника [PERSON] Частинами 1, 2 ст.1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право скасувати заповіт, а заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній. У відповідності до ч.1 ст.1257 ЦК України, заповіт складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Зі змісту позовної заяви та пояснень учасників судового розгляду вбачається, що за життя [PERSON], перебуваючи в лікарняному закладі, повідомила своїй сестрі [PERSON] про намір розпорядитися майном на користь [PERSON], так як остання взяла на себе обов»язок здійснювати догляд за спадкодавцем. Під час судового розгляду сторони не ставили під сумнів здатність [PERSON], станом на 09.04.2012 року, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Сестра померлої та позивач не зверталися до правоохоронних органів із заявами про перевірку можливих порушень закону, допущених посадовими особами Вербицької сільської ради та [PERSON], при посвідченні заповіту [PERSON] Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, він займає посаду Вербицького сільського голови, тривалий час знає [PERSON], котра з 1985 року очолювала парторганізацію колгоспу ім.Куйбишева та вподальшому займала посаду заступника голови колгоспу. Свідок проживав із [PERSON] на одній вулиці, майже щодня її бачив, неодноразово відвозив до [PERSON] обласної лікарні та надавав допомогу у влаштуванні до геріатричного центру. [PERSON] був обізнаний про те, що [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON], оскільки родичів померлої, в тому числі племінника [PERSON], не бачив в с.Вербичі з 2002 року. Свідок вказує, що поміщення [PERSON] до геріатричного центру, остання ініціювала сама, оскільки в неї був перелом ноги і вона хворіла на цукровий діабет. Психічних і поведінкових розладів, а також шкідливих звичок у [PERSON] не було. [PERSON] не бачив, щоб [PERSON] користувалась окулярами. Спадкодавець, звертаючись до сільського голови, використовувала мобільний телефон. Свідок вказує, що знав про намір [PERSON] розпорядитися своїм майном на користь [PERSON], однак не втручався в порядок вчинення нотаріальних дій секретарем сільської ради. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона і [PERSON] являються єдинорідними сестрами і остання склала заповіт на користь свого племінника [PERSON] Свідок відвідувала [PERSON] за місцем проживання, в лікарні та геріатричному центрі, а також здійснила поховання сестри в м.Чернігові Про наявність заповіту на користь [PERSON], свідок дізналася вже після смерті сестри. Рідкі відвідування сестри в с.Вербичі свідок пояснила необхідністю здійснювати догляд за власним чоловіком, який тяжко хворів та помер в 1994 році. Крім того, [PERSON] показала, що за життя її сестра зловживала алкогольними напоями і цим могла скористатися [PERSON] у власних інтересах. В той же час, у встановленому порядку [PERSON] не визнавалась недієздатною, обмежено дієздатною, не лікувалася від алкоголізму і над нею не встановлювались опіка або піклування. На час перебування в лікарняних закладах догляд за домоволодінням [PERSON] здійснювали сторонні люди за плату, про що свідку повідомляла сама спадкодавець. Позивач [PERSON] відвідував тітку з періодичністю один раз на рік, в тому числі під час перебування її в [PERSON] обласній лікарні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона доводиться племінницею померлій [PERSON] та сестрою позивачеві [PERSON] Свідок перебувала в приязних відносинах із [PERSON], але у зв»язку з тим, що тривалий час проживала поза межами м.Чернігова, спілкувалася з тіткою переважно по телефону. [PERSON] відвідувала тітку в лікарні та геріатричному центрі. Востаннє в с.Вербичі [PERSON] була в 2009 році. [PERSON] проживала одна, відрізнялася різким, владним та дратівливим характером, підтримувала відносини з рядом посадових осіб. Про існування заповіту на користь [PERSON] свідок дізналася після смерті [PERSON] від секретаря сільської ради та [PERSON] В той же час, 12.10.2014 року коли [PERSON] отримала в нотаріальній конторі виписку зі спадкового реєстру, відомості про вчинення оспорюваного заповіту там були відсутні. Під час роботи в місцевому сільськогосподарському товаристві мали місце випадки зловживання [PERSON] алкогольними напоями, а при відвідуванні її в геріатричному центрі, зі слів персоналу [PERSON] стало відомо, що тітка не може самостійно читати. Про свій намір вчинити заповіт на користь [PERSON], спадкодавець свідкові не повідомляла. В той же час, перебуваючи в с.Вербичі свідок бачила, як тітка показувала заповіт вчинений на користь [PERSON] Вказаний документ було виконано на спеціально захищеному бланку блакитного кольору, який містив голограми. Певний час [PERSON] і [PERSON] не спілкувалися, так як остання висловила намір подарувати племінниці свою квартиру в м.Чернігові, однак не зробила цього, і вказаним житлом, за невідомих обставин, заволоділи сторонні особи. Основною причиною того, що тітка була поміщена до геріатричного центру, було її небажання обтяжувати родичів. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що знала [PERSON] тривалий час, працюючи ветеринаром в місцевому сільгосппідприємстві, перебувала у приязних відносинах з останньою та відвідувала її за місцем проживання після виходу на пенсію. Свідок знала, що у [PERSON] є рідна сетра і племінник, які проживали в м.Чернігові. Однак вказані особи перестали приїздити до спадкодавця після припинення нею трудової діяльності. [PERSON] відомо, що [PERSON] відвідувала [PERSON] в лікарняних закладах та доглядала за місцем проживання. Під час роботи в колгоспі мали місце випадки вживання [PERSON] алкогольних напоїв, однак це було повязано з посадою яку вона займала та специфікою виконуваної роботи. За життя [PERSON] повідомляла [PERSON] про намір скласти заповіт на користь [PERSON] [PERSON] зору спадкодавець не мала. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона знала [PERSON] з 2002 року та була обізнана про факт надання останній допомоги сімєю [PERSON] Свідку відомо, що сестра [PERSON] відвідувала її в с.Вербичі в 2004-2005 роках. Останні 2-3 роки життя [PERSON] не вживала алкогольних напоїв у звязку із захворюванням на цукровий діабет та не скаржилася на вади зору. Свідок обізнана про те, що [PERSON], в переіод між лікуванням, знаходячись в с.Вербичі, викликала до себе секретаря сільської ради, з метою укладення заповіту на користь [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що знав [PERSON] по спільній трудовій діяльності в колгоспі ім.Куйбишева з 1987 року, де вона входила до складу правління. [PERSON] знає сестру і племінницю [PERSON], котрим остання надавала матеріальну допомогу. Свідку відомо, що [PERSON] мала у власності квартиру і дачу в м.Чернігові. Після припинення роботи в сільськогосподарському підприємстві, родичі [PERSON] перестали її відвідувати. З тексту оспорюваного заповіту вбачається, що він посвідчений секретарем Вербицької сільської ради 09.04.2012 року. В заповіті міститься відмітка про те, що він підписаний [PERSON] в присутності уповноваженої особи органу місцевого самоврядування, особа заповідача встановлена, дієздатність перевірена. Секретарем сільської ради заповіт від 09.04.2012 року, того ж дня був зареєстрований у реєстрі за № 5, а зі спадкодавця було стягнуто держмито в розмірі 85 коп. Витягом зі Спадкового реєстру підтверджується, що заповіт [PERSON], був посвідчений 09.04.2012 року та внесений до реєстру нотаріальних дій за № 05. В судовому засіданні було оглянуто реєстр нотаріальних дій Вербицької сільської ради за 2012-2014 роки. Вказаний реєстр належним чином пронумерований, прошитий, скріплений печаткою і вівся безперервно. Під № 06 в реєстрі міститься засвідчувальний запис про те, що 09.04.2012 року справжність підпису [PERSON] на заяві про скасування заповіту на користь [PERSON] підтверджено. Крім того, на відповідній сторінці реєстру містяться записи про вчинення нотаріальних дій іншими особами вже після 09.04.2012 року. Довідкою МСЕК серії МСЕ-ЧНВ № 095213 від 11.05.2005 року підтверджується, що [PERSON] безстроково було встановлено І групу інвалідності внаслідок загального захворювання. З витягу-епікризу медичної карти № 6267 стаціонарного хворого вбачається, що [PERSON] перебувала на лікуванні в ендокринологічному відділенні КЛПЗ «[PERSON] обласна лікарня» у період з 10.04.2012 року по 23.04.2012 року. Витягом-епікризом з медичної карти № 8276/8887 стаціонарного хворого вбачається, що [PERSON], у перірод з 15.05.2013 року по 13.06.2013 року, перебувала на лікуванні в ревматологічному відділенні КЛПЗ «[PERSON] обласна лікарня». У вказаному документі міститься запис лікаря-окуліста про те, що у [PERSON] зір був збережений. Копії вказаних документів були додані [PERSON] до позовної заяви і сторони в судовому засіданні не ставили питання про достовірність викладеної в них інформації, в тому числі збереження зору у [PERSON] З висновку судово-почеркознавчої експертизи № 621-624/15-24 від 14.05.2015 року вбачається, що підписи від імені [PERSON] в графі № 7 Реєстру нотаріальних дій Вербицької сільської ради за №№ 5, 6 від 09.04.2012 року, підписи та записи на заповіті, зареєстрованому в реєстрі під № 5 від 09.04.2012 року та заяві про скасування заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 6 від 09.04.2012 року, виконані рукописним способом пастою кулькової ручки, без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] в заповіті, зареєстрованому в реєстрі під № 5 від 09.04.2012 року та заяві про скасування заповіту, зареєстрованої в реєстрі за № 6 від 09.04.2012 року, виконані однією особою. Рукописні записи [PERSON]Я. в заповіті, зареєстрованому в реєстрі під № 5 від 09.04.2012 року та заяві про скасування заповіту, зареєстрованої в в реєстрі за № 6 від 09.04.2012 року, виконані однією особою. Встановити, чи виконані однією особою підписи від імені [PERSON] на заповіті, зареєстрованому в реєстрі під № 5 від 09.04.2012 року і заяві про скасування заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 6 від 09.04.2012 року, та підписи від імені [PERSON] в графі № 7 Реєстру нотаріальних дій Вербицької сільської ради за №№ 5, 6 від 09.04.2012 року, не виявилося можливим через наявність як збіжних так і відмінних ознак та недостатністю графічного матеріалу та простоту будови їх елементів. Встановити, чи виконані підписи від імені [PERSON] в графі № 7 Реєстру нотаріальних дій Вербицької сільської ради за №№ 5, 6 від 09.04.2012 року, підписи та записи на заповіті, зареєстрованому в реєстрі за № 6 від від 09.04.2012 року, в звичайних умовах, чи почерком, який змінився під впливом незручної пози або незвичайного внутрішнього стану, зокрема алкогольного або наркотичного спяніння чи захворювання, неможливо у звязку з тим, що не було встановлено, чи саме [PERSON] або іншою особою виконано відповідні написи та через відсутність порівняльних зразків підпису та почерку даної особи. В судовому засіданні експерт [PERSON] роз»яснила, що підписи і записи на заяві про скасування попереднього заповіту, та заповіті законність якого оспорюється, виконано однією і тією ж особою. Встановити чи виконані всі інші підписи одінією і тією ж особою неможливо, через наявність як співпадаючих, так і неспівпадаючих ознак почерку, а також через недостатню кількість порівняльних зразків та вільних зразків почерку [PERSON] При цьому експерт зазначила, що дати однозначну відповідь на поставлені питання, можливо за умови призначення додаткової експертизи та надання для дослідження вільних зразків почерку особи, за останні три роки, у кількості не менш ніж дванадцять екземплярів. Крім того, експерт зазначила, що виявлені відмінності в досліджуваних записах можуть залежати від різних факторів (хвилювання, хвороби, незручної пози). В судовому засіданні представник позивача змінив свою позицію стосовно можливості призначення додаткової експертизи та заперечував щодо її призначення. Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1247 ЦК України визначено загальні вимоги до форми заповіту, зокрема його письмову форму; зазначення місця та часу складення; необхідності особистого підписання документа заповідачем. У випадку неможливості особисто підписати заповіту спадкодавцем, він підписується в порядку, визначеному ч.4 ст.207 ЦК України, тобто іншою особою, підпис якої може бути посвідчено особою, котра має право на вчинення нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Статтею 1248 ЦК України визначено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може, на прохання особи, записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. В такому випадку заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Закон не містить прямих застережень про те, що у випадку виготовлення тексту заповіту не спадкодавцем, останній має внести до нього власноручний запис про те, що заповіт прочитаний ним вголос і особисто підписаний. Частиною 2 ст.1257 ЦК України передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що станом на 09.04.2012 року, [PERSON] мала необхідний обсяг цивільної дієздатності; її волевиявлення було вільним і спрямованим на складення заповіту на користь [PERSON]; заповіт було складено уповноваженою на те особою та у визначеній законом формі. Суд вважає, що окремі порушення, допущені секретарем Вербицької сільської ради, які виразились у незазначенні точного місця складення заповіту, несвоєчасного внесення відомостей про нього до Спадкового реєстру, а також неналежне ведення реєстру нотаріальних дій, не може бути підставою для визнання нікчемним самого правочину. Суд критично ставиться до показів свідків [PERSON] та [PERSON] в тій їх частині, що [PERSON] зловживаючи довірою [PERSON], вчинила дії спрямовані на заволодіння майном останньої. Покази вказаних свідків суперечать обставинам справи та змісту позовної заяви. Так, позивач [PERSON] звертаючись до суду зазначив, що [PERSON] повідомляла його матері про намір розпорядитися майном на користь [PERSON] В той же час, у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що перебуваючи в лікарняних закладах м.Чернігова та геріатричному центрі, її сестра не висловлювала такого наміру. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що текст заповіту, складеного [PERSON] на користь її брата, був надрукований на спеціальному бланку блакитного кольору та містив голограми. Вказані покази також суперечать обставинам справи, оскільки первісний заповіт, складений на імя позивача та посвідчений секретарем Вербицької сільської ради 23.04.2001 року, було надруковано на аркуші паперу формату А4. Крім того, чинними нормативно-правовими актами взагалі не передбачено, що тексти заповітів виготовляються на спеціальних бланках, котрі мають відповідні ступені захисту. Суд враховує, що свідки [PERSON] і [PERSON] є особами, заінтересованими в результатах розгляду справи, оскільки вони є близькими родичами позивача. Поряд з цим, пояснення секретаря Вербицької сільської ради, в тій їх частині, що за усталеною практикою в реєстрі нотаріальних дій проставляється лише підпис спадкодавця, без його розшифрування, узгоджується з матеріалами справи. Так, з оглянутого в судовому засіданні реєстру вбачається, що підписи інших осіб, які вчинили нотаріальні дії, внесено без розшифрування їх прізвищ. Виходячи з презумпції правочину, суд вважає, що складання та посвідчення заповіту вцілому відповідало вимогам ст.ст.1247- 1248 ЦК України. За наведених обставин вимоги позивача задоволенню не підлягають. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати, які складаються з судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрат на проведення почеркознавчої експертизи, в розмірі 1180 грн. 80 коп., необхідно віднести на рахунок позивача. Крім того, на підставі ст.86 ЦПК України, з [PERSON] на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, підлягають стягненню 492 грн. витрат на залучення в судове засідання експерта, за клопотанням представника позивача.

Outcome: approved