Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати за ним право власності на житловий будинок № 13 по вул. Травневій в с. Левків Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємцем за законом після смерті матері. У судове засідання сторони не зявились, проте як від позивача так і представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача ставлення до заявлених вимог не виказав. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 26 травня 2016 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.7-8). Після смерті останньої залишилась спадкова маса, яка, зокрема, складається зі спірного у даній справі нерухомого майна житлового будинку № 13 по вул. Травневій в с. Левків Житомирського району Житомирської області, який рахувався за спадкодавцем згідно запису у погосподарській книзі (а.с.13). За вказаною адресою разом з [PERSON] на день її смерті та на протязі шести місяців після її смерті був зареєстрований та проживав позивач (а.с.14). Останній є єдиним спадкоємцем до майна його померлої матері (а.с.16). Ринкова вартість спірного у справі житлового будинку станом на 3 лютого 2017 року становить 47\~081,00 гривня (а.с.23). Постановою нотаріуса від 1 грудня 2016 року (а.с.15) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на такий обєкт нерухомості. За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне йому спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як зясовано, спадкодавець за життя була фактичним власником спірного житлового будинку, однак належним чином оформити своє право власності на нього не встигла, у зв'язку з чим позивач, в даний час, унеможливлений у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття ним права власності, як спадкоємцем за законом після смерті матері, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію Апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 640,00 гривень (саме таку суму судового збору мав сплатити позивач, враховуючи ціну позову), з відповідача на користь позивача. Окремо, суд звертає увагу відповідача на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved