Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку (пай) площею - 3,6086 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Омелянівської сільської ради, Козелецького району Чернігівської області, після смерті матері [PERSON]. Позивач в судове засідання не з`явився. При цьому від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, з позовними вимогами згоден. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, заперечень проти позову не має. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~ Як установлено в судовому засіданні, 27 березня 2015 року померла мати позивача [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю) площею - 3,6086 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Омелянівської сільської ради, Козелецького району Чернігівської області. 03.08.2011 р. мати позивача [PERSON] склала заповіт, де все своє майно, яке б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла позивачу - [PERSON] та брату позивача [PERSON]. Даний заповіт на день смерті не змінювавсь і не відмінявсь. Брат [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на користь позивача у справі [PERSON] Позивач як спадкоємець за заповітом, після смерті матері [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном на земельну ділянку (пай), але юридично не оформив своїх прав. В установлений законом термін позивач звернувся до державного нотаріуса Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, для видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті матері [PERSON], оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, але державний нотаріус відмовила видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що позивач не надав правовстановлюючі документи, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку вступу в управління або володіння спадковим майном. Крім того, видати вказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], неможливо в звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті матері [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Омелянівської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області, третя особа : Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом підлягає задоволенню із наступних підстав: Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно ч. 1 ст. 1274 ЦПК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права громадян. Суд не стягує з відповідача судовий збір на користь позивача враховуючи заяву останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved