overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON], визначивши місце проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], з ним. На обґрунтування вимог зазначив, що подружні стосунки з дружиною фактично припинені з лютого 2018 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. У підготовче судове засідання [PERSON] не з»явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] також просить розглядати справу без неї, задоволенню вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. За приписом ч.2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сімейні відносини у сторін не склалися, спільне господарство не ведеться, тому подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та малолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] На обґрунтування вимог зазначив, що їх подружні стосунки з дружиною значно погіршились через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Сумісне життя і збереження сім»ї стали неможливими. У підготовче судове засідання [PERSON] не з»явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] також просить розглядати справу без неї, задоволенню вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. За приписом ч.2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сімейні відносини у сторін не склалися, спільне господарство не ведеться, тому подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . На обґрунтування вимог у позові зазначив, що погіршення відносин привело до фактичного припинення шлюбу, втрати почуття любові та поваги. Від шлюбу мають малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яких просить залишити проживати з матір`ю. У судове засідання [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] також просить розглянути справу за її відсутності, вимогам не заперечує, про що звернулася з відповідною заявою. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Сторони уклали шлюб 10.08.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Конотопського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 285. (а.с.3) Від шлюбу мають малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.5,6) Судом встановлено, що сімейні відносини у сторін не склалися, тому подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та малолітніх дітей. Частина 1 ст.160 Сімейного кодексу України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . На обґрунтування вимог у позові зазначив, що погіршення відносин привело до фактичного припинення шлюбу, втрати почуття любові та поваги. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. У судове засідання [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] також просить розглянути справу за її відсутності, вимогам не заперечує, про що подала відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Сторони уклали шлюб 23.02.2019 року у Конотопському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 45 (а.с.4). Судом встановлено, що сімейні відносини у сторін не склалися, спільне господарство не ведеться, тому подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON], та стягнути судові витрати з відповідача. На обґрунтування вимог зазначила, що подружні стосунки з чоловіком значно погіршились. З причини психологічної несумісності характерів в сім»ї часто виникали сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені, почуття любові та поваги втрачено. У підготовче судове засідання [PERSON] не з»явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] також просить розглядати справу без нього, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. За приписом ч.2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сімейні відносини у сторін не склалися, спільне господарство не ведеться, тому подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з того, що згідно підстав розірвання шлюбу викладених у позові, винними у розпаді сім»ї є сторони. Отже з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід покласти на кожного з подружжя у рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, в якому зазначив, що [INFO] померла його дружина - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, на яку він, як спадкоємець за законом, має право. Інших спадкоємців на згадану спадщину немає. Спадщина складається з земельної ділянки на території Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, площею 1,18 га., нормативна грошова оцінка якої становить 34600,76 грн. Він, в установлений законом строк звернувся до Чутівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою від 15.09.2015 р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що наявний у нього документ, який підтверджує право власності померлої [PERSON] на земельну ділянку (Державний акт), не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме - оригінал Державного акту - пошкоджений. Отримати Державний акт повторно в даний час неможливо, так як власниця земельної ділянки померла. За таких обставин він змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним, як спадкоємцем за законом, права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, площею 1,18 га., на території Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю і просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову і просив справу розглянути в його відсутності. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Земельна ділянка на території Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, площею 1,18 га., належала померлій на підставі Державного акту, серії [NUMBER], виданого 24.10.2002 р. Таверівською сільською радою Чутівського району Полтавської області ( а. с. 9). Факт видачі Державного акту на ім'я [PERSON] підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Чутівському районі від 23.09.2015 р (а. с. 7), та копією Державного акту (а. с. 8). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником земельної ділянки, розташованої на території Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, являється [PERSON] (а. с.11). Внаслідок недбалого зберігання документів оригінал Державного акту зазнав механічних ушкоджень і частина його відсутня (а. с. 9). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Терешківцівської сільської ради, [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], посилаючись на те, що його мати [PERSON] вищевказаний будинок посвідчила йому заповітом. [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті позивач прийняв заповідану йому спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Терешківцівської сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в письмових заявах до суду позовні вимоги [PERSON] визнали повністю, просять справу розглядати у їх відсутності. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 5 червня 1997 року, який було посвідчено Терешківцівською сільською радою та зареєстровано в реєстрі за №24 видно, що вона належний їй житловий будинок, літню кухню, хлів, льох та земельну ділянку заповіла [PERSON] (а.с.15). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.11). Довідкою Терешківцівської сільської ради від 15.10.2014 року №29 стверджується, що спадкоємцями померлої [PERSON] за законом і за заповітами є: дочка [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON]. Спадкоємці вступили у фактичне володіння майном. Чоловік спадкодавиці [PERSON] помер [INFO] року (а.с.10). З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що позивач [PERSON] є її спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину. До складу заповіданого йому майна відоноситься житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та земельна ділянка. Інше майно [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Відповідно до технічної документації на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач від стягнення судових витрат з відповідача Терешківцівської сільської ради в заяві до суду відмовився.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Тишівської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, третьої особи- Воловецького районного управління юстиції про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складення рішення в повному обсязі відкласти на пять днів з дня закінчення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Агродмитрівське», Бахмацької районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай), третя особа Дмитрівська селищна рада Бахмацького району, Чернігівської області. У зв`язку із складністю справи суд вважає за необхідне складання повного рішення відкласти до 01 червня 2016 року і оголосити в даному судовому засіданні вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Відродження» та [PERSON], в якому просить витребувати в його користь від ТОВ «Відродження» та [PERSON] зерноочисну машину, що знаходиться в с.Лобачівка Горохівського району, посилаючись на те, що позивач на аукціоні в 2011 році придбав майно - зерноочисну машину, яка належала ТОВ «Відродження». Дане обладнання вмонтоване в комплекс зернового сушіння, що знаходиться в с.Лобачівка на території ТОВ «Відродження». 07.05.2015 року представники позивача намагалися демонтувати з комплексу зерноочисну машину, що належить позивачу, проте відповідачі вчинили перешкоди в таких діях та повідомили, що власником спірного майна є [PERSON] Враховуючи, що вищевказане майно знаходиться в чужому незаконному володінні, а право власності позивача підлягає захисту шляхом витребування майна, просить поданий позов задовольнити. Відповідачі, представник ТОВ «Відродження», [PERSON] та ліквідатор [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися судовою повісткою про час та місце розгляду справи. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Довідкою відділу державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції від 23.03.2015 року №519 стверджується, що [PERSON] придбав на аукціоні в вересні-жовтні 2011 року рухоме майно, а саме зерноочисну машину, яка належала ТзОВ «Відродження», с.Лобачівка Горохівського району (а.с.3). Відповідно до витягу з протоколу №32 від 13.09.2011 року засідання конкурсної комісії щодо визначення спеціалізованих організацій, які будуть здійснювати реалізацію арештованого державними виконавцями майна, ТзОВ «Відродження» належить рухоме майно - зерноочисна машина та зернозбиральний комбайн «ДОН-1550А», 1991 р.в. (а.с.4). З висновку за результатами розляду заяви, що надійшла від [PERSON], представника [PERSON] від 20 травня 2015 року вбачається, що 07.05.2015 року [PERSON] доручив для [PERSON] демонтувати зерноочисну машину з комплексу зернового сушіння, далі КЗС, ТзОВ «Відродження», що знаходиться в с.Лобачівка Горохівського району для реставрації та підготовки до збору зернових. Однак демонтаж вказаного обладнання провести не вдалося, оскільки КЗС, в якому вмонтовано зерноочисна машина належить [PERSON], жителю [INFO] і він не надає доступу до зерноочисної машини. Постановою Господарського суду Волинської області від 11 жовтня 2012 року [PERSON] призначено ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження». Враховуючи вищенаведене, те, що зерноочисна машина належить [PERSON] на підставі законних документів, відповідачі незаконно, без відповідної правової підстави володіють даним майном, суд вважає, що слід витребувати в користь [PERSON] від ТОВ «Відродження», ліквідатора [PERSON] та [PERSON] зерноочисну машину, що знаходиться в с.Лобачівка Горохівського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ « Мостобудівельна компанія МСУ» про стягнення на його користь 9861 грн. заборгованості по заробітній платі та 2189 грн. оплати за перебування у відрядженні. Вказує , що з 16 травня 2012 року по 31 грудня 2012 року та з 10 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року працював у товаристві бетонником . З часу звільнення не дивлячись на неодноразові звернення до керівництва підприємства йому не виплачено 12050 грн. боргу по заробітній платі . Просить стягнути вказану суму в судовому порядку. Підтримавши позов заявою від 17. 07. 2014 року [PERSON] просить справу слухати у його відсутність . Представник відповідача в судове засідання не з»явився , хоча був належним чином повідомлений про час слухання справи . Про причини неявки представника відповідач суд не повідомив . Вимога суду щодо надання довідки про розмір заборгованості по заробітній платі позивача залишена відповідачем без уваги . Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи . Суд , дослідивши надані письмові докази , прийшов до висновку , що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Факт існування боргу по заробітній платі [PERSON] , не виплаченій позивачеві ТОВ « Мостобудівельна компанія МСУ» підтверджується відомістю з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів № 320 від 22. 01. 2014 року . З огляду на встановлене суд приходить до висновку , що відповідно до ст . 115 КЗпП України сума боргу по заробітній платі підлягає до примусового стягнення , оскільки належна працівникові заробітна плата підлягає до виплати двічі у місяць, а з вище вказаної відомості вбачається , що в порушення ст.. 24 Закону України « Про оплату праці» заробітна плата відповідачем виплачувалась не в повному обсязі . На підставі ст. 115 КЗпП України , ЗУ « Про оплату праці» ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Приладобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позову, зазначає, що в період часу з 02.01.2007 року по 11.04.2012 року працював на посаді налагоджувальника автоматів шостого розряду в механо-штампувальній дільниці у ТОВ «Приладобудівний завод», звільнився за угодою сторін відповідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Заробітна плата виплачувалась не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало йому 7 411,50 грн. При звільненні з ним не був проведений розрахунок. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 7 411,50 грн. та 1000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у повному об'ємі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач з 02 січня 2007 року працював на посаді налагоджувальника автоматів шостого розряду в механо-штампувальній дільниці у ТОВ «Приладобудівний завод». Відповідно до наказу № 27 к від 11.04.2012 року позивач був звільнений з роботи відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується записами в трудовій книжці. Відповідно ч. 2 ст. 233 КЗпПУ у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-якими строками. Частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. В період роботи заробітна плата виплачувалась [PERSON] не в повному обсязі, внаслідок чого виник борг за підприємством на кінець місяця в сумі 7 411,50 грн., що підтверджується матеріалами справи. Оскільки власником не було проведено виплату нарахованої заробітної плати протягом 2 років, що змушувало позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя. За таких обставин у відповідності до ст.. 237-1 КЗпПУ, враховуючи наведені обставини, характер та глибину понесених моральних страждань, характер немайнових втрат, їх тривалість, можливість відновлення нормального психічного стану позивача суд виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, вважає, що в компенсацію заподіяної моральної шкоди слід стягнути з відповідача на користь позивача 1000 гривень, в зв'язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст..88 ЦПК суд стягує судові витрати з відповідача 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Приладобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позову, зазначає, що в період часу з 02.01.2007 року по 11.04.2012 року працював на посаді слюсаря механо-складальних робіт в складально-гальванічній дільниці у ТОВ «Приладобудівний завод», звідки звільнився за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Заробітна плата виплачувалась не в повному обсязі, внаслідок чого підприємство заборгувало йому 6 359,14 грн. При звільненні з ним не був проведений розрахунок. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 6 359,14 грн. та 1000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у повному об'ємі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач з 02.01.2007 року працював на посаді слюсаря механо-складальних робіт в складально-гальванічній дільниці у ТОВ «Приладобудівний завод». Відповідно до наказу № 39 к від 11.04.2012 року позивач був звільнений з роботи відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується записами в трудовій книжці. Відповідно ч. 2 ст. 233 КЗпПУ у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-якими строками. Частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. В період роботи заробітна плата виплачувалась [PERSON] не в повному обсязі, внаслідок чого виник борг за підприємством на кінець місяця в сумі 6 359,14 грн., що підтверджується матеріалами справи. Оскільки [PERSON] має на утриманні малолітніх дітей, відповідач не виплачував заробітну плату протягом 2 років, що змушувало позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя, позичати кошти для прожиття. За таких обставин у відповідності до ст.. 237-1 КЗпПУ, враховуючи наведені обставини, характер та глибину понесених моральних страждань, характер немайнових втрат, їх тривалість, можливість відновлення нормального фізичного стану позивача суд виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, вважає, що в компенсацію заподіяної моральної шкоди слід стягнути з відповідача на користь позивача 1000 гривень, в зв'язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст..88 ЦПК суд стягує судові витрати з відповідача 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved