Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23. 11. 2004 року він є власником 1/3 частки житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області. Наприкінці 2014 року йому стало відомо про те, що ніби- то він відчужив свою частку домоволодіння на користь іншої особи, у звязку з чим він звернувся із заявою до Бердянського МВ УМВС у Запорізькій області. В ході розслідування кримінального провадження він дізнався про те, що 10. 12. 2013 року від його імені належна йому частка житлового будинку подарована [PERSON], угода посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] В подальшому за договором купівлі продажу від 23. 12. 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] та [PERSON] продали вказаний житловий будинок № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську [PERSON] Відповідно до п. 1. 2. договору Іпотеки 22. 12. 2014 року вказаний будинок та земельна ділянка передані в іпотеку, обтяжувачем у якому є [PERSON] В подальшому уточнив позовні вимоги і вказав, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17. 11. 2009 року по справі 22- 2521 здійснено виділ часток співвласників спірного будинку в натурі та визначено порядок користування земельною ділянкою. У даний час на ім.»я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02. 12. 2014 року серії СТА № 121243 земельну ділянку площею 0,0612 га кадастровий номер 2310400000:07:001:0499, розташовану по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську Запорізької області, на підставі пп.7 п. 1 рішення № 23 51-ї сесії 6-го скликання Бердянської міської ради Запорізької області «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам» від 20. 11. 2014 року. Земельну ділянку надано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації, підстава для надання у власність земельної ділянки договір купівлі продажу житлового будинку від 23. 12. 2013 року. У звязку з тим, що він не укладав і не підписував договір дарування частки будинку, у нотаріуса в м. Дніпропетровську не перебував, обдаровану людину [PERSON] Ю, близько не знав, передавати йому своє майно бажання не мав, просить визнати недійсним договір дарування від 10. 12. 2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], витребувати від [PERSON] 1/3 частку вказаного житлового будинку, та повернути йому, як власнику; визнати недійсним договір іпотеки у звязку з тим, що [PERSON] не набув право власності на вказане житло і не мав права передавати його в іпотеку; визнати недійсним пп. 1.7 п. 1 рішення № 23 Бердянської міської ради від 20. 11. 20914 року, визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську, видане на ім.»я [PERSON], скасувати державну реєстрацію права власності на 1/3 частку житлового будинку і на земельну ділянку площею 0,0612 га, розташовані по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську, видані на ім.»я [PERSON] В судовому засіданні позивач з представником за свідоцтвом і договором адвокатом [PERSON] підтримав позовні вимоги і просить задовольнити на вказаних вище підставах. Відповідач [PERSON] в особі свого представника за довіреністю [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав в частині визнання недійсним договору дарування 1/3 частки житлового будинку у звязку з наявністю беззастережних доказів шахрайських дій з боку [PERSON], просить закрити провадження у справі в частині скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку та на житловий будинок у звязку з відсутністю повноважень на це у Реєстраційної служби Бердянського МРУЮ. Пред»явив зустрічний позов, у якому вказав, що він є законним власником 2/3 часток житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області, не дивлячись на те, що він за договором купівлі продажу від 23. 12. 2013 року придбав увесь будинок. Погоджується, що 1/3 частка будинку належить [PERSON] Проте вказує, що сумісне користування ним та [PERSON] вказаного житлового будинку є неможливим з таких підстав: технічний стан будинку, що належить [PERSON], є незадовільним, ветхим, виділення 1/3 частки в натурі неможливо, що підтверджується висновками технічних експертиз; вони з відповідачем не є друзями і знайомими, а навпаки перебувають у неприязнених відносинах, що виключає спільне користування нерухомим майном; [PERSON] має у власності цілий житловий будинок за іншою адресою, де постійно мешкає та є зареєстрованим, отримав в порядку приватизації право власності на іншу земельну ділянку по вул. Герцена, 45 в м. Бердянську, тому отримання грошової компенсації за свою частку не завдасть йому та членам його сім»ї істотної шкоди. У звязку з вищевказаним просить припинити право власності [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську, і визнати за ним, [PERSON], право власності на 1/3 частку вказаного житлового будинку в порядку грошової компенсації. В судовому засіданні представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги і просить задовольнити. Вказав на те, що правовідносини, які існують між співвласниками будинку, регулюються главою 26 ЦК України, яка визначає правовий режим спільної часткової власності, і за цих підстав він просить застосувати ст.. 365 ЦК України, і припинити право [PERSON] на 1/3 частку у домоволодінні з отриманням грошової компенсації, яка визначена висновком судової будівельно технічної експертизи. Вважає, що усі умови, які зазначені у даній статті, мають місце та підтверджені належними доказами, а саме: згідно рішення апеляційного суду Запорізької області реєстрація власності [PERSON] у БТІ значиться як спільна часткова, виділу в окреме домоволодіння не відбулося, судом вирішувалося лише питання щодо порядку користування житловим та господарськими приміщеннями. Вказана 1/3 частка відповідача перебуває в аварійному стані, для проживання не придатна, виділити її неможливо, спільне користування між ними неможливе, у звязку з наявністю неприязнених відносин, ринкова вартість частки [PERSON] складає 53300 грн., які внесені на депозит суду, відповідач має у власності житловий будинок з приватизованою земельною ділянкою, тому є підстави для задоволення зустрічного позову. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] з представником адвокатом [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення зустрічного позову заперечує на тих підставах, що рішення апеляційного суду Запорізької області від 17. 11. 2009 року, за яким було здійснено розподіл житлового будинку і земельної ділянки між співвласниками, було виконано в натурі, сторони по справі отримали грошову компенсацію між ідеальною і реальною частками, виконані будівельні роботи по переобладнанню виділених приміщень і відокремлення від співвласників. На даний час права [PERSON] порушуються, оскільки він був власником окремої частки житлового будинку, яка була виділена в користування у відповідності до будівельних норм, а у даний час він позбавлений цього права, тому є підстави вважати, що існує істотна шкода йому та членам його сім»ї. Крім того, на даний час не можна стверджувати про неможливість сумісного проживання співвласників домоволодіння, оскільки [PERSON] не може потрапити до своєї власності і користуватися нею у звязку з відмовою [PERSON] допустити його до належної йому частки будинку. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], представник виконавчого комітету Бердянської міської ради до суду не явилися, про дату слухання справи повідомлені, причини неявки суду не пояснили, заперечень проти позову не надали, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів. Представник Бердянської міської ради за довіреністю [PERSON] до суду не явився, просить розглядати справу за його відсутності, надав заперечення, у яких зазначив, що при винесенні рішення № 23 від 20. 11. 2014 року Бердянська міська рада діяла у межах своїх повноважень, законних підстав відмовляти [PERSON] у передачі у власності в межах норм безоплатної приватизації земельної ділянки по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську не було. Представник реєстраційного відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради до суду не явився, надав заяву, у якій повідомив, що відповідачем по справі виступає реєстраційна служба Бердянського МРУЮ, а на даний час у звязку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчий комітет Бердянської міської ради є субєктом державної реєстрації прав та не є правонаступником органів державної реєстрації, що діяли раніше. Треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] до суду не явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, у заявах просять розглядати справу за їх відсутності. Приватний нотаріус [PERSON] у письмовий поясненнях вказала, що перед посвідченням договору дарування нею була встановлена особа [PERSON] згідно наданого ним паспорта громадянина України ЕМ 763251 з реєстрацією дарувальника в [ADDRESS]. Крім того, до пакету документів для посвідчення договору дарування була додана довідка про відсутність зареєстрованих осіб по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську Запорізької області, про відсутність малолітніх дітей та приватизованої земельної ділянки, підпис у заяві [PERSON] збігався з підписом у паспорті, крім того, він надав оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, отже у неї були усі законні підстави для посвідчення даного договору і з огляду на ці обставини вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] і відмови у задоволенні зустрічного позову [PERSON], виходячи з наступного. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23. 11. 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, реєстр № 3-3061 [PERSON] є власником 1/3 частини житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області, право власності підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11. 10. 2013 року. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17. 11. 2009 року здійснено виділ належної [PERSON] частки домоволодіння в натурі та визначено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками. В подальшому, 10. 12. 2013 року від його імені належна йому частка житлового будинку подарована [PERSON], угода посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Після чого за договором купівлі продажу від 23. 12. 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] та [PERSON] продали вказаний житловий будинок № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську [PERSON] Таким чином на даний час право власності на увесь житловий будинок № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську зареєстровано за [PERSON]. За заявою [PERSON] Бердянським МВ УМВС України у Запорізькій області відкрито кримінальне провадження за № 12014080130005585 за фактом шахрайських дій відносно нього, в ході якого 12. 09. 2015 року була проведена судова почеркознавча експертиза № 437, згідно якої - рукописні записи у договорі дарування 1/3 частини домоволодіння № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області від 10. 12. 2013 року, підпис у договорі, заяві, рукописний текст і підпис у заяві від 10. 12. 2013 року виконані не [PERSON]. Крім того, з копії паспорту серії ЕМ № 763251 з реєстрацією місця проживання вул. Б. Хмельницького 17/32 в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, наданого приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] для оформлення договору, вочевидь вбачається, що фотографія не належить [PERSON] Згідно довідки начальника Бердянського МВ УДМСУ в Запорізькій області від 15. 07. 2015 року [PERSON] документований паспортом громадянина України СВ № 606032 від 16. 01. 2002 року Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області, іншими паспортами [PERSON] не документувався. Як вбачається з копії спірного договору дарування обдарованим є [PERSON], який факти шахрайства відносно [PERSON] при укладанні договору не спростував. Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частина 1 ст. 215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Відповідно до статей 317,319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном. Судом встановлено, що 10. 12. 2013 року [PERSON] не укладав договір дарування належної йому на праві власності 1/3 частки домоволодіння № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області, наявність договору не відповідає його внутрішньому волевиявленню, передача майна іншій особі порушує його права як власника. Відповідач [PERSON] визнав позов в частині визнання недійсним вказаного договору дарування, про що надав відповідну заяву. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати вказаний договір дарування недійсним. Згідно ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388\~цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. За умовами ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Враховуючи, що проти визнання недійсним договору дарування [PERSON] не заперечує, та враховуючи наявні для цього законні підстави, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо витребування від добросовісного набувача [PERSON] та передати у володіння [PERSON] 1/3 частку житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області. Відтак, підлягає визнанню недійсним і договір іпотеки, посвідчений 15. 01. 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], де обтяжувачем виступає [PERSON], на тих же правових підставах, що і договір дарування 1/3 частки вказаного будинку. Рішенням Бердянської міської ради № 23 51-ї сесії 6-го скликання Бердянської міської ради Запорізької області «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам» від 20. 11. 2014 року пп 1.7 п. 1 земельну ділянку площею 0,0612 га кадастровий номер 2310400000:07:001:0499, розташовану по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську Запорізької області передано у власність [PERSON] в межах норм безоплатної приватизації. При цьому підставою для прийняття цього рішення слугував пакет документів, зокрема, договір купівлі продажу вказаного домоволодіння [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] не являється власником цілого домоволодіння, тому він не може мати у власності і земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок, а може претендувати на приватизацію лише 2/3 частин земельної ділянки, і те, що на момент прийняття спірного рішення Бердянської міською радою ці обставини не були відомі, не може служити підставою для визнання цього рішення дійсним, тому в частині прийняття пп. 7.1 п. 1 вказане рішення підлягає визнанню недійсним. За таких обставин визнається судом недійсним і свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02. 12. 2014 року серії СТА № 121243 земельну ділянку площею 0,0612 га кадастровий номер 2310400000:07:001:0499, розташовану по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську Запорізької області, видане на ім.»я [PERSON]. [PERSON] в уточненій позовній заяві просив скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0612 га та державну реєстрацію на 1/3 частку житлового будинку по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську на ім.»я [PERSON], потім просив залишити їх без розгляду, в подальшому відмовився від цієї заяви, і просив розглядати позов у повному обсязі, проте не вказав, кого саме із відповідачем необхідно зобовязати вчинити ці дії, тому у цій частині позовні вимоги судом не задовольняються. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову [PERSON] про припинення права [PERSON] на 1/3 частку у домоволодінні, суд виходив з наступного. Стаття 365 ч. 1 ЦК України, передбачає, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. [PERSON] вказує на те, що [PERSON], не дивлячись на наявність рішення апеляційного суду Запорізької області від 17. 11. 2009 року, яким ніби то здійснено виділ його частки в натурі, насправді є власником не окремого обєкта нерухомості, а 1/3 частки домоволодіння, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У звязку з цим посилається на висновки судових будівельних експертиз, висновки спеціаліста, які вказують на те, що 1/3 частка житлового будинку по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську, перебуває у ветхому стані, за вимогами будівельних норм для проживання не придатна у звязку з аварійним станом несучих конструкцій, виділити її в натурі без відхилення від часток технічно неможливо, надав відповідне правове обґрунтування. Посилаючись на факт наявності у сторін неприязнених відносин, в ході яких [PERSON] не надає [PERSON] доступу до 1/3 частки будинку, вважає спільне володіння і користування майном неможливим. У звязку з тим, що [PERSON] володіє цілим житловим будинком по вул. Герцена, 45 в м. Бердянську, де фактично мешкає, то припинення права власності на частку в будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську в порядку грошової компенсації, розмір якої визнано висновком експерта і яка внесена на депозит суду, не завдасть суттєвої шкоди [PERSON] та членам його сім»ї, враховуючи, що переговори відносно цього мали місце, проте [PERSON], зловживаючи своїми ми правами, не погоджується на розумний розмір компенсації. Проте суд з такою позицією погодитись на може, і приймає до уваги доводи [PERSON], який посилається на наявність рішення апеляційного суду Запорізької області від 17. 11. 2009 року, згідно якого йому була виділена в натурі 1/3 частка з цілого домоволодіння, та визначено порядок користування земельною ділянкою між усіма співвласниками. На виконання рішення суду він виплатив співвласникам грошову компенсацію за зменшення їх частки, виконав будівельні роботи по відокремленню від їх частки, в будинку є два окремі виходи, розділені комунікації, він користувався своєю часткою, здавав її оренду в літній час, оскільки вона розташована на березі Азовського моря, і весь час вважав себе власником, поки не дізнався про те, що її подарували поза його волею. У звязку з тим, що [PERSON] його не пускає його у двір, дійсно, його частка руйнується, він позбавлений можливості її ремонтувати, тому він пише заяви на [PERSON] у правоохоронні органи. Проте твердження [PERSON] про неможливість спільного користування будинком між ними є передчасним, оскільки такого користування ще не існувало. Пояснює, що дійсно, його не влаштовує оцінка його частки будинку, яку пропонує йому сплатити [PERSON], тому на отримання грошової компенсації він не погоджується. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку існує правова колізія, коли рішенням суду, яке набрало законної сили, частка житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську виділена в натурі з визначенням виділених жилих приміщень, господарських будівель і споруд, але при цьому правова реєстрація у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться як спільна часткова власність, тому суд вважає, що в усякому разі підлягає застосуванню ст. 365 ЦК України. Проте суд також зважає на те, що позивач довів лише неможливість виділення частки в натурі у звязку з її руйнуванням, а інші його доводи є спірними та передчасними, спільне користування нерухомим майном між співвласниками ще не відбулося, дії [PERSON], який не допускає [PERSON] до своєї частки будинку, не можуть слугувати належними доказами такої неможливості, оскільки вони вочевидь не відповідають вимогам законодавства України, яке захищає право власності, тому не можна і вважати, що припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. За таких обставин зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Outcome: partial