Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Мурованокуриловецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, мотивуючи його тим, що як йому стало відомо, відносно нього діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Вказане обмеження було встановлено на підставі ухвали Мурованокуриловецького районного суду від 03.08.2011 у цивільній справі № 0216/6-24/11, винесеної за поданням головного державного виконавця ВДВС Мурованокуриловецького РУЮ [PERSON], до повного виконання судового рішення виконавчих листів № 2-22/2011 про стягнення з нього боргу на загальну суму 28520 грн на користь [PERSON] На сьогоднішній день відкритих виконавчих проваджень відносно нього не має. Останні знищені за закінченням строку зберігання, а постанова про закінчення виконавчого провадження не виносилась. У звязку з викладеним позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просив скасувати тимчасове обмеження йому у праві виїзду за межі України. Ухвалою від 26.03.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 23.04.2019. В судовому засідання позивач [PERSON] позов підтримав за обставин у ньому викладених та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, у її вирішенні поклався на розсуд суду (а.с. 48). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, викликався своєчасно та належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Судом встановлено, що 25 січня 2010 року Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області винесено заочне рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 25000 (двадцять пять тисяч) гривень, а також - заподіяні збитки в сумі 3000 (три тисячі) гривень; витрати по оплаті державного мита 280 (двісті вісімдесят) гривень; витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи 120 (сто двадцять) гривень; витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача 120 (сто двадцять) гривень. Рішення набрало законної сили 05.02.2011 (а.с. 10-11). 03 серпня 2011 року Мурованокуриловецький районним судом Вінницької області за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції [PERSON] було винесено ухвалу, якою тимчасово обмежено право виїзду за межі України громадянину України [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]), без вилучення паспорта громадянина України серії АА № 018814, виданого Мурованокуриловецьким РВ ГУМВС 26.07.1995 року, до повного виконання судового рішення виконавчих листів № 2-22/2011 про стягнення з [PERSON] боргу на загальну суму 28520 гривень на користь [PERSON]. Ухвала набрала законної сили 09.08.2011 (а.с. 7). Відповідно до повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, в органах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України виконується ухвала Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 03.08.2011 у цивільній справі № 0216/6-24/11 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України [PERSON] (а.с. 9). Згідно повідомлення Мурованокуриловецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області № 5899 від 30.10.2018, у період з 27.04.2011 по 27.08.2012 у відділі перебував на виконанні виконавчий лист № 2-22/2011 від 31.03.2011 виданий Мурованокуриловецький районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 25000 грн (виконавче провадження № 26178674). 27.08.2012 дане виконавче провадження було закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: боржник не виявлений протягом року з дня оголошення його в розшук, а виконавчий документ повернуто стягувачу. Дана норма Закону не є підставою для зняття обмеження у праві виїзду за межі України. Всі завершені виконавчі провадження по 2014 рік знищені (а.с. 13). Згідно листа Мурованокуриловецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області № 6456 від 27.11.2018 у виконавчому провадженні № 26178674 постанова про його закінчення не виносилася (а.с. 12). Згідно іншого листа Мурованокуриловецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області № 2244 від 12.04.2019, повторно до відділу ДВС виконавчі листи № 2-22/2011 надійшли на виконання 22.07.2013 і були повернуті стягувану без виконання 29.10.2013 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція Закону від 21.04.1999). Протягом останніх трьох років згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження вищевказані виконавчі листи не надходили та не перебували на виконанні у Мурованокуриловецькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 46-47). Відповідно до листа Мурованокуриловецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області № 2328 від 18.04.2019, станом на 18.04.2019 відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] не має (а.с. 49). Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час повернення виконавчих листів без виконання 29.10.2013) встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Таким чином, оскільки згідно повідомлення органу ДВС виконавче провадження № 2-22/2011 було знищене як завершене, а стягувач протягом строку передбаченого законом повторно не предявляв виконавчого листа для виконання, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, судом враховано, що порядок вирішення процесуальних питань, пов'язаних з виконанням судових рішень, врегульовано\~Розділом VI «ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ, ПОВ'ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ СУДОВИХ РІШЕНЬ У ЦИВІЛЬНИХ СПРАВАХ ТА РІШЕНЬ ІНШИХ ОРГАНІВ (ПОСАДОВИХ ОСІБ)» ЦПК України. Зокрема, згідно частини пятої ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обовязкової участі державного (приватного) виконавця. Разом з тим, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові № 61-1632св18 від 07.02.2018. За таких обставин, розгляд заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у позовному провадженні само по собі не є законним обґрунтуванням відмови у захисті порушеного права. На підставі викладеного та

Outcome: approved