Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернувся з позовом до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про стягнення заборгованості. Позивач\~в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.05.2010 р. по справі №2а-129/10 визнано протиправними дії відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу надбавки відповідно до вимог\~ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»\~у розмір 30\~\~% мінімальної пенсії за віком та зобов'язано пенсійний фонд\~\~перерахувати та виплатити\~[PERSON]\~надбавку відповідно до вищезазначеного Закону за період з 07.12.2008 р. по 31.12.2009 р., у зв'язку з чим 09.08.2011р.був виданий виконавчий лист та пред'явлений до виконання до виконавчої служби, яка постановою від 31.08.2011 р. відкрила виконавче провадження. Відповідно до вказаної вище постанови державного виконавця, УПФУ у Святошинському районі надано строк до 06.09.2011 р. добровільно виконати судове рішення, проте, до теперішнього часу відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, рішення суду не виконує, у зв'язку з чим, представник позивача просить суд з урахуванням збільшень позовних вимог стягнути з відповідача на користь\~[PERSON]\~борг, який відповідно до листа пенсійного фонду від 11.06.2012 р. становить 1 312 грн. 33 коп.,\~\~інфляційні втрати за час прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 988,18 грн. та 3% за користування відповідачем грошовими коштами за період з 07.09.2011 р. по 11.06.2015 р. в розмірі 148,20 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача подав письмові заперечення та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 12.05.2010 р. по справі №2а-129/10 визнано протиправними дії відповідача УПФУ у Святошинському районі м. Києва щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу [PERSON]\~надбавки відповідно до вимог\~ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»\~у розмір 30\~\~% мінімальної пенсії за віком та зобов'язано пенсійний фонд перерахувати та виплатити\~[PERSON]\~надбавку відповідно до вищезазначеного Закону за період з 07.12.2008 р. по 31.12.2009 р., у зв'язку з чим 09.08.2011р. був виданий виконавчий лист (а.с. 11-13). Встановлено, що відповідно до постанови ВДВС підрозділу примусового виконання рішень ГУЮ у м. Києві від 31.08.2011 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 2-129/10 від 09.08.2011 р. При цьому, державним виконавцем надано строк до 06.09.2011 р. для добровільного виконання пенсійним фондом судового рішення (а.с. 15). Встановлено, що відповідно до постанови ВДВС відділу примусового виконання рішень ГУЮ у м. Києві від 08.05.2012 р. закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 2а-129/2010 від 09.08.2011 р., у зв'язку з повідомленням про повне фактичне виконання рішення суду та про перерахування нарахувань стягувача [PERSON] суму 1 312, 33 грн. (а.с. 19). Проте, в судовому засіданні встановлено, що відповідач УПФУ у Святошинському р-ні м. Києва до теперішнього часу в добровільному порядку заборгованість з виконання судового рішення (постанови) не погашає, рішення суду не виконує. Згідно ч. 1\~ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Основними засадами судочинства є обов'язковість рішень суду (ч. 3\~ст. 129 Конституції України). Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач УПФУ Святошинського р-ну м. Києва безпідставно не виконує належним чином постанову Святошинського районного суду м. Києва від 12.05.2010 р. по справі №2а-129/10 щодо виплати на користь\~[PERSON]\~надбавки до пенсії в розмір 1 312, 33 грн.. а тому вказана сума має бути стягнути з відповідача в примусовому порядку. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за час прострочення виконання грошового зобов'язання та 3% за користування відповідачем грошовими коштами за період з 07.09.2011 р. по 01.06.2015 р. вказані вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі N 6-59цс13, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, і трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Проте, УПФУ у Святошинському районі м. Києва не є прибутковою організацією, яка утримує та користується грошовими коштами, а є органом державного значення з виключною підзвітністю потоку грошових коштів щодо нарахування, перерахунку та виплати виключно соціальних виплат. За таких обставин суд дійшов висновку, що представник позивача відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позов підлягає частковому задоволенню . На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст.\~526,\~530,\~625 ЦК України\~та

Outcome: partial