Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку №21-а по вул. Лермонтова в м. Бердянську, який підтримав у судовому засіданні. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником будинку №21-а по вул. Лермонтова в м. Бердянську. В будинку також зареєстрована його донька [PERSON] У 2004 році донька вийшла заміж і переїхала проживати до свого чоловіка в м. Запоріжжя. З того часу вона в будинку не проживає, своїх речей в будинку не тримає, грошей на оплату комунальних послуг не надає. Посилаючись на ст. 405 ЦК України просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки батьку [PERSON] для передачі відповідачу (а.с.33). Причин неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не подала. Згідно зі ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 19.03.1990 року та реєстраційного посвідчення, виданого Бердянським КПТІ 06.04.1992 року (а.с. 9-12) будинок №21-а по вул. Лермонтова в м. Бердянську належить на праві власності позивачу [PERSON] З домової книги на будинок (а.с.19-20) і довідки Бердянского МВ від 03.09.2015р. встановлено, що місце проживання [PERSON] ( до шлюбу Кузь) зареєстровано в [INFO]. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], сусіди позивача, суду показали, що [PERSON] є старшою дочкою позивача. Десь у 2003-2004 році вона вийшла заміж і переїхала жити до м. Запоріжжя, де проживає разом із своїм чоловіком та дитиною. Тобто, більше десяти років вона в будинку позивача не проживає. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка без поважних причини, більше десяти років в будинку №21-а по вул. Лермонтова в м. Бердянську, не проживає. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 156 ЖК України членів сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України членами сім'ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено, що між позивачем та відповідачем існувала будь-яка домовленість щодо користування цим будинком. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved