Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 15 вересня 2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Новодворівською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 6, та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від спільного подружнього життя у них народилось четверо дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє скандали, піднімає на неї руку. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її нтересам та інтересам їх дітей, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, в своїх поясненнях суду зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заявлений позивачем позов не визнав, пояснивши, що хоче зберегти сім'ю, а тому в задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.09.2002 року Новодворівською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 6. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилась народилось четверо дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьками якого являються сторони по справі, що стверджується копіями свідоцтва про народження дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Як ствердила в судовому засіданні позивач, наданий судом строк для можливого примирення бажаних результатів не дав, відповідач не виправився, шлюбні відносини вони не відновили, просить суд шлюб між ними розірвати. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні.

Outcome: approved