Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до [PERSON] виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення компенсації втрати частини доходів у звязку з невчасно виплаченою заробітною платою. В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на те, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.09.2016 року позов [PERSON] про стягнення невиплаченої заробітної плати задоволено; стягнуто із [PERSON] ВУВКГ на користь позивача невиплачену заробітну плату у розмірі 73512,93грн., та зобовязано Самбірське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства провести [PERSON] перерахунок заробітної плати по відпускних, листках непрацездатності за період із квітня 2010 року по серпень 2014 року. Заробітна плата частково виплачена відповідачем позивачу у листопаді та грудні 2016 року, та лютому 2017р., тобто із порушенням строків виплати. У звязку з вищенаведеним [PERSON] просить за судовим рішенням стягнути із відповідача компенсацію втрати частини доходів у звязку із порушенням строку їх виплати в розмірі 70592.6грн. У судовому засіданні 22.03.2018р. позивач та його представник [PERSON] позов підтримали повністю, зіславшись на викладені у ньому обставини, просили такий задовольнити. Представник позивача одночасно звернула суду увагу на те, що відповідачем хоча було подано відзив на позовну заяву, але жодного власного розрахунку не було зроблено; у свою чергу сторона відповідача лише затягує розгляд цивільної справи. Представник відповідача [PERSON] виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на виклик в суд не зявився; хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на викладені у ньому обставини; а тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, про що не заперечила представник позивача. Заслухавши пояснення позивача та його представника, зясувавши обставини справи, вивчивши наявні дані у матеріалах цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строку виплати необхідно задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 вересня 2016 року позов [PERSON] до [PERSON] виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення невиплаченої заробітної плати задоволено; стягнуто із [PERSON] ВУВКГ на користь [PERSON] невиплачену зарплату 73512,93грн. та зобовязано Самбірське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства провести [PERSON] перерахунок заробітної плати по відпускних, листках непрацездатності за період із квітня 2010 року по серпень 2014 року; судове рішення 04.11.2015 року набрало законної сили. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] ВУВКГ №176 від 02.08.2017 року, відповідачем виплачено позивачу, без урахування податків по 11835,58грн. у листопаді та грудні 2016 року, 5062,82грн. в лютому 2017 року і залишок невиплаченої суми по рішенні суду становить 37818,44грн. Статтями 2 і 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» регламентовано, що компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі розуміються грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі заробітна плата (грошове забезпечення) та інші; сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Однаково вказує ст. 34 Закону України «Про оплату праці», що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно п. 4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001р. №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Так, індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за і період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Згідно рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року №8-рп/2013 положенню ст. 233 КЗпП України надане додаткове офіційне тлумачення, відповідно до якого у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року №1427(із наступними змінами), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Аналогічно було викладено законну позицію у прийнятому судовому рішенню №6-43цс14 від 21.05.2014р Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, що: «Компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі статтею 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» та Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року №1427(зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року №692), підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Як убачається з представленої позивачем таблиці розрахунку компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати із урахуванням індексу споживчих цін, розмір такої компенсації становить 70592,6грн. і такий розрахунок відповідачем жодним чином не спростований. Аналізуючи все раніше наведене, суд прийшов до такого вирішення спору виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, подані суду матеріали; а тому переконаний, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved