Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів, в якій просить визнати за ним частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 квартири, що розташована за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є співвласником частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 27.06.2000р. №7053 передана у спільну сумісну власність позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON], [PERSON] 09.09.2008 року шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. Станом на дату звернення до суду позивач не проживає в зазначеній квартирі і інші співвласники користуються квартирою на власний розсуд. Між ними виникають спори про порядок користування і володіння зазначеною квартирою. Угоди про спосіб виділення частки позивача із загального майна не досягнуто. Позивач [PERSON] має намір виділити свою частку у праві сумісної власності на спірну квартиру, з метою отримання можливості розпоряджатися своєю часткою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання зявилися, позовні вимоги визнали, проти задоволення не заперечували. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 27.06.2000 року №7053 передана у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про право власності реєстр №2-00-144629-Ц1 від 27.06.2000 року). /а.с. 7/ [PERSON] і [PERSON] з 06.02.1998 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. 09.09.2008 році шлюб було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-ВЛ № 075385. /а.с. 9/ Станом на дату звернення до суду позивач не проживає в зазначеній квартирі і інші співвласники користуються квартирою на власний розсуд. Між позивачем та відповідачами як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч.4 ст.41 Конституції України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частинами 1, 2 ст. 357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 2,3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS]. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне розподілити майно, що знаходиться у спільній сумісній власності сторін та визнати за позивачем право власності на 1/3 частину спірної квартири

Outcome: approved