Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просив суд стягнути з неї аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, що продовжує навчання - [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1690,00 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що він перебував з [PERSON] у шлюбних відносинах з 14.06.1997 року по 14.12.2013 року. Шлюб між ними розірвано рішенням суду, що набрало законної сили 14 грудня 2013 року. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . У ході розгляду справи про розірвання шлюбу,судом встановлено, що з липня 2012 року сторони у спорі «спільного господарства не ведуть» сини залишилися проживати з ним, а донька з [PERSON] . На даний час дитина є повнолітньою, але продовжує навчатися у Харківському Національному університеті мистецтв ім. Івана Котляревського на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Повнолітній син проживає у гуртожитку в м. Харкові. Колишня дружина жодним чином сину не допомагає, хоча знає, що він навчається в університеті. Таким чином сину потрібна матеріальна допомога у зв`язку з тим, що він продовжує навчання, яку позивач самостійно належним чином надати не в змозі. Позивач у судове засідання не з`явився,повідомлявся належним чином та своєчасно, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність на позовних вимогах наполягає. Від представника відповідача Литвиненко В.Л. до суду надійшла заява про розгляд справи у його та відповідача відсутність, позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. У відзиві відповідач зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки на має постійного заробітку, її колишній чоловік, [PERSON] не може мати статусу позивача, а тому вимоги позивача задоволені бути не можуть, так як повнолітній син [PERSON] [INFO] жодного дня не був зареєстрованим за місцем проживання позивача. Після розірвання шлюбу з позивачем, з липня 2012 року до вересня 2017 року, я разом з [PERSON] [INFO] тимчасово проживали за адресою: [ADDRESS] . На даний час повнолітній син [PERSON] є студентом денної бюджетної форми навчання, та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де постійно проживає. А тому відповідач вважає,що Позивачу надано право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, лише в інтересах повнолітнього сина, але не наділяє його правом матеріально-правової вимоги до неї як відповідача, у своїх інтересах, в тому числі аліментів на свою користь. Суд приходить до висновку, що відповідно до ч.1 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка,син,а також самі дочка і син, які продовжують навчання. У зв`язку з тим, що від повнолітнього сина - [PERSON] [INFO] до суду позовних заяв не надходило, а позивачем не надано доказів, що повнолітній син проживав або проживає разом з ним, суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає за безпідставністю позовних вимог та як такий що не знайшов свого підтвердження в процесі розгляду справи.

Outcome: dismissed