Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що із відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 25.03.2015 року було розірвано. За період перебування у шлюбі, подружжям набуто наступне майно: грошові кошти у сумі 50000 грн. 00 коп., спальний гарнітур вартістю 5000 грн. 00 коп., підлогове покриття, тюль та штори вартістю 1500 грн. 00 коп., всього на суму 56500 грн. Згоди про розподіл спільно нажитого майна між ними не досягнуто, а тому просить стягнути на його користь 28250 грн. 00 коп., як грошову компенсацію 1/2 частини спільно набутого майна за період шлюбу. Крім того, просить стягнути на його користь документально підтвердженні судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 282 грн. 50 коп. та 450 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обємі та дали пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала. Відповідач вказує, що після розірвання шлюбу малолітня дитина залишилася проживати із матірю. Позивач [PERSON] аліменти на її утримання не сплачує, не турбується і не піклується про неї. Вказує на те, що дитина часто хворіє, потребує постійного догляду та лікування. Крім того, зазначає, що з позивачем прожили у шлюбі короткий проміжок часу, тому суму у розмірі 50000 грн. спільно нажити не могли, більше того, таких коштів у їхній сімї ніколи не було. Вказує на те, що із матеріалів позовної заяви не вбачається належних доказів набуття грошових коштів та придбання вказаного у заяві майна. Відповідач зазначає, що після укладення шлюбу [PERSON] ніде не працював, а вона перебувала у декретній відпустці, тому таких грошових коштів у розпорядженні не мали. Щодо іншого майна, на яке вказує позивач, а саме: спальний гарнітур, полове покриття, тюль та штори подаровано мамою [PERSON] їй особисто, тоді як позивач не надав суду жодної квитанції на придбання даного майна. Крім того, заперечує щодо стягнення із неї судових витрат, оскільки позивачем не надано належних доказів, які б підтвердили факт надання адвокатських послуг, оскільки грошові кошти не перераховані на банківський рахунок правника. Суд, заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 25.03.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Частина 2 статті 60 СК України передбачає, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно положень ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд, приймаючи рішення про те, який розмір грошових коштів, що набуті за час шлюбу необхідно стягнути на користь позивача, враховуючи інтереси сторін; той факт, що на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина, яка потребує постійного догляду та піклування, приймаючи до уваги інтереси малолітньої дитинивважає, що до стягнення з відповідача підлягають грошові кошти у розмірі 10000 гривень. 00 коп. Жодних доказів придбання під час шлюбу спального гарнітура , полового, тюль, штори позивачем до суду не надано, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити за недоведенністю позовних вимог. Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 50 грн. 45 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 100 гривень враховуючи обсяг фактично наданої адвокатом [PERSON] позивачу сичику р.А. правової допомоги та затрачений ним час у даній справі. .

Outcome: partial