Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить поділити майно, набуте ними за час шлюбу, виділивши їй морозильну камеру [PERSON], модель М7184-100, мультиварку Shivaki, модель SMC-8556, трактор колісний Jinma, модель JM-224, номерний знак 14286ВХ, а відповідачу виділити холодильник [PERSON], модель ХМ-6024-000, автомобіль Jetta, номерний знак [NUMBER], стягнувши з нього судові витрати. В обґрунтування позову зазначала, що з 11.06.2006 року по 22.11.2016 року перебувала в шлюбі з відповідачем. В період шлюбу ними було придбане зазначене вище майно, яке являється обєктом права спільної сумісної власності бувшого подружжя. Після розірвання шлюбу вона з відповідачем стали проживати окремо, а тому виникла потреба у розподілі спільного майна. При цьому, просила врахувати, що в період шлюбу в них 22.02.2009 року народився син [PERSON], який проживає разом з нею і перебуває на її утримання. З [PERSON] на підставі рішення Нетішинського міського суду від 20.05.2016 року стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але даний розмір вважає недостатнім для забезпечення дитини, а тому просить при поділі майна відступити від принципу рівності часток подружжя і виділити їй більшу частину із спільного майна. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просили його задоволити в повному обсязі, зазначивши, що домовленості щодо порядоку поділу майна з відповідачем не досягнуто. Відповідач [PERSON] позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити. Просив йому виділити трактор та холодильник. При цьому зазначив, що холодильник і морозильну камеру подарували його родичі на їх з позивачкою весілля, а трактор він купував за позичені кошти, про що в нього наявна відповідна розписка на суму 6 000 доларів США. Також вказав, що трактор купувався в інтересах сімї та використовувався для потреб сімї, а автомобіль куплений на перепійні весільні кошти і на позичені кошти матері позивачки, які він їй віддав. Що стосується мультиварки зазначив, що така куплена в період шлюбу з [PERSON] для власних потреб. Крім цього, вважає, що до обсягу майна, яке необхідно поділити необхідно включити: золото, пральну машину та гроші в сумі 16 000 гривень. Заслухавши пояснення сторін по справі, представника позивачки, покази свідків та дослідивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, що визначено ст. 69 СК України. Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають значення для справи. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Статтею 61 СК України визначено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Обєктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно із ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що в період з 11.06.2006 року по 22.11.2016 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що не оспорюється сторонами. На даний час сторони проживають окремо, [PERSON] проживає разом з їх спільною дитиною. За час перебування в шлюбі подружжям було придбано: - 06.07.2013 року морозильну камеру [PERSON], модель М7184-100, вартістю 3 465 грн. 00 коп., -16.06.2014 року мультиварку Shivaki, модель SMC-8556, вартістю 509 грн. 25 коп., -25.02.2007 року трактор колісний Jinma, модель JM-224, 2011 року випуску, модель JM-224, номерний знак 14286ВХ, зареєстрований на [PERSON], - 25.02.2007 року холодильник [PERSON], модель ХМ-6024-000, вартістю 2 812 грн. 00 коп., -14.08.2014 автомобіль Jetta, номерний знак [NUMBER], 1987 року випуску, зареєстрований на [PERSON] На підтвердження тих обставин, що дане майно є в наявності і набуте в період шлюбу сторонами надано підтверджуючі документи: оригінал гарантійної картки та фіскальний чек на холодильник [PERSON], модель ХМ-6024-000, гарантійний талон та товарний чек на морозильну камеру [PERSON], модель М7184-100, гарантійний талон та накладну на мультиварку Shivaki, модель SMC-8556, реєстраційні картки на трактор колісний Jinma, модель JM-224, 2011 року випуску, номерний знак 14286ВХ, та автомобіль Jetta, номерний знак [NUMBER], 1987 року випуску, що зареєстровані на [PERSON] Так, позивачка надала суду підтверджуючі документи на вищезазначене майно. А тому, суд вважає доведеним факт придбання подружжям [PERSON] за час шлюбу побутової техніки та рухомого майна, перелік якого наведений вище, обсяг якого враховується при вирішенні питання про поділ майна спільної сумісної власності і іншою стороною не оспорюється. Свідок [PERSON], яка є сестрою відповідача, в судовому засіданні показала, що морозильну камеру «Атлант» подарувала особисто відповідачу, а холодильник «Атлант» купував її чоловік і також подарував особисто відповідачу, інше спірне майно бачила у користуванні сімї [PERSON]. Свідок [PERSON], який є чоловіком сестри відповідача, в судовому засіданні показав, що морозильну камеру «Атлант» та холодильник «Атлант» купував він з дружиною для особистого користування і лише надав в користування сімї [PERSON], які на той момент проживали у їх квартир, інше спірне майно бачив у користуванні сімї [PERSON], крім мультиварки, про існування якої знає зі слів [PERSON] Вказав, що позичав відповідачу кошти в сумі 6 000 доларів, але особисто не бачив, як відповідач купував за вказані гроші трактор. Враховуючи, що свідки [PERSON] та [PERSON] є родичами відповідача та заінтересованими у результаті розгляду справи, а їх свідчення є непослідовними і суперечливими, суд критично відноситься до таких свідчень та вважає даний доказ недопустимим. Твердження відповідача, що трактор куплений на позичені ним кошти в [PERSON] в ході судового засідання не знайшло свого підтвердження, оскільки ним не доказано, що саме за ці кошти він купував трактор. Також не знайшло свого підтвердження і те, що до обсягу майна, яке необхідно поділити входять: золото, пральна машина та гроші в сумі 16 000 гривень, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження їх існування і таке заперечувалось позивачем. При цьому, відповідно до ст. 70 СКУкраїни зважаючи на інтереси кожного з сторін та приймаючи до уваги, що питання компенсації вартості майна, яке неможливо виділити в натурі, а також призначення судової експертизи для визначення реальної вартості спірного майна сторонами не заявлялись, суд рахує можливим відступити від рівності часток у спільному майні подружжя п ри вирішенні питання про поділ транспортних засобів та виходить з наступного. Відповідно до розяснень пункту 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). В ході судового розгляду [PERSON] не надала доказів про наявність обставин, які би давали суду право при поділі транспортних засобів відступити від принципу рівності часток подружжя, та визнати за нею право власності на трактор колісний Jinma, модель JM-224, а відтак позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. А тому суд дійшов до висновку про поділ даного рухомого майна на рівні частки, тобто кожному по 1/2 частки трактора та автомобіля. При цьому, суд вважає за необхідне відступити від принципу рівності часток подружжя при поділі решти майна, виділивши [PERSON] більшу частину із спільного майна, а саме: морозильну камеру [PERSON], модель М7184-100, вартістю 2 812 грн. 00 коп., та мультиварку Shivaki, модель SMC-8556, вартістю 509 грн. 25 коп., загальною вартістю 3 321 грн. 25 коп., а відповідачу - холодильник [PERSON], модель ХМ-6024-000, вартістю 1 500 грн. 00 коп. Загальна вартість виділеного майна позивачці більша на 1 820 грн. 75 коп., за вартість, виділеного майна відповідачу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено на 51,7 %, з відповідача на її користь слід стягнути судовий збір в розмірі 647 гривень 24 копійки ((932 гривні +320 гривень) х 51,7 %).

Outcome: approved