Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати недійсними кредитний договір №F69.981.72.169, укладений 04.04.2013 року між нею та ПАТ «Ідея Банк» та заяву №F69.981.72.169 на приєднання до договору добровільного страхування життя від 20.03.2013 року №НПБ2 від 04.04.2013 року. В обгрунтування заявленого позову покликається на те, що 04 кітня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та нею, нібито було укладено кредитний договір №F69.981.72.169 від 04.04.2013 року та складено заяву №F69.981.72.169 на приєднання до договору добровільного страхування життя від 20.03.2013 року №НПБ2 від 04.04.2013 року. Проте, жодних правочинів з відповідачем не укладала, кредитних коштів не отримувала, відтак зобов'язання перед ним відсутні. Стверджує, що насправді даний кредитний договір був укладений [PERSON] на підставі викраденого і підробленого паспорта громадянина України, виданого на її, [PERSON], ім'я. Ці обставини встановлені вироком Хмельницького міськрайонного суду від 15.10.2014 року у кримінальному провадженні №686/16200/14-к, яким [PERSON] визнано винною у вчинені кримінальних павопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України. Просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилась, однак 08.12.2014 року та 27.01.2015 року в адресу суду надійшли заяви позивача про розгляд справи у її відсутності. У заявах вказувала, що позов підтримує та просить такий задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак скерував в адресу суду клопотання, в якому просить розглянути справу у його відсутності. Додатково зазначив, що кредит, оформлений на ім'я позивача [PERSON] закрито за рахунок дебіторської заборгованості на ім'я [PERSON] Про даний факт повідомлено й позивача. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 кітня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №F69.981.72.169 від 04.04.2013 року та складено заяву №F69.981.72.169 на приєднання до договору добровільного страхування життя від 20.03.2013 року №НПБ2 від 04.04.2013 року. Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, постановленого 15.10.2014 року у кримінальному провадженні №1201424001000300, [PERSON] визнано винною у вчинені кримінальних павопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України. Судом було встановлено, що 04.04.2013 року [PERSON], з метою отримання кредиту з'явилась у приміщення Хмельницького відділення №1 ПАТ «Ідея Банк», що розташоване за адресою: м.Хмельницький, вул. Проскурівська, 33. Використовуючи викрадений паспорт на прізвище [PERSON], умисно, повторно, підробила кредитний договір № F69.981.72.169 від 04.04.2013 року та заяву F69.981.72.169 на приєднання до договору добровільного страхування життя від 20.03.2013 року №НБП2 від 04.04.2013 року, шляхом внесення до них неправдивих відомостей, видавши себе за [PERSON] На підставі укладеного кредитного договору отримала кредитні кошти в сумі 17 345 грн, без мети повернення, спричинивши банку матеріальної шкоди на таку суму. Цивільний позов ПАТ «Ідея Банк» задоволено повністю, стягнуто в його користь з [PERSON] 47 566,04 грн. На підставі вироку суду, 16.12.2014 року проведено засідання Кредитного Комітету ПАТ «Ідея Банк». За результатами доповіді асистента Юридичного департаменту [PERSON] члени комітету дійшли одноголосного рішення про відкриття [PERSON] рахунку дебіторської заборгованості на суму 47566,04 грн., за рахунок якого погашено кредит [PERSON] у сумі: тіло кредиту - 16 104,33 грн., нараховані та несплачені відсотки - 8 389,33 грн. Залишок пені в розмірі 25 195,82 грн. - вирішено списати. Про прийняте рішення на засіданні Кредитного Комітету ПАТ «Ідея Банк» листом від 29.01.2015 року повідомлено [PERSON] За змістом статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припиненя цивільних прав та обов'язків. Статтею 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Керуючими роз'ясненнями пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними №9 від 06.11.2009 року визначено, що підставою для недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину (стаття 215 ЦК України). Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Зважаючи на те, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, постановленого 15.10.2014 року встановлений той факт, що оспорюваний кредитний договір №F69.981.72.169 від 04.04.2013 року та заява №F69.981.72.169 на приєднання до договору добровільного страхування життя від 20.03.2013 року №НПБ2 від 04.04.2013 року - укладені не [PERSON], відтак враховуючи те, що даного правочину нею не вчинено, відтак й правових підстав для визнання даного правочину недійсним, до якого не можуть бути застосовані наслідки його недійсності, немає. Оскільки позов залишено без задоволення, за правилами статті 88 ЦПК України, судові витрати належить залишити за позивачем.

Outcome: dismissed