Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. З урахуванням уточненої позовної заяви, позивач зазначав, що 01 листопада 2014 року [PERSON] в простій письмовій формі було укладено із [PERSON] договір позики грошових коштів в сумі 9 300 (дев'ять тисяч триста) доларів США для задоволення сімейних потреб, які зобов'язалась повернути за першою вимогою. На підтвердження укладення договору позики та його умов [PERSON] власноручно написала розписку від 01 листопада 2014 року. На виконання умов цього договору у період з липня 2015 року по вересень 2016 року [PERSON] повернула первісному кредитору суму позики в розмірі 900 (дев'ятсот) доларів США, що підтверджується відмітками на зворотній стороні вказаної вище розписки. Залишок суми боргу [PERSON] за розпискою складає 8 400 (вісім тисяч чотириста) доларів США. 01 серпня 2017 року між [PERSON] та первісним кредитором було укладено договір про відступлення права вимоги № 01. Відповідно до умов даного договору він, як новий кредитор, став кредитором у зобов'язаннях, що виникли між первісним кредитором і боржником [PERSON] в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення договору про відступлення права вимоги, а саме: вимоги грошових коштів у розмірі 8 400 (вісім тисяч чотириста) доларів США. 23 серпня 2017 року про укладення договору про відступлення права вимоги №01 від 01 серпня 2017 року та необхідність повернення зазначеної вище суми боргу протягом 7 (семи) днів з дня отримання вимоги, відповідача [PERSON] було повідомлено належним чином 06 вересня 2017 року, що підтверджується зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У визначений цією вимогою строк [PERSON] грошову кошти в розмірі 8 400 доларів США не повернула, жодних дій направлених на повернення боргу не вчинила, щодо виконання нею своїх зобов'язань позивача не повідомила, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду. Відповідно до відомостей з електронної декларації відповідача [PERSON], яку остання подала з метою зайняття посади судді, вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Первісним кредитором позивача було повідомлено, що грошові кошти відповідачем [PERSON] позичено для задоволення сімейних потреб, тобто грошові кошти у вказаній вище сумі є майном, набутим подружжям за час шлюбу та відповідно належать дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. З цих підстав відповідачі мають нести солідарну відповідальність. За встановленим Національним банком України офіційним курсом гривні до іноземних валют станом на день складання даного позову 1 долар США = 26,634659 грн. Таким чином, сума еквівалентна 8400 доларів США станом на день подачі даного позову складає 223 731,14 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 223 731,14 грн., що еквівалентно 8400 доларів США та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~237,32 грн. у рівних частинах з кожного. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення на офіційній веб-сторінці Броварського міськрайонного суду Київської області. Судом встановлено, що 01 листопада 2014 року відповідач [PERSON] отримала в борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 9 300 (дев'ять тисяч триста) доларів США для задоволення сімейних потреб, які зобов'язалась повернути за першою вимогою. На підтвердження\~отримання грошових\~коштів,\~[PERSON]\~власноручно написала\~розписку від\~01\~листопада 2014\~року (а.с.5). Таким чином суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно мали місце правовідносини, до яких можуть застосовуватись положення передбачені ст. 1046-1049 ЦК України. Так, відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На виконання умов цього договору у період з липня 2015 року по вересень 2016 року [PERSON] повернула первісному кредитору суму позики в розмірі 900 (дев'ятсот) доларів США, що підтверджується відмітками на зворотній стороні вказаної вище розписки. Залишок суми боргу [PERSON] за розпискою складає 8 400 (вісім тисяч чотириста) доларів США. 01 серпня 2017 року між [PERSON] та первісним кредитором було укладено договір про відступлення права вимоги № 01 (а.с.9). Відповідно до умов даного договору позивач [PERSON], як новий кредитор, став кредитором у зобов'язаннях, що виникли між первісним кредитором і боржником [PERSON] в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення договору про відступлення права вимоги, а саме: вимоги грошових коштів у розмірі 8 400 (вісім тисяч чотириста) доларів США. 23 серпня 2017 року про укладення договору про відступлення права вимоги №01 від 01 серпня 2017 року та необхідність повернення зазначеної вище суми боргу протягом 7 (семи) днів з дня отримання вимоги, відповідача [PERSON] було повідомлено належним чином 06 вересня 2017 року, що підтверджується зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.10-12). Станом на день звернення до суду з даним позовом відповідач [PERSON] умови договору позики від 01 листопада 2014 року не виконала, грошові кошти в розмірі 8400 доларів США не повернула. Згідно зі статтею 524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 18 жовтня 2017 р., час звернення до суду з даним позовом, еквівалентом 8400 доларів США за курсом НБУ є 223\~731,14\~грн. (1 долар США = 26,634659 грн.) За змістом положень ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. У ст. 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Виходячи з наведеного, враховуючи, що за договором позики позикодавець передає грошові кошти у власність, вони згідно із ст.ст. 60, 61 СК України, стають обєктом спільної сумісної власності подружжя, тому на спірні правовідносини поширюються правила про солідарну відповідальність. Таким чином, стягненню солідарно із відповідачів на користь позивача за договором позики підлягають грошові кошти в розмірі 223 731,14 грн. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того,

Outcome: approved