Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом в суд та просить стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду, спричинену йому в результаті ДТП, що мала місце 20 жовтня 2015 року, в розмірі 5000 гривень та 510 гривень франшизи, мотивуючи свою заяву тим, що добровільно моральний збиток відповідач не відшкодовує. До початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача лише моральну шкоду. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву з проханням справу розглядати в його відсутності. Свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд рахує за можливе справу розглянути в його відсутності та постановити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, рахує, що позов доведений та підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. Як встановлено із матеріалів справи, 20 жовтня 2015 року близько 11 години 11 хвилин відповідач [PERSON] в м. Рівне на перехресті вулиць Київська- Косторомська Рівненської області, керуючи автомобілем марки « Мерседес-Бенц 309», державний номерний знак [NUMBER], не вибравши безпечної швидкості руху, здійснив поворот праворуч так, що опинився на смузі зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Рено Кенго», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням позивача, який на той час стояв перед перехрестям на своїй смузі руху. Внаслідок ДТП автомобіль «Рено Кенго» отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Острозького районного суду від 16 листопада 2015 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУПаП, та він був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 243,60 гривень. Розмір матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля позивача, для нього було відшкодовано Рівненською обласною дирекцією ВАТ НАСК «Оранта» в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, а тому будь-яких претензій щодо відшкодування матеріальної шкоди позивач до відповідача не має. Разом з тим позивач вказує, що в наслідок ДТП йому було завдано і моральної шкоди, котру він оцінив в п'ять тисяч гривень, мотивуючи тим, що отримав стрес, змушений був вносити зміни в свої життєві та виробничі стосунки. Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. А відповідно до ч.2.5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Суд погоджується, що позивач потрапив в стресову ситуацію, а тому дійсно зазнав стресу. Однак, щодо внесення будь- яких змін в свої життєві та виробничі стосунки, доказів позивач для суду не надав та не мотивував в цій частині свої позовні вимоги. При таких обставинах суд рахує за можливе стягнути з відповідача на користь позивача три тисячі гривень морального збитку та судові витрати по справі. Враховуючи викладене та

Outcome: partial