Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (далі - Товариство), в якому просив визнати дії Товариства протиправними; стягнути з Товариства на його користь 5 400,42 грн. та стягнути з Товариства на його користь 10 000 грн. відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] . Вказує, що у зв`язку з припиненням діяльності ТОВ «ЖЕК-2617», цей будинок з 1 липня 2017 року знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Перший український експертний центр» як його правонаступника, який надає за даною адресою послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, однак з листопада 2018 року неодноразово безпідставно підвищував тарифи на вказані послуги. Позивач вважає, що відповідач порушив умови укладеного з ним договору, яким визначено, що послуги надаються відповідно до затвердженого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, тобто тарифу, який був встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 3 травня 2018 року № 738 у розмірі 6,08 грн. за 1 кв.м. площі. У зв`язку наведеним позивач просить визнати такі дії Товариства протиправними та стягнути з Товариства суму переплати в розмірі 5400,42 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 19 серпня 2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що у жовтні 2018 року відповідач шляхом розміщення оголошень звернувся до мешканців будинку [ADDRESS] , який перебуває на обслуговуванні Товариства, з пропозицією провести загальні збори співвласників багатоквартирного будинку та прийняти рішення щодо погодження нового тарифу з обслуговування будинку. Зазначені збори відбулися та на них були присутні представники відповідача, які проінформували мешканців будинку про причини підвищення тарифів, а також про те, що без такого підвищення Товариство не має можливості в повній мірі виконувати свої обов`язки про належне утримання будинків та прибудинкової території. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач запропонував співвласникам будинку погодити новий тариф шляхом підписання протоколу/листків письмового опитування. Дана пропозиція була розглянута співвласниками будинку та прийняте остаточне рішення, про що підписано протокол. Відповідач зазначає, що підняття розміру тарифу на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відбулось відповідно до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 29 листопада 2018 року, за дане питання проголосувало більше 75% загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень будинку. Отже, з листопада 2018 року тариф на послуги склав 7,12 грн./кв.м.; з січня 2019 року, тариф на послуги становив 7,31 грн./кв.м.; з лютого 2019 року тариф на послуги становить 7,46 грн./кв.м. Таким чином, на думку відповідача, нарахування по сплаті житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства на підставі тарифу, погодженого співвласниками будинку. 25 серпня 2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив про відсутність протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 29 листопада 2018 року, на підставі якого відбулося підняття тарифу на утримання будинків та прибудинкової території. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у позові з таких підстав. Як вбачається із матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» є обслуговуючою організацією будинку [ADDRESS] та здійснює його утримання, обслуговування та експлуатацію. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] , а також є споживачем житлово-комунальних послуг за даною адресою. Так, 15 грудня 2014 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖЕК-2617», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр», було укладеного типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення надання виконавцем цієї послуги у будинку за адресою: [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Пунктом 1.2 цього договору визначено, що виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. ТОВ «Перший український експертний центр» до 01 листопада 2018 року надавало послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за тарифом, який був сформований відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 та встановленим розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03 травня 2018 року № 738. 10 червня 2018 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VІІ, яким змінено систему взаємовідносин, що виникають у процесі надання комунальних послуг, і який не передбачає надання такої послуги як утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Частиною першою статті 10 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Так, особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління врегульовані Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає. Згідно з статтею 9 цього Закону управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. Відповідно до пункту 7 частини другої статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку (частина шоста статті 10 Закону). Як слідує з матеріалів справи, рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , оформленим протоколом від 29 листопада 2018 року, погоджено підвищення Товариством тарифу на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також погоджено Товариству можливість корегування встановлених цін/тарифів та з повідомленням не менше ніж за 15 днів до введення їх в дію про це мешканців шляхом розміщення оголошень на своєму офіційному сайті www.puec.com.ua та об`яв на дошках оголошень. З вказаного протоколу вбачається, що у зборах та у письмовому опитуванні взяли участь співвласники в кількості 160 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 13 939,50 кв.м. Як зазначає відповідач, на підставі цього рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку з листопада 2018 року тариф на послуги склав 7,12 грн./кв.м.; з січня 2019 року - 7,31 грн./кв.м.; з лютого 2019 року - 7,46 грн./кв.м. Таким чином, нарахування по сплаті комунальних послуг у будинку [ADDRESS] здійснюється відповідно до рішення співвласників будинку та на підставі погодженого ними тарифу. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що рішення зборів співвласників будинку про підвищення тарифів, оформлене протоколом від 29 листопада 2018 року, було змінено, скасовано або визнано недійсним позивачем не подано та не встановлено судом під час розгляду справи. За таких обставин підстав суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» щодо застосування тарифів за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та стягнення з відповідача коштів. Як слідує з позовної заяви, позивач також просить стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною другою статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя цієї статті). Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При вирішенні судом спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів наявності моральної шкоди та протиправності діяння відповідача (з підстав, вказаних вище), а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. Посилання позивача на те, що відповідач недоречно застосував словосполучення «особа, визнана судом недієздатною», чим образив позивача, натякаючи на його інвалідність, суд вважає безпідставними. Як слідує зі змісту листа Товариства за вих. № 352 від 26 березня 2021 року, де вжито вказане словосполучення, Товариство у відповідь на звернення позивача повідомило про припинення розгляду його листа з тих підстав, що обґрунтовані та вичерпні відповіді з питання проведення перерахунку за комунальні послуги надавалися Товариством на звернення позивача від 29 січня 2021 року та 22 лютого 2021 року, та як на підставу ненадання відповіді послалося на Закон України «Про звернення громадян», частина друга статті 8 якого передбачає, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними. Таким чином суд не вбачає підстав вважати, що вживанням такого словосполучення Товариство натякало на інвалідність позивача і, відповідно, завдало йому моральних страждань. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed