Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є його батьком. Він є повнолітнім і з 2019 року продовжує навчання в Національній академії внутрішніх справ, навчається на 1 курсі денного відділення. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання в період його навчання не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з вище вказаним, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на його користь у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 25 лютого 2020 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явивсь, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області (а.с.3). [PERSON] є повнолітнім та у 2019 року вступив до Національної академії внутрішніх справ (IV рівня акредитації) і навчається на 1-му курсі денної форми навчання (а.с.4). Як вбачається з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 3230-463902-2017 [PERSON] , [INFO] , уродженець смт. Іванків, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання не надає. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191,200 СК Україниаліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і потребує такої допомоги. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дітей, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved