Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позивач зазначав, що 23 березня 2018 року ним було надано відповідачу в борг грошові кошти в розмірі 2200 доларів США в термін до 6 календарних місяців. На підтвердження отриманих грошових коштів відповідач надав розписку. Станом на день звернення до суду отримана відповідачем сума коштів не повернута взагалі. У вказаний час, тобто 23.09.2018 р., [PERSON] борг позивачу не повернув, про термін можливого повернення коштів не повідомляв. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. В свою чергу 3 % річних від простроченої суми становить 37,06 доларів США: 2200 доларів США (сума заборгованості) х 3 % : 365 (кількість днів у році) х 205 (кількість днів прострочення виконання зобов`язання з 24.09.2018 р. по день звернення з позовом до суду) = 37,06 доларів США. Приймаючи до уваги, що розмір процентів умовами договору між [PERSON] та [PERSON] не встановлений, тому за період строку, зазначеного у договорі (з 23 березня 2018 року і по 23 вересня 2018 року включно) з відповідача підлягають стягненню проценти за користування коштами на рівні облікової ставки Національного банку України, розрахованої із суми позики 2200 доларів США. Облікова ставка НБУ встановлена з 23.03.2018 р. по 13.07.2018 р. на рівні 17,0%; з 13.07.2018 р. по 07.09.2018 р. на рівні 17,5%; з 07.09.2018 р. по 23.09.2018 р. на рівні 18,0%. Розрахунок процентів слід здійснювати за формулою: сума позики помножена на кількість днів (в залежності від рівня облікової ставки), помножена на облікову ставку, поділена на 100, поділена на кількість днів у році. Так, за період з 23.03.2018 р. по 13.07.2018 р.: 2200x112x17,0/100/365 = 114,76 доларів США. За період з 13.07.2018 р. по 07.09.2018 р.: 2200x56x17,5/100/365 = 59,0 доларів США. За період з 07.09.2018 р. по 23.09.2018 р.: 2200x17x18,0/100/365 = 18,44 доларів США. А всього процентів, як плати за користування чужими коштами, слід стягнути 192,2 доларів США (114,76+59,0+18,44). Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 2200 доларів США, 3% річних у розмірі 37,06 доларів США, проценти в розмірі 192,2 доларів США, в розмірі гривневого еквіваленту за курсом НБУ станом на день винесення рішення судом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 23 березня 2018 року, відповідач [PERSON] , з метою вирішення сімейних фінансових проблем, отримав у борг від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 2200 доларів США. Отримані кошти зобов`язався повернути в термін 6 календарних місяців (а.с.4). Таким чином, суд дійшов до переконання, що між сторонами дійсно мали місце правовідносини, до яких можуть застосовуватись положення передбачені ст. 1046-1049 ЦК України. Так, відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 13.01.2020 р., день ухвалення судового рішення, еквівалентом 2200 доларів США за курсом НБУ є 52728,94 грн. (1 долар США = 23,9677 грн.) Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача за договором позики підлягають грошові кошти в розмірі 52728,94 грн. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.ст. 625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми. Згідно проведених математичних розрахунків, 3% річних від простроченої суми становить 37,06 доларів США: 2200 доларів США (сума заборгованості) х 3 % : 365 (кількість днів у році) х 205 (кількість днів прострочення виконання зобов`язання з 24.09.2018 р. по день звернення з позовом до суду) = 37,06 доларів США. Еквівалент за курсом НБУ станом на 13.01.2020 р. становить 888,24 грн. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Приймаючи до уваги, що розмір процентів умовами договору між [PERSON] та [PERSON] не встановлений, тому за період строку, зазначеного у договорі (з 23 березня 2018 року і по 23 вересня 2018 року включно) з відповідача підлягають стягненню проценти за користування коштами на рівні облікової ставки Національного банку України, розрахованої із суми позики 2200 доларів США. Облікова ставка НБУ встановлена з 23.03.2018 р. по 13.07.2018 р. на рівні 17,0%; з 13.07.2018 р. по 07.09.2018 р. на рівні 17,5%; з 07.09.2018 р. по 23.09.2018 р. на рівні 18,0%. Розрахунок процентів слід здійснювати за формулою: сума позики помножена на кількість днів (в залежності від рівня облікової ставки), помножена на облікову ставку, поділена на 100, поділена на кількість днів у році. Так, за період з 23.03.2018 р. по 13.07.2018 р.: 2200x112x17,0/100/365 = 114,76 доларів США. За період з 13.07.2018 р. по 07.09.2018 р.: 2200x56x17,5/100/365 = 59,0 доларів США. За період з 07.09.2018 р. по 23.09.2018 р.: 2200x17x18,0/100/365 = 18,44 доларів США. Таким чином, проценти за користування чужими коштами становлять суму в розмірі 192,20 доларів США (114,76+59,0+18,44). Еквівалент за курсом НБУ станом на 13.01.2020 р. становить 4606,59 грн. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 2429, 26 доларів США, що в еквіваленті станом на 13 січня 2020 року за курсом НБУ становить в розмірі 58223,77 грн., з яких: 52728,94 грн. - сума основного боргу, 888,24 грн. - 3% річних, 4606,59 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами. Крім того, позивач [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER], виданим 14 травня 2015 року (а.с.5).

Outcome: approved