Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ Страхова компанія ВУСО про стягнення збитків в зв»язку з інфляцією в сумі 4668 грн. 41 коп., трьох процентів річних в розмірі 998 грн. 19 коп. та пені в сумі 1214 грн. 47 коп., посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року зі змінами рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 31 березня 2017 року вирішено стягнути з ПАТ Страхова компанія ВУСО на його користь страхове відшкодування в сумі 28778 грн. 84 коп., пеню в сумі 362 грн. 61 коп., інфляційні нарахування в сумі 927 грн. 79 коп. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 297 грн. 68 коп. Однак, виплату вказаних грошових коштів відповідачем було проведено лише 21 квітня 2017 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач пропустив річний строк позовної давності щодо вимоги про стягнення пені. Крім того, відповідно до вимог п. 17.3.11. договору страховик не відшкодовує непрямі збитки, заподіяні страховим випадком (інфляційні збитки, річні проценти тощо). Також, зазначає, що вимоги ст. 625 ЦК України повинні застосовуватись лише за невиконання грошового зобовязання. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 258 ч. 2 п. 1 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог ст. 261 ч. 1 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. С удом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року зі змінами рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 31 березня 2017 року вирішено стягнути з ПАТ Страхова компанія ВУСО на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 28778 грн. 84 коп., пеню в сумі 362 грн. 61 коп., інфляційні нарахування в сумі 927 грн. 79 коп. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 297 грн. 68 коп. Виплату вказаних грошових коштів відповідачем було проведено 21 квітня 2017 року. Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 20 ч. 1 п. 3 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. П. 13 договору добровільного страхування передбачено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01% від суми невчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний календарний день прострочення виплати. Розмір індексу інфляції за період з 25 лютого 2016 року по 21 квітня 2017 року складає 4668 грн. 41 коп. (28778 грн. 84 коп. х 1,162%). Розмір трьох процентів річних від простроченої суми за період з 25 лютого 2016 року по 21 квітня 2017 року складає 998 грн. 19 коп. (28778 грн. 84 коп. х 3% : 365 днів х 422 дня). Розмір пені за період з 25 лютого 2016 року по 21 квітня 2017 року складає 1214 грн. 47 коп. (28778 грн. 84 коп. х 0,01% х 422 дня). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved