Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з даним позовом, який мотивувала тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку Юлію, [INFO], яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач в даний час проживає окремо від сімї і ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча працездатний і має реальну можливість надавати їй таку допомогу. Вказала, що інших утриманців у відповідача немає, а тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також позивачка зазначила, що в даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, через що просила стягнути з відповідача аліменти ще й на своє утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Судові витрати позивачка просила покласти на відповідача та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми місячного платежу. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність. Вказала, що позовні вимоги підтримує й просила їх задовольнити. Відповідач також в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав і не скористався своїм правом участі у розгляді справи. За таких обставин суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 19.10.2013 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку Юлію, [INFO], батьком якої є відповідач по справі (а.с.2-3). Неповнолітня дитина перебуває на утриманні та вихованні матері, яка в даний час не працює й перебуває у декретній відпустці по догляду за дитино. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, згідно ст.181 СК України п.3 у частці від доходу батька. Крім того, у відповідності до ст.75 СК України, дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів на утримання неповнолітньої доньки Юлії, а також по 1/6 частині доходів щомісячно, на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку. При цьому, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує, що інших утриманців у відповідача немає, він працездатний, а отже має реальну можливість працювати й надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання. За правилами ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved