Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Другої Львівської державної нотаріальної контори ЛМУЮ та [PERSON] про визнання протиправними дій державного нотаріуса Другої Львівської державної нотаріальної контори щодо вчинення нотаріальної дії - прийняття заяви 07.11.2005 року від [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та заяви 07.11.2005 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач просить вважати заяви від 07.11.2005р. від [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та заяви від 07.11.2005 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] такими, як не прийняті. Також просить визнати [PERSON] таким, який не прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та після смерті [PERSON], яка померла [INFO], а відповідно не є спадкоємцем. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що нотаріус Другої Львівської державної нотаріальної контори здійснюючи свої повноваження, порушив правові норми, а саме вчинив неправомірні дії по прийняття заяви 07.11.2005 року від [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та заяви 07.11.2005 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], чим порушив його цивільні права. Зокрема, вказує про порушення вимог наступних нормативних актів: статті 43 Закону України «Про нотаріат», яка вказує про недопущення вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників, і що встановлення особи здійснюється за паспортом; 110 Інструкції Міністерства юстиції України «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», оскільки, як зазначає позивач, заява про прийняття спадщини повинні бути зроблені у письмовій формі , справжність підпису на таких має бути нотаріально посвідчено. Якщо заява подається особисто, державний нотаріус встановлює особу спадкоємця і перевіряє справжність підпису, про що робить відмітку на заяві, де зазначається найменування документа, що посвідчує особу заявника - паспорт. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, просили його зодоволити. Представник позивача дав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві та в уточненнях до неї. Представник Другої Львівської державної нотаріальної контори в судовому засіданні позов заперечила повністю, подавши письмові заперечення (а.с. 38-39) та дала аналогічні до них пояснення. [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили повністю, подавши письмові заперечення (а.с. 122-125) та дала аналогічні до них пояснення. Зокрема пояснив, що наведені у позовній заяві доводи позивача він вважає безпідставними, оскільки він сам особисто приходив у нотаріальну контору, підписав особисто заяви про прийняття спадщини та подав всі необхідні документи для оформлення і прийняття спадщини. Представник [PERSON] пояснила, що позивач безпідставно звернувся в суд, вказавши, що доводи позивача спростовуються рішеннями судів, які набрали законної сили, а саме рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22 березня 2012р., рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 04 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28 листопада 2013 року, рішенням Галицького районного суду м.Львові від 04 квітня 2012 року, з яких вбачається, що права позивача при оформленні права на спадщини не порушені. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідачів і представника [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Зі свідоцтва про народження (повторне) серія [NUMBER], виданого 29 липня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с. 62) вбачається, що батьком позивача [PERSON] є [PERSON]. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу №00009315068 від 05 серпня 2011р., виданого Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції вбачається, що матір'ю [PERSON] [INFO] є [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO], про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 02 липня 2005 року зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації смертей № 4338 та видано 02 липня 2005 року свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 55). Як вбачається з Довідки №4066/03-32 від 14.10.2005р. [PERSON] померла [INFO] у віці 73 роки, про що в книзі реєстрації актів про смерть в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції проведено відповідний запис 08 серпня 2005 року за №5101 (а.с. 10). З оглянутої у судовому засіданні копії спадкової справи № 1034 спадкодавець [PERSON], вбачається, що [PERSON] 07.11.2005 року подав до Другої Львівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом по смерті [PERSON]. З оглянутої у судовому засіданні копії спадкової справи № 1033 спадкодавець [PERSON] вбачається, що [PERSON] 07.11.2005 року подав до Другої Львівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом по смерті [PERSON]. Наведені вище обставини встановлені рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 04.04.2013 року, яке набрало законної сили. Згідно вимог ч.1 статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 N 20/5, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882 (в редакції, чинній на час подання заяв), письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. Згідно ст.43 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси та інші посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу громадянина, його представника або представника підприємства, установи, організації, що звернулися за вчиненням нотаріальних дій. Встановлення особи здійснюється за паспортом або іншими документами, які виключають будь-які сумніви щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії. Як встановлено в рішенні Галицького районного суду м.Львова від 04 квітня 2012 року у справі №1304/1104/2012р. і вбачається з матеріалів справи особа [PERSON] встановлювалась за паспортом серії [NUMBER], виданим Залізничним РВ УМВС України у Львівській області 12.10.2000 року,. Як вбачається з довідки Залізничного РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о від 09.04.2012р. громадянин [PERSON], [INFO], документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] Залізничним РВ ЛМУ УМВСУ у Л/о 17.07.2008р., взамін паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Залізничним РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області 12.10.2000р.(а.с.116 на звороті). Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено вичерпний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом, а також можливість захисту цивільного права або інтересу іншим способом, що встановлений договором або законом. Як вбачається із рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04 квітня 2013 року суд відмовляє [PERSON] в позові в частині зміни черговості та одержання ним права на спадкування за законом по смерті [PERSON], оскільки згідно з вимогами ст. 1259 ч.2 ЦК України за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування має право лише фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, а як встановлено судом, [PERSON] не є спадкоємцем [PERSON], відповідно він позбавлений права одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування. Позивачем не доведено порушень чинного законодавства при прийняття заяви 07.11.2005 року від [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та заяви 07.11.2005 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відповідно відсутні підстави вважати заяви від 07.11.2005р. від [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та заяви від 07.11.2005 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] такими, як не прийняті та визнавати [PERSON] таким, як не прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та після смерті [PERSON], яка померла [INFO], а відповідно не визнавати його спадкоємцем Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з відповіді Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області від 04.09.2014 року, [PERSON], [INFO] в період з 22.09.2005 року по 07.11.2005 року в установах виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області не значиться. За таких обставин не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні посилання позивача на те, що у 2005 році [PERSON] перебував у місцях позбавлення волі. Щодо доводів позивача про порушення пункту 110 Інструкції Міністерства юстиції України «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», слід зазначити, що даною нормою регулюється правовідносини, пов'язані зі смертю фізичної особи або ліквідації юридичної особи - наймача (орендаря, користувача). Як вбачається із рішення Апеляційного суду львівської області від 22 березня 2012р., рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04 квітня 2013 року , рішення Галицького районного суду м.Львова від 04 квітня 2012 року, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] був сином [PERSON], а [PERSON] - сином [PERSON]. [PERSON] 07.11.2005 року подав у Другу Львівську державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті обох співвласників квартири - батька і баби, тому згідно положень статей 1268-1270 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину та є спадкоємцем пріоритетнішої черги, ніж позивач, від прийняття спадщини у шестимісячний строк не відмовився. Згідно статті 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відтак, враховуючи вище наведене суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є безпідставний та в задоволенні такого слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed