Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди працівнику в разі ушкодження його здоровя. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він більше 19 років пропрацював електрозварювальником ручного зварювання. Внаслідок неналежних умов праці отримав професійне захворювання. Первинним оглядом МСЕК встановлено 3 групу інвалідності та 50% втрати професійної працездатності. При переогляді збільшено до 80 % та встановлено 2 групу інвалідності, з 01.03.2013 року встановлено безстроково. Внаслідок цього позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування. У звязку з ушкодженням здоровя було порушено та порушуються нормальні життєві звязки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у звязку з загальною слабкістю, втомою, болями. Тому, просить суд стягнути з ПАТ «Укртрансгаз» на свою користь суму моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя у розмірі 80000,00 гривень без урахування податку з доходів фізичних осіб; стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на свою користь суму моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя у розмірі 80000,00 гривень без урахування податку з доходів фізичних осіб. Ухвалою від 27.04.2018 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 04.06.2018 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача 1 [PERSON] щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Представник відповідача 2 [PERSON] також заперечувала щодо заявлених позовних вимог, просила відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві відповідача 1 з 1988 року по 1990 рік та з 1992 року по 2001 рік, що підтверджується трудовою книжкою (а.с. 21-24). [PERSON] розслідування професійного захворювання від 22.02.2006 року причиною професійного захворювання є робота на протязі 19 років 3 місяців в умовах важкої фізичної праці. Рівень фізичних перевантажень. Перебування в вимушеній робочій позі з нахилом тулубу більше 30* - 31,5% заміни при нормативі не допускаються. Вимушені нахили тулубу 138 раз за зміну при нормі до 100. Маса вантажу, що піднімається та переміщується вручну 31 кг, (В/О «Харківтрансгаз»), 75 кг (ш. Першотравнева-1) при допустимій до 30 кг, важкість праці відноситься до 3 класу 2 ступень шкідливості (а.с. 12). Довідкою МСЕК первинно позивачу 20.03.2006 року встановлено 50% втрати працездатності та третю групу інвалідності (а.с. 9). 04.02.2013 року оглядом МСЕК [PERSON]А встановлено 80% втрати працездатності та третю другу інвалідності безстроково (а.с. 10). \~ \~ \~ \~[PERSON] ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Харьківтрансгаз» є належним відповідачем по справі. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. [PERSON] ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, повязані з ушкодженням здоровя на ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Харьківтрансгаз» [PERSON] оцінює в розмірі 80000,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнав ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків, у звязку з чим отримав другу групу інвалідності та 80% втрати професійної працездатності. [PERSON] виписних епікризів, [PERSON] неодноразово звертався до медичних закладів через стійке погіршення стану здоровя, систематично проходить курси амбулаторного лікування (а.с. 13-20). При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров'я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв'язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв'язку з цим життєвих зв'язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому суд вважає, що сума компенсації спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 80000,00 гривень. Крім того, не беруться до уваги доводи представника відповідача щодо пропуску позивачем тримісячного строку звернення до суду, оскільки відповідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди,\~заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя на виробництві. Що ж, стосується вимог до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування на його користь моральної шкоди в розмірі 80000,00 грн., то в цій часті суд відмовляє позивачу в повному обсязі, з тих підстав. Нормами законодавства, у редакції які були чинними станом на 20.12.2004 року, передбачено таке відшкодування Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, суперечать нормам діючого законодавства, оскільки Закон України\~«Про загальнообов'язкове\~державне соціальне\~страхування від\~нещасного випадку\~на виробництві\~та професійного\~захворювання,\~які спричинили\~втрату працездатності»\~від 23\~вересня 1999\~року №\~1105-XIV в редакції, що діяла на час встановлення позивачеві вперше стійкої втрати працездатності, не передбачає відшкодування застрахованим і членам їх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоров'я Фондом соціального страхування України. Крім того, як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону №\~717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпілі на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167\~Цивільного кодексу\~України та статтею 237-1\~Кодексу законів\~про працю\~України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Вище наведені норми діючого законодавства є підставою для відмови позивачу у позовних вимогах до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з ПАТ «Укртрансгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial