Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського МНО Бондар І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.11.2007 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір № 130/УК про надання «Зручного кредиту». Відповідно до умов якого відповідач при наявності грошових ресурсів надає позивачу «Зручний кредит» з лімітом 25 000 грн з кінцевим терміном повернення до 21.11.2008 року. В березні 2017 року позивачу стало відомо про існування постанови головного державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області від 18.03.2016 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису від 20.08.2015 року, №4407, виданого приватним нотаріусом Дніпровського МНО Бондар І.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 85 670,22 грн. Вважає, що виконавчий напис № 4407 від 20.08.2015 р. вчинено з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Оскільки з наданих документів нотаріусу ПАТ КБ «Приватбанк» не вбачається безспірності заборгованості [PERSON], а також при винесенні виконавчого напису порушена вимога щодо трирічного строку давності. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати виконавчий напис № 4407, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондар І.М. 20.08.2015 р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів на загальну суму 85 670,22 грн. заборгованості за кредитним договором № 130/УК від 21.11.2007 р. таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, на позовних вимогах з урахуванням пояснень від 14.08.2017 р. наполягає. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належим чином. В попередніх судових засідання були надані письмові заперечення, в яких зазначено, що чинним законодавством встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку. На підставі відповідності виконавчого напису законодавству, він не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського МНО Бондар І.М. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В наданих суду письмових запереченнях зазначає, що виконавчий напис є цілком правомірним, підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відсутні, просить в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.11.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват банк» було укладено договір про надання «Зручного кредиту» (овердрафтового кредиту на картковий рахунок) № 130/УК з лімітом 25 000 грн. з кінцевим терміном повернення до 21.11.2008 року. 20.08.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за № 4407, про стягнення грошових коштів з [PERSON] за кредитним договором № 130/УК від 21.11.2007 р., у розмірі 85 670,22 грн., з них: 25 367,92 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 26 926,64 грн. - сума заборгованості по відсоткам; 31 675,66 грн. - пеня; 1700 грн. - витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису. Строк за яким провадиться стягнення - 7 років, 8 місяців, 21 день, а саме з 21.11.2007 р. по 11.08.2015 р. На виконання вищезазначеного виконавчого напису головним державним виконавцем Жовтневого ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області було відкрито виконавче провадження № 50533356. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані укладеними між сторонами договорами, Законом України «Про нотаріат», ЦК України. Відповідно до норм ст. ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Пунктом 4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 лютого 2012 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що Виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно із п. 3.5. глави 16 вищевказаного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У відповідності до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться від 29 червня 1999 р. № 1172 у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України (в редакції чинній на момент укладення кредитного договору) не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Постановою Кабінету Мністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», не скасовує і не пом'якшує цивільної відповідальності особи, а отже, не має зворотної дії в часі. Вході судового розгляду, суд дійшов висновку, що заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 85 670,22 грн. за кредитним договором № 130/УК від 21.11.2007 р. - не є безспірною. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Постановою Пленуму Верховного Суду України вiд 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотарiальнi дiї або вiдмову у їх вчиненi» у п. 13 роз'яснено, що вiдповiдно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаpiycoм i за умови, що наявнiсть безспiрної заборгованостi або іншої вiдповiдальностi боржника перед стягувачем пiдтверджується документами, передбаченими спецiальним нормативним актами з цього приводу, i що з дня виникнення права вимоги минуло не бiльше трьох pоків, а у випадках, коли законом встановлено iнший строк давностi, не минув цей строк. Згідно з п.3 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи стверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Ознакою безспiрностi вимоги є вiдсутнiсть заперечень боржника щодо заборгованостi та її розрахунку, а також вiдсутностi будь-яких суперечностей у поданих документах. На пiдтвердження безспiрностi заборгованостi нотаpiycy мають бути поданi документи, що свiдчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотapiyc повинен упевнитися в розумiннi боржником пред'явлених до нього вимог i визнання їх. Документом, що пiдтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з пiдписом боржника про його отримання. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Відповідачем також не надано суду доказів підтверджуючих безспірність заборгованості позивача на дату вчинення виконавчого напису за № 4407 від 20.08.2015 року, документів первинної бухгалтерської документації, оформлених у відповідності до норм статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а також будь-яких інших письмових доказів, які підтверджують безспірність заборгованості відповідно до норм статті 88 Закону України «Про нотаріат», пункту 284 Інструкції та підпункту «б» частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року №1172. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved