Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить виділити йому в натурі належну позивачу на праві власності частину нежитлового приміщення магазину, розташованого по вул.Широкій,13 м.Сарни Рівненської області, загальною площею 311 м2, що становить 87/100 частин вказаного приміщення, яку становлять наступні приміщення : 1-сходова клітка площею 9,9 м2, 2-коридор площею 8,0 м2, 3-коридор площею 9,7 м2, 4-шафа площею 1,0 м2, 5-вбиральня площею 2,4 м2, 6-граж площею 50,9 м2, 7-кладова площею 19,2 м2, 8-котельня площею 7,8 м2, 13-зал площею 104,3 м2, 14-зал площею 26,3 м2, 15-коридор площею 7,9 м2, 16-кабінет площею 8,6 м2, 17-сходова клітка площею 4,5 м2, 18-кухня площею 27, 1 м2, 19-вбиральня площею 1,4 м2, 20 - вмивальня площею 4,8 м2, 21-коридор площею 4,3 м2, 22-коридор площею 12,9 м2, б-1 вхідні східці. Також, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що є співвласником приміщення магазину, розташованого по вул.Широкій,13 м.Сарни Рівненської області, розмір його частки становить 87/100 частин. Однак, на даний момент він бажає виділити свою частку в натурі, оскільки правовий статус майна спільна часткова власність із [PERSON], створює йому як власнику певні незручності, оскільки будь-які дії із вказаним майном потребують погодження із іншим співвласником. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала письмові заперечення проти заявлених вимог, відповідно до яких вважає вимоги [PERSON] безпідставними, зазначає, що, на думку відповідача, [PERSON] має право вільно володіти та розпоряджатись своїм майном. Крім цього, відповідач вказує, що позивачем неналежним чином доведено можливість виділу в натурі належної йому частки. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Надана позивачем копія договору купівлі-продажу від 22 січня 2014 року доводить, що [PERSON] придбав на підставі вказаного вище договору 87/100 частин приміщення магазину, розташованого по вул.Широкій,13 м.Сарни Рівненської області, загальною площею 311 м2, яку зареєстрував за собою на праві приватної власності, що доводиться копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 січня 2014 року. Відповідно до копії вказаного витягу [PERSON] є власником вказаної вище частини приміщення магазину, яке належить сторонам на праві спільної часткової власності. Земельна ділянка, розташована по вул.Широкій,13 м.Сарни Рівненської області, на якій знаходиться вказане вище приміщення магазину перебуває в оренді сторін по справі, що доводиться копіями договору оренди землі від 13 вересня 2016 року, укладеного між Сарненською міською радою та [PERSON], [PERSON], акту прийому-передачі земельної ділянки від 13 вересня 2016 року, акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 10 квітня 2014 року. Згідно із ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Із позовної заяви та пояснень позивача зясовано, що між сторонами по справі існує спір стосовно розподілу вказаного майна в натурі. Частиною1 статті 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи досліджені судом докази, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача стосовно виділу в натурі його частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності. Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо неможливості такого виділу з огляду на ті обставини, що перешкоди для користування спірним майном у позивача відсутні, оскільки, відповідно до ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Таким чином, позивач вправі реалізувати задекларовані ЦК України, свої права в частині виділу частки із майна, що перебуває у спільній власності, оскільки реалізація [PERSON] своїх прав не порушує законні інтереси відповідача або третіх осіб. Із змісту ч.2 ст.364 ЦК України вбачається, що виділ у натурі частки із спільного майна допускається лише за умови можливості такого виділу. Копія висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкту нерухомого майна за підписом директора ТОВ «БТІ-ЕКСПЕРТ», доводить ті обставини, що за технічними показниками 87/100 частини спірної будівлі магазину, є відокремленими, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. Вказані обставини підтверджено висновком експерта № 170222/1-30 від 22 березня 2017 року, призначеної та проведеної за клопотанням позивача судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до якої виділ в натурі частки [PERSON] із спільної часткової власності у нерухомому майні приміщенні магазину по вул.Широкій,13 м.Сарни Рівненської області, відповідно до часток співвласників : 87/100 [PERSON] та 13/100 [PERSON] є технічно можливим. Таким чином, позивачем наданими суду доказами доведено право спільної часткової власності сторін по справі на приміщення магазину та можливість виділу часток співвласників в натурі, а тому позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Позивачем, також, заявлено вимогу про стягнення на його користь з відповідача понесених судових витрат. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог, підлягають стягненню на його користь з відповідача понесені судові витрати. Надані позивачем квитанції від 14 листопада 2016 року та від 19 грудня 2016 року доводять оплату позивачем судового збору у сумах, відповідно, 551 грн. 20 коп. та 5 510 грн. Крім цього, платіжне доручення від 23 лютого 2017 року №1015 підтверджує сплату позивачем 2 115 грн. за проведення ПП «Експерт-Рівне-Консалт» судової будівельно-технічної експертизи. Таким чином, підтверджені документально судові витрати на загальну суму 8 176 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 355, 356, 364 ЦК України,

Outcome: approved