Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції в Харківській області про скасування постанови від 14.09.2015 року про накладання арешту на майно Позивача [PERSON] і в тому числі на квартиру яка розташована у [ADDRESS], яка була винесена Відповідачем Чугуївським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області (на теперішній час перейменований на Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області) по виконавчому провадженню №48166736 від 14.09.2015 року, яке було закінчено та здано в архів, а в звязку з закінченням трирічного терміну зберігання воно було знищено та скасувати постанову, АА №725695 від 16.06.2009 року про накладання арешту на майно Позивача [PERSON], яка була винесена Відповідачем - Чугуївським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області (на теперішній час перейменований на Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області) яка було закінчено та здана в архів, а в звязку з закінченням трирічного терміну зберігання вона була знищена. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в проваджені Чугуївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби знаходились виконавчі провадження відносно [PERSON] в ході примусового виконання яких накладений арешту на його майно. На даний час виконавчі провадження закінчені та здані в архів, а в звязку з закінченням трирічного терміну зберігання вони були знищені. При зверненні до ДВС з заявою про зняття арешту, але йому було відмовлено та рекомендовано звернутися для зняття арешту до суду Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить ухвалити рішення на розсуд суду, та зазначає, що станом на 2018 р. у відділі на виконанні відсутні виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON], так як вони здані до архіву, а в звязку з закінченням трирічного терміну зберігання вони були знищені. Суд відповідно до ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність\~\~нез'явившихся учасників за наявними доказами справи. Суд, вислухавши представника позивача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в проваджені Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби відносно [PERSON] 14.09.2015 року було відкрито виконавче провадження №48166736. В порядку забезпечення позову, постановою державного виконавця від 14.09.2015р. накладено арешт на все майно [PERSON] і в тому числі на квартиру яка розташована у [ADDRESS]. В подальшому виконавче провадження було закінчено та здано в архів, а в звязку з закінченням трирічного терміну зберігання воно було знищено. Також в проваджені Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби відносно [PERSON] було відкрито виконавче провадження номер якого встановити не вдалося у звязку з знищенням матеріалів цього виконавчого провадження. В порядку забезпечення позову, державним виконавцем була винесена постанова, АА №725695 від 16.06.2009 року про накладання арешту на все майно [PERSON] В подальшому виконавче провадження було закінчено та здано в архів, а в звязку з закінченням трирічного терміну зберігання воно було знищено. Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для обмеження у володінні, користуванні та розпорядженні майном [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно волі інших осіб. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 7 ст. 319 ЦК України передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та враховуючи те, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved