Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» в особі відділення 19 філії «ХГРУ» ПАТ КБ «[PERSON]», Третя особа: [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування свого позову вказав, що 18 вересня 2007 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі - банк) та [PERSON] (надалі - третя особа) було укладено Кредитний договір №HAE2GK01270151 (далі - кредитний договір). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] (надалі - позивач) було укладено договір поруки №1 від 19 березня 2008 року, (далі - договір поруки). Відповідно до умов договору поруки Поручитель зобов'язується відповідати за невиконання Позичальником усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникають з Кредитного договору №HAE2GK01270151 від 18.09.2007 p., укладеного між кредитором та Позичальником в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Вважають, що договір поруки №1 від 18 вересня 2007 року, укладений між позивачем та відповідачем слід визнати припиненим з таких підстав. 1. Непред'явлення вимоги до поручителя у 6 місячний строк від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Відповідно до ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не предявить вимоги до поручителя. У п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до пункту 2.2.10 кредитного договору при настанні випадків, передбачених пунктом 2.3.3 даного кредитного договору Позичальник зобовязується достроково погасити заборгованість перед Банком в повному обсязі. Одним з випадків з настанням якого у Позичальника виникає обовязок достроково погасити кредитну заборгованість є порушення Позичальником будь-яких зобовязань, передбачених умовами даного кредитного договору. Відповідно до пункту 2.2.4 кредитного договору Позичальник зобовязується здійснити погашення кредиту в порядку, сумах та строки передбачених п. 7.1 та п. 2.3.3 цього кредитного договору. Згідно п. 7.1. Позичальник зобовязується сплачувати належні з нього суми в період з «18» по «23» числа кожного місяця відповідно до Графіку погашення кредиту (Додаток 1 до кредитного договору). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 15.04.2015 р. [PERSON] останній раз сплачувала кошти за користування кредитом 23.07.2014 року. Також згідно даного розрахунку Позичальником неодноразово порушувались умови кредитного договору. Так ще станом на 20.10.2008 р. за Позичальницею виникла заборгованість за прострочення кредиту в сумі 463,67 грн. що свідчить про порушення Позичальницею своїх зобовязань за кредитним договором. За таких обставин, вважаємо, що у Банка виникло право вимагати дострокового повернення кредиту і процентів з 23.08.2014 року. Відповідно до ч. 4 ст. 559 Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до п. 11 спірного [PERSON] поруки року цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного виконання всіх зобовязань за кредитним договором. У п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року зазначено, що при цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, з урахуванням розяснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року строк дії [PERSON] поруки у самому договорі не встановлений. 17 вересня 2014 року Верховним Судом України було винесено постанову у справі № 6-6цс14, у якій було висловлено правову позицію Верховного Суду України щодо права кредитора предявляти вимоги до поручителя, після припинення поруки: «Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.» Таким чином, в звязку з несплатою [PERSON] чергових платежів, починаючи з 23.08.2015 року починає спливати строк для предявлення вимог банком до поручителя. Отже, з урахуванням правил обчислення строків у цивільних правовідносинах останній день для предявлення позову до поручителя припадає на 24.02.2015 року. Оскільки, Банком не було предявлено відповідних позовних вимог до поручителя з 24.08.2014 року по 24.02.2015 року, то це є підставою, в силу ст. 559 Цивільного кодексу України, для визнання поруки припиненою. 2.Непред явлення вимоги до поручителя протягом одного року з моменту укладення договору поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 11 спірного [PERSON] поруки року цей договір набуває чинності з моменту його підписання його сторонами та діє до повного виконання всіх зобовязань за Кредитним договором. У п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року зазначено, що при цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, з урахуванням розяснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року строк дії [PERSON] поруки у самому договорі не встановлений. Отже, Кредитор мав право предявити позов до поручителя протягом одного року з моменту укладення договору поруки тобто до 19 вересня 2008 року. Натомість, у цей період [PERSON] не предявив вимоги до поручителя, що є підставою для припинення поруки. 3.Збільшення обсягу відповідальності поручителя без згоди поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до п.7.1. Кредитного договору [PERSON] зобовязується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, в сумі 56505,68 доларів США, що дорівнює еквіваленту 285 353,68 грн. за курсом НБУ на день укладення [PERSON]. З офіційних відомостей, які містяться на сайті Національного Банку України станом на 18.09.2007 року офіційний курс гривні по відношенню до долара США становив 505,00 грн. за 100 доларів СІНА. Станом на момент подання цієї позовної заяви офіційний курс гривні по відношенню до долара США становить 2587,2756 грн. за 100 доларів США. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON] станом на 15.04.2015 року за Кредитним договором загальна сума заборгованості складає 47681,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 1233517,04 грн. Ця сума майже вчетверо перевищує еквівалент суми кредиту, який видавався позичальнику. Відповідно до ст.ст. 192, 524 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. За таких обставин, обсяг відповідальності поручителя збільшився, а поручитель своєї згоди на збільшення обєму зобов'язання не давав, що в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України є підставою для визнання поруки припиненою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, а представник відповідача проти позову заперечував з наступних підстав. Так, відповідно до п.12 [PERSON] Поруки №1 сторони домовились про те, що порука за цим договором припиняється після закінчення пяти років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. Крім того, умови Кредитного договору жодним чином не змінювалися і, відповідно, не збільшувалася відповідальність поручителя, оскільки кредит надавався в доларах США і його вартість в доларах США залишилася тією ж самою. Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 18 вересня 2007 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі - банк) та [PERSON] (надалі - третя особа) було укладено Кредитний договір №HAE2GK01270151 (далі - кредитний договір). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] (надалі - позивач) було укладено договір поруки №1 від 19 березня 2008 року, (далі - договір поруки). Відповідно до умов договору поруки Поручитель зобов'язується відповідати за невиконання Позичальником усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникають з Кредитного договору №HAE2GK01270151 від 18.09.2007 p., укладеного між кредитором та Позичальником в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не предявить вимоги до поручителя. Відповідно до п.12 [PERSON] Поруки №1 сторони домовились про те, що порука за цим договором припиняється після закінчення пяти років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. Крім того, згідно п. 2.3.3. Кредитного [PERSON] має право у випадку порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами Кредитого договору, у т.ч. при порушенні цільового використання коштів, розірвати договір у судовому порядку або в односторонньому порядку. Як вбачається з вищевказаного, п.2.3.3. міститься у розділі «Право Банку», тобто не є обовязком Банку. Крім того, судом встановлено, що згідно Кредитного договору розмір Кредиту складає 56505,68 доларів США. Відповідно до наданих доказів та пояснень сторін зміни до цього [PERSON] не вносилися, отже відповідальність поручителя не збільшувалося, тобто відсутні підстави для застосування ч.1 ст. 559 ЦК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed