Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості виплати за контрактом. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж 2016» на підставі контракту та його був призначений на посаду монтера колії 4 розряду. Роботодавець зобовFязався виплатити заробітну плату згідно зі штатним розкладом, а також винагороду, передбачену умовами контракту, після виконання повного обсягу робіт. 25.09.2018 року запланований обсяг робіт було виконано, замовник прийняв обFєкти, були підписані акти здачі-приймання. На день звільнення позивача заборгованість відповідача по несплаті винагороди, передбаченої умовами п.1 контракту, становила перед ним становила 116448,50 грн., у звFязку з чим, позивач просив суд стягнути з ТОВ «Будмонтаж 2016» на його користь винагороду за контрактом F3 від 01.02.2018 року у сумі 116448,50 грн., а також середній заробіток за час затримки виплати за період з 26.09.2018 року по 05.02.2019 року у сумі 118471,08 грн., а всього 234919,58 грн.. Відповідач 17.12.2018 року до суду надав відзив, за підписом свого представника [PERSON], у якому зазначив, що позов визнає у повному обсязі на суму 116448,350 грн.. Крім того, 15.02.2019 року до суду надійшов відзив за підписом директора [PERSON], де відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що 21.12.2017 року помер єдиний засновник ТОВ «Будмонтаж 2016» [PERSON]. Директором товариства був призначений [PERSON], який помер у лютому 2018 року. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] 09.08.2018 року у спадкував внесок у статутному капіталі ТОВ «Будмонтаж 2016», що становить 100% від загального розміру статутного капіталу. Згідно з Рішенням F1/18 учасника ТОВ «Будмонтаж 2016» та Наказу F 1 від 27.09.2018 року, [PERSON] призначено на посаду директора товариства з 28.09.2018 року. На даний час печатка ТОВ «Будмонтаж 2016» незаконно перебуває у колишнього заступника директора [PERSON], у звFязку з чим, директор ТОВ «Будмонтаж 2016» [PERSON] звернувся до правоохоронних органів. [PERSON] будучи законним та діючим директором ТОВ «Будмонтаж 2016» заперечує проти позовних вимог, вважає контракт з F4 від 01.02.2018 року, укладений між ТОВ «Будмонтаж 2016» та [PERSON], - нікчемним, оскільки він був підписаний іншою особою, а не [PERSON], а [PERSON] приступив до роботи не з лютого 2018 року, а з квітня 2018 року. Посилаючись на дані обставини директор ТОВ «Будмонтаж 2016» [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та додатково зазначив, що 01.02.2018 року між ним та ТОВ «Будмонтаж 2016» був укладений контракт. Відмітка у трудовій книжці значиться 02.04.2018 року, оскільки саме з цього часу позивач приступив до виконання своїх трудових обовFязків та йшла підготовка до виконання робіт. Аванс у розмірі приблизно 4000-5000 грн. працівники отримали через 2 місяці роботи одноразово. Замовник здійснив розрахунок з ТОВ «Будмонтаж 2016», а вказане підприємство з працівниками не розрахувалося. Заборгованість складає більше 116000 грн., відповідно до наданої бухгалтерією довідки. Представник ТОВ «Будмонтаж 2016» [PERSON] проти позову заперечувала та у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] успадкував ТОВ «Будмонтаж 2016» після смерті батька [PERSON], який помер 21.12.2017 року, та з а життя був єдиним засновником ТОВ «Будмонтаж 2016». Директором товариства був призначений [PERSON]. який також помер у лютому 2018 року, та з цього часу обовFязки керівника виконував заступник директора [PERSON], який незаконно утримує документи та печатку товариства, у звFязку з чим діючий директор ТОВ «Будмонтаж 2016» [PERSON] звернувся до правоохоронних органів. На даний час [PERSON] не має доступу до первинної документації, тому неможливо зFясувати скільки коштів та за які роботи перерахував Дніпровський металургійний завод відповідачу. З цих підстав неможливо встановити розмір винагороди працівникам, тому представник просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того, представник [PERSON] просив суд долучити витяг з Єдиного реєстру судових рішень - рішення адміністративного суду, однак пояснити яким чином дане рішення стосується правовідносин, які склалися між сторонами пояснити не змогла. Вислухавши пояснення позивача і представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж 2016» та [PERSON] був укладений контракт F4, відповідно до якого [PERSON] приймався на роботу на посаду монтера колії 4 розряду без випробувального строку до 25.09.2018 року. Відповідно до п. 18 даного контракту він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та заключенням договору на виконання робіт на ПрАТ «ЄВРАЗ ДМЗ»(а.с.6-7). Згідно з відомостями зазначеними у трудовій книжці [PERSON] прийнятий на роботу з 02.04.2018 року до ТОВ «Будмонтаж 2016» (а.с.76-77). Того ж дня він пройшов вступний інструктаж з питань охорони праці (а.с.78). Відповідно до Табелю обліку робочого часу з квітня по вересень 2018 року [PERSON] працював на даному підприємстві (а.с.81-86). Умовами контракту передбачено: п.4 F працівник зобовFязується у складі бригади в строк до 25.09.2018 року виконати певний обсяг робіт, передбачений умовами договору роботодавця з третіми особами (замовником), а саме: роботи з капітального ремонту залізничних колій; п.10 F за виконання обовFязків, передбачених цим контрактом, працівникам здійснюється оплата праці згідно зі штатним розкладом; п.11 F по завершенню виконання обсягів роботи роботодавець нараховує працівникові винагороду у розмірі 5600 гривень за 100 погонних метрів залізничної колії (або 1 стрілочний переїзд). Згідно з виданою [PERSON] довідкою від 26.09.2018 року вих.F26, за підписом заст.директора [PERSON], позивач дійсно працював з 01.02.2018 року по 25.09.2018 року у ТОВ «Будмонтаж 2016» на посаді монтера залізничної колії 4 розряду та заборгованість по заробітній платі (у тому числі компенсація за відпустку і винагорода) складає 116448,50 грн. (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] успадкував внесок у статутному капіталі ТОВ «Будмонтаж 2016» (код ЄДРПОУ 40608252), що становить 100% від загального розміру статутного капіталу, після смерті свого батька [PERSON]І.(а.с.27). Згідно з Наказом F 1 від 27.09.2018 року [PERSON] призначений на посаду директора ТОВ «Будмонтаж 2016» з 28.09.2018 року (а.с.24). Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч.3 ст. 21 КЗпП України). Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата(ст. 115 КЗпП України). Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.20 Закону України «Про оплату праці» Оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов'язана з виконанням умов контракту. Таким чином, суд звертає увагу, що відповідач не спростував виконання позивачем роботи за контрактом та виконання усього обсягу робіт, будь-яких інших актів виконаних робіт або іншої довідки про заборгованість за контрактом теперішнім керівником ТОВ «Будмонтаж 2016» надано не було. Як зазначено у п.1 контракту F4 від 01.02.2018 року, укладеному між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж 2016», на підставі вказаного контракту між сторонами виникають трудові відносини, засновані на зобовFязанні працівником виконувати роботу, передбачену умовами договору, а роботодавця виплачувати працівникові заробітну плату та узгоджену винагороду. Отже, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості виплати заробітної плати за контрактом (у тому числі компенсація за відпустку і винагорода) у сумі 116 448 (сто шістнадцять тисяч чотириста сорок вісім) гривень 50 копійок задовольнити. Стосовно позовної вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виплати за період з 26.09.2018 року по 05.02.2019 року у розмірі 118471,08 грн. суд вважає, відмовити, оскільки в даному випадку трудові відносини між сторонами здійснювалися на підставі контракту, у якому п.п.10,11 визначена оплата праці за фактично виконані роботи, а довідка від 26.09.2018 року містить остаточну суму заборгованості по заробітній платі, у тому числі компенсація за відпустку та винагороду, що унеможливлює здійснити розрахунок середнього заробітку відповідно до Постанови F100 КМУ, іншого розрахунку сторони не надали, що унеможливлює перевірити достовірність зазначеного позивачем розрахунку в цій частині, у звFязку з чим суд вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 1 164 гривні 48 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: partial