Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 23.10.2020 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призначення йому пенсії за віком згідно ст 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». При цьому, посадовими особами відділу було виявлено помилки у архівних довідках в частині написання його прізвища та по - батькові. З огляду на викладене, з метою подальшої реалізації права на пенсійне забезпечення, [PERSON] , вирішив звернутися до суду із вказаною заявою. Заявник у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області, у судове засідання свого представника не направило, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 1989 по 1995 працював у сільськогосподарському товаристві «Комсомолець» (а.с. 8) При цьому, відповідно до архівних довідок комунальної установи Романівської районної ради «Трудовий архів Романівського району» №416-01/05-02 та №416-02/05-02, в книгах обліку розрахунків по оплаті праці працівникам сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю « Комсомолець» смт. Романів Житомирської області і кількості відпрацьованих людино-днів значиться: за 1989 рік - [PERSON] , за 1990 рік - [PERSON] , за 1991 рік - [PERSON] , за 1992 рік - [PERSON] , за 1993 рік - [PERSON] , за 1994 рік - [PERSON] та за 1995 рік - [PERSON] (а.с. 16, 17). Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно дост. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, адже це надасть йому змогу реалізувати своє право на пенсійне забезпечення. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документу, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved