overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання за нею право власності, як на цілу частку, на земельну ділянку площею 1,3256 га, розташовану на території Головинської сільської ради Костопільського району, кадастровий номер [NUMBER]; визнати за нею право власності, як на цілу частку, на земельну ділянку площею 0,1583 га, розташовану на території Головинської сільської ради Костопільського району, кадастровий номер [NUMBER]; визнати за нею право власності, як на цілу частку, на земельну ділянку площею 0,0634 га, розташовану на території Головинської сільської ради Костопільського району, кадастровий номер [NUMBER]; визнати за нею право власності, як на цілу частку, на земельну ділянку площею 0,0057 га, розташовану на території Головинської сільської ради Костопільського району, кадастровий номер [NUMBER]. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи Реєстраційної служби Костопільського РУЮ в суд не з'явився, подав письмову заяву про визнання позову та про розгляд справи у його відсутності. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входили чотири земельні ділянки, загальною площею 3,11 га, які розташовані на території Головинської сільської ради з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, що підтверджувалось державними актами серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], виданими Костопільською районною державною адміністрацією 10 та 13 жовтня 2003 року. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 04.08.2006р позивачу та відповідачу належали по 1/2 частині вказані земельні ділянки. Відповідно до ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а відповідно до заповіту, позивач та відповідач мали рівні частки у спадковому майні. У відповідності з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 04.08.2006 року, вартість земельних ділянок, належних позивачу становить 4857,56грн. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та законним інтересах інших осіб, враховуючи, що в позасудовому порядку позивач не може здійснити реєстрацію за собою права власності на земельні ділянки як на цілі частки на підставі виданого їй свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування будинковолодінням по вул. Нова, 6 в м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок являється власником квартири за адресою: вул. Нова, 6 в м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області. З березня 2006 року в даному будинковолодінню зареєстрований її колишній зять [PERSON], але не проживає у вказаному житлі, оскільки переїхав на проживання до іншо жінки. Звертає увагу суду на те, що відповідач з 2013 року, тобто протягом року не зявляється в будинку, не приймає участі у догляді за ним, не сплачує комунальних платежів та не зберігає особистих речей. Відтак, всі обовязки на утримання житлового приміщення виконуються лише позивачем. У звязку з наведеним вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на проживання у вказаному житловому будинку. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не зявився, проте подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ст.ст.71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок позивач є власником житлового будинку по вул. Нова, 6 в м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області. Як вбачається із копії будинкової книги на вказаний будинок по вул. Нова, 6 в м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області, відповідач зареєстрований у вказаному житлі. Як вбачається із акту обстеження житлового будинку за адресою вул. Нова, 6 в м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області, [PERSON] протягом двох років не проживає в даному будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом являється власником квартири за адресою: [ADDRESS]. З лютого 2004 року в даній квартирі зареєстрований чоловік - [PERSON], але не проживає у вказаному житлі, оскільки переїхав на проживання в с. Іванівка Теребовлянського району Тернопільської області. Звертає увагу суду на те, що відповідач з 2004 року, тобто протягом десяти років не з'являється в квартирі, не приймає участі у догляді за нею, не сплачує комунальних платежів та не зберігає особистих речей. Відтак, всі обов'язки, що випливають з договору найму та утримання житлового приміщення виконуються лише позивачем. У зв'язку з наведеним вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на проживання у вказаній квартирі. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Враховуючи, що вказані особи були належним чином повідомленими про час та місце розгляд, суд вважав за можливе, відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України проводити розгляд справи у відсутності вказаних осіб на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ст.ст.71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається із копії технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8503005, виданого 27.08.2013 року позивач є власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.08.2013 року. Як вбачається із копії будинкової книги на вказану квартиру по [ADDRESS], відповідач зареєстрований у вказаному житлі. Як вбачається із відомостей наданих КП Перемишлянської центральної лікарні, [PERSON] в період з 2002-2014 роках за медичною допомогою в дану установу не звертався, медична картка хворого [PERSON], 1967 р.н. знаходиться в с. Болотня. Дата останнього звернення - 21.08.1991 року. Враховуючи наведене, позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Слід визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач будучи зареєстрованим в [INFO], яка належить на праві власності позивачу, в ній не проживає більше шести місяців, житловою площею не цікавиться, не оплачує комунальні послуги. Позивач надала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачу, зареєстровані: [PERSON] та її син [PERSON], що підтверджується довідкою випискою з домової книги про склад сімї та реєстрації від 07.09.2017 року № 1290. Відповідачі ніякого інтересу до спірної житлової площі не проявляє, не проживає за місцем реєстрації без поважних причин більше шести місяців, у зв'язку з чим, у відповідності до ст. 71 ЖК України повинний бути визнаним таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особистою приватною власністю майна, що набуте за час шлюбу, та просить суд визнати квартиру № 8 в будинку № 34 по пр.. 50 річчя ВЛКСМ в м. Харкові, що набуте нею за час шлюбу, але за рахунок майна та коштів, які належали [PERSON] особисто, посилаючись на те, що з 29.10.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбу з відповідачем. Оскільки, за твердженням позивача, квартира [ADDRESS] придбана під час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто, вона вимушена звернутись з цим позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав вказаних в ньому. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебувають у шлюбі зареєстрованому 29 жовтня 2005 року, відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2486. Згідно договору купівлі продажу квартири від 15.02.2012 року, [PERSON] придбала квартиру № 8 в будинку № 34 по пр.. 50 річчя ВЛКСМ в м. Харкові. Відповідно ч. 1 п. 3 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Під час судового засідання встановлено та представником відповідача не заперечувалось, що квартира № 8 в будинку № 34 по пр.. 50 річчя ВЛКСМ в м. Харкові придбана [PERSON] за кошти, які належали їй особисто, та були отримані нею від її матері [PERSON]. За таких обставин, суд вважає можливим визнати квартиру № 8 в будинку № 34 по пр.. 50 річчя ВЛКСМ в м. Харкові особистою приватною власністю [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.12.2014 року вона являється власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі з 16.06.2005 року зареєстрований відповідач - [PERSON], який з грудня 2014 року в ній не проживає. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розміщеним оголошенням в пресі. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи. Просила суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з купівлі-продажу квартири від 17.12.2014 року, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 3, 4) З будинкової книги вбачається, що у спірній квартири з 16.06.2005 року зареєстрований відповідач - [PERSON] (а.с. 6-8). В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрований в спірному будинку, проте більше одного року не проживає, що підтверджується актами перевірки паспортного режиму. (а.с. 9) Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування домоволодінням. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві посилається на ту обставину, що на підставі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на праві приватної власності їй належить житловий будинок № 15 по вул. Сільській в с. Пятидні, Володимир-Волинського району, Волинської області. В зазначеній квартирі, крім неї зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який після розлучення, з вересня 2006 року там не проживає. Фактичне місце його проживання їй невідоме, усі розрахунки по комунальним платежам за квартиру проводить сама. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком № 15 по вул. Сільській в с. Пятидні, Володимир-Волинського району, Волинської області та зняти його з реєстраційного обліку із зазначеного будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях суду зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, будь-яких письмових пояснень чи заперечень суду не надіслав. Заслухавши пояснення та доводи позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. Як стверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 10.06.2015 року, [PERSON] на праві приватної власності належить будинок № 15 по вул. Сільській в с. Пятидні, Володимир-Волинського району, Волинської області. З будинкової книги вбачається, що окрім власника квартири [PERSON], в зазначеному будинку також зареєстрований відповідач по справі [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив що відповідач [PERSON], після розірвання шлюбу з позивачем, у 2006 році залишив будинок і до теперішнього часу туди не зявлявся.Відомо, що він знаходиться за кордоном. Як ствердила в судовому засіданні свідок [PERSON] відповідач з вересня 2006 року в будинку позивача не проживає, в 2006 році виїхав до сестри в Ізраіль. З довідки Пятиднівської сільської ради Володимир-Волинського району № 280 від 10.06.2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [INFO], але за місцем реєстрації не проживає з 13 вересня 2006 року. Відповідно до положень ч.2\~ ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~ Оскільки відповідач\~ в зазначеному будинку не проживає понад рік без поважних на те причин, за відсутності\~ будь-яких домовленостей із власником та законних підстав на збереження за ним житла, ніяких обовязків щодо утримання будинку не несе, він втратив право користування жилою площею в даному будинку, та, в порядку\~ ст. 405 ч. 2 ЦК України, підлягає до визнання його таким, що втратив право користування житлом в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 серпня 2016 року позовні вимоги позивача було задоволено: усунуто перешкоди в користуванні житловим будинком в [ADDRESS], що належить [PERSON], [INFO], на праві приватної власності та визнано [PERSON] [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком в [ADDRESS]. Однак суд не вирішив питання про судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., які позивачка сплатила при подачі позову, оскільки вона не вказала про стягнення вказаної суми: ні в позовній заяві, і в заяві, яку вона надала суду про розгляд справи без її участі. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву та просила суд стягнути з відповідача понесені нею судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. [PERSON] в судове засідання не з'явився. Його неявка відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України не обов'язкова. Згідно положень п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою сторони, яка приймала участь ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Свій позов мотивує тим, вона є власником квартири [ADDRESS]. Вказує, що в даній квартирі також зареєстровані її матір - [PERSON], син - [PERSON], дочка - [PERSON] та брат - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в даній квартирі не проживає 18 років, даний факт підтверджується розписками сусідів від 11.06.2015 року та 12.06.2015 року. Зазначає, що внаслідок реєстрації відповідача [PERSON] у вказаній квартирі, вона являючись інвалідом ІІІ групи, змушена нести додаткові витрати щодо оплати комунальних послуг. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] До початку судового розгляду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до початку судового засідання подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житлове приміщення, а саме: квартира [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до акту перевірки паспортного режиму, виданого дільничим інспектором Луцького МВ УМВС України від 18.06.2015 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані згідно будинкової книги [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Як вбачається з вищезазначеного акту дільничого інспектора, а також розписок гр. [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON] протягом 18 років не проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с.9-11). Отже, відповідач [PERSON] будучи членами сім'ї власника жилого приміщення, понад один рік без поважних причин не проживає в ньому. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що вона являється власником будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10.12.2001 року та довідкою Запільської сільської ради Любомльського району Волинської області №355 від 29.07.2010 року. Зазначає, що її син [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 15 жовтня 2013 року було розірвано. Рішенням Любомльського районного суду від 02.03.2011 року [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо їх малолітнього сина [PERSON], а її, [PERSON], призначено його опікуном. Вказує, що [PERSON] прописана у її будинку, однак з жовтня 2010 року в ньому не проживає. Відповідач переїхала на нове місце проживання в [ADDRESS], Просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування будинком [ADDRESS] Позивач подала в суд заяву, в якій позов підтримує, просить справу розглядати у її відсутності, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.12.2001 року та довідки Запільської сільської ради Любомльського району Волинської області №355 від 29.07.2010 року належить [PERSON] (а.с. 3, 6). З довідки Запільської сільської ради Любомльського району Волинської області від 19.06.2014 року № 304, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до правил ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з довідки Запільської сільської ради Любомльського району Волинської області від 19.06.2014 року № 304 відповідач з жовтня 2010 року не проживає у спірному житлі (а.с 7). Враховуючи, що відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, суд прийшов до висновку, що слід визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]

Outcome: approved