Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 28 січня 2001 року помер його батько [PERSON], який за життя заповіту не залишив. \~ \~ \~ \~До спадкового майна покійного належить: 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Іванівка Іллінецького району Вінницької області, по вул. Партизанська, 3, належна йому як співвласнику згідно довідки [PERSON] селищної ради № 13 від 10.01.2018 про склад колгоспного двору; три земельні ділянки (площа уточнена згідно кадастрових планів), розташованих за цією ж адресою, площею 0,2500 га, 0,1068 га, 0,2735 га, призначених для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства. Дані земельні ділянки були передані нині покійному батькові у приватну власність згідно протоколу Копіївської сільської ради 07 сесії 22 скликання від 23 січня 1996 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. За життя [PERSON] своє право власності на вказані ділянки не оформив, так як помер на стадії виготовлення технічної документації для приватизації земельної ділянки. У встановлений законом шестимісячний строк позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. При цьому його мати та дружина покійного - [PERSON], його сестра та донька покійного - [PERSON] та його брат і син покійного - [PERSON], які також мали право на спадщину як спадкоємці першої черги за законом, подали відповідні заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] На даний час [PERSON] бажає оформити спадкове майно після смерті батька на своє імя, однак не може цього зробити в нотаріальному порядку, оскільки правовстановлюючі документи на імя покійного відсутні, та як за життя не було проведено державної реєстрації його прав на дане нерухоме майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, натомість його представник за довіреністю [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити та розглянути справу за її відсутності та відсутності її довірителя. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Іллінецького району Вінницької області в судове засідання не зявився, проте селищний голова надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить справу розглядати за відсутності представника ради, щодо задоволення позову не заперечує. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 28 січня 2001 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-AM № 123329 (а.с.6). До спадкового майна покійного належить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Іванівка Іллінецького району Вінницької області, по вул. Партизанська, 3, належна йому як співвласнику, що підтверджується довідкою [PERSON] селищної ради Іллінецького району Вінницької області від 10 січня 2018 року, в якій вказано, що згідно погосподарської книги №3 с. Іванівка за 1991-1995 роки, особовий рахунок №364, житловий будинок №3 по вул. Партизанській с. Іванівка Іллінецького району Вінницької області відносився до суспільної групи колгоспників. Станом на 15 квітня 1991 року склад сімї слідуючий: [PERSON] голова сімї, [PERSON] дружина, [PERSON] син (а.с.9). Крім того, [PERSON] мав у власності три земельні ділянки (площа уточнена згідно кадастрових планів), розташованих за цією ж адресою, площею 0,2500 га, 0,2735 га, призначених для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства, а також земельну ділянку площею 0,1068 га, розташовану в с. Іванівка Іллінецького району Вінницької області, по вул. Кирилюка, які були передані йому у приватну власність згідно протоколу Копіївської сільської ради 07 сесії 22 скликання від 23 січня 1996 року про передачу у приватну власність земельних ділянок (а.с.26). Вказане також підтверджується кадастровими планами земельних ділянок, якими уточнено площі земельних ділянок згідно фактичних розмірів (а.с.27-29). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Позивач є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті батька. Інші спадкоємці, які мали право на спадщину як спадкоємці першої черги за законом, своїми заявами відмовилися від її прийняття (а.с.12-14) Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач [PERSON] як спадкоємиць першої черги за законом у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернувся до Іллінецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька (а.с.11). Разом з тим, 26 вересня 2018 року державним нотаріусом Іллінецької ДНК [PERSON] позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Таким чином, не визнане право [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, вважаю, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на спадкове майно після смерті [PERSON], який помер 28 січня 2001 року. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, інші 50 відсотків судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved