Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факти, що свідоцтво про право власності на житло від 28 травня 2002 року на житлову квартиру в [ADDRESS], в частині, яка належить [PERSON], державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №022470, виданий 21 квітня 1997 року, Грамота воїну-інтернаціоналісту від 28 грудня 1988 року, диплом [NUMBER], а також трудова книжка [NUMBER], видані на ім'я [PERSON] належать йому. Свої вимоги мотивує тим, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Перечинським РС ГУ ДМС України в Закарпатській області 17 вересня 2013 року, його прізвище, ім'я та по батькові зазначене як [PERSON]. Однак у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,14 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, виданому 21 квітня 1997 року на підставі рішення № 2 виконкому Перечинської селищної ради від 31 січня 1996 року та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 000213, свідоцтві про право спільної власності на квартиру [ADDRESS], від 28 травня 2002 року, виданому Перечинською селищною радою, а також інших вказаних вище документах його прізвище помилково записано як «[PERSON]» замість «[PERSON]». Встановлення даних фактів необхідно заявнику для підтвердження його права власності та підготовки документів для отримання пенсії. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, однак його представник [PERSON] подав заяву, у якій просить заявлені вимоги задовольнити повністю, а справу розглянути за їх відсутності. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Представник управління Пенсійного фонду України в Перечинському районі у судове засідання також не з'явився та подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з'явилися, однак подали заяви про розгляд справи без їх участі та не заперечили проти задоволення заяви. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Перечинським РС ГУ ДМС України в Закарпатській області 17 вересня 2013 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Горкінською сільською радою Ленінського району Московської області 19 вересня 1968 року, прізвище, ім'я та по батькові заявника зазначене як [PERSON] (а. с. 4, 5). Тоді як у свідоцтві про право власності на житло, виданому на підставі розпорядження № 10 Перечинської селищної ради від 28 травня 2002 року, державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 022470, виданому на підставі рішення виконкому Перечинської селищної Ради народних депутатів № 2 від 31 січня 1996 року та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 000213 21 квітня 1997 року, Грамоті Президіуму Верховної Ради СССР воїну-інтернаціоналісту від 28 грудня 1988 року, дипломі серії [NUMBER], реєстраційний номер 9860, виданому 30 червня 1989 року, а також трудовій книжці [NUMBER], заповненій Ужгородським роздрібним об'єднанням «Продтовари» 29 березня 1989 року, прізвище, ім'я та по батькові заявника зазначене як [PERSON] (а. с. 6, 7, 36, 38, 49-58). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Враховуючи викладене суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до задоволення.

Outcome: approved