Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до Любомльської міської ради Волинської області, у якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 22.02.2015 року сина [PERSON]. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що після смерті сина [PERSON] відкрилась спадщина на ? частки квартири, що знаходиться в м.Любомль по вул.Незалежності, 42/1. Інших спадкоємців першої черги за законом, окрім позивача, немає, однак у встановлений законом термін з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не звернулась. Вказує, що останнім місцем проживання спадкодавця було село Підгородне Любомльського району Волинської області, але позивач вважала, що спадщину вона прийняла відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживала в квартирі, частка у якій належала сину спадкодавцю [PERSON] Крім цього вказує, що зі спадковим законодавством вона обізнана не була, а строк, який пропустила, є незначним, тому вважає причини його пропуску поважними. В судове засідання сторони не зявились. Позивач [PERSON] в канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності та одночасно просила позов задовольнити. Від Любомльської міської ради Волинської області надійшло клопотання, датоване 02.09.2015 року за вих. №620, відповідно до якого міська рада заявлені [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечила проти задоволення позову та просила справу розглядати без участі представника ради. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №169990, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області 24.02.2015 року, стверджено, що [PERSON] помер 22.02.2015 року (а.с.4). З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.10.2008 року №20621731 вбачається, що спадкодавцю на праві приватної власності належала ? частки квартири, яка знаходиться в м.Любомль по вул.Незалежності (вул.Леніна)[ADDRESS] (а.с.5). Та обставина, що позивач є матірю спадкодавця [PERSON] доводиться копіями свідоцтва про народження останнього серії І-ЕГ №222047, виданого повторно 26.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області, та паспорта громадянки України позивача серії АС №754562, виданого Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 12.04.2002 року (а.с.6, 8). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті її сина [PERSON]. З повідомлення Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 02.09.2015 року за №342/01-16 встановлено, що після смерті 22.02.2015 року [PERSON] спадкова справа нотконторою не заводилась (а.с.15). Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно померлого [PERSON], окрім позивача, немає. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Причиною невчасного звернення до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини позивач вказує на її необізнаність з нормами чинного законодавства щодо оформлення спадкових прав, у звязку із чим, з врахуванням тієї обставини, що вона проживає у квартирі, частка у якій належить також на праві власності спадкодавцю, тому вважала, що фактично спадщину прийняла. Згідно довідки Любомльського РС УДМС України у Волинській області від 28.08.2015 року №0721/571, [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за адресою: [INFO] та знятий з реєстрації за даною адресою 03.03.2015 року, у звязку зі смертю (а.с.9). Та обставина, що позивач проживає у квартирі за адресою: м.Любомль, вул.Незалежності (вул.Леніна)[ADDRESS], ? якої належить на праві приватної власності спадкодавцю, доводиться довідкою Любомльської міської ради Волинської області від 21.08.2015 року №2670 (а.с.7). Як вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.10.2008 року №20621731, зазначена квартира належить на праві спільної часткової власності також й позивачу. Отже, позивач, хоча й не звернулась своєчасно з заявою у нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак своїм проживанням у даній квартирі фактично вступила в управління і володіння спадковим майном після смерті сина. [PERSON] помер 22 лютого 2015 року, тому, згідно положень ст.1270 ЦК України, останнім днем для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини є 22 серпня 2015 року, а позивач звернулась в суд з даним позовом 28.08.2015 року, тобто пропущений позивачем строк для подання заяви в нотаріальну контору становить лише 6 днів. Крім цього, суд зважує на те, що позивач є особою похилого віку, оскільки народилась у 1942 році, що доводиться копією її паспорта громадянина України серії АС №754562, виданого Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 12.04.2002 року, та у віці 72 роки втратила молодого сина. Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, а також позицію відповідача, який позов визнав, суд, в силу ст.ст.60, 61 ЦПК України,вважає доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню, та вважає причини пропуску позивачем [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті сина [PERSON], поважними, а тому їй слід визначити додатковий строк у два місяці, який буде достатнім для вчинення зазначеної дії.

Outcome: approved