Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що 19.03.1974 року зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Спільне життя не склалось через несумісні характери та різні погляди на життя, що призводило до непорозуміння та сімейних негараздів, сварок. Близько одного року подружніх стосунків не підтримують, спору майнового характеру між ними немає. В позові помилково зазначив дошлюбне прізвище відповідача [PERSON], після одруження відповідачу було присвоєно прізвище [PERSON]. Вважає, що примирення між ним і відповідачем та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб розірвати, судові витрати залишити без відшкодування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 19.03.1974 року вони з позивачем зареєстрували шлюб, від шлюбу мають повнолітніх дітей, спору майнового характеру немає. В позові помилково зазначене її дошлюбне прізвище [PERSON], після одруження їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Близько одного року з позивачем подружніх стосунків не підтримують. Не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 19.03.1974 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис за № 390, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (виданим повторно), після реєстрації шлюбу прізвище відповідача змінено з [PERSON] на [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині різних поглядів на життя, несхожості характерів, між ними втрачено почуття любові, сторони подружніх стосунків не підтримують близько одного року, за цей період дій для примирення та збереження сім'ї не вчиняли, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася. Спору майнового характеру між сторонами немає. Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейні стосунки у сторін не склалися через несумісні характери, сім'я фактично розпалась, сторони примиритися та підтримувати подружні стосунки не бажають, вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує думку позивача, який просить судові витрати покласти на нього та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved