Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №456/1901/2017за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею, просить суд стягнути з відповідачки на його користь судові витрати, а саме суму судового збору, сплачену ним та відшкодувати послуги адвоката при складанні позовної заяви, та за участь у розгляді справи. В обґрунтування покликався на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду від 17.07.2017р. його позов задоволено частково, однак, ухвалюючи рішення, суд не вирішив питання розподілу судових витрат. \~\~\~\~\~\~ Сторони в судове засідання не зявились. Відповідно до вимог ст.220 ЦПК України неявка останніх не є перешкодою для розгляду даної заяви. Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. Відповідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 17.07.2017 року позов задоволено частково, при цьому, в резолютивній частині рішення не вирішено питання про судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до змісту Розділу ІІІ Правил адвокатської етики, затверджених Установчим з'їздом адвокатів України від 17.11.2012 року; ст.ст. 26, 27 ч.3, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;\~Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»;\~Закону України «Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні»; ст.ст.\~8,\~527,\~687\~ч.1,\~795,\~882 ЦК України, - належними та допустимими доказами надання та оплати правової допомоги слід вважати як договір про надання правової допомоги, такі і окремо, окрім рахунку про оплату наданих послуг та квитанції про оплату таких, - акти виконаних робіт із зазначеним розрахунком наданих та отриманих послуг у часових (годинних, хвилинних) рамках. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем, належних актів виконаних робіт із розрахунками наданих адвокатом та отриманих позивачем послуг у часових рамках не надано, тому суд вважає, що підстав для стягнення витрат позивача на правову допомогу немає, оскільки у матеріалах справи відсутні документальні підтвердження розрахунку таких витрат, однак . Оскільки судом задоволено позов частково, суд вважає, що є всі підстави ухвалити додаткове рішення у частині вимоги заявника щодо стягнення сплаченого ним судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved