Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі по тексту ФОП) про розірвання договору та стягнення сплачених коштів, штрафних санкцій, завданих збитків. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір-замовлення про виготовлення меблів. Відповідно до умов договору ФОП [PERSON] зобов'язався здійснити виготовлення, доставку та встановлення кухонних меблів до 01.05.2013 року. На виконання умов договору позивач сплатив у день укладення договору 70% вартості робіт, а саме: 5215,00 грн. Оскільки, станом на день подання позовної заяви до суду, відповідач свої зобов'язання не виконав, сплачені [PERSON] грошові кошти не повертає, останній був змушений звернутися до суду. В позовній заяві [PERSON] посилаючись на ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» просить розірвати договір-замовлення укладений між позивачем та відповідачем та стягнути з ФОП [PERSON] попередньо сплачені грошові кошти в сумі 5215,00 грн з урахуванням 3% річних у розмірі 197,17 грн, інфляційних втрат 604,94 грн, неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3450,00 грн, а всього 9467,11 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду судом повідомлений (а.с.22), за даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, причин своєї неявки в судове засідання відповідач не повідомив, за таких обставин суд визнав причини його неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 09.04.2013 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір-замовлення №9/04/1 про виготовлення меблів (а.с.9). Відповідно до п. 1.1 договору, відповідач зобов'язався виконати роботи до 01.05.2013 року та здійснити виготовлення, доставку та встановлення (монтаж) кухонних меблів за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Вартість робіт становить 7500,00 грн (а.с.9). Згідно п. 2.2 договору, замовник сплачує до початку роботи 70% вартості замовлення, враховуючи даний пункт, [PERSON] здійснив передоплату в розмірі 5215,00 грн, що підтверджується Додатком №1 до договору на якому стоїть підпис відповідача та печатка. Решта оплати здійснюється з моменту поставки кухонних меблів граничний строк поставки яких припадає на 01.05.2013 року (а.с.9). Відповідно до п. 2.3 договору, у випадку несвоєчасного виконання замовлення, виконавець сплачує пеню на користь замовника в розмірі 0,1% від суми договору за кожен день прострочення (а.с.9). Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання щодо виготовлення, доставки та монтажу кухонних меблів не виконав, сплачені [PERSON] грошові кошти в сумі 5215,00 грн не повертає, чим порушує умови договору. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки, договором передбачено відповідальність виконавця за несвоєчасне виконання замовлення у вигляді пені в розмірі 0,1% від суми договору за кожен день прострочення, суд вважає за доцільним стягнути з відповідача на користь позивача неустойку в розмірі 3450,00 грн (7500,00 грн/100х0,1 (розмір штрафу за договором) х 460 (к-сть днів прострочення за невиконання зобов'язання з 02.05.2013 року по 05.08.2014 року). Частиною 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що проценти передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації за користування утримуваними грошовими коштами (постанова ВСУ від 06.06.12 р у справі №6-49цс12, постанова ВСУ від 17.10.2011 р. у справі 6-42цс11), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму 3% річних, що становить 197,17 грн (5215,00 грн - (сума передоплати, що підлягає стягненню) х 3 х 460 (кількість днів прострочення 02.05.2013 року по 05.08.2014 року) : 365 : 100 та інфляційні втрати в період з 10.01.2014 року до 31.07.2014 року в розмірі 604,94 грн (5215,00 грн х 1,116 (сукупний індекс інфляції) = 5819,94 грн (сума з врахуванням інфляційних втрат) - 5215,00 грн). Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Також, відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків, споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ч. 4 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів»). Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне розірвати договір-замовлення від 09.04.2013 року та стягнути з відповідача на користь [PERSON] попередньо сплачені грошові кошти в сумі 5215,00 грн з урахуванням 3% річних у розмірі 197,17 грн та інфляційних витрат 604,94 грн та неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3450,00 грн, а всього 9467,11 грн. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved