Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за правом представлення після смерті її дядька [PERSON], який помер 28 лютого 2016 року, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. 17 Вересня, 20, в с.Любохини Старовижівського району Волинської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказане нерухоме майно, яке останній успадкував за заповітом після смерті його матері [PERSON], яка померла 31 січня 2016 року. [PERSON] в шлюбі не перебував, дітей не мав, тому позивач, як його племінниця має право на спадкування за правом представлення, оскільки її мати [PERSON], яка є рідною сестрою спадкодавця [PERSON],\~померла раніше,\~а саме,\~11\~жовтня 2005\~року.\~Окрім позивача,\~спадкоємцями є\~її сестра\~та брат\~ відповідачі\~у справі,\~які спадщину\~не прийняли.\~Позивач прийняла\~спадщину шляхом\~подання нотаріусу\~заяви про\~прийняття спадщини,\~однак нотаріусом\~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Вважає, що за таких підстав має право на дане спадкове майно. Позивач в\~підготовче судове засідання не зявилась, згідно із поданою заявою просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі в підготовче судове засідання також не зявились, згідно з поданими заявами просять проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в підготовче судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом з матеріалів справи та наданої в підготовче судове засідання нотаріусом копії спадкової справи № 28-2016, заведеної після смерті [PERSON], встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] помер 28 лютого 2016 року (аркуш справи 12). Позивач є племінницею спадкодавця і спадкує відповідно до статті 1266 ЦК України, оскільки єдиний спадкоємець за законом другої черги [PERSON] сестра спадкодавця і мати сторін у цій справі померла 11 жовтня 2005 року (аркуш справи 41, 43-46). Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса у визначений законом строк, позивач прийняла спадщину (аркуш справи 37 зворот). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині та які прийняли спадщину після смерті [PERSON], немає. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. 17 Вересня, 20, в с.Любохини Старовижівського району Волинської області, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 17). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 04 травня 2016 року № 571 (аркуш справи 10) підтверджується право [PERSON], яке успадкував за заповітом [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. 17 Вересня, 20, в с.Любохини Старовижівського району Волинської області. Позивачем виготовлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 20 по вул. 17 Вересня в с.Любохини Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 18-21). Відповідачі позов визнають повністю, що підтверджується поданими до суду відповідними заявами (аркуш справи 29, 53, 58). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Таким чином,\~оскільки на\~момент відкриття\~спадщини [PERSON]\~був спадкоємцем\~за заповітом\~після смерті\~[PERSON],\~якій належало\~право на\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~що знаходиться\~в с.Любохини\~Старовижівського району\~Волинської області\~по вул.\~17\~Вересня,\~20\~(в\~силу вимог\~статті 1218\~ЦК України),\~суд дійшов\~висновку,\~що право\~власності на\~нього переходить\~до позивача\~[PERSON]\~як спадкоємця\~за законом\~другої черги\~за правом\~представлення після смерті [PERSON], а тому є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. 17 Вересня, 20, в с.Любохини Старовижівського району Волинської області, в порядку спадкування за законом за правом представлення, після смерті її дядька - [PERSON], який помер 28 лютого 2016 року.

Outcome: approved