Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просив встановити факт постійного проживання разом із [PERSON] на час її смерті 20.03.2015 року. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті його матері [PERSON], яка померла 20.03.2015 року, відкрилась спадщина на домоволодіння та земельну ділянку розміром 0,296 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства сільськогосподарського виробництва, які розміщені по вул. Б.Хмельницького, 29, в смт. Віньківці. [PERSON] є спадкоємцем за законом, спадщину прийняв, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із матір`ю у власному будинку в смт. Віньківці по вул. Б.Хмельницького, 31, куди забрав матір після перенесеної операції для належного догляду, інших спадкоємців немає. Однак при зверненні до нотаріальної контори заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском шестимічного строку для прийняття. У звязку з цим, з метою переоформлення спадкового майна, [PERSON] змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. У судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Пояснив, що він та його мати проживали на одному господарстві, але в різних будинках. Однак у січні 2015 року, після того як [PERSON] перенесла операцію і стала потребувати постійного догляду, він забрав матір у свій будинок, де вона мешкала до самої смерті. Представник заінтересованої особи, Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, будучи повідомленим належним чином про дату і час розгляду справи, у суд не зявився, надав письмову заяву, в якій розгляд справи просив провести у відсутності представника селищної ради. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити. Судом встановлено, що 20.03.2015 року в смт. Віньківці померла мати заявника [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилося майно, до складу якого входить, зокрема, житловий будинок та земельна ділянка площею 0,296 га 0,15 га для обслуговування житлового будинку та 0,146 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в смт. Віньківці по вул. Б.Хмельницького, 29, та на яке відкрилась спадщина. 23.05.2016 року заявник [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно після смерті [PERSON], однак постановою нотаріуса від 23.05.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропущенням шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 251071; копією паспорта заявника; свідоцтвом про народження [PERSON] І-УР № 496789, згідно якого матір`ю останнього записана [PERSON]; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.01.1989 року, згідно якого [PERSON] успадкувала після смерті батька [PERSON] житловий будинок із надвірними спорудами в смт. Віньківці по вул. Б.Хмельницького, 29; копією Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ХМ № 030696; довідкою Віньковецької селищної ради від 24.05.2016 року, постановою приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2016 року. Крім того, свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по сусідству із заявником, та підтвердила, що дійсно після лікарні [PERSON] перейшла жити у будинок сина, який разом із своєю дружиною доглядав її та похоронив. Наведені обставини підтвердила також допитана як свідок дружина заявника [PERSON] Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавиці, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини він не може через відсутність документа, котрий свідчить про факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, так як вона зареєстрована в [INFO]. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що [PERSON] потребувала догляду та допомоги і не могла проживати самостійно в сільській місцевості, у зв'язку з цим і проживала разом з заявником.

Outcome: approved