Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], та зняти останнього з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що є власником житлового будинку [ADDRESS], в якому зареєстровано місце проживання його сина - [PERSON]. Проте, останній з 2012 року, тобто майже п'ять років, у спірному будинку не мешкає, за комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні будинку не приймає, його місцезнаходження невідомо. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просив їх задовольнити та пояснив, що за адресою: [ADDRESS], він мешкає разом із дружиною. У 2002 році у своєму будинку зареєстрував сина, який не мав наміру мешкати за місцем реєстрації, особисті речі останнього у будинку відсутні. Позивач зазначив, що син вживав наркотичні речовини, у 2006 році був засуджений до позбавлення волі, звідки у 2013 році звільнився. У 2014 році [PERSON] прийшов до нього та обікрав. Більш до спірного будинку відповідач не приходив. В судове засідання [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. З огляду на положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно договору довічного утримання від 19 травня 1992 року, зареєстрованого 14 липня 1992 року в Харківському міському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 38591, [PERSON] є власником 45/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. З 22 березня 2014 року за адресою: [ADDRESS], зареєстровано місце проживання [PERSON], що підтверджується Відомостями (Довідкою) про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, які мешкають у приватному домоволодінні від 17 серпня 2017 року № 2985-08, а також відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 21 грудня 2017 року. З довідки Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області б/н від 11 вересня 2017 року вбачається, що, зі слів сусідів, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], протягом останніх шести років за місце реєстрації не мешкає. Також у довідці зазначено, що Київським ВП відносно [PERSON] відкрито кримінальну справу, місцезнаходження останнього невідомо. В судовому засіданні [PERSON], допитана в якості свідка, пояснила, що з 2015 року є сусідкою [PERSON], проте сина позивача жодного разу не бачила. Зазначила, що їй відомо, що [PERSON] мешкає разом із дружиною, про сина позивача їй відомо зі слів останнього. В судовому засіданні [PERSON], допитаний в якості свідка, пояснив, що за адресою: [ADDRESS],сина [PERSON] - [PERSON] бачив понад десять років тому. За приписами ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно статей 64, 156 ЖК України, відповідач є членом сім'ї позивача. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] без поважних причин відсутній за місцем реєстрації проживання понад п'яти років, існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Доказів на підтвердження перешкоджання відповідачу користуватися спірним будинком матеріали справи не містять. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою суд зазначає наступне. Статтею сьомою Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За положеннями ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання. З огляду на те, що підставою зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, у задоволенні позовних вимог в частині зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], слід відмовити. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції № 1 від 27 жовтня 2017 року та квитанції № 86 від 21 грудня 2017 року, під час звернення до суду з позовом [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial