Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначив, що у 2013 року уклав з відповідачем договори позики у формі розписок від 03.07.2013 та 03.08.2013, відповідно до яких надав йому в користування кошти в сумі 30000 грн. зі строком повернення до 17.07.2013 року та в сумі 40000 грн. зі строком повернення до 03.12.2014 року Разом з тим, незважаючи на настання строку виконання умов договорів, відповідач кошти не повернув . В зв'язку з чим, просив стягнути з відповідача в примусовому порядку борг в сумі 70 000 грн., 3% річних в сумі 2037 грн., інфляційні нарахування в сумі 23360 грн. та відшкодувати понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про його проведення повідомлена належним чином, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Суд, проводить заочний розгляд справи, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 03.07.2013 між сторонами укладено договір позики.Відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] кошти в сумі 30 000 грн. зі строком повернення до 17.07.2013,що підтверджується відповідними розписками. 03.08.2013 між сторонами укладено договір позики відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] кошти в сумі 40 000 грн. зі строком повернення до 03.12.2014 року, що підтверджується відповідною розпискою. Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 24 квітня 2015 року в нього виникла заборгованість за договором в сумі 70000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 17 липня 2013 року по 24 квітня 2015 року на суму заборгованості нараховано 3% річних в сумі 2 037 грн. та інфляційні нарахування в сумі 23 360 грн. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем, заявлені вимоги про стягнення 3% річних від простроченої суми боргу та індексу інфляції відповідають вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 576 грн. 86 коп.

Outcome: approved