Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що він є спадкоємцем померлої [PERSON] матері - [PERSON] . Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 5,98 га, розташованої на території Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області. На момент смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом були її сини, а саме заявник - [PERSON] та [PERSON] , однак останній у встановлений законом строк не вступив у спадщину, отже спір про право власності відсутній. Зокрема, [PERSON] 11 червня 2021 року написано заяву, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Савко О.В. Як випливає із вищезазначеної заяви, [PERSON] було відомо про відкриття спадщини, що залишилася після смерті його матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала за адресою [ADDRESS] . Шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини, [PERSON] пропустив і не бажаю ставити питання про його продовження в судовому порядку та не заперечую, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано іншим спадкоємцям. Прошу вважати мене таким, що спадщину не прийняв. [PERSON] починаючи з 22 червня 2015 року по день смерті постійно проживала разом із заявником за адресою: [ADDRESS] , хоча за вказаною адресою не була зареєстрована, так само як і заявник - [PERSON] . Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, у зв`язку з чим [PERSON] змушений звертатись до суду. Факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини можуть підтвердити його брат [PERSON] , мешканець [ADDRESS] , [PERSON] і [PERSON] , мешканці [ADDRESS] у яких позивач винаймав приміщення для проживання разом зі спадкодавцем, де і проживає на даний час. Зокрема, 22 червня 2015 року між [PERSON] та заявником - [PERSON] укладено договір найму приміщення за адресою [ADDRESS] , термін дії договору до 22.06.2016 року. Крім того, факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 14/2, згідно якого місцем смерті [PERSON] є [ADDRESS] . Підтвердженням проживання [PERSON] в м. Ужгороді є також свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 20 січня 2016 року, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатській області. Таким чином, заявник просить встановити факт, що він [PERSON] на день смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала за адресою [ADDRESS] , постійно проживав з останньою у будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.07.2021 року постановлено відкрити провадження у справі та призначити підготовче судове засідання, а розгляд здійснювати в порядку окремого позовного провадження . В судовому засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Мокрянин М.М. підтримали позовні вимоги повністю та просили їх задовольнити з підстав та мотивів наведених у позовній заяві. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , який є сином покійної [PERSON] , ствердив, що його брат [PERSON] постійно доглядав матір, яка пересувалась за допомогою костилів та не могла обходитись без сторонньої допомоги та проживав з нею у будинку. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що заявник [PERSON] орендує у них житло з 2015 року та у їх будинку він проживав з мамою, неодноразово її бачили, старенька жінка пересувалась за допомогою милиць. Від представника заінтересованої особи - надійшла заява в якій вони просять розгляд справи проводити у їх відсутності, вказали, що не заперечують відносно задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] та його представник - адвокат Мокрянин М.М., свідків, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлені наступні фактичні обставини: [PERSON] , померла [INFO] , проживала за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 січня 2016 року та лікарським свідоцтвом про смерть № 14/2 від 20.01.201 року; Заявник [PERSON] є сином померлої, що стверджується, долученими до матеріалів справи документами, а саме свідоцтвом про народження померлої [PERSON] , свідоцтвом про народження заявника [PERSON] , свідоцтвом про шлюб заявника [PERSON] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу померлої [PERSON] ; Померла [PERSON] на час смерті проживала разом з сином [PERSON] в [ADDRESS] , факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у судовому засіданні підтвердив брат позивача за матір`ю [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , у яких позивач винаймав приміщення для проживання разом зі спадкодавцем, де і проживає на даний час. Крім того вказаний факт, підтверджується договорами оренди будинку. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а саме на земельну ділянку на території Пологівської міської ради Пологівського району Запоріжської області, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право наспадщину ВСО № 358577 від 02.03.2006 року, вказані обставини підтверджуються вказаним свідоцтвом та Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ № 695110. Заслухавши думку учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст.ст.1216, 1217, 1218, ч.ч. 1, 2, ст.1220, ч.1 ст.1221, ч.3 ст.1268 ЦК України). Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем його матір`ю [PERSON] на час її смерті та відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , знайшло своє підтвердження під час судового розгляду. Доводи заявника підтверджуються доказами, що містяться в справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved