Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ОК «Житлово-будівельний кооператив Резиденція-2016» про визнання майнових прав на об`єкт нерухомості, стягнення пені, спонукання до вчинення та заборону вчинення дій. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 вересня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір 1.03/Т про сплату внесків у ОК «Житлово-будівельний кооператив Резиденція-2016» (далі в тексті ЖБК). За умовами договору ЖБК зобов`язався організувати, фінасувати та сприяти у будівництві житлового будинку по [ADDRESS] за рахунок внесків учасників та інших асоційованих членів ЖБК, в тому числі і за рахунок внесків позивача як учасника, передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене договором та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності\~ на нього. Організувати будівництво об`єкту та здати його в експлуатацію ЖБК зобов`язалось до закінчення ІV кварталу 2018 року. Крім того, ЖБК зобов`язалось не пізніше 15 календарних днів з моменту введення об`єкту будівництва в експлуатацію, оформлення всіх необхідних документів та сплати внесу за наслідками технічної інвентаризації передати позивачу об`єкт нерухомості за актом приймання-передачі. За порушення строків здачі об`єкту будівництва в експлуатацію ЖБК зобов`язалось сплатити позивачу компенсацію в розмірі 500 грн. 00 коп. за кожен місяць прострочення.\~ Позивач, в свою чергу, взяв на себе зобов`язання сплатити внески та отримати об`єкт нерухомості за умови повної сплати внеску. Для забезпечення будівництва об`єкту нерухомості в 2016 році ЖБК\~ уклало договір про забудову земельної ділянки з приватним підприємством «Комбінат продовольчих товарів «Смілянський». За умовами договору це приватне підприємство надало ЖБК для забудови частину земельної ділянки площею 0,85 га, вільну від об`єктів нерухомості, та яка є складовою частиною земельної ділянки з кадастровим номером 7110500000:02:003:0589, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, ПП «Комбінат продовольчих товарів «Смілянський» 23 грудня 2016 року подало до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Декларацію про початок будівельних робіт та визначило у ній генерального підрядника ТОВ «ІБК Груп 2014». В подальшому між ЖБК та ТОВ «ІБК Груп 2014» було укладено договір генерального підряду на будівництво № 15/02-17 , за умовами якого ТОВ «ІБК Груп 2014» взяло на себе зобов`язання по виконанню будівельних робіт із будівництва об`єкта забудови. [PERSON] стверджує,що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, сплативши в загальному 840 000 грн. пайового внеску. Однак, на день звернення до суду об`єкт не побудований та не зданий в експлуатацію, а тому у позивача наявні реальні підстави передбачати можливість порушення його майнових прав на об`єкт будівництва. В зв`язку з цим, просив визнати за ним майнові права на об`єкт нерухомості вбудовано-прибудоване громадське торгівельно-культурне та офісне приміщення (нежитлове приміщення), будівельний номер 2, із загальною площею 70 кв.м, на першому поверсі першої секції, на земельній ділянці з кадастровим номером 7110500000:02:003:0589, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати ЖБК після прийняття в експлуатацію об`єкта забудови не пізніше 3-х днів передати йому вказаний об`єкт нерухомості; стягнути 14000 грн. 00 коп. компенсації за порушення строків здачі об`єкту будівництва в експлуатацію; заборонити ЖБК та будь-яким іншим органам та особам вчиняти будь-які дії по передачі іншим особам майнових прав на вказаний об`єкт нерухомості. Ухвалою від 08 червня 2021 року суд залучив до участі в справі товариство з обмеженою відповідальністю «ІБК Груп 2014» та приватне підприємство «Комбінат продовольчих товарів «Смілянський» як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. В судове засідання позивач не з`явився. Його представник підтримав позов в повному обсязі та просив його задоволити з наведених в ньому підстав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подав, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Представники третіх осіб в судове засідання також не з`явились з невідомих суду причин, пояснень щодо позову до суду не направили, хоча про дату, час і місце розгляду справи треті особи повідомлялись шляхом направлення судових повісток за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. У зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, зважаючи на позицію представника позивача щодо можливості проведення заочного розгляду справи, судом проведено заочний розгляд справи у порядку, визначеному гл. 11 ЦПК України, про що постановлено ухвалу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, заслухавши представника позивача, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що в 2016 році між ПП «Комбінат продовольчих товарів «Смілянський» та ЖБК було укладено договір про забудову земельної ділянки, за умовами якого ПП «Комбінат продовольчих товарів «Смілянський» надало ЖБК для забудови частину земельної ділянки, вільної від об`єктів нерухомості, площею 0,85 га, що є складовою частиною земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 1,2513 га, кадастровий номер 7110500000:02:003:0589, цільове призначення землі промисловості, яка перебуває в користування підприємства на праві оренди згідно договору оренди землі від 30.09.2015 року (включаючи всі додаткові угоди до нього), укладеного із Смілянською міською радою, зареєстрований в реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень за № 24956382 від 01.10.2015 року. 23 грудня 2016 року ПП\~ «Комбінат продовольчих товарів «Смілянський» подало до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області декларацію про початок виконання будівельних робіт будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями (1 секція) по [ADDRESS] . 15 лютого 2017 року між ЖБК як замовником та ТОВ «ІБК Груп 2014» як генеральним підрядником укладено договір № 15/02-17 генерального підряду на будівництво. Згідно з п. 2.1 цього договору замовник доручає, а генеральний підрядник бере на себе зобов`язання по виконанню будівельних робіт із будівництва об`єкту забудови, а замовник зобов`язується забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти завершений будівництвом об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт у порядку і розмірах, визначених договором. Об`єктом забудови, згідно розділу 1 цього договору, є будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями (1 секція) по [ADDRESS] 20 вересня 2017 року між ЖБК та [PERSON] було укладено договір № 1.03/Т про сплату внесків у ЖБК «Резиденція-2016». Згідно з п. 1.1 цього договору ЖБК зобов`язалось організувати, фінансувати та сприяти будівництву житлового будинку по [ADDRESS] за рахунок [PERSON] , який у договорі іменується як Учасник, та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором, та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язався сплатити до ЖБК внески у розмірах та в порядку, встановлених цим договором та додатками до нього та набув права отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для Учасника. Сторони обумовили, що об`єкт нерухомості розташований за по [ADDRESS] , та передається за наступними характеристиками: об`єкт нерухомості - вбудовано-прибудоване громадське торгівельно-культурне та офісне приміщення (нежитлове приміщення), секція -1, поверх 1, загальна площа кв.м. 70, номер 2 (пункт 1.5 договору) Відповідно до п. 2.1 договору вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі об`єкту нерухомості визначається ЖБК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладення цього договору складає 12000 грн. 00 коп. за один квадратний метр і може змінюватись у випадках, передбачених цим договором. Пунктом 2.2 договору визначено, що вартість будівництва квадратного метру площі об`єкту нерухомості, за яку Учасником сплачується внесок згідно додатку № 1 цього договору, є сталою та не може змінюватись в будь-якому випадку. Учасник сплачує повний розмір внеску в строки та в розмірах, визначених у додатку № 1 до даного договору, але, у будь-якому випадку, зобов`язаний сплатити внесок у повному обсязі протягом шести місяців з дати укладення даного договору (п. 2.6 договору). Як встановлено додатком № 1 до договору сторонами було обумовлено розмір внесків у розмірі 840000 грн. 00 коп., які учасник повинен сплатити на розрахунковий рахунок ЖБК в наступному порядку: не пізніше 30.09.2017 року 350000 грн. 00 коп. з урахуванням 1% вступного внеску та 1% цільового внеску, не пізніше 30 жовтня 2017 року 98000 грн. 00 коп., не пізніше 30 листопада 2017 року 98000 грн. 00 коп., не пізніше 30 грудня 2017 року 98000 грн. 00 коп., не пізніше 28 лютого 2017 року 196000 грн. 00 коп. Після сплати Учасником повного розміру внеску (з урахуванням технічної інвентаризації) ЖБК протягом 15 робочих днів надає Учаснику довідку про асоційоване членство у ЖБК та довідку про внесення пайового внеску в повному обсязі (п. 2.9 договору). За умовами договору ЖБК зобов`язався забезпечити будівництво об`єкту будівництва та здачу його в експлуатацію до закінчення VI кварталу 2018 року (п. 4.2.1 договору). З метою виконання взятих на себе зобов`язань [PERSON] було перераховано на рахунок ЖБК 27.09.2017 року 149000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 20070914, 02.10.2017 року 100000 грн. 00 коп. (платіжне дорученням № 123), 03.10.2017 року 100000 грн. 00 коп. (платіжним дорученням № 533), 31.10.2017 року 49000 грн. (платіжне доручення № 585), 31.10.2017 року 49000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 131), 31.10.2017 року 1000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 544), 30.11.2017 року 49000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 599), 30.11.2017 року 49000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 135), 22.12.2017 року 49000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 141), 21.12.2017 року 49000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 606), 26.02.2018 року 49000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 629), 26.02.2018 року 49000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 148), 27.02.2018 року - 49000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 631), 27.02.2018 року - 49000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 150). 30 березня 2018 року [PERSON] було видано довідку про те, що він є асоційованим членом ЖБК та згідно договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Резиденція-2016» № 1.03/Т від 20 вересня 2017 року вніс пайовий внесок у розмірі 840000 грн. 00 коп., що відповідає порядку розрахунків згідно додатку № 1 до вказаного договору. Судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про інвестиційну діяльність». Відповідно до частини п`ятої статті 7 цього Закону, зараз і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України,\~ відповідно до законодавчих актів України. Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об`єкти власності, а також майнові права. Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Майнові права є неспоживною річчю і визнаються речовими правами. Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, необхідними й достатніми для засвідчення правомочності його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Аналогічні висновки містяться у Постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року (справа №520/4355/17). В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] виконав свої зобов`язання за договором № 1.03/Т від 20 вересня 2017 року, сплативши пайові внески у визначеній у договорі сумі та погоджені сторонами строки. Вказаним договором, також, установлювалися строки виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, а саме плановий термін закінчення будівництва та здача його в експлуатацію до закінчення VI кварталу 2018 року. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, будинок [ADDRESS] не було введено в експлуатацію, а також, ураховуючи повну та своєчасну сплату позивачем пайових внесків, доводи [PERSON] про те, що до завершення будівництва об`єкта нерухомості та введення його в експлуатацію йому, як інвестору, належать майнові права на цей об`єкт, є такими , що ґрунтуються на законі. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц та від 29 травня 2019 року у справі № 761/20844/13-ц. Підлягають до задоволення і вимоги [PERSON] про стягнення 14000 грн. неустойки. Так, відповідно до п. 6.2. договору № 1.03/Т від 20 вересня 2017 року за порушення строків здачі об`єкту будівництва в експлуатацію ЖБК сплачує Учаснику компенсацію в розмірі 500 грн. за кожен місяць прострочення. Передбачена договором компенсація за своєю правовою природою, враховуючи спосіб її обчислення, підпадають під визначення неустойки. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Враховуючи, що відповідачем не здано об`єкт будівництва в експлуатацію, з нього на користь позивача підлягає стягненню неустойка у визначеному позивачем розмірі за 28 місяців прострочення (з 01.01.2019 року по 01.01.2021 рік). Однак, суд вважає, що не підлягають до задоволення вимоги позивача про зобов`язання відповідача не пізніше 3-х днів\~ після прийняття в експлуатацію об`єкта забудови передати йому об`єкт нерухомості за актом приймання-передачі та інших необхідних для реєстрації права власності документів. Відповідно до п. 4.2.2 договору № 1.03/Т від 20 вересня 2017 року відповідач зобов`язався не пізніше 15 календарних днів з моменту введення об`єкту будівництва в експлуатацію, оформлення всіх необхідних документів та сплати внеску (за наслідками технічної інвентаризації) передати Учаснику за актом прийому-передачі об`єкт нерухомості. А тому, позовна вимога про передачу об`єкта нерухомості та відповідних документів у 3-х денний термін суперечить досягнутим між сторонами домовленостям. Щодо вимоги [PERSON] про заборону вчиняти дії по передачі іншим особам майнових прав на спірний об`єкт нерухомості, то суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2018 року у справі № 545/3728/16-ц зроблено висновок, що «відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто, для того, щоб подати цей позов необхідно, щоб суб`єктивне право не було припинене, і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення». З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Суд зазначає, що вимога про заборону вчиняти дії не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Крім того, ця вимога спрямована на захист можливого майбутнього порушення права позивача. Оскільки особа наділена правом на звернення до суду за вже порушеним, невизнаним або оспореним правом чи інтересом, суд вважає вказану вимогу позивача такою, що заявлена передчасно. Суд, також, зазначає, що задоволення вимоги про визнання майнових прав на об`єкт будівництва саме за [PERSON] в повній мірі захистить його права і в цій частині, оскільки правом на вчинення будь-яких дій по передачі майнових прав буде наділений саме позивач. А тому, ця вимога позивача не підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial