Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоровю внаслідок кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.06.2017 року о 10 годині 10 хвилин відповідач [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння у приміщенні Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, розташованого по вулиці Олександрівськой, 2. у м. Запоріжжі, - безпідставно, навмисно шляхом нанесення удару правою рукою в область обличчя потерпілому, - позивачу по справі завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді забоїв м'яких тканин, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Обставини, встановлені під час кримінального провадження, - є такими, що звільнюють від необхідності їх доказування. \~ \~ \~ \~ Вина відповідача [PERSON] у завданні шкоди здоровю потерпілого [PERSON], а також - обставини отримання потерпілим тілесних ушкоджень та наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями [PERSON] та отриманням потерпілим [PERSON] легких тілесних ушкоджень є доведеними під час проведення досудової перевірки. Протиправними діями [PERSON] позивачу завдана моральна шкода, яка складає 20.000 (двадцять тисяч) гривен 00 копійок. Свої вимоги щодо підстав та розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню відповідача він обґрунтовує обставинами, встановленими під час розгляду кримінальної справи, сукупністю та змістом медичних документів, тяжкістю та характеру заподіяних тілесних ушкоджень, перенесенням ним фізичного болю та моральних страждань, повязаних з необхідністю оперативного втручання, лікування, у звязку з обмеженням своїх життєвих звязків, громадському житті, спілкуванні з оточуючими та можливостях вести звичайний образ життя. \~ \~ \~ \~Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, - 20.000 (двадцять тисяч) гривен 00 копійок. Позивач [PERSON] надав суду заяву про слухання справи у його відсутність в якому зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] неодноразово повідомлявся про час та місце судових засідань шляхом оголошень на сайті Судової влади України, відзив на позов не надав. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Факт скоєння [PERSON] злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджується Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2018 р. (справа № 11-кп/778/311/18; 331/5566/17). Згідно з вироком, [PERSON] своїми умисними діями завдав старшому інспектору - черговому чергової частини Олександрівського ВП Дніпровського ГУ НП в Запорізькій області старшому лейтенанту поліції [PERSON], згідно з висновком КУ ЗОБ СМЕ від 10 серпня 2017 р., струс головного мозку, закритий перелом кісток носа зі зміщенням, синець на нижній повіці лівого ока, синець на лівому крилі носа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями, 1167, 1168, 1177 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Так, за п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні права власності Відтак факт настання дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженні майна, власником якого є позивач, він повинен був докладати додаткових зусиль для організації свого життя у вирішенні питань, пов'язаних з проведенням ремонту транспортного засобу. Сам факт заподіяння шкоди здоровю спричиняє моральну шкоду, що узгоджується з положеннями ст. 23 ЦПК та не викликає сумніву. Враховуючи стан здоров'я потерпілого [PERSON], тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд вважає стягнути з відповідача [PERSON] суму моральної шкоди в розмірі 20000 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved