Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначав, що 24 листопада 2013 року він підписав заяву №001-03004-241113, згідно якої від ПАТ «Дельта Банк» (правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс») отримав споживчий кредит у розмірі 11541,09 грн. строком на 24 місяці, тобто до 24 листопада 2015 року. Щомісячний платіж за даним договором становив 675,91 грн. Свої зобов`язання за даним договором позивач не виконував, жодного платежу по даному договору ним зроблено не було. Проте, у лютому 2020 року із його заробітної плати були утримані кошти у розмірі 2732,62 грн. і в розрахунковому листку це утримання позначено як «утримання штрафів». Стягнення здійснено на підставі постанови ВП №60881550 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, видану приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. Від приватного виконавця ним були отримані копія постанови про відкриття виконавчого провадження №60881550, копія виконавчого напису нотаріуса, копія постанови про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] , копія заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3.1 частини 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки заборгованість, що зазначена у виконавчому напису не відповідає дійсності. При цьому, під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не витребувано у відповідача первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та здійснення його повного чи часткового погашення та документи, які встановлюють прострочення виконання зобов`язання, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, а також суми відсотків та пені були безспірними, що є підставою вважати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, зі змісту заяви про надання споживчого кредиту від 24 листопада 2013 року вбачається, що кінцевий термін повернення позичальником заборгованості визначений 24 листопада 2015 року. Вимоги про усунення порушення він не отримував. Виконавчий напис нотаріусом вчинено 06 листопада 2019 року, тобто по спливу майже 4 років з встановленого у договорі кінцевого терміну повернення позики, що виходить за межі встановленого законодавством трирічного строку та також свідчить про спірність заявленої суми боргу й порушення вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат». Також відповідач не повідомив позивача про порушення ним зобов`язань та не направив попередження про звернення стягнення на заробітну плату. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5183, вчинений 06 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 14249,90 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Бутенко О.А. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. В судове засідання третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 06 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5183, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , заборгованості за кредитним договором №001-03004-241113 від 24.11.2013 р., який був укладений з ПАТ «Дельта Банк», ідентифікаційний код - 34047020, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №450/К від 11 травня 2018 року, є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», ідентифікаційний код - 39508708, в розмірі 13749,90 грн. та 500,00 грн. плати за видачу виконавчого напису, загальна сума, що підлягає стягненню - 14249,90 грн. (а.с.15). 13 грудня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60881550 з примусового виконання виконавчого напису №5183, виданого 06.11.2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 14249,90 грн. (а.с.18-19). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 26 грудня 2019 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с.16-17). Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У постанові від 10.04.2019 р. Верховний Суд по справі №201/11696/16-ц зазначив, що безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ст.88 закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018 р.) зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. 24 листопада 2013 року позивач [PERSON] підписав заяву №001-03004-241113, згідно якої від ПАТ «Дельта Банк» (правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс») отримав споживчий кредит у розмірі 11541,09 грн. строком на 24 місяці, тобто до 24 листопада 2015 року. Щомісячний платіж за даним договором становив 675,91 грн. (а.с.12-14). Позивач зазначав, що відповідач не повідомив його про порушення ним зобов`язань та не направив попередження про звернення стягнення на заробітну плату. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того,

Outcome: approved