Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у спілкуванні та визначення способу участі у вихованні та спілкування з дитиною. Позивач зазначав, що 19 вересня 2011 року між ним та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб в Гоголівській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 24 від 11.09.2011 р. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на прізвище чоловіка. В даному шлюбі [INFO] у них народився син - [PERSON]. З червня 2017 року шлюбні стосунки між подружжям були фактично припинені. З цього часу вони проживають окремо одне від одного. Разом із відповідачем за адресою: [ADDRESS], проживає їх спільна дитина - [PERSON], [INFO]. На розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться справа про розірвання шлюбу між подружжям. Разом з тим, відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні та вихованні їх дитини. Так, на багаторазові звернення позивача з того часу як вони не проживають разом, надати можливість побачитися з сином, відповідач йому відмовляє або не відповідає на телефонні дзвінки. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування позивача із дитиною спричинить шкоду сину не існує. Створення перешкод відповідачем спілкуванню позивача із сином порушує не тільки права самого позивача як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Розпорядженням Броварської районної державної адміністрації від 18.09.2017 р. № 885 на підставі заяви позивача, враховуючи інтереси дитини та з урахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини Броварської районної державної адміністрації (оформленого протоколом від 12.09.2017 р. № 17), позивачу було визначено дні та години побачень для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], 2013 року народження та зобов'язано громадянку [PERSON] не перешкоджати батькові дитини спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні. Розпорядженням було визначено наступні дні побачень позивача з сином: І, III суботи з 10:00 до 17:00, II, IV неділя з 10:00 до 17:00, спільне святкування днів народження сина, Новорічних, Різдвяних свят, у будні дні за згодою матері та попередньою домовленістю з нею. На даний час розпорядження є чинним та відповідачем не оскаржувалось. Однак, відповідач відмовляється від виконання розпорядження та продовжує чинити перешкоди в участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною. У визначений розпорядженням час позивач прибув до будинку, де проживають дитина та відповідач, однак остання не дала можливості побачитися позивачу з сином. За таких обставин 07.10.2017 р., 15.10.2017 р. та 21.10.2017 р. позивач вимушений був викликати працівників Національної поліції України для фіксування фактів перешкоджання у його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Крім того, позивач звернувся зі скаргою на такі протиправні дії відповідача до Броварської районної державної адміністрації, як органу опіки і піклування. Посилаючись на викладене, позивач просив суд зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною - [PERSON], [INFO], встановити [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, [PERSON] [INFO], а саме: - побачення батька з дитиною без присутності матері, а також відвідування дитиною місця проживання батька першої та третьої суботи щомісяця і другої та четвертої неділі щомісяця з 10:00 год. до 17:00 год.; - побачення батька з дитиною без присутності матері, а також відвідування дитиною місця проживання батька у інші дні: день народження сина, Новий Рік, Різдво Христове з 12:00 год до 15:00 год.; - побачення батька з дитиною в інші дні за домовленістю між батьками. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення, надали пояснення аналогічні позовній заяві. Позивач підтвердив, що одного разу його було запрошено до будинку відповідача поспілкуватися з дитиною, але він відмовився, бо хотів зустрітися з дитиною на своїй території. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. Показали, що відповідач жодних перешкод в спілкуванні з дитиною позивачу не чинила, дотримувалася розпорядження Броварської районної державної адміністрації від 18.09.2017 р. № 885, натомість, позивач двічі порушував встановлений графік спілкування з дитиною, що підтверджується листом Броварської районної державної адміністрації Київської області №Б 6-2 від 01.02.2018 р. Відповідач декілька разів не заперечувала проти зміни графіку спілкування батька з дитиною на його прохання. В судовому засіданні представник третьої особи орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області Хромець С.М. позовні вимоги не визнала, не заперечувала проти задоволення позову відповідно до розпорядження Броварської районної державної адміністрації від 18.09.2017 р. № 885. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб 19 вересня 2011 року у виконавчому комітеті Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №24 (а.с.9). Від спільного подружнього життя мають одного неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.8). Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, тому з червня 2017 року шлюбні стосунки між подружжям були фактично припинені. З цього часу вони проживають окремо одне від одного. Разом із відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], проживає їх спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Вiдповiдно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України). Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-III, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов'язком. Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано суду належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження того, що відповідач чинить перешкоди йому у спілкуванні з дитиною, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовної вимоги про зобов'язання відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні із сином. Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області №885 від 18 вересня 2017 року «Про визначення участі у вихованні малолітнього [PERSON], [INFO] та призначення годин побачень батьку [PERSON]», визначено позивачу [PERSON] дні та години побачення для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], 2013 року народження, а саме: І, III суботи з 10:00 до 17:00, II, IV неділя з 10:00 до 17:00, спільне святкування днів народження сина, Новорічних, Різдвяних свят, у будні дні за згодою матері та попередньою домовленістю з нею (а.с.12). За таких обставин, з урахуванням того, що обидві сторони згодні з вищевказаним розпорядженням та дотримуються встановленого графіку спілкування батька з малолітньою дитиною, суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім того,

Outcome: partial