Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби ЗМУЮ про звільнення майна з-під арешту. В позові зазначається, 09.09.2013 року помер племінник позивача [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить ? частина квартири [ADDRESS]. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом третьої черги наслідування після померлого племінника, як його дядько. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. Після смерті останнього позивач в установлений ст. 1268 ЦК України звернувся до Пятої Запорізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої відкрита спадкова справа. Після спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про оформлення спадщини та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого [PERSON] В процесі підготовки документів по оформлення спадщини, державним нотаріусом йому було відмовлено, у звязку з тим що на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 14795640 від 11.03.2009 року Шевченківського ВДВС ЗМУЮ, головним державним виконавцем Борисенковим В.С. був накладений арешт на невизначене майно, все нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON], про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна Запорізькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» 05.02.2010 року за № 9488191 зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна. На звернення представника позивача [PERSON] виконавчою службою ЗМУЮ, листом № 10316/7 від 14.07.2015 року було відмовлено у знятті арешту з майна, яке належить [PERSON] та на яке накладений арешт на підставі постанови державного виконавця посилаючись на те, що згідно бази даних ЄЖРВП на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 14795640 про стягнення з [PERSON], що зареєстрований за адресою [INFO] на користь ЗАТ КБ «Приват Банку» боргу у сумі 2630,87 грн. вказане виконавче провадження було завершено 16.04.2010 року на підставі п. 4 ст. 40 закону України «Про виконавче провадження» та передано до архіву. Відповідно до п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби № 407/07 від 05.07.1999 р. строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки. Після закінчення терміну їх зберігання вони підлягають знищенню. Ураховуючи вищенаведене вказане виконавче провадження було знищено. При зверненні до Шевченківського ВДВС позивачем було надано довідку ПАТ КБ «Приват Банк» від 31.03.2015 року із якої вбачається, що сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «Приват Банк» погашена у повному обсязі, банк не має претензій до [PERSON] За вказаних обставинах позивач на теперішній час позбавлений можливості оформлення права на спадщину, вільно розпоряджатися належним йому майном, оскільки наявність арештів чинить в цьому перешкоду. На підставі викладеного просить суд зняти арешт з невизначеного майна, всього нерухомого майна, яке належить на праві власності [PERSON], накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 14795640 від 11.03.2009 року Шевченківського ВДВС ЗМУЮ та скасувати державну реєстрацію заборони відчуження цього майна. Позивач в судове засідання не зявився. В матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі в разі неявки представника відповідача. Представник відповідача своєчасно повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Представник третьої особи в судове засідання також не зявився, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень або пояснень не надав. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що обставини викладені в позові відповідають дійсності, а саме з копії листа Шевченківського ВДВС ЗМУЮ № 10316/7 від 14.07.2015 року (а.с.7) вбачається, що у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 14795640 про стягнення з [PERSON], що зареєстрований за адресою [INFO] на користь ЗАТ КБ «Приват Банку» боргу у сумі 2630,87 грн., в межах якого було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON], накладений на підставі постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС [PERSON] про відкриття виконавчого провадження ВП № 14795640 від 11.03.2009 року. Вказане виконавче провадження було завершено та передано до архіву та в подальшому відповідно до п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби № 407/07 від 05.07.1999 р. знищено. Також в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна Запорізькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» 05.02.2010 року за № 9488191 зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна (а.с.12). [PERSON] 09.09.2013 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого міським відділом ДРАЦС РС ЗМУЮ від 12.09.2013, серія І-ЖС № 277512 (а.с.13), та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Вищевказаний арешт майна та заборона його відчуження чинить опір позивачу, як спадкоємцю, у прийнятті спадщини після його померлого племінника, у звязку з чим постановою державного нотаріуса Пятої запорізької державної нотаріальної контори від 25.09.2015 р. (а.с.8) йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, саме з цієї підставі. Відповідно до довідки виданої ПАТ КБ «Приват банк» від 31.03.2015 р., станом на 31.03.2015 р. у гр.. [PERSON] по кредитному договору № б/н за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відсутня заборгованість перед банком. 23.03.2015 року заборгованість за кредитним договором погашена в повному обсязі у звязку з чим ПАТ КБ «Приват Банк» не має претензій до боржника [PERSON] Ч. 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 317 ЦК України , власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства ( ч. 2 ст. 15 ЦК України).. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. На підставі викладеного, суд вбачає підстави для задоволення позову, оскільки під час розгляду справи було встановлено та підтверджено доказами, що потреба у арешті майна та забороні йому відчуженні як забезпеченні виконання зобовязання відпали, а тому суд дійшов висновку, що заявлений позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 317, 319, 321,391 ЦК України,

Outcome: approved