Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду і, після уточнення вимог, просить звернути, у рахунок погашення заборгованості за договором позики від 15.11.2014 року, стягнення на предмет застави 1/6 частини депозитного вкладу [PERSON] у АТ «Імексбанк» за публічним договором № 1 банківського вкладу (депозиту) затвердженого Головою правління АТ «Імексбанк» 20.01.2014 року та договору 3 10000008680 про приєднання до публічного договору №1 від 07.07.2014 року, шляхом зобовязання ПАТ «Імексбанк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на ліквідацію АТ «Імексбанк» - [PERSON] включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню у розмірі 200000,00 гривень, здійснивши виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти на підставі укладених з ними договорів; звернути стягнення на суму заборгованості за договором безпроцентної цільової позики від 15.11.2014 року у розмірі 7365,32 грн., шляхом зобовязання включення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на ліквідацію АТ «Імексбанк» - [PERSON], до реєстру кредиторів, для задоволення кредиторських вимог в процесі ліквідаційної процедури ПАТ «Імексбанк» у черговості за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна ПАТ «Імексбанк». При цьому позивач посилається на те, що 15.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір цільової безпроцентної позики, в силу чого [PERSON] позивачем було передано 190000, 00 гривень, про що є розписка. В забезпечення виконання зобовязань за договором позики, 15.11.2014 року сторони договору уклали договір застави майнових прав, згідно якого [PERSON] передав у заставу 1/6 частини депозитного вкладу [PERSON] у АТ «Імексбанк» за публічним договором № 1 банківського вкладу (депозиту) затвердженого Головою правління АТ «Імексбанк» 20.01.2014 року та договору 3 10000008680 про приєднання до публічного договору №1 від 07.07.2014 року. Наразі [PERSON] не виконує взятих на себе зобовязань по договору позики, що дає підставу позивачеві вимагати звернення стягнення за рахунок застави. У звязку з тим, що постановою Правління Національного банку України від 26.01.2015 року №50 «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних», а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 року прийнято рішення № 16 про запровадження з 27.01.2015 року тимчасової адміністрації банку, позивач вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. В судовому засіданні адвокат в інтересах позивача [PERSON] вимоги довірителя підтримала, просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення вимог позивача. В судовому засіданні представник банку на уповноваженої особи по довіреності [PERSON] заперечував проти задоволення вимог позивача, з огляду на їх безпідставність. Суд, заслухавши представників сторін і відповідача [PERSON], проаналізувавши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим, недоказаним і таким, що не підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. 15.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір цільової безпроцентної позики, в силу чого [PERSON] позивачем було передано 190000, 00 гривень, про що є розписка. В забезпечення виконання зобовязань за договором позики, 15.11.2014 року сторони договору уклали договір застави майнових прав, згідно якого [PERSON] передав у заставу 1/6 частини депозитного вкладу [PERSON] у АТ «Імексбанк» за публічним договором № 1 банківського вкладу (депозиту) затвердженого Головою правління АТ «Імексбанк» 20.01.2014 року та договору 3 10000008680 про приєднання до публічного договору №1 від 07.07.2014 року. Наразі [PERSON] не виконує взятих на себе зобовязань по договору позики, що дає підставу позивачеві вимагати звернення стягнення за рахунок застави. У звязку з тим, що постановою Правління Національного банку України від 26.01.2015 року №50 «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних», а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 року прийнято рішення № 16 про запровадження з 27.01.2015 року тимчасової адміністрації банку, позивач вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. Суд враховує законність укладених позивачем і [PERSON] договорів, однак знаходить, що відповідно до положень ст. 26. ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобовязань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобовязань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом. Таким чином, суд знаходить, що зобовязання Фонду стосуються лише вкладників банку, яким позивач не являється, а тому і не може претендувати на включення в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Outcome: dismissed