Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 10.06.2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 694. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 10.06.2005 року, актовий запис № 694. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Останні три роки шлюб почав розпадатися. В сім'ї постійні сварки та скандали, які спричиняє відповідачка. Все це проходить на очах у сина, на якого негативно впливає їх поведінка. Крім того, як з»ясувалося, у сторін різні погляди на життя та уподобання, не має взаємо порозуміння взаємоповаги. Вже тривалий час кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами. Примирення та збереження сім»ї позивач вважає не можливим. Майнових спорів щодо майна не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір'ю. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.06.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 694. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - «[PERSON]» (а.с.4). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім'ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved