Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] (Свердлова) м.Тетієва Київської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору дарування квартири від 16.05.2002 року, є власником квартири [ADDRESS] (Свердлова) м.Тетієва Київської області. В даній квартирі зареєстрований його син [PERSON], який фактично з 2015 року в ній не проживає. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації, чим здійснює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] уточнили позовні вимоги, зокрема, просять лише визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] (Свердлова) м.Тетієва Київської області, від стягнення з відповідача понесених судових витрат відмовляються. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира №50 в будинку за №18 по вул.Злагоди (Свердлова) м.Тетієва Київської області є власністю позивача, що підтверджується копією договору дарування квартири від 16.05.2002 року, серії АЕР №722625. (а.с.5). Із показів свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що протягом останніх трьох років [PERSON] не проживає в квартирі [PERSON] Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки, відповідач [PERSON] не проживає у квартирі №50 в будинку за №18 по вул.Злагоди (Свердлова) м.Тетієва Київської області більше одного року без поважних причин, домовленості між ним та власником квартири не встановлено, добровільно не знявся з реєстрації з даної квартири, чим перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому, відповідача [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] (Свердлова) м.Тетієва Київської області. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved