Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON], звернувшись в грудні 2014 року до суду, просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/8 будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача вимоги своєї довірительки підтримав та з мотивів, наведених у позовній заяві (а.с.2 - 5), просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні під час зясування обставин справи та перевірки їх доказами позов не визнавав, проте перед постановленням судом ухвали про закінчення зясування обставин та перевірки їх доказами представник Андрєєв Р.В. позов визнав, з урахуванням тієї інформації, що надійшла на запит суду з органів нотаріату. Зясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. На підставі поданих позивачем, витребуваних судом та досліджених у судовому засіданні письмових доказів (документів) судом встановлено (а.с.6 - 16), що [PERSON] є власником нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Вказане будинковолодіння належить позивачці на підставі Свідоцтва про право власності від 26 вересня 1988 року №1-7741, виданого Першою Рівненською державною нотаріальною конторою, Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 вересня 1988 року №1-7744, виданого Першою Рівненською державною нотаріальною конторою, та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 квітня 1998 року №4-1043, виданого Першою Рівненською державною нотаріальною конторою. Як слідує із зазначених правовстановлюючих документів, а також наданих Рівненським обласним державним нотаріальним архівом завірених копій документів спадкової справи №184, заведеної 12.05.1990 р. Першою Рівненською державною нотаріальною конторою на майно померлого [INFO] [PERSON] (а.с.51 - 57), позивач [PERSON] успадкувала ? частку житлового будинку після смерті свого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], а 1/8 частку будинку успадкувала після смерті свого сина - [PERSON], який помер [INFO]. Інша 1/8 частка спадкового майна залишилася не успадкованою, оскільки ще один спадкоємець за законом, колишня дружина сина позивачки - [PERSON] - [PERSON] спадщину не прийняла, що вбачається з інформаційної довідки №40285679 від 30.04.2015 р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої Першою Рівненською державною нотаріальною конторою (а.с.92, 93), а також з інформаційної довідки №40337028 від 08.05.2015 р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої Першою Рівненською державною нотаріальною конторою (а.с.97). Як вбачається зі Свідоцтва про смерть, виданого 12 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції (а.с.59), [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до абзацу першого частини першої, частини четвертої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункту 9 постанови №5 від 07.02.2014 р. Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. З Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS], паспорта громадянина України, серія [NUMBER], виданого 20 лютого 1999 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області на імя [PERSON], [INFO], уродженки села Антопіль Рівненського району Рівненської області, вбачається, що з 12 січня 1971 року позивач зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS], де фактично проживає з кінця 1960-их років й до сьогоднішнього дня. Вказана обставина підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], який пояснив, що позивач доводиться йому рідною бабусею по мамі. Крім дочки, у [PERSON] був ще син, який доводився йому (свідкові) рідним дядьком - братом матері. Дядько помер у 1989 році, а його дружина [PERSON] уже на той час з ними не проживала, про місце її проживання чи перебування з того часу свідкові нічого не відомо. На житловий будинок, де проживає бабуся, їхня колишня невістка ніколи не претендувала. Крім того, та обставина, що позивач [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіє протягом більш ніж десяти ніким не успадкованою 1/8 часткою нерухомого майна - будинковолодінням [ADDRESS] (після смерті в листопаді 1989 року її сина - [PERSON]) документально підтверджується копіями розрахункових книжок (за період з 2002 по 2010 роки) про оплату вартості позивачем житлово-комунальних послуг з газопостачання, водопостачання і водовідведення, постачання електричної енергії (а.с.66 - 86). Таким чином, з 1971 року позивач зареєстрована, проживає у спірному будинку та утримує його. Відповідач - Рівненська міська рада визнала позовні вимоги [PERSON] і, крім того, з позовом про визнання спадщини відумерлою не зверталася. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Виходячи з наведених норм цивільного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved