Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача - ДП «Дослідне господарство «Городецьке» до виконання умов мирової угоди. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що між [PERSON] та відповідачем було укладено мирову угоду, яка затверджена судом. В даний час відповідач ухиляється від виконання мирової угоди, в порядку, встановленому для виконання судових рішень, дана угода не може бути виконана, що змушує [PERSON] звертатись до суду за захистом своїх порушених прав. Просив задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання двічі не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, заперечень чи пояснень на позов не надав. У зв'язку з викладеним, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ухвалою Володимирецького районного суду від 08 квітня 2013 року у цивільній справі №1702/2263/2012, було визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та Державним підприємством «Дослідне господарство «Городецьке» Національної академії аграрних наук України щодо врегулювання спору за його позовом до відповідача про стягнення грошових коштів у сумі 77309 грн. 18 коп. Ухвала суду про визнання умов мирової угоди в апеляційному, касаційному порядку сторонами не оскаржувалась і набрала законної сили. Згідно умов вищезазначеної мирової угоди Державне підприємство «Дослідне господарство «Городецьке» Національної академії аграрних наук України зобов'язалося сплатити [PERSON] В,М. визнану сторонами заборгованість у сумі 40000 грн.у вигляді наявних товарно-матеріальних цінностей або сплатити грошовими коштами у строк до 30 листопада 2013 року. 15.09.2014 [PERSON] звернувся до відповідача з листом про сплату грошовими коштами заборгованості у сумі 40000 грн., але на час судового розгляду справи відповіді позивачу не надійшло і кошти залишаються невиплаченими. Також встановлено, що постанова начальника відділу ДВС Володимирецького районного управління юстиції від 26.12.2013 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання мирової угоди від 08.04.2013 року скасована ухвалою Володимирецького районного суду від 14.01.2014 року, яка залишена баз змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 17.03.2014 року. Як вбачається зі ст.175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі та за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Статтею 208 ЦПК України передбачено, що судові рішення викладаються у формі ухвали, рішення, постанови. Виходячи зі змісту зазначених норм та правової природи поняття «мирова угода», порядку її визнання судом з постановленням відповідної ухвали, між сторонами виникають визначені ними у мировій угоді зобов'язання, а тому діючим ЦПК України в основу мирової угоди покладено принцип добровільності як на її укладення так і виконання. У випадку ж ухилення однією із сторін мирової угоди від добровільного виконання її умов, іншою стороною може бути заявлено позов про спонукання до виконання умов мирової угоди. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку Відповідно до ст.525 ЦХ України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а ч.2 цієї статті встановлює відповідальність, а саме, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач безпідставно ухиляється від виконання умов мирової угоди, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved