Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON]про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований у с.Камяна Криниця Благовіщенського району Кіровоградської області по вул. Центральній (до перейменування Леніна) № 25. Відповідно до позову [PERSON]була власницею житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований у с.Камяна Криниця Благовіщенського району Кіровоградської області по вул. Центральній (до перейменування Леніна) № 25. 20 липня 2016 року позивач та [PERSON]уклали між собою усну угоду щодо купівлі-продажу вказаного будинку. При цьому обговорили питання щодо подальшого нотаріального посвідчення даної угоди. На виконання угоди позивач передав відповідачці обумовлену суму коштів - 9000 грн. та отримав від неї технічний паспорт на будинок і ключі, про що та надала позивачеві розписку. [PERSON]зобовязалась до 01.02.2017 року нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, але до часу подання позову ухиляється від укладення договору. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились. Про дату, час і місце судового розгляду оповіщені у встановленому законом порядку. Позивач подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка подала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіркою питання наявності законних підстав для задоволення позову та питання того, чи не порушує визнання позову відповідем вимог закону, прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом встановлено: Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі № 428 27.05.2003 року державним в.о. нотаріуса Голованіської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємицею майна, у тому числі житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований у с.Камяна Криниця Благовіщенського району Кіровоградської області по вул. Центральній (до перейменування Леніна) № 25 після смерті [PERSON] належить [PERSON] (а.с.10). Відповідно до розписки б/н від 20.07.2016 року (а.с.9) [PERSON] отримала від [PERSON] 9000 грн. за купівлю житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований у с.Камяна Криниця Благовіщенського району Кіровоградської області по вул. Центральній (до перейменування Леніна) № 25. Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що будинок, що є предметом спору, є власністю відповідачки. Сторони у письмовій формі погодили купівлю продаж вказаного будинку, обговоривши його вартість. Відповідачка на виконання угоди віддала позивачеві документацію та ключі від будинку, що можна вважати частковим виконанням договору. Відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору. Таким чином встановлено, що застосувавши до вказаних правовідносин сторін положення ч. 2 ст.220 ЦК України суд може визнати зазначений договір дійсним, а відповідно за [PERSON] право власності на зазначене нерухоме майно.

Outcome: approved