Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування, який обґрунтовував тим, що з 1977 р. його мати [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, а 22.12.1979 зареєстрували шлюб. Позивач, будучи неповнолітнім, проживав разом з ними. [INFO] померла мати позивача і він прийняв після неї спадщину. Після смерті матері, [PERSON] продовжував проживати з вітчимом [PERSON] в одному будинку по [ADDRESS] , та вів спільне господарство. Вітчим мав 1 групу інвалідності та потребував сторонньої допомоги. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина, яка складається у т.ч. із земельної ділянки площею 1, 71 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Скороходівської (колишня назва Артемівська) селищної ради Чутівського району Полтавської області, і належала померлому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 569542, виданого Артемівською (зараз Скороходівською) селищною радою Чутівського району Полтавської області 29.08.2003 р. і позивач, як спадкоємець 4 черги, подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин із спадкодавцем та відсутністю оригіналу документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Просив встановити, що він спільно проживав з [PERSON] з 1977 р. по [INFO] однією сім`єю, яке необхідне для отримання спадщини після померлого [PERSON] , та визнати за ним право власності на майно в порядку спадкування після померлого [PERSON] , судові витрати просив покласти на нього. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач - Скороходівська селищна рада Чутівського району Полтавської області, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, але представник в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи без присутності їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовна заява та позиція відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] - позивач по справі, з якою він проживав разом. З 1977 р. по 21.12.1979 по [ADDRESS] разом з позивачем та його матір`ю [PERSON] проживав та вів спільне господарство [PERSON] , з яким 22.12.1979 [PERSON] вступила в шлюб та в шлюбі взяла прізвище [PERSON] . [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті [PERSON] проживав в родині позивача. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 569542 від 29.08.2003, належала земельна ділянка площею 1, 71 га, яка розташована на території Скороходівської (колишня назва Артемівська) селищної ради Чутівського району Полтавської області. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить і зазначена земельна ділянка, і позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого як спадкоємець 4 черги, але нотаріус постановою від 17.01.2020 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що позивач не надав документи у підтвердження факту родинних відносин та черги спадкування між ним та спадкодавцем, а також відсутність оригіналу, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Інші спадкоємці у спадкодавця відсутні. Факт спільного проживання позивача із спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (з 1977 р. по [INFO] ) підтверджується поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , а також довідкою Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області від 23.01.2018 № 203. Судом встановлено, що [PERSON] з 1977 р. по [INFO] проживав спільно однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , з яким вони вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки, а тому він є спадкоємцем після померлого [PERSON] четвертої черги. [PERSON] не може надати нотаріусу Державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 569542 від 29.08.2003, на підставі якого [PERSON] належала земельна ділянка площею 1, 71 га, яка розташована на території Скороходівської (колишня назва Артемівська) селищної ради Чутівського району Полтавської області у зв`язку з відсутністю у нього оригіналу даного Державного акту. Згідно ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, згідно ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ст. 1221 ЦК України вказано, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1222 ЦК України наголошує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1258 ЦК України зазначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Стаття 1264 ЦК України визначає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати віднести за рахунок позивача за його клопотанням.

Outcome: approved