Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В заяві вказує на те, що у свідоцтві про народження його батька батьками записані [PERSON] та [PERSON], які проживали у м. Ківерці, Волинської області. Разом з тим, у довідці форми Ф-1 виданій Державною міграційною службою України у Волинській області № 0716/Р-3 від 20.10.2017 року ім'я баби значиться як [PERSON], по батькові [PERSON]. Оскільки зазначена обставина є перешкодою для встановлення родинних відносин між ним, як внуком та бабою, а тому просить встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON], яка народилась [INFO], за національністю - полька та [PERSON] є однією і тією ж особою і приходиться йому бабою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник заінтересована особа Ківерцівського районного сектору Управління державної міграційної служби України у Волинській області в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріли справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 30.11.1965 року, батьком заявника [PERSON], [INFO] є [PERSON] /а.с. 4/. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 16.03.1944 року, матір'ю [PERSON] вказано - «[PERSON]»/а.с.5/. Як вбачається з наданої Ківерцівським районним сектором Управління державної міграційної служби України у Волинській області копії довідки форми Ф-1, даний документ на російській мові та виданий на ім'я «[PERSON]», 1912 року народження /а.с.7/. Таким чином, з наведених доказів, які містять дані про [PERSON] та узгоджуються між собою вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є однією й тією ж особою, а також вона приходиться бабою заявника [PERSON] тому заявлені вимоги останнього підлягають до задоволення. Разом з тим, з огляду на зміст Закону України «Про національні меншини в Україні», який проголошує рівність політичних, соціальних, економічних та культурних прав і свобод громадян України незалежно від їх національного походження, та враховуючи, що за чинним українським законодавством жодний документ, що посвідчує особу громадянина, його національності не визначає, факт належності особи до певної національності не має юридичного значення, а отже вказаний факт не може бути встановлений в судовому порядку. Вказана позиція також викладена в узагальненні Верховного суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, в п.п. 11 п. 4 якого зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності особи до певної національності. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в частині встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] за національністю є полькою слід відмовити.

Outcome: partial