Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.11.2017 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з відповідачкою за місцем проживання її батьків, по [ADDRESS]. Вказує, що через перешкоди зі сторони відповідачки та її батьків щодо побачення з дітьми та прийняття участі у їх вихованні, за наслідками його звернення до Кіцманської районної державної адміністрації та служби у справах дітей про визначення порядку побачення з малолітніми дітьми було прийнято розпорядження, яким визначено спосіб його участі у вихованні малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] у формі систематичних побачень із ними другу та четверту суботу з 12.00 год. по 18.00 год. на території господарства матері; з [PERSON] першу та третю суботу та неділю з 10.00 год. суботи по 20.00 год. неділі з правом виїзду за місцем проживання батька та протягом 5 днів в зимовий період та протягом перших 15 днів щомісяця в літній період з правом вибору батьком місця відпочинку; в дошкільному закладі відвідувати малолітню [PERSON] в будь-який час. [PERSON] впродовж 2017-2018 року неодноразово порушувала визначений порядок вищевказаним розпорядженням побачень з малолітніми дітьми, що змушувало його звертатися до Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області. Оскільки, відповідачі в різний спосіб створюють йому перешкоди в зустрічах з дітьми, позивач просив не чинити йому перешкод у спілкуванні із дітьми та з урахуванням його забезпеченості житлом і належного матеріального стану, просив визначити час та дні зустрічей: з [PERSON] та [PERSON] другу та четверту п'ятницю з 19.00 год. до 20.00 години другої, четвертої суботи кожного місяця з правом виїзду по місцю проживання батька; першої та третьої суботи з 11.00 год. до 19.00 год. першої та третьої неділі кожного місяця з правом виїзду по місцю проживання батька; протягом 5 днів в період осінніх канікул, в період зимових канікул, в період весняних канікул та протягом перших 15 днів щомісяця в літній період з правом вибору батьком місця відпочинку; в шкільному закладі відвідувати [PERSON] в будь-який час; в дошкільному закладі відвідувати [PERSON] в будь-який час. Вважає, що такий спосіб його участі у вихованні дітей буде відповідати їхнім інтересам, а тому просив задовольнити позов. [PERSON] в судовому засіданні посилаючись на обставини викладенні у своєму позові просив задовольнити його вимоги. Також пояснив, що зареєстрований та проживає в квартирі, яка належить йому на праві спільної сумісної власності та його матері [PERSON], що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу з [PERSON], вона та її батьки почали чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, позбавляють останнього права на спілкування із дітьми та участі у їх вихованні. Питання вирішення спору щодо участі у вихованні дітей було предметом розгляду Кіцманською РДА 12.07.2017 року. За наслідками розгляду даного питання відповідачка погодилася надати можливість зустрічатися із дітьми згідно вищевказаного розпорядження, однак 04.08 2017 року відповідачка не відпустила з ним доньку [PERSON] на відпочинок і він змушений був повідомити про цей факт Кіцманський відділ поліції. Крім того, одного разу коли він приїхав до дітей на території двору йому не давали спілкуватись з дітьми, виривали з рук телефон. По графіку бачився частково. Він приходив відповідно до розпорядження, все відбувалось зі згоди матері. Дошкільні заклади [PERSON] відвідує в будь-який час. Батьки відповідачки коли він приходив до дітей вчиняли незаконні дії щодо нього, викликали наряди поліції. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], позов не визнала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. Підтримала відзив на позов, у якому зазначила, що жодних перешкод у спілкуванні дітей позивачу не чинить. В зв'язку із тим, що вони з позивачем через його негідну поведінку не могли дійти згоди щодо його участі у вихованні дітей вона звернулася із заявою до служби у справах дітей Кіцманської РДА та отримала рішення, відповідно до якого її заяву про визначення порядку участі позивачу у спілкуванні з малолітніми дітьми залишено без розгляду та роз'яснено, що із такою заявою повинен звернутися сам [PERSON] Згодом він звернувся із відповідною заявою та розпорядженням Кіцманської РДА йому визначено порядок побачень з дітьми. Зазначене розпорядження нею виконувалось та позивач неодноразово відвідував дітей як по місцю їх проживання так і в дошкільному навчальному закладі, що підтверджується довідкою Навчально-виховного комплексу № 67 від 05.06.2018 року. Також письмовим поясненнями сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що позивач періодично відвідує дітей, проводить з ним час як і в будинку так і на території господарства. Також, не чинять перешкоди у спілкуванні з дітьми і її батьки [PERSON] та [PERSON], оскільки кожен раз поводить себе зухвало, агресивно, грубить їм та вчиняє скандали, доказом такої поведінки є складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення згідно якого визнано його винним та оголошено усне зауваження. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення як свідок, позов не визнала та суду пояснила, що не створює позивачу перешкод у спілкуванні з дітьми. Розпорядження згідно графіку виконується. Він завжди коли приходить, вільно заходить на подвір'я та в будинок. Ми викликали поліцію тоді, коли він влаштовує скандали. Якщо, дитина сама не хоче з ним їхати або має йти на день народження, тоді він думає, що ми чинимо перешкоди. А коли він бере старшу доньку до себе, виключає телефон і матір немає можливості знати, де її дитина і що з нею. Після встановленого графіку, він пропав на 3 місяці і до дітей не приходив, і не цікавився як вони. Цього року до дітей на день народження він навіть не прийшов. Жодної спроби допомогти дітям крім аліментів не було. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення як свідок, позов не визнав та суду пояснив, що він ніяких перешкод йому не створював у спілкуванні з дітьми. Коли хоче, тоді приходить до дітей, однак вважає що він не є належним батьком, оскільки він дітям ніякої допомоги не надає, і нічого їм не купляє. Представник служби у справах дітей Кіцманської РДА Герецун Н.Я. суду пояснила, що підтримує розпорядження, яке було ними прийняте. Вважає, що як і мати так і батько мають рівні права на виховання та спілкування з дітьми. З боку відповідачки [PERSON] не чинились перешкоди у спілкуванні з дітьми. Жодних звернень та скарг, щодо графіка про визначення порядку побачення з дітьми позивач не звертався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач [PERSON] є його другом. Одного разу, він взяв його з собою щоб зустрітися з дітьми тому, що [PERSON] боявся їхати сам. Коли ми приїхали до [PERSON] йому тоді не дали побачитьсь з дітьми та вигнали з подвір'я. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом [PERSON], бачив як систематично [PERSON] приходить до домоволодіння, де проживають його діти. Забирає страшу дочку з собою та приводить через декілька днів. Він ніколи не бачив, як сім'я [PERSON] якимось чином створює перешкоди у спілкуванні з дітьми чи ігнорували його приходи до дітей. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.7 СК України, суд при розгляді справ про регулювання сімейних відносин повинен забезпечити можливість здійснення прав дитини, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні та максимально можливо враховувати інтереси дитини. Судом встановлено, що 21.05.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який розірвано рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.11.2017 року.(а.с.16-17) За час перебування у шлюбі, у [PERSON] та [PERSON] народилися донька, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.2012 року та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.08.2016 року. (а. с. 14) Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.06.2017 року з позивача стягнуто аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. (а. с.18-19) Згідно свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 20.01.2000 року виданого Департаментом житлово-комунального господарства [PERSON] та його матері [PERSON] належить на праві спільної сумісно власності квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а. с. 10-11) Відповідно до довідки, виданої ПП «Житлосервіс» № 990 від 17.05.2018 року на даний час в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12) Згідно розпорядження в.о.голови Кіцманської районної державної адміністрації від 12.07.2017 року № 237, визначено час та місце побачень батька [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON], які проживають з матір'ю, [PERSON]., у формі систематичних побачень другу та четверту суботу з 12.00 год. по 18.00 год. на території господарства матері; з [PERSON] першу та третю суботу та неділю з 10.00 год. суботи по 20.00 год неділі з правом виїзду за місцем проживання батька та протягом 5 днів в зимовий період та протягом перших 15 днів щомісяця в літній період з правом вибору батьком місця відпочинку; в дошкільному закладі відвідувати малолітню [PERSON] в будь-який час. (а.с.15) Позивачем заявлено позовні вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними на підставі ст.159 СК України, тобто у зв'язку з тим, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми у їх вихованні. Згідно довідки Кіцманського навчально-виховного комплексу № 67 від 05.06.2018 року про те, що [PERSON] зарахована та числиться у списках старшої групи № 2 Кіцманського НВК. Зі слів вихователя [PERSON], дитину приводить і забирає мама [PERSON] Батько [PERSON] відвідує дитину в садку. (а. с. 49) Згідно письмових поясненнями свідків сусідів [PERSON] - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що позивач періодично відвідує дітей, проводить із ними час, спілкування як в будинку так і на території господарства, іноді забирав старшу доньку до себе по місцю проживання, відвідував її в садочку. Із висновку по матеріалах перевірки ЄО від 19.08.2017 року за результатами розгляду заяви [PERSON] вбачається, що [PERSON] забрав їхню старшу доньку із дитячого садочка та поїхав із нею відпочивати, де відповідно підтверджується та обставина, що відповідачкою [PERSON] не чиняться позивачу перешкоди в спілкуванні з дитиною.(а. с. 62) Також, згідно постанови Кіцманського районного суду від 01.06.2017 року [PERSON] оголошено усне зауваження за ст. 173 КУпАП (а. с. 60) В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] не звертався у Кіцманську РДА для оспорювання чи оскарження розпорядження про визначення порядку побачення з малолітніми дітьми. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції прав людини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до чч.1-3 ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до чч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до чч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Аналіз змісту зазначених норм права дає підстави для висновку, що з часу розлучення, всі спірні питання щодо виховання, спілкування і утримання дітей мають вирішуватись за спільною домовленістю батьків, а у разі відсутності такої домовленості, то за рішенням органу опіки і піклування, а вже у разі невиконання цього рішення - за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що саме з вини позивача [PERSON], який у агресивній, категоричній формі з погрозами, образами нав'язує свої умови відповідачу [PERSON] та провокує конфліктні ситуації, сторони не можуть спільно домовитись щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Встановлення графіку спілкування з дітьми є крайньою мірою для захисту інтересів дітей та їх права на спілкування та опіку обома батьками, і є доцільним лише у тому разі, коли батьки взагалі не можуть домовитися та створюють один одному реальні перешкоди у спілкуванні з дітьми. При цьому вчинення одним з батьків таких перешкод має бути належним чином підтверджено. Покази свідка [PERSON] суд оцінив як неправдиві та критичні, так як вони не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки спростовуються вищезазначеними показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Однак, під час розгляду справи позивачем [PERSON] не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі чинять перешкоди у вихованні дітей та спілкуванні з ними. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] передчасний та необґрунтований, а тому задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України передбачено, що в разі відмови в позові судові витрати пов'язані з розглядом справи покладаються на позивача. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] були понесені витрати пов'язані з правничою допомогою адвоката [PERSON] у розмірі 4500,00 грн, що підтверджується Договором про надання правової допомоги від 04.06.2018 року, додатковою угодою № 1 від 25.06.2018 року, квитанцією №1 від 25.06.2018 року та актом виконаних робіт від 04.10.2018 року. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підставі ст.ст.141, 150, 151, 153, 157-159 СК України,

Outcome: approved