Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] «Зерновий альянс «Хлібороб» про розірвання договору оренди землі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.01.2016 року між нею та відповідачем укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки площею 0,4598 га, що знаходиться за межами населеного пункту, в адміністративних межах Королівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області. Згдіно вказаного договору річна орендна плата вноситься орендарем в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає відповідно до договору: 736,88 грн., до 31 грудня поточного року. Проте відповідач порушив свої зобовязання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2016 році та відповідно нехтує терміном сплати орендної плати зазначеним у договорі. Враховуючи вищенаведене просила розірвати вказаний договір оренди землі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача [PERSON] «Зерновий альянс «Хлібороб» в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що представник відповідача про причини неявки не повідомив, а позивач та його представник подали достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,4598 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в с. Королівка Тлумацького району Івано-Франківської області (кадастровий номер 2625684800:03:001:0024), що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 28.10.2013 року (а.с. 3). 18.01.2016 року між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] «Зерновий альянс «Хлібороб» (орендар) був укладений договір оренди землі б/н, а саме земельної ділянки площею 0,4598 га (кадастровий номер 2625684800:03:001:0024), що знаходиться за межами населеного пункту, в адміністративних межах Королівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 4-7). Згідно п. 1 договору оренди землі орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку. Відповідно до п. 8 вказаного договору він укладений до 31.12.2025 року. Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 11.07.2017 року до Державного реєстру внесено відомості про державну реєстрації прав оренди вищевказаної земельної ділянки (а.с. 10-11). Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 15.03.2016 року, що є Додатком № 1 до договору оренди землі, орендодавець [PERSON] здала, а орендар [PERSON] «Зерновий альянс «Хлібороб» прийняв земельну ділянку загальною площею 0,4598 га (кадастровий номер 2625684800:03:001:0024), яка перебувала в задовільному стані (а.с. 8). Також стосовно вищевказаної земельної ділянки сторонами було погоджено межі земельної ділянки, про що складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), переданої в оренду [PERSON] «Зерновий альянс «Хлібороб» від 15.03.2016 року (Додаток № 2 до договору оренди землі, а.с. 9). Ст. 1 Закону України «Про оренду землі» визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За ст. 6 даного Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 21 цього закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Пунктом 9 договору оренди землі передбачено, що річна орендна плата вноситься орендарем в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що по договору складає 736,88 грн., з якої підлягає утримання до бюджету сума податків та зборів згідно з діючим законодавством. Згідно п. 11 договору оренди землі орендна плата сплачується щорічно не пізніше 31 грудня кожного звітного року. Всупереч умовам зазначеного договору оренди землі відповідач не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою та по даний час обовязку щодо сплати орендної плати відповідач не виконав. Зазначена обставина нічим не спростована. Згідно довідки Королівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 54 від 15.06.2017 року [PERSON] «Зерновий альянс «Хлібороб» починаючи з листопада 2015 року по березень 2016 року заключив договори оренди на земельні ділянки (паї) громадян с. Королівка, проте не проводило обробіток земельних ділянкок та не проводило виплату орендної плати за 2015-2016 роки (а.с. 16). У звязку з цим, 08.05.2017 року на адресу відповідача була надіслана письмова пропозиція про розірвання договору оренди землі від 07.05.2017 року (а.с. 14). Також 13.06.2017 року на адресу відповідача було надіслано нагадування від 12.06.2017 року з пропозицією розірвання договору оренди землі (а.с. 15). Статтею 651 ЦК України, встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритетне значення перед іншими законами у застосуванні даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У відповідності з вимогами ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Згідно вимог п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. З огляду на викладене, з урахуванням доведеності обставини щодо несплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачкою вимог та вважає, що позов слід задовольнити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 року у справі № 146цс12. При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачки. На підставі наведеного, відповідно дост. 651 ЦК України, ст. ст. 141, 206 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 13, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: approved