Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненому в наступному на підставі положень ст. 31 ЦПК України, в якому зазначив, що 01.11.2013 він, керуючи мотоциклом [NUMBER] на перехресті вул. [PERSON] та вул. Барабашова в м. Харкові потратив у ДТП за участю водія автомобіля [NUMBER], який представився [PERSON] Винним в ДТП постановою Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2013 визнано [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» (далі Страховик, Страхова компанія) згідно поліса № 1675151, на адресу якої позивачем надано всі документи, необхідні для виплати страхового відшкодування, проте цього й досі не відбулось. Позивач просить стягнути з Страхової компанії 26739,83 грн. в якості відшкодування збитків, завданих пошкодженням мотоциклу; солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] франшизу в розмірі 1000 грн., 5000 грн. в якості компенсації моральної шкоди та судові витрати. До суду представник позивача подав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність та в цілому підтримав уточнені позовні вимоги. Представник Страховика до суду не зявився, разом з тим надіслав заперечення на позов в яких зазначив, що Страховою компанією у відповідності до вимог закону оцінена завдана позивачеві в наслідок ДТП шкода та визначений розмір страхового відшкодування 14948,51грн., яку остання, за відрахуванням франшизи у 1000грн., погоджується сплатити на користь позивача. При цьому Страховик, визначаючи вартість матеріального збитку, виходив з даних первісного огляду пошкодженого транспортного засобу та не брав до уваги вартість деталей, які позивач замінив самостійно, так як відсутні дані про їх пошкодження саме під час вказаної ДТП. [PERSON] подав да суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність. До того представник останнього в своїй заяві просив відмовити в позові в частині вимог до [PERSON], так як останній взагалі не був учасником ДТП. На момент ДТП він не мав ні у власності, ні у користуванні транспортного засобу. Водійське посвідчення, яке було надано правопорушником під час ДТП він втратив за кілька років до події ДТП та в 2009 році отримав нове. З приводу використання невстановленою особою його втраченого водійського посвідчення Київським ВП ГУНП в Харківській області проводилась перевірка. Відповідачі [PERSON] (власник автомобіля [NUMBER]) та [PERSON] (особа, на імя якої складено страховий поліс) до суду не зявились, причини неявки не повідомили, про дату й час слухання справи сповіщались належним чином, що дає змогу розглянути справу у їх відсутність. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2013, яка є чинною на теперішній час, [PERSON] визнаний винним у ДТП, яка мала місце 01.11.2013 на перехресті вул. [PERSON] та вул. Академіка Барабашова за його та [PERSON], який керував належним йому мотоциклом «Хонда», р.н. [NUMBER], участі (т. 1, а.с. 12). В ч. 4 ст. 61 ЦПК України закріплено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено таку постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З погляду на вищевикладені положення цивільного процесуального закону підстав стверджувати, що [PERSON] не тільки невинуватий у ДТП про яку йдеться, а й взагалі не був її учасником у суду немає. Не дає підстав для такого твердження й той факт, що [PERSON] за кілька років до події ДТП отримав нове водійське посвідчення замість, начебто, загубленого, так як факт використання загубленого посвідчення водія під час ДТП іншої особою не доведений, вказана особа не встановлена (т. 1, а.с. 106, 107, т. 2, 32-34). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачені випадки відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки та в п. 1 ч. 1 даної статі вказано, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, [PERSON] є особою, яка має нести цивільно-правову відповідальність за спричинену ним позивачу шкоду та вірно зазначений в якості відповідача в уточненому позові (т. 1, а.с. 229, 230). Транспортний засіб «ВАЗ 2108», р.н. [NUMBER] на момент ДТП був забезпечений згідно Полісу № АС/1675141 від 22.03.2013 на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Ліміт відповідальності за вказаним Полісом за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., франшиза 1000 грн. (а.с. 6). [PERSON] у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) порядку звернувся до Страхової компанії, на замовлення якої суб'єктом оціночної діяльності складений акт огляду колісного транспортного засобу та звіт № 47/61.12.14 від 19.12.2014 згідно якого вартість відновленого ремонту мотоцикла «Honda CBR 600F» з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу склала 19138,21 грн., в тому числі ПДВ 3189,70 грн. (а.с. 61-82). Згідно страхового акту № 15808 від 22.12.2014 Страховиком за страховим випадком згідно з Полісом № АС/1675141 визначено суму страхового відшкодування за вирахуванням франшизи та ПДВ, яка склала 14948,51 грн. (а.с. 88, 89). Сума страхового відшкодування визначена Страховиком без урахування пошкоджень, виявлених під час повторного огляду колісного транспортного засобу 15.07.2014, так як вповноважена Страховою компанією особа, яка складала акт огляду, зазначила в акті, що транспортний засіб на момент огляду було відремонтовано, для огляду він наданий не був, а ідентифікувати представлені пошкоджені запчастини не вдалось (т. 1, а.с. 83-86). Разом з тим, в цьому ж акті огляду колісного транспортного засобу тією ж особою зазначено, що пошкоджень транспортного засобу, що не повязані з ДТП, не виявлено (т. 1, а.с. 84). Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання про дійсний розмір шкоди, завданої позивачеві в наслідок ДТП, приймає до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи № 12476 від 31.05.2016, виконаний судовим експертом Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON], згідно якому дослідженню підлягали як пошкодження, виявлені під час первісного огляду транспортного засобу 21.11.2013, так і виявлені під час огляду 15.07.2014. Вказаним висновком вартість відновлювального ремонту належного [PERSON] мотоцикла [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП, яка мала місце 01.11.2013, встановлена в розмірі 27739,83 грн. (т. 1, а.с. 180-201). Відповідно до положень абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. З погляду на вищевикладене, з урахуванням ст. 12 Закону та змісту Полісу щодо розміру франшизи, яка становить 1000 грн., з Страхової компанії на користь позивача має бути стягнуто 26739,83 грн., а з [PERSON] 1000 грн. Підстав для задоволення позову в частині стягнення будь-яких коштів з [PERSON] та [PERSON] суд не вбачає, так як останні не мають нести відповідальність за шкоду, заподіяну позивачеві іншою особою. Підстави для компенсації моральної шкоди в силу недоведеності завдання останньої відсутні. Судові витрати, стягнення яких має відбутись пропорційно до задоволених позовних вимог, складаються з судового збору 487,20 грн. (т. 1, а.с. 1, 2), витрат на правову допомогу 3000,00 грн. (т. 1, а.с. 18), проведення судової автотоварознавчої експертизи 2505,15 грн. (т. 1, а.с. 180) та загалом становлять 5992,35 грн. Враховуючи викладене та суму, що має бути стягнута з Страховика, з останнього на користь позивача має бути стягнуті судові витрати в сумі 5776,02 грн., що складає 96,39% від загальної суми судових витрат. З [PERSON], відповідно, підлягають стягненню судові витрати в сумі 216,33 грн. (5992,35 грн. 5776,02 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial