Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи тим, що на підставі розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації № 78 від 16 квітня 1996 року йому було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] в землях, які знаходились у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» на території М'якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, площею 2,02 в умовних кадастрових гектарах. Однак, зазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) позивачем було втрачено, що позбавляє його можливості реалізувати своє право на земельну частку (пай) та отримати земельну ділянку в натурі, оформивши на неї право власності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник Ізяславської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав суду письмове клопотання, в якому просить справу розглянути без його участі, у задоволенні позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області Копинець П.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги визнав. З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Статтею 3 ЦК України встановлено загальні засади цивільного законодавства, до переліку яких, крім інших, відноситься судовий захист цивільного права та інтересу. У статті 15 вказаного Кодексу передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України). Відповідно до ст.116 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень. Згідно зі ст.131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.2 Закону «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. В п.17 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Судом об'єктивно встановлено, що на підставі розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації №78 від 16 квітня 1996 року [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на землях, які знаходились у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» на території М'якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, площею 2,02 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі від 30.09.2016 року № 29-28-99.5-52145/0/15-16. Втрата сертифіката на земельну частку (пай), виданого на ім'я [PERSON], підтверджується оголошенням в газеті «Зоря Надгориння», від 20.10.2016 року № 42 (11116). Згідно з ст.152 Земельного кодексу України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до статті 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. У відповідності до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обґрунтування своїх вимог. У відповідності із п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, в зв'язку із втратою правовстановлюючого документу позивач позбавлений права реалізувати своє право на земельну частку (пай) та отримати земельну ділянку в натурі, оформивши на неї право власності, в наслідок чого його право потребує судового захисту. Враховуючи ту обставину, що правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) втрачено, видати його дублікат відповідні органи не вправі, слід визнати право позивача на земельну частку (пай) у розмірі, підтвердженому довідкою, виданою відділом Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області.

Outcome: approved