Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного 13.09.2003 року з відповідачем, який було зареєстровано ВРАГС Коростенського МРУЮ в Житомирській області та зроблено актовий запис № 359. Мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний момент, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Відповідач самоусунулась від виховання їх спільних дітей, діти фактично знаходяться виключно на утриманні позивача. Відповідач на утримання дітей коштів не надає. Сину [PERSON] виповнилось 14 рокув, відповідно до норм СК України, дитина самостійно визначає з ким бажає проживати, тому в даному випадку позовна вимога, щодо визначення місця проживання сина [PERSON] , не ставиться. В останній рік між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сім`я фактично розпалася, як наслідок, втратили одне до одного почуття любові та поваги, шлюб носить формальний характер. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. У зв`язку з цим вони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Шлюб вони розривають вперше. За таких обставин збереження сім`ї та примирення з відповідачем неможливе. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачем. Неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] просить залишити проживати з позивачем. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглянути в його відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення, не з`явилась, відзиву на позов та клопотання про відкладення судового розгляду не подала. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.09.2003 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Сімейне життя сторін не склалося оскільки відповідач самоусунулась від виховання їх спільних дітей, діти фактично знаходяться виключно на утриманні позивача. Відповідач на утримання дітей коштів не надає. Сину [PERSON] виповнилось 14 років, відповідно до норм СК України, дитина самостійно визначає з ким бажає проживати, тому в даному випадку позовна вимога, щодо визначення місця проживання сина [PERSON] , не ставиться. В останній рік між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сім`я фактично розпалася, як наслідок, втратили одне до одного почуття любові та поваги, шлюб носить формальний характер. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. У зв`язку з цим вони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Дійсними причинами позову є припинення шлюбних відносин. Відповідно до ст.ст.21 та 24 СК України, шлюб є сімейним союзом чоловіка і жінки, який ґрунтується на їх вільній згоді. Це право подружжя як вільно вступати у шлюб, так вільно і його припиняти. Шлюб існує формально, сторони правами подружжя не користуються, обов`язків подружжя не виконують. Суд встановив, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Таким чином судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин сім`ю зберегти не можливо, а тому на підставі ст.112 СК України позов підлягає задоволенню, неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] залишити на вихованні батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved