Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з заявою до суду про встановлення факту постійно проживання зі спадкодавцем - [PERSON] з січня 2004 року по день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на будинок [ADDRESS] (належала померлій на підставі свідоцтва про право власності від 15.01.1988 року). 09.07.1997 року [PERSON] було складено заповіт, яким вона все своє майно заповіла заявнику. Заявник зазначає, з січня 2004 року по день смерті матері [INFO] він постійно проживав з нею в [ADDRESS], вони проживали разом, як одна сім'я, вели спільне господарство. Заявник, як син, доглядав за матір'ю, надавав їй всіляку допомогу, оскільки мати була людиною похилого віку та хворіла. На час відкриття спадщини заявник постійно проживав разом із спадкодавцем, тобто прийняла спадщину своєї матері. Після звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини заявнику було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. На підставі зазначеного [PERSON] вимушений звернутись до суду, оскільки встановлення зазначеного факту є необхідним для отримання свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою від 07 листопада 2018 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, через канцелярію суду надала клопотання, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без участі представника. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06.12.2004 року виконкомом Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області, [NUMBER] /а.с.5/. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15.01.1988 року /а.с.10/. 29 липня 1997 року [PERSON] був складений заповіт, відповідно до якого належний їй жилий будинок з усіма надвірними спорудами та з усим нажитим майном та з усима цінними паперами заповіла своєму сину [PERSON] повністю /а.с.9/. [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавці. Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцею на час відкриття спадщини підтверджується довідками, виданими Дорогинською сільською радою від 10.05.2018 року №345, 04.07.2018 року №400, відповідно до яких [PERSON] постійно проживав в [ADDRESS] (без реєстрації), разом зі своєю матір'ю [PERSON] з січня 2004 року по день її смерті, яка настала [INFO]. Вони проживали однією сім»єю, вели спільне господарство, син доглядав за матір'ю, надавав їй всіляку допомогу так, як остання мала похилий вік та хворіла /а.с.7/. Також факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем його матір'ю [PERSON] з січня 2004 року по день її смерті [INFO], підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву, встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, вимоги заявника є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved