Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, посилаючись на те, що в свідоцтві про народження її малолітнього сина запис про батька зроблено зі слів матері, однак справжнім батьком дитини є відповідач, який не визнає батьківство. На теперішній час, з метою визнання батьківства відповідача, позивач вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з березня 2018 року по вересень 2019 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народився син, [PERSON] , реєстрація народження якого була здійснена за заявою матері з її слів, внаслідок чого дитині дано прізвище матері та позивач як батько дитини не був зазначений в свідоцтві про народження. Також, за клопотанням позивача ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 31.03.2020 року призначено молекулярно-генетичну експертизу. Відповідно до висновку експерта № 47 від 25.06.2020 року молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,999999%. Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визнати батьком [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , з відповідним внесенням змін в актовий запис про його народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved