Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 30.11.1974 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, призначення сімї. Шлюбні відносини припинилися протягом останніх чотирьох років, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Вважає, що сімя розпалася остаточно, термін на примирення просить не надавати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні 06.12.2016 року заперечила проти позову та заявила усне клопотання про надання строку для примирення. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06.12.2016 року надано строк для примирення подружжю [PERSON] та [PERSON], в звязку з чим провадження у справі зупинено (а.с. 35). Однак по закінченню строку, наданого судом для примирення, позивач своєї позиції щодо розірвання шлюбу не змінив. А відповідач в судове засідання, призначене на 06.02.2017 року не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про наступний розгляд справи (а.с. 36). Причини неявки суду не повідомила, заяв та заперечень не подавала. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Міським відділом запису актів громадянського стану міста Кіровограда 30.11.1974 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 2333. Прізвище після укладення шлюбу чоловіка: [PERSON], дружини: [PERSON]. Зазначене підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії І-ОЛ № 303922 від 30.11.1974 року (а.с. 4). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя, примирення не бажають. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сімї. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, призначення сімї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сімю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сімї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved