Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на її користь за судовим рішенням, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 2440 гривень та понесені нею витрати на правничу допомогу адвоката. В обгрунтування позовних вимог вказала, що рішенням Млинівського районного суду Рівненської області, на виконання якого 20 липня 2011 року видано виконавчий лист, стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій розмірі по 200 гривень на кожну дитину щомісячно. Відповідач, аліменти регулярно не спалчує, у зв'язку з цим, за ним утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.01.2018 року становить 20272 гривень 23 копійки. А тому просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 2440 гривень. Крім цього, вона, позивач, змушена витрачати на утримання спільних з відповідачем дітей значно більше коштів, оскільки підвищилась вартість життя і зріс прожитковий мінімум. З огляду на це її матеріальне становище змінилось в сторону погіршення, а відповідач будь-якої додаткової допомоги на утримання дітей не надає, хоча є фізично здоровим і інших утриманців не має. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 31 січня 2018 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судовий розгляд без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами з повідомленням позивача і відповідача про час, дату та місце розгляду справи. ( а.с. 23) Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав, хоча завчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи в суді. (а.с. 24, 33) А тому, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім цього, за правилом ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Судом встановлено, що позивач і відповідач є батьками неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7, 8) Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 03 червня 2011 року, на виконання якого 20 липня 2011 року видано виконавчий лист, стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 200 гривень на кожну дитину щомісячно. ( а.с. 11) Відповідач, як стверджує позивач і не спростовано самим [PERSON], є працездатним і інших утриманців не має. При цьому, з часу ухвалення попереднього судового рішення про стягнення з нього аліментів, зросла вартість життя, збільшено прожитковий мінімум, що в сукупності зумовлює збільшення витрат матері на утримання дітей. Вказані обставини свідчать про наявність передбачених ст.192 СК України підстав для збільшення розміру стягуваних з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньіх дітей, який би відповідав законодавчо визначеному розміру аліментів, який не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому, суд вважає доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, судом встановлено, що відповідач несвоєчасно сплачує аліменти на утримання дітей, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 20272 гривні 23 копійки, що підтверджується розрахунком Демидівського районного відділу ДВС від 01.01.2018 року. (а.с. 13) Вказані обставини свідчать про наявність передбачених ст.196 СК України підстав для стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів з розрахунку 1 відсоток від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення та складає 2440 гривень, що підлагає стягненню в повному обсязі. Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів чи звільнення від сплати неустойки за прострочення сплати аліментів, судом не встановлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів звільнена від його сплати на підставі закону, а також на користь позивача понесені нею витрати на провничу допомогу у розмірі 1000 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 180, 182, 184, 185, 192, 196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved