Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про звільнення майна\~з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Буського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 17 листопада 2016 року серії ВП № 51450019. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на викладене у позовній заяві. Просить звільнити майно з-під арешту, оскільки наявність накладеного арешту на майно перешкоджає йому належним чином вільно володіти, розпоряджатись та користуватись своєю власністю. Представник відповідача\~ - Буського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області в підготовче судове засідання не зявився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи. До суду подав письмову заяву про слухання справи у відсутності свого представника, щодо заявленого позову заперечень не мають. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що постановою Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 17.11.2016 року було накладено арешт на все майно, заборону на нерухоме майно (реєстраційний номер виконавчого провадження - 51450019). Як вбачається із відповіді старшого державного виконавця Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області [PERSON] від 15.03.2018 року на виконанні у Буському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області виконавче провадження № 5150019 не перебуває. Згідно довідки, виданої 23 січня 2019 року КС «Крез-Капітал» вбачається, що [PERSON] повністю оплачений кредитний договір № 707827. Судом встановлено, що накладений арешт на майно позивача в ході виконавчих дій до цього часу не скасований. В іншому порядку усунути перешкоди у вільному володінні та розпорядженні майном позивач не може. Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Статтями 316,317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319, 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як вбачається зі статті 1 протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи вищезазначені обставини та норми закону, те, що збереження арешту майна чинить позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майно, а правові підстави для збереження арешту на нерухоме майно відсутні, тому позов слід задовольнити і зняти арешт з нерухомого майна, що належить на праві власності [PERSON] із виключенням відповідних записів з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved