Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], Одеської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідно до договору купівлі-продажу №8-4713 від 18.11.1994 року, придбав квартиру [ADDRESS]. Після укладення договору купівлі-продажу позивач капітально переобладнав та здав в експлуатацію спірну квартиру. 01.09.1997 року видано Свідоцтво про право власності №716 на вказану квартиру, загальною площею 71,2 кв.м. Свідоцтво було видане на підставі договору купівлі-продажу та рішення Жовтневої райадміністрації №617 від 31.07.1997 року, технічного паспорту №Ж-1216 від 15.07.1997 року. 11.09.1999 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] До укладення шлюбу, 30 серпня 1999 року [PERSON] передав в дар [PERSON] ? частини квартири. Цей договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №5501. В подальшому сімейне життя у сторін не склалося. Відповідачка перешкоджає у користуванні квартирою та сховала всі оригінали правовстановлюючих документів. Таким чином, позивач не має можливості за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів розпорядитися своєю власністю, в звязку з чим останній звернувся до суду з зазначеним позовом. Представник позивача звернувся до суду з заявою про слухання справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити . Відповідачі [PERSON] та представник ОМР в судове засідання повторно не зявилися, про час та місце слухання справи були сповіщені належним чином. Представник ОМР надав суду заяву про слухання справи за їх відсутності (а.с.26). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 01.09.1997 року [PERSON] видано Свідоцтво про право власності №716 на квартиру, загальною площею 71,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свідоцтво видане на підставі договору купівлі-продажу від 18.11.1994 року та рішення Жовтневої райадміністрації №617 від 31.07.1997 року, технічного паспорту №Ж-1216 від 15.07.1997 року., що підтверджено копією зазначеного свідоцтва. 30 серпня 1999 року [PERSON] передав в дар [PERSON] ? частини квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №5501. 16.12.2016 року КП «БТІ» ОМР надано довідку, з якої вбачається, що станом на 31.12.2012 р. в КП «БТІ» ОМР зареєстрована квартира [INFO]: ? частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №716 виданого Жовтневою райадміністрацією 01.09.1997 року; зареєстровано 10.09.1997 року в кн. 219 пр стр 67 р.№393; ? частина за [PERSON] на підставі договору дарування частки квартири; зареєстровано 14.09.1999 року в кн. 249 пр стр 5 р.№393. Як вбачається з довідки, від 03.08.2017 року №889 виробничої дільниці №3 ЖКС «Порто-Франківський» сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в [INFO]. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 319 ЦК України, згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в його реалізації, на підставі чого, має право на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися майном (квартирою), яка належить йому, оскільки не можуть бути порушені права як власника даного майна (квартири) у володінні, користуванні і розпорядженні. Крім того, відповідно до ст. 391 ЦК України власник має повне право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, навіть якщо вони не пов'язані з позбавленням володіння. На сьогоднішній день у позивача виникла необхідність реалізації свого права власності, однак Відповідачка перешкоджає у користуванні квартирою та сховала всі оригінали правовстановлюючих документів. Таким чином, Свідоцтво про право власності на зазначену квартиру позивачем втрачено. Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України особа звертається до суду за захистом порушеного права або охоронюваного законом інтересу. Одним же зі способів захисту цивільного права в силу ст. 16 Цивільного кодексу України є визнання права. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що відсутність (втрата) позивачем документу, який засвідчує виникнення права приватної власності на квартиру є підставою для визнання цього права судом. Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість або правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно, а саме: свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Жовтневою районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради народних депутатів, позивач не можу реалізувати своє право власності. Отримати дублікат свідоцтва позивач не має можливості, оскільки орган місцевого самоврядування, який видав свідоцтво про право власності - Жовтневу районну адміністрацію ліквідовано. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved