Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить поновити порушене право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], зобов'язати Дзержинський РВ ГУ ДМС України в Харківській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі - продажу від 04.12.2008 року. Вказаним договором передбачено, що продавець [PERSON] зобов'язалася впродовж року звільнити вказану квартиру та зняти з реєстраційного обліку усіх, хто в ній був зареєстрований. Однак, до теперішнього часу у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач у справі. Він як власник спірної квартири, розцінює викладене вище як порушення та утиск законних прав та інтересів, дії відповідача перешкоджають йому у здійсненні наданих законом та договором купівлі - продажу правомочностей. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] та третя особа Дзержинський РВ ГУ ДМС України в Харківській області у судове засідання не з'явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Позивач [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору купівлі - продажу від 04.12.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 3986, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.12.2008 року. У квартирі [ADDRESS] зареєстрований чоловік колишнього власника квартири - відповідач у справі [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою комунального підприємства «Жилкомсервіс». [PERSON] звертався із заявою до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з метою встановлення місцезнаходження [PERSON], однак згідно висновку районного відділу міліції встановити місцезнаходження відповідача у справі не виявилося можливим. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Таким чином, суд, приймаючи до уваги викладене, а також наявність у позивача [PERSON] непорушного права власності, наданого Конституцією України, порушення цього права з боку відповідача [PERSON] шляхом не здійснення дій по зняттю з реєстраційного обліку у спірній квартирі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення даного позову в частині поновлення порушеного права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив права користування спірною квартирою та зняття останнього з реєстраційного обліку. Також, суд відмовляє в задоволенні іншої частини позовних вимог через відсутність підстав, передбачених діючим законодавством України, для зобов'язання третьої особи вчиняти певні дії. На підставі викладеного ,

Outcome: partial