Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. Позивач зазначав, що 10 серпня 2019 року між ним та відповідачем було укладено усний договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу безпроцентну грошову позику в розмірі 16986,00 грн. на термін до 15.09.2019 р. Факт отримання коштів підтверджується розпискою, власноруч написаною відповідачем. Станом на день звернення до суду отримана відповідачем сума коштів не повернута. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 16986,00 грн., а також судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чиномчерез оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 10 серпня 2019 року, відповідач [PERSON] отримала у борг від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 16986,00 грн. Отримані кошти зобов`язалася повернути в термін до 15.09.2019 р. (а.с.2). Таким чином, суд дійшов до переконання, що між сторонами дійсно мали місце правовідносини, до яких можуть застосовуватись положення, передбачені ст.ст. 1046-1049 ЦК України. Так, відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На адресу відповідача позивачем було направлено вимогу про повернення позики в розмірі 16986,00 грн., проте конверт повернувся за закінченням терміну зберігання (а.с.6-7). Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 16986,00 грн. Крім того,

Outcome: approved