Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Старобільської міської ради Луганської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що в 2004 році ним була збудована будівля магазину «[INFO]» за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Старобільської міської ради № 436 від 27 листопада 2018 року, вказаній будівлі присвоєно поштово-адресний номер [ADDRESS]. Вказана будівля була збудована на земельній ділянці якою він користується на підставі договору оренди № 47 від 31 липня 2017 року. Дозвіл на будівництво вказаної будівлі він не отримував. На підставі ст.ст. 321, 328, 376 ЦК України просить визнати за ним право власності на нежитлову будівлю магазину «[INFO]», що складається з нежитлової будівлі зазначеної в технічному паспорті А-1, яка включає у себе торгівельну залу площею 46,3 кв.м., підсобного приміщення площею 19,4 кв.м., туалету площею 0,9 кв.м., туалету площею 1,0 кв.м., побутової кімнати 1,8 кв.м., загальною площею 69,4 кв.м., ганок літера а, колодязь літера К, зливної ями літера С, розташовану за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Старобільської міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника відповідача та визнав заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Суд на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1-3 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору оренди № 47 від 31.07.2017 року [PERSON] користується земельною ділянкою загальною площею 0,0108 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільовим призначенням якої є землі житлової та громадської забудови та передана в оренду для обслуговування павільйону по торгівлі товарами споживчого попиту на строк 10 років. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. КП «Старобільське районное бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Рішенням Старобільської міської ради Луганської області № 436 від 27 листопада 2018 року нежитловій будівлі (торговому павільйону), який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER] присвоєно поштово-адресний номер: [ADDRESS]. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що нежитлова будівля позивачем побудована самовільно без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, а також на земельній ділянці, що не була відведена позивачу [PERSON] для цієї мети та на момент будівництва, що дає підстави суду вважати нежитлову будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS], самочинним будівництвом. З вищевикладеного вбачається, що порушень законних прав та інтересів інших осіб або істотних порушень будівельних норм, які можуть призвести до порушення прав інших осіб, під час будівництва нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS], не виявлено. Порушення позивачем [PERSON] в даному випадку можуть стосуватися лише порядку оформлення будівництва та є притаманним будь-якому самочинному будівництву, яке за своєю природою здійснюється без відповідних дозвільних документів, тобто самочинно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, крім того визнані відповідачем, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved