Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заробітної плати. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 28.01.2013 року він був прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж» електромонтажником та з ним був підписаний трудовий договір строком до 28.02.2013 року. З 01.03.2013 року він продовжував періодично працювати електромонтажником та виконував роботи на об`єктах за направленням підприємства. За результатами виконаних робіт складались акти, які підписувались начальником електромонтажної ділянки, та підтверджують участь позивача в роботі підприємства ТОВ «Газосантехмонтаж». Під час хвороб лікарняні позивачу не оплачувались. В січні 2015 року позивачу було повідомлено про відсутність необхідності виконання робіт на підприємстві, а у вересні 2015 року йому стало відомо, що відрахування з його заробітної плати не проводяться з травня 2013 року. Позивач зазначає, що заяви про звільнення він не писав та про припинення з ним трудових відносин дізнався після отримання довідки від ДПІ в АНД районі м.Дніпропетровська №4701/6/04-61-11-02-65/2 від 11.09.2015 року, в якій зазначені відрахування із заробітної плати за період з 01.03.2013 року по 16.05.2013 року та дата його звільнення 16.05.2013 року. Трудова книжка позивача знаходиться на підприємстві, розрахунок при звільненні з ним не проводився. Факт знаходження трудової книжки у відповідача встановлений рішенням Апеляційного суду від 21.02.2017 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.03.2018 року на користь позивача з відповідача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. В той же час, позивач зазначає, що він разом із виконанням основної роботи електромонтажника виконував і роботу електрика за сумісництвом. За час роботи електриком із 17.09.2013 року складено 21 акт виконаних робіт на загальну суму 22\~269 гривень, а саме: за виконані роботи по [ADDRESS] вартість робіт склала 6\~722 грн.,; по [ADDRESS] ., по [ADDRESS] грн.; по [ADDRESS] 5\~000 грн.; у квартирах [ADDRESS] [ADDRESS] 1500 грн.. Позивач надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] із 28.01.2013 року був прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж» електромонтажником та з ним був підписаний трудовий договір строком до 28.02.2013 року. Як вказує позивач, із 01.03.2013 року він продовжував періодично працювати електромонтажником та за сумісництвом електриком, виконував роботи на об`єктах за направленням підприємства. За результатами виконаних робіт складались акти, які підписувались начальником електромонтажної ділянки, та підтверджують участь позивача в роботі підприємства ТОВ «Газосантехмонтаж». У січні 2015 року позивачу було повідомлено про відсутність необхідності виконання робіт на підприємстві, а у вересні 2015 року йому стало відомо, що відрахування з його заробітної плати не проводяться з травня 2013 року. Позивач зазначає, що заяви про звільнення він не писав та про припинення з ним трудових відносин дізнався після отримання довідки від ДПІ в АНД районі м.Дніпропетровська №4701/6/04-61-11-02-65/2 від 11.09.2015 року, в якій зазначені відрахування із заробітної плати за період з 01.03.2013 року по 16.05.2013 року та дата його звільнення 16.05.2013 року. Трудова книжка позивача знаходиться на підприємстві, розрахунок при звільненні з ним не проводився. Факт знаходження трудової книжки у відповідача встановлений рішенням Апеляційного суду від 21.02.2017 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.03.2018 року на користь позивача з відповідача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. Згідно із наданими позивачем доказами та розрахунками, за час роботи електриком із 17.09.2013 року складено 21 акт виконаних [PERSON] робіт на загальну суму 22\~269 гривень, а саме: за виконані роботи по [ADDRESS] вартість робіт склала 6\~722 грн.,; по [ADDRESS] ., по [ADDRESS] грн.; по [ADDRESS] 5\~000 грн.; у квартирах [ADDRESS] [ADDRESS] 1500 грн.. Відповідачем не надано заперечень на позов та доказів на спростування зазначених позивачем розрахунків. Згідно зі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Сторони\~та інші\~особи,\~які беруть\~участь у\~справі,\~мають рівні\~права щодо\~подання доказів,\~їх дослідження\~та доведення\~перед судом\~їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 43 Конституції України, кожен має право на\~працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до вимог ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно зі ст.23 КЗпП України, трудовий договір\~може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову\~книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу. Дослідивши в ході судового розгляду спірні правовідносини, надані сторонами докази та застосувавши вищенаведені норми права, суд вважає позов задовольнити та стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж» на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) заборгованість по заробітній платі у розмірі 22\~269 (двадцять дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) гривень, а також середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 114\~000 грн.. Також відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з ТОВ «Газосантехмонтаж» підлягаю стягненню 1\~363 гривні судового збору на користь держави.

Outcome: approved