Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON], звернулась 20.03.2018 року до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 07 жовтня 2005 року Новоселівською сільською радою Котовського району Одеської області, актовий запис № 06. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що сімейне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя, внаслідок чого між ними виникали сварки, вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім'ї та примирення є не можливим. Позивачка до суду не з'явилась, але надала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач подав до суду заяву про визнання ним позовних вимог та слухання справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], який був зареєстрований 07 жовтня 2005 року Новоселівською сільською радою Котовського району Одеської області, актовий запис № 06. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, яка визначає підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що спільне сімейне життя подружжя не склалось через різні погляди на життя, різні характери, шлюбно-сімейні відносини припинені, сім'я розпалась остаточно і відновленню не підлягає, спільного господарства подружжя не веде, [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач [PERSON] не заперечує проти цього, жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу у судовому засіданні не надано та судом не встановлено. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved