Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просив суд стягнути з ПАТ «AT НДІРВ» на його користь: заборгованість по заробітній платі в сумі 31\~065,00 грн.; компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, яка на цей час становить 27\~131,00 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 95\~839,00 грн.; моральну шкоду в сумі 10\~000,00 грн. та стягнути з ПАТ «AT НДІРВ» судовий збір. Свої позовні вимоги він обгрунтував тим, що з 16.01.1985р. по 07.10.2014 р. працював в ПАТ «AT Науково - дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» (ПАТ «AT НДІРВ») на різних посадах. Наказом від 07.10.2014р. №124к його було звільнено з посади начальника відділу за п.5 ст.36 КЗпП України (з переведенням в ДП «ЗАО НДІРВ»). Відповідач в порушення ст. 115 КЗпП України систематично не виплачував йому заробітну плату в повному обсязі, у зв'язку із чим склалась заборгованість по заробітній платі. В порушення ст.116 КЗпП України в день його звільнення, а саме 07.10.2014р., відповідач не здійснив з ним повного розрахунку. Про нараховані сум, які належать йому при звільненні, Відповідач в день звільнення письмово його не повідомив. Його звернення в усній формі до адміністрацію та бухгалтерії ПАТ «AT НДІРВ» щодо повного розрахунку залишені без уваги. За його розрахунком сума заборгованості на 01.09.2016р. (заробітна плата з липня 2013р. по січень 2014р. включно, та з серпня 2014р. по жовтень 2014р. включно) складає 31\~065,00 грн. Крім цього, йому також не виплачена компенсація за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Сума компенсації, яку Відповідач зобов'язаний йому сплатити, розраховується відповідно до вимог закону № 2050 та Постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001р. «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати». Отже, крім прямої заборгованості по заробітній платі (31 065 грн.), відповідач повинен сплатити йому компенсацію за несвоєчасно сплачену заробітну плату, яка на початок серпня 2016р. становить 27 131грн. Однак, в порушення ст.ст.47,116 КЗпП України відповідач досі не сплатив йому належної суми. Відповідно до ст.117 КЗпП України, «В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного рахунку. Відмова керівництва виплатити йому зароблену заробітну плату та надати йому довідку про суму заборгованості, спричинило йому моральні страждання, які він оцінює в 10\~000,00 грн. У судовому засіданні позивач свої позивні вимоги підтримав, та з урахуванням заперечень відповідача просив задовольнити позовні вимоги в обсягах , які визнав відповідач. Відповідач представник ПАТ «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував наявність заборгованості перед позивачем по заробітній платі в розмірі-31363,63грн., компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 24887,10 грн. та визнав вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за 189 робочих днів з розрахунку дводенної робочої неділі та середньоденного заробітку в 205 ,61 грн. в розмірі 38860,29 грн. станом на 1.09.2016 р. грн. В інший частині вимог просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] з 16.01.1985р. по 07.10.2014р. працював в ПАТ « AT Науково -дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» на різних посадах (а.с.8). Наказом від 07.10.2014р. №124к позивача було звільнено з посади начальнику відділу за п.5 ст.36 КЗпП України (за переведенням в ДП «ЗАО НДІРВ»). В день звільнення відповідач повний розрахунок з [PERSON] не здійснив. Даної обставини відповідач не заперечує. За час роботи позивача в ПАТ « AT Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» з липня 2013 року у відповідача виникла заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 31363,63 грн. У звязку з зростанням споживків цін та з урахуванням показників зростання індексу споживчих цін компенсація за час затримки розрахунку з липня 2013 року по жовтень 2014 року складає 24887,10 грн. Середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку станом на 31.08.2016 року при двотижневій робочій неділі , відповідно до розрахунку відповідача, складає 38860,29 грн. Позивач погодився з відповідними розрахунками і не заперечував проти стягнення відповідних сум заборгованості по заробітній платі,компенсації у звязку з зростанням індексу споживчих цін та компенсації за час затримки розрахунку на його користь. За ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що позивачем не надано доказів щодо втрати нормальних життєвих звязків та додаткових зусиль організації свого життя. За таких обставин підстав вважати позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди доведеними у суду немає . У відповідності до ст..88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати на судовий розгляд справи.

Outcome: partial