Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, в тому числі житловий будинок [ADDRESS]. Він (позивач) є спадкоємцем майна померлої за заповітом, спадщину прийняв. Отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в нотаріальній конторі він (позивач) не може, так як при житті спадкодавця правовстановлюючі документи на нього не виготовлялись. На його (позивача) замовлення Носівським БТІ було виготовлено технічну документацію на будинок. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті матері. В судове засідання позивач не з'явився, направив заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просив розгляд справи провести без його участі, позов задовольнити. В судове засідання представник Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, до суду направив заяву, в якій зазначив, що сільська рада позов визнає, просив справу розглядати без участі їх представника. Суд розглядає справу в відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на жилий будинок (а.с. 14) та копією довідки виконавчого комітету Червонопартизанської сільської ради (а.с. 8). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] в цілому, як єдиному члену колишнього колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу, що підтверджується його копією (а.с. 6). Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач, як особа визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] З копії спадкової справи № 361/2013 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 19-26) видно, що позивач спадщину прийняв, звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою у встановлений законом строк. В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] не виготовила правовстановлюючі документи на належний їй житловий будинок [ADDRESS]. З копії постанови № 312/02-31 від 26 лютого 2014 року (а.с. 9) видно, що держаний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори Перев’язко Л.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в зв'язку з відсутністю на нього правовстановлюючого документа. З матеріалів справи видно, що на будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 10-12). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved