Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач в порушення своїх зобов'язань не здійснив позивачу страхову виплату після настання страхового випадку. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позовні вимоги з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.11.2012 між позивачем та відповідачем ПАТ «УСК «ГАРАНТ- АВТО» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків № 35-07/00017084/1.1.2.00, відповідно до якого було застраховано автомобіль HONDA ACCORD, державний реєстраційний знак [NUMBER]. 18.10.2013 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль позивача отримав пошкодження. 21.10.2013 [PERSON], який на момент ДТП керував автомобілем позивача було письмово повідомлено відповідача про настання страхового випадку. Відразу після повідомлення про настання страхового випадку, позивачем було підготовлено та відправлено відповідачу пакет документів, зазначених у п. 33 Договору для отримання страхового відшкодування. Відповідно до умов п. 27.3 Договору Відповідач зобов'язався здійснювати Позивачу страхові виплати за умови настання страхового випадку. Відповідно до п.27.1.1 Договору страховим випадком визнається зокрема ДТП - подія, що сталася під час руху застрахованого транспортного засобу, внаслідок якої завдані матеріальні збитки Страхувальникові. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. У відповідності до п.35.2 Договору, рішення про виплату або відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування приймає Страховик протягом 7 робочих днів після отримання всіх необхідних документів. Також, згідно п.35.4 договору, страховик виплачує страхове відшкодування протягом 5 робочих днів з дня складання страхового акту. Листом ТОВ «ЄвроАсистанс» (повіреним відповідача), від 11.11.2013, позивача було повідомлено про те, що сума страхового відшкодування становить 84458,40 грн. Цим же листом позивача просили надати заяву про порядок виплати суми страхового відшкодування. 18.11.2013 позивачем була подана відповідачу заява про порядок виплати страхового відшкодування із зазначенням розрахункового рахунку на переведення коштів. Однак, відповідачем, в порушення взятих на себе договором зобов'язань, не було здійснено виплату страхового відшкодування. Крім цього, відповідно до п.34.1.2.Договору, Страховик відшкодовує збитки, яких зазнав Страхувальник при настанні страхового випадку, а саме: вартість витрат на евакуацію (транспортування) пошкодженого застрахованого транспортного засобу на відстань до 50 км від місця настання події, що має ознаки страхового випадку. Вартість витрат на евакуацію пошкодженого автомобіля становить 450 грн. Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено порядок виплати страхового відшкодування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 849,08 грн., оскільки позов підлягає задоволенню, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved