Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до КС «Львівська», в якому просив стягнути з відповідача 11\~500,00 грн., з яких 10 000,00 грн. боргу по договору від 18 листопада 2016 року та 1500,00 грн. нарахованих відсотків за користування коштами. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що між ним на відповідачем 18.11.2016 року укладено договір, згідно умов якого він перерахував на рахунок відповідача грошовий внесок в розмірі 10 0000,00 грн., на строк три місяці, тобто до 18 лютого 2017 року під 15% річних. Незважаючи на те, що строк дії договору закінчився, відповідач відмовляється повернути вклад в повному обсязі, покликаючись на складну фінансову ситуацію. Крім цього, відповідач повністю відмовляється повернути відсотки за користування коштами. Просив позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просили таку задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та його представника, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Суд встановив, що 18.11.2016 року член кредитної спілки «Львівська» [PERSON] внесла на рахунок кредитної спілки «Львівська» додатковий пайовий внесок - грошову суму в розмірі 10\~000,00 грн. строком на 3 місяці, процентна ставка за внеском визначена у розмірі 15% річних, днем початку дії умов є 18.11.2016 року, днем закінчення дії умов є 18.02.2017 року, що підтверджується Умовами про внесення додаткового пайового внеску члена кредитної спілки «Львівська», та квитанцією від 18.11.2016 року. Згідно Умов про внесення додаткового пайового внеску члена кредитної спілки «Львівська» від 18.11.2016 року спілка підтверджує, що отримала від члена кредитної спілки «Львівська» внесок - грошову суму у розмірі 10\~000,00 грн. строком не менше 3 місяці та зобов'язується повернути члену кредитної спілки таку суму та проценти на неї. Таким чином, позивач належним чином виконав всі погоджені сторонами умови, що стверджується підписами сторін. Розділом 4 Умов регламентований порядок повернення внеску, за яким Спілка зобов'язана повернути члену кредитної спілки всі належні йому грошові кошти після письмового звернення члена кредитної спілки. Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із вимогою про повернення внеску та відсотків за користування ним. Згідно листа Голови Правління КС «Львівська» [PERSON] вих.№2017-132 від 2 травня 2017 року, позивачу повідомлено, що у звязку із багато чисельними зверненнями членів кредитної спілки щодо повернення своїх внесків, КС «Львівська» не має змоги повернути усі внески одночасно. Тому повідомляють, що КС «Львівська» підтверджує свої зобовязання щодо повернення внеску [PERSON]. Таким чином, враховуючи, що кошти позивачу не повернуті, такі розміщені на рахунку у відповідача КС «Львівська», суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення відсотків за користування коштами, підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved