Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.11.2014 року. Після розірвання шлюбу я змінила прізвище [PERSON] на дошлюбне прізвище [PERSON]. За час шлюбу у них народилась спільна дочка [PERSON] [INFO], який проживає зі мною і знаходиться на моєму утриманні і вихованні. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.11.2015 року присуджено стягувати з відповідача в мою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що розмір аліментів, визначений рішенням суду від 11.11.2015 р., є недостатнім, враховуючи те, що останнім часом різко зросли ціни на продукти харчування, одяг та інші побутові речі, тому аліменти в розмірі 700 грн. є недостатніми для утримання дитини. На даний час вона проживає разом з неповнолітньою дитиною в будинку своїх батьків, власного житла не має, підсобного господарства не веде, іншого майна немає, не працює, інших доходів не має, в звязку з чим вона опинилась у скрутному матеріальному становищі. Відповідач додаткової матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її потребами не цікавиться. Відповідач працює по тимчасових заробітках, також має заробіток за кордоном, тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Крім того він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхньої дитини, не має. 10.12.2018 р. на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовні вимоги позивачки визнає частково. Заперечення на позов обґрунтовує тим, що позивач в обґрунтування пред'явлених позовних вимог не наводить жодної підстави визначеної ст. 192 Сімейного кодексу України, для звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Однак саме позивач повинна довести суду підставність задоволення заявлених нею позовних вимог в повному обсязі надавши докази, які б вказували на обґрунтованість доводів та вимог позовної заяви. Також заначає, що після розірвання шлюбу із позивачем та стягнення з нього за рішенням суду аліментів на утримання дочки [PERSON] його сімейне та матеріальне становище змінилось. Так, 25.01.2016 р. він зареєстрував шлюб з Горобей (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON]) [PERSON] у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради, актовий запис № 1. 08.08.2015 р. в них з [PERSON] народилась дочка [PERSON]. В свідоцтві про народження Ангеліни він записаний батьком. Вони з дружиною та дитиною проживають в [INFO]. Даний житловий будинок належить його батькам. Він постійного доходу не має, працює по тимчасових заробітках. Будь-якого дороговартісного майна ним не придбавалось. Дитина з дружиною повністю перебувають на його утриманні, оскільки дружина ніде не працює, а здійснює догляд за малолітньою дочкою. Окрім того, дружина вдруге вагітна. Тому він є єдиним годувальником сім'ї. Наведене свідчить про те, що його матеріальне становище не покращилось, а окрім того змінилось сімейне. Крім того зазначає, що відповідно до Сімейного кодексу України обов'язок матеріального забезпечення дітей покладається на обох батьків. 28.10.2018 року його дочці [PERSON] виповнилось п'ять років. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. 50% прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років станом на грудень 2018 року становить 813,00грн. Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить стягнути аліменти в розмірі значно більшому від мінімального, який визначений законодавством. Дана обставина зобов'язує позивача обґрунтувати позов належними та допустимими доказами, які б підтвердили необхідність призначення аліментів в розмірі двічі більшому від мінімального. Однак позивачка не надала суду таких доказів. Він не заперечує сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON], однак враховуючи зміни в його сімейному стані, а також те що його доходи не є великими та мінливими, він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 1500,00 грн. Згідно Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Тому вважає, що повністю задоволення позовних вимог позивача порушить конституційні права його та його сім'ї. На підставі наведенного просить суд ухвалити рішення, яким стягувати\~з нього\~на користь\~позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю з підстав, заначених в позовній заяві. Просила суд постановити рішення, яким змінити розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду від 11.11.2015 року, в твердій грошовій сумі, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Просив суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.11.2014 року (а.с. 3). За час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.11.2015 р. присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5-6). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеного депутатом Битківської селищної ради, вбачається, що позивач на даний час проживає разом з неповнолітньою дитиною в будинку своїх батьків, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, іншого майна немає, не працює, інших доходів не має. Умови проживання сім'ї незадовільні (а.с. 7). З письмових документів, наданих відповідачем вбачається, що він проживає в будинку своїх батьків, власного житла та земельної ділянки не має, офіційно не працює, підсобного господарства не веде, проживає в шлюбі з [PERSON],\~з якою\~у нього\~є малолітня\~дочка [PERSON],\~08.08.2015\~року.\~Крім того,\~[PERSON]\~перебуває в\~стані вагітності (а.с. 18-23, 27). Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином, з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, який офіційно не працює, наявність на утриманні малолітньої дитини від іншого шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовільнити частково, збільшити розмір аліментів визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.11.2015 у твердій грошовій сумі, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved