Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю [NUMBER] від 12 грудня 2001 року, виданого Міністерством юстиції України, в якому його прізвище помилково зазначене « [PERSON] », через що виникли труднощі при отриманні ключа доступу до системи «національні інформаційні системи». У зв`язку із неможливістю вирішити дане питання в позасудовому порядку, просить задовольнити заяву у повному обсязі. У судове засідання Заявник, будучи повідомленим про дату і час розгляду справи, не з`явився, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи - Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області у судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, подали заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечують та дали пояснення у письмовій формі. Дослідивши письмові докази по справі, враховуючи заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд дійшов висновку, що заява грунтується на встановлених законом підставах з огляду на наступне. Згідно з паспортом серії [NUMBER] , виданного 10 липня 1996 р. Волочиським РВ УМВСУ в Хмельницькій області, довідкою про взяття на облік платника податків № 19/11 від 21.02.2011 р., виданої начальником відділу з обліку платників податків органу державної податкової служби, реєстраційним посвідченням про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності [NUMBER] від 20 червня 2007 р., виданого Головним управлінням юстиції у Тернопільській області, гербовою печаткою приватного нотаріуса, посвідченням [NUMBER] приватного нотаріуса Підволочиського нотаріального округу, виданим Міністерством юстиції України 12.12.2001 р. [NUMBER], наказом Головного управління юстиції у Тернопільській області №470-К від 19 червня 2007 р. Про реєстрацію [PERSON] приватним нотаріусом по Підволочиському районному нотаріальному округу з 20 червня 2007 р. - Заявник значиться як [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю [NUMBER] від 12 грудня 2001 р., виданного Міністерством юстиції України Заявник значиться як [PERSON] . Таким чином, судом встановлено невідповідність запису прізвища заявника у свідоцтві про право на зайняття нотаріальною діяльністю [NUMBER] від 12 грудня 2001 р., виданного Міністерством юстиції України. З письмових пояснень, поданих першим заступником начальника управління юстиції в Тернопільській області, вбачається, що відповідно до наказу Начальника Тернопільського обласного управління юстиції від 20.04.2001 №69-К «Про стажування», [PERSON] прийнято стажистом на посаду державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори, згідно рішення кваліфікаційної комісії нотаріату Тернопільського обласного управління юстиції від 19.04.2001 р. На підставі рішення кваліфікаційної комісії від 29.10.2001 р. про успішно складений іспит та подання Тернопільського обласного управління юстиції до Міністерства юстиції України про видачу [PERSON] свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, 12 грудня 2001 р., Міністерством юстиції України видано дане свідоцтво [NUMBER]. Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд може встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пункт 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року передбачає, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Враховуючи неможливість виправити помилку в позасудовому порядку, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа, відповідатиме інтересам Заявника, забезпечить реалізацію його законних прав, суд дійшов до переконання, що заяву слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved