Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що шлюб з відповідачем не укладали, але проживали як одна сім'я протягом трьох років, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час вони з відповідачем спільно не проживають, син проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що місце знаходження відповідача на даний час їй не відоме. Однак, останнім відомим місцем проживання відповідача є с. Росохач, Городенківського району Івано-Франківської області. Також зазначила що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надавав і не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений за останнім відомим місцем його проживання про час і дату розгляду справи, шляхом його виклику через засоби масової інформації. (а.с. 40) Так як відповідач [PERSON] не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, в межах позовних вимог, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів. Як видно з матеріалів справи відповідач фактично постійних доходів немає. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень на дитину відповідають закону, оскільки не є меншим від 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, у зв'язку з чим підлягають до задоволення повністю. Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню свого неповнолітнього сина, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи, наведене, на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 166, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved