Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року в с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області помер його батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]; - 1/5 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]; - земельну ділянку площею 1,1766 га у межах згідно з планом, що розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району, Вінницької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.11.2008 року, виданого на ім'я [PERSON]. На момент смерті батька [PERSON] спадкоємцями першої черги були: [PERSON], відповідач [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, так як в шестимісячний строк з дня його смерті подав до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, і в держнотконторі було заведено спадкову справу за №229/2012. Мати позивача [PERSON] спадщину після смерті чоловіка [PERSON] не прийняла та подала в шестимісячний строк до нотконтори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. 30.01.2014 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори було видано на ім'я позивача свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,1766 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, оформити спадщину в нотаріальній конторі після смерті батька на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] Вінницького району позивач не може, так як за життя його батько [PERSON] не отримав правовстановлюючі документи на вказане спадкове будинковолодіння. Також оформити спадщину в держнотконторі на 1/5 частку будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] неможливо з тих підстав, що батько отримав у власність частку вказаного будинковолодіння на підставі біржового контракту від 05.07.1996 року. З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Білозор О.Л. позов підтримують в повному обсязі та просять його вимоги задовольнити, змін та доповнень не мають. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року помер батько спадкодавець [PERSON] в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.10.2011 року (а.с.6). [INFO] року померла дружина спадкодавця, мати позивача [PERSON] в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.03.2013 року (а.с.7). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] . та померлими [PERSON] та [PERSON] як між сином та батьками підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 08.02.2013 року виданого повторно (а.с.8). 30.01.2014 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори було видано на ім'я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,1766 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] (а.с.9-12); - 1/5 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] (а.с.17); - земельну ділянку площею 1,1766 га у межах згідно з планом, що розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району, Вінницької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.11.2008 року, виданого на ім'я [PERSON] (а.с.16). Відповідно до довідки Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, вбачається, що померлий [PERSON] за життя проживав, користувався, володів будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Однак оформити спадщину [PERSON] після смерті батька [PERSON] не має можливості в нотаріальному порядку, що підтверджується листом нотаріуса за № 2755/02-31 від 05.12.2017 року Вінницької районної державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців не має. Заповіт не вчинявся. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved