Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся на адресу суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому прохає зняти арешт з усього належного йому майна, що накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №137/19-10 від 29.10.2010 року Орджонікідзевським ВДВС Харківського МУЮ, реєстровий номер обтяження - 10423731. Одночасно позивач порушує питання щодо виключення з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, запис від 29.10.2010 року, за №10423731, про арешт нерухомого майна; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис від 10.07.2017 року №21314463 про арешт квартири [ADDRESS]; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис від 10.07.2017 року за №21322569, про арешт квартири [ADDRESS]. Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що ним було отримано у спадщину квартиру [ADDRESS], при оформленні якої у липні 2017 року він дізнався про накладення Орджонікідзевським ВДВС арешту на все належне йому майно. На підставі даної інформації державним нотаріусом 10.07.2017 року було внесено відповідні обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За повідомленням органу державної виконавчої служби, наразі виконавчі провадження відносно позивача закінчені та знищені, проте питання щодо скасування накладеного арешту ВДВС вирішено не було, що порушує право власності позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Представник відповідача Пащенко Т.Б. заперечуючи проти задоволення позову, пояснила, що вона як державний нотаріус при реєстрації права власності позивача на успадковану квартиру встановила наявність запису про обтяження №10423731 щодо арешту всього належного [PERSON] майна. Тому, у відповідності до вимог Порядку використання даних Реєстру, при ідентифікації особи спадкоємця, нею було перенесено відомості запису обтяження на об'єкт нерухомого майна. Відповідач зазначила, що діяла виключно у відповідності до вимог Закону, тому прав позивача нею не порушувалось. Будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився. Відповідач правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористався. Заслухавши пояснень учасників процесу, які з'явились в судове засідання, дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених [PERSON] позовних вимог, з огляду на наступне. Відповідно до ст.41 Конституції України, яка кореспондується із ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.317 та ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Крім того, ст. 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] успадкував квартиру [ADDRESS], про що 06.07.2017 року ним було отримано відповідне свідоцтво про право на спадщину (а.с.5). Виходячи із змісту наданих Інформаційних довідок з Державного реєстру (а.с.6), 29.10.2010 року за реєстровим №10423731 реєстратором - Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр «Міністрества юстиції України» внесено запис про обтяження, а саме арешт всього нерухомого майна [PERSON] За внесеними до Реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна даними, підставою обтяження майна [PERSON] стала постанова Орджонікідзевського ВДВС про відкриття виконавчого провадження 137/19-10 від 29.10.2010 року. 10.07.2017 року Пащенко Т.Б. зазначений запис про обтяження за номером 21312569 було перенесено до державних реєстрів. За повідомленням Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори (а.с.27), запис про обтяження (арешт) щодо успадкованої [PERSON] квартири перенесено державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у відповідності до п.6 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Згідно із інформацію, наданою Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова від 08.08.2017 року, постанову №137/19-10 від 29.10.2010 року, на підставі якої відносно майна позивача накладено арешт, не ідентифіковано. Разом із цим, виходячи із змісту вказаного листа, на виконанні відділу державної виконавчої служби перебували виконавчі провадження стосовно [PERSON] за виконавчим листом, виданим Орджонікідзевським районним судом 19.12.2007 року про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «УМЗ» заборгованості у розмірі 2397,50 грн.; наказом №01/92-08 від 01.07.2008 року, виданий Господарським судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь держави боргу в розмірі 85 грн. та наказом №01/92-08 від 23.10.2008 року, виданий Господарським судом Харківської області про стягнення з [PERSON] боргу на користь держави в розмірі 118 грн. Зазначені вище виконавчі провадження були завершені, повторно на виконання не надходили та строк їх зберігання закінчився. За таких обставин, враховуючи, що виконавче провадження на підставі якого було накладено арешт на все майно позивача на примусовому виконанні не перебуває, проте арешт державним виконавцем не знято не було, що порушує законні права позивача як власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, суд доходить висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved