Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищеназваним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка доводилась йому бабою. Після смерті останньої відкрилася спадщина у виді квартири [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом. Однак при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини, державним нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори [PERSON] йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначену квартиру. З урахуванням наведеного, [PERSON] просив визнати за ним право власності на квартиру № 41, загальною площею 44,7 кв. м., житловою площею 30,3 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач - представник Каховської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Частиною 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено право осіб, які беруть участь у справі заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Матеріали справи містять достатньо даних для здійснення розгляду справи за відсутності сторін, будь-яких перешкод для здійснення такого розгляду судом не встановлено. З урахуванням положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлено наступне. За змістом ст. 1216 ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Так, із свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 24.03.2016 р. (а.с. 9), вбачається, що [PERSON], померла [INFO] На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом за № 97, виданого 14.10.2009 р. Каховською міською державною нотаріальною конторою померлій належала спірна квартира [ADDRESS]. (а.с.17) Усе належне майно, [PERSON], відповідно до заповіту за р. № 263, посвідченого 15.05.2014 р. приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Херсонської області Коршуновою Л.А. , заповіла позивачу - [PERSON] Заповіт не змінено, не скасовано. (а.с.12) В той же час, звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини на вищевказану квартиру останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стала відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спірну квартиру. Згідно довідки Каховського бюро технічної інвентаризації № 10518 від 10.06.2016 р., право власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], станом на 31.12.2012 р. зареєстровано на чоловіка померлої [PERSON] - [PERSON] (а.с. 18) Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, може бути визнання права. Відповідно до положень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В свою чергу, роз'яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», а саме абз. 2 п. 6, містить посилання на те, що суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (абз. 3 п. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Чинним законодавством України передбачається, що державній реєстрації підлягає вже набуте права власності на нерухоме майно і не встановлено строки, в межах яких особа повинна здійснити державну реєстрацію і відсутність такої реєстрації не може свідчити про порушення спадкодавцем якихось обов'язків, пов»язаних з реалізацією набутого права власності. Відсутність державної реєстрації права власності ні яким чином не скасовує вже набуте право власності. З огляду на наведене, беручи до уваги факт неможливості набуття позивачем права власності на спадкове майно у інший спосіб, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON], є законними, такими, що ґрунтуються на вищезазначених нормах матеріального права, а також підтверджені належними та допустимими доказами, у зв'язку із чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved