Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням службової особи органу державної влади. Позов мотивовано тим, що він був незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності, що завдало йому сильних душевних страждань та вплинуло на його авторитет в суспільстві, внаслідок протиправних дій працівника патрульної поліції в Полтавській області. Посилається на те, що 15.09.2020 року інспектором роти №4 батальйону №1 УПП в Полтавській області Сергеєвим Р.Є. було: винесено постанову ДП18 №336472 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Рішенням Коломацького районного суду Харківської област від 23.10.2020, яке набрало законної сили 26.11.2020 по справі №625/368/20 дану постанову було скасовано, а провадження по справі закрито.Зазначає, що працівником патрульної поліції при складанні постанови, було грубо порушено його права, що призвело до необгрунтованного притягнення його відповідальності за адміністративне правопорушення, яке він не вчиняв. Наявність моральної шкоди обгрунтовує душевними стражданнями пережитими у зв`язку із самим фактом притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яке він не вчиняв. Враховуючи викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь моральну (немайнову шкоду) в розмірі 5 000 гривень 00 копійок. У відзиві на позов представник відповідача Департаменту патрульної поліції позов не визнав з тих підстав, що позивачем не доведено обставини, що вказують на завдання йому моральної шкоди, не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями поліцейських та погіршенням його здоров`я, та не наведено доказів в обгрунтування розміру моральної шкоди, яку позивач визначив - 5 000 грн. Просив у задоволенні позову відмовити (а.с. 54-57). У відзиві на позов представник відповідача Державної казначейської служби України позов не визнав з тих підстав, що Головне управління жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не перебуває у правовідносини з ним, моральної шкоди не завдало, у зв`язку з чим не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших юридичних та фізичних осіб. Також зазначив, що вважає, що позивачем не доведено факт завдання йому моральної шкоди. Сума моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. не підтверджена жодними документами та розрахунками. Просив у задоволенні позову відмовити (а.с. 45-52). В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Власенко В.І. не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, від представника позивача надійшла до суду заяву, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд стягнути на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень. Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. У відзиві просив суд розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Надав суду заяву в якій просив суд проводити розгляд справи без участі представника Казначейства з урахуванням поданого ним відзиву. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Ухвалою судді Коломацького районного суду Харківської області від 06.07.2021 року було прийнято дану позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження в ній у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 08.09.2021 року закрито підготовче провадження по вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Судом встановлено, що 15.09.2020 Інспектором роти №4 батальйону №1 УПП в Полтавській області Сергеєвим Р.Є. винесено постанову серії ДП18 № 336472 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП (а.с. 10). Рішенням Коломацького районного суду Харківської області адміністративний позов [PERSON] задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 336472 винесену 15.09.2020 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 121 КУпАП, а провадження по справі закрито. (а.с. 11-13). При ухваленні рішення суд виходив з того, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б вказували на наявність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. Рішення суду набрало законної сили 26.11.2020. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження №61-19000сво18), здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яке в подальшому закрито судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.04.2020 у справі №686/16847/17. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 23.10.2020 встановлено незаконність дій працівника патрульної поліції щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та скасовано постанову інспектора роти №4 баталйьону №1 УПП в Полтавській області Сергеєва Р.Є. від 15.09.2020. Сам по собі факт неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні норм ст. 1174 Цивільного кодексу України є підставою для відшкодування заподіяної шкоди та свідчить про безумовні душевні страждання та моральні переживання фізичної особи внаслідок таких дій посадової особи державного органу. Оскільки, [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу працівником патрульної поліції безпідставно, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди відповідно до вимог статей 23, 1167, 1174 ЦК України за рахунок коштів Державного бюджету України. Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 2000 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 181 грн. 60 коп.

Outcome: partial