Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовомдо ТОВ «ВАІС»про припиненнятрудовихвідносин, вказуючи, що з 13.12.2014 року його призначено директором вказаного товариства. 11.01.2017 на адресу засновника ТОВ «ВАІС» [PERSON] , володільця статутного капіталу в розмірі 2579450 грн., що складає 92 %, було направлено заяву про звільнення в порядку ст. 38 КЗпП України з вимогою зібрати позачергові збори засновників з порядком денним звільнення директора ТОВ «ВАІС» - [PERSON] . Але вищевказаним засновником не було вжито жодних заходів щодо його звільнення. Зазначив, що в листопаді 2020 року з витягу з реєстру він дізнався, що не зважаючи на подану заяву про звільнення, він все ще є директором ТОВ «ВАІС». Тому ним повторно було направлено заяву про звільнення та вимогу скликати позачергові збори товариства. Однак відповідачем знову не вжито жодних заходів щодо розгляду його заяви. Тому позивач просить суд припинити трудові відносини між ним і ТОВ «ВАІС» на підставі частини першої статті 38 КЗпП України; стягнути з відповідача на його користь судові витрати, пов`язані з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Ухвалою Соснівськогорайонного суду м. Черкасивід 04 лютого 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не надав. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачсвій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви. \~Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України,\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог статті 233 КЗпП України, працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАІС», посаду обіймає з 13.12.2014 року. Вищим органом ТОВ «ВАІС» є загальнізбориучасників товариства. 11.01.2017 року [PERSON] направив засновнику ТОВ «ВАІС» [PERSON] заяву про звільнення з посади директора в порядку ст. 38 КЗпП України та проханням про проведення позачергових зборів засновників, що підтверджується копією опису та накладної. 08.12.2020 року [PERSON] вдруге направив до ТОВ «ВАІС» заяву про звільнення з посади директора в порядку ст. 38 КЗпП України та повідомлення про скликання позачергових загальних зборів товариства, що підтверджується копією опису та накладної. Згідно із с. 4 ст. 145 ЦК України, ч. 5 ст. 41 Закону України «Про господарські товариства», ч. 2 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» питання обрання та відкликання одноосібного виконавчого органу товариства відноситься до компетенції загальних зборів учасників товариства. За змістом положень\~ст. 38 КЗпП, ст.\~30,\~39 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст.\~58,\~60,\~62 ЗУ «Про господарські товариства»\~права директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчий орган та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр. Відповідно до\~ст. 24 КЗпП України\~- трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін. Зі змісту\~ст. 21 КЗпП України\~випливає, що трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством. Відповідно до\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Відповідно достатті 3\~КЗпП України\~до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України\~визначено, що законодавство про працю складається з\~КЗпП України\~та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно до п. 4 ч.1\~ст.36 КЗпП України\~підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. За ч.1\~ст.38 КЗпП України\~працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими (правова позиція, викладена у\~\~постанові Верховного Суду від\~\~3 липня 2019 року у справі № 520/11437/16-ц, у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року, у справі № 758/1861/18). Уповноважений на звільнення директора орган ТОВ «ВАІС» проігнорував повідомлення позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обов`язків. З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності товариства відповідачем були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця для його реалізації. Як вбачається з матеріалів справи, на час її розгляду судом трудові відносини між сторонами фактично припиненні, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю та статуту підприємства, ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ЗУ «Про господарські товариства»\~які регулюють порядок звільнення керівника, не виконана. Позивач\~ [PERSON] не маєможливості реалізувати своє право на припинення трудового договору у визначеному законодавством порядку, що порушуєйого право на працю, відтак підлягає захистув судовому порядку. Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, вільний вибір виду діяльності. Згідно з ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке прямее або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. В статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підтвердженою доказами. Разом із тим, позовні вимоги підлягають до задоволенню шляхом припинення трудових відносини між позивачем та відповідачем з дня набрання рішенням законної сили, оскільки в данному випадку відсутні підстави для звільнення позивача за власним бажанням (ч. 1 ст. 38 КЗпП) в ретроспективі, так як дані про нього як керівника з січня 2017 року не були виключені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00грн.

Outcome: approved