Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Міськзелентрест», Одеської міської ради, за участю третьої особи - виконавчого комітету Одеської міської ради, уточнивши, який просить суд стягнути солідарно з Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 26597691, місцезнаходження: 65004, м. Одеса площа Думська,1) та з комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» (код ЄДРПОУ 31185820, місцезнаходження:65031, м. Одеса вул. Хімічна) на його користь, втрачений дохід в розмірі - 42804 гривень щомісячно починаючи з 20.11.2017 року довічно; витрати на лікування в сумі 83271 гривні 16 копійок; моральну шкоду у розмірі 450 000, 00 гривень та судові витрати понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи та витрати пов`язані з правовою допомогою. Позов обґрунтовано тим, що 15.07.2015 року приблизно об 18 годині 32 хвилини на території скверу на Соборній площі (вулиця Преображенська на розі вулиці Садової) м. Одеси на [PERSON] впало дерево, внаслідок чого він отримав закритий осколковий перелом лівого стегна, переломо - вивих лівої таранної кістки. 16.07.2015 року [PERSON] проведена операція відкрите вправлення вивиху лівої таранної кістки, МОС таранної кістки, а 28.07.2015 року проведена друга операція - МОС лівої стегнової кістки. 10.08.2015 року [PERSON] був виписаний зі стаціонару під нагляд травматолога. З 16.07.2016 року по 05.08.2016 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу видалення металоконструкції з лівої стегнової кістки. Дана металева конструкція була замінена на вставлений цвях, який блокує її рухомість. В подальшому позивач був виписаний під нагляд травматолога. Позивач зазначає, що внаслідок ушкодження здоров`я, йому була завдана майнова та моральна шкода. Заподіяна позивачу шкода складається з наступного: 1. Дохід, втрачений внаслідок ушкодження здоров`я фізичної особи - підприємця. На час отримання травми від падіння дерева, - позивач займався підприємницькою діяльністю та перебував на обліку в державній податковій інспекції у Приморському районі міста Одеси як суб`єкт підприємницької діяльності, його дохід за 2014 рік складав 933906 гривень, відповідно місячний дохід складав - 77825, 5 гривень. Позивач втратив цей дохід, оскільки після отриманої травми він був позбавлений фізичної можливості здійснювати підприємницьку діяльність, а висновком МСЄК від 20.11.2017 року йому встановлена друга група інвалідності, тобто він є непрацездатним. Висновком комісійної судово-медичної експертизи встановлена постійна втрата професійної працездатності у [PERSON] 55%, розмір втраченого щомісячного доходу складає: 77825,5 гривень х 55% = 42804 гривень щомісяця. Втрачений дохід підлягає відшкодуванню з відповідача на підставі ч.1 ст. 1166, ч.1 ст. 1195, ч.1 ст.1198, ч.1 ст.1202 ЦК України в розмірі 42804 гривень щомісячно, починаючи з дати встановлення непрацездатності, тобто з 20.11.2017 року довічно. 2. Витрати на лікування понесені позивачем на загальну суму 83271 гривень, підтверджуються переліком витрат на лікування та платіжними документами про придбання ліків та оплату наданих позивачу медичних послуг. Моральна шкода полягає у фізичному стражданні та болю, фізичному та душевних стражданнях позивача внаслідок ушкодження здоров`я. Позивач зазначає що фізичну біль відчув не тільки при травмі, а також при чисельних операціях, подальшому лікуванні та щоденному пресуванні на травмованій нозі. Перенесені операції та лікування позивача проходили під великим ризиком для життя, оскільки позивач мав штучний аортальний клапан в серці. Після першої операції позивач знаходився три місяці і гіпсі, без руху використовував інвалідну коляску, потім милиці, на даний час пересувається за допомогою тростини. Позивач вимушений витрачати час, зусилля та кошти на лікування, оскільки назавжди залишився інвалідом. Позивач також відчув душевні страждання, пов`язані зі стресом під час отамання травми, душевні страждання, пов`язані з втратою нормальних життєвих звичаїв та роботи, необхідності зміни розпорядку життя та соціальних зв`язків. З врахуванням вищевикладеного позивач визначає розмір моральної шкоди у сумі - 450 000 гривень. Щодо відшкодування судових витрат позивач вказує, що на професійну правничу допомогу адвоката при підготовці матеріалів позову та складенні позовної заяви витрачено - 2600 гривень. З урахуванням складнощі справи та ймовірної тривалості судових процесів необхідності укладення договору з адвокатом для представництва інтересів позивача в суді, очікуванні витрати на професійну правничу допомогу складатимуть - 5000 гривень. Також адвокатом Коротковим В.Д. було зроблено адвокатський запит до Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів щодо погодних умов на час падіння дерева. Позивачем через адвоката оплачено послуги за надання інформації в сумі 159, 90 гривень, які відповідно до п.3 ч.3 ст.133 ЦПК України є витратами, пов`язаними з витребуванням доказів. Всього судові витрати складають: 2600, 00 гривень + 5000,00 гривень + 159,90 гривень та підлягають стягненню з відповідача. Позивач приймаючи участь у судових засіданнях позовні вимоги підтримував в повному обсязі. В судових засіданнях представник позивача адвокат Коротков В.Д. підтримував позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник КП «Міськзелентрест» в судовому засіданні заперечував проти позову, вказуючи, що доводи позивача не відповідають дійсності, оскільки КП «Міськзелентрест» не є балансоутримувачем зелених насаджень території скверу на Соборній площі ( вулиця Преображенська на розі вулиці Садової) м. Одеси . Представник Одеської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказуючи що 14.02.2008 року виконавчим комітетом ОМР прийняте рішення №102 «Утримання зелених насаджень» зі змінами внесеними рішеннями виконкому Одеської міської Ради №432 від 13.12.2012 року, №21 від 30.01.2014 року, №184 від 25.06.2015 року, №270 від 27.08.2015 року. Пунктом 37 в Додатку № 1 до вищевказаного рішення передбачено, що на обслуговуванні в КП «Міськзелентрест» в Приморському районі м. Одеси знаходиться сквер на Соборній площі (вул. Преображенська на розі вулиці Садової). Окремо звернуто увагу суду що Виконавчим комітетом Одеської міської ради мало б бути визначено балансоутримувача зелених насаджень на сквер на Соборній площі (вул. Преображенська на розі вулиці Садової), можливо цього зроблено не було, одна в цьому випадку Одеська міська Рада не є належним відповідачем. Представник ОМР зауважувала, що стороною позивачів не доведено суду, що дерево яке впало на [PERSON] та завдало шкоди здоров`ю було аварійним, оскільки зовнішніх ознак аварійності дерева виявити було не можливо, окрім цього відповідно до інформації Гідрометцентру 15.07.2015 року в Одесі в районі Соборної площі погодні умови були несприятливі, спостерігався вітер 15 м/с, тому падіння дерева обумовлена обставинами непереборної сили, а тому Одеська міська рада не несене відповідальності за завдані позивачу [PERSON] збитки. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, свідка, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що 15.07.2015 року приблизно об 18 годині 32 хвилини на території скверу на Соборній площі (вулиця Преображенська на розі вулиці Садової) м. Одеси на [PERSON] впало дерево, внаслідок чого позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження - закритий осколковий перелом лівого стегна, переломо - вивих лівої таранної кістки. Обставини зазначеної події не оспорюють ся відповідачами та підтверджуються документами наявними в матеріалах цивільної справи зокрема: - листом Головного управління ДСНС України в Одеській області від 10.07.2018 року з якого вбачається, що 15.07.2015 року об 18 годині 32 хвилини при прибутті на місце події пожежень-рятувального відділення було встановлено, що внаслідок падіння дерева постраждав [PERSON] .. За допомогою ручних пилок розпилено дерево, з під якого вилучено постраждалого та передано бригаді швидкої медичної допомоги; - листом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 10.07.2018 року з якого вбачається, що рішенням виконавчого комітету Одеської міської Ради № 102 від 14.02.2008 року «Про утримання зелених насаджень у мсті Одесі» на комунальне підприємство «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» поскладений обов`язок здійснювати утримання міських зелених насаджень загального користування, у тому числі сквер на Соборній площі; листом КП ЖКС «Порто-Франківський» від 10.07.2018 року, з якого вбачається що утримання зелених насаджень не входить в компетенцію цього підприємства; - листом Гідрометцентру Чорного та Азовського морів від 10.07.2018 року про погодні умови в день події; схемою та фото таблицею з міста події; - випискою з історії хвороби №11043 КУ «Міська клінічна лікарня №11», з якої вбачається, що 16.07.2015 року [PERSON] проведена операція - відкрите виправлення вивиху лівої таранної кістки, МОС таранної кістки, а 28.07.2015 року проведена друга операція -МОС лівої стегнової кістки.10.08.2015 року [PERSON] був виписаний зі стаціонару під нагляд травматолога; - випискою з історії хвороби № 12047 військово-медичного клінічного центру Південного регіону, з якої вбачається, що [PERSON] з 16.07.2016 року по 05.08.2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу видалення металоконструкцій з лівої стегнової кістки. Дана металева конструкція була замінена на вставлений цвях, який блокує її рухомість. В подальшому позивач був виписаний зі стаціонару під нагляд травматолога; - висновком комісійної судово-медичної експертизи, якою встановлена постійна втрата професійної працездатності у [PERSON] 55% та прямий причинний зв`язок між тілесними ушкодженнями отриманими [PERSON] 15.07.2015 року внаслідок падіння дерева на Соборній площі і втратою ним професійної працездатності та встановленням йому інвалідності другої групи. В судовому засіданні за клопотанням сторони позивача допитано свідка [PERSON] , які розповіли суду, що позивач [PERSON] його батько. 15 липня 2015 року йому повідомили про трагедію, як сталася з батьком і він одразу приїхав на Соборну площу. [PERSON] знаходився на землі, під впавшим деревом, з під дерева його вилучали рятувальники. Після цього були операції, на які витрачалися значні грошові кошти, те, що підтверджується квитанціями, тільки частина понесених витрат. [PERSON] тривалий час взагалі не рухався, потім пересувався на колясці, потім на милицях, лікарі прогнозують ще декілька операцій. Свідок розповів, що за період хвороби, батько дуже змінився, має пригнічений стан, оскільки розуміє що втратив здоров`я назавжди. Позивач просить стягнути на його користь завдану матеріальну шкоду, посилаючись на неналежне виконання відповідачами своїх обов`язків щодо утримання зелених насаджень. Розмір матеріальної шкоди [PERSON] визначений у грошовій сумі у розмірі - 83271 гривень 16 копійок, до яких віднесено витрати, які поніс позивач на придбання медичних препаратів, необхідних для лікування, проведення оперативного лікування, реабілітації після отриманої травми. Грошова сума у розмірі 83271 гривень 16 копійок, витрачена на придбання медичних препаратів та оплату наданих лікарями медичних послуг підтверджена наданими суду чеками, квитанціями, актами прийняття - здачі виконаних робіт надання медичних послуг, перевірена судом та є правильною. За змістом ст. ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала за умови наявності вини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни. Відповідно до ст. 1 цього Закону благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюється на території населеного пункту з метою раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Статтею 13 цього Закону визначені об`єкти у сфері благоустрою населених пунктів, а саме: території загального користування, парки, рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики, пам`ятки культурної та історичної спадщини, майдани. Згідно ст.15 Закону балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкту благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи, організації. Це положення Закону узгоджується з п.2.2 Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу № 154 від 23.09.2003 року. Номенклатурою робіт з капітального ремонту об`єктів благоустрою населених пунктів, що є додатком № 1 до п.1.4 цього Порядку, передбачений перелік заходів з капітального ремонту зелених насаджень, а саме: омолоджування старих дерев та кущів, знешкодження омели та лікування дупел, видалення дерев та кущів; заміна в плановому обсязі засохлих і пошкоджених дерев та кущів та інше (п.п.4.2, 4.3 Номенклатури). Згідно п.4.6. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), поточне утримання скверів, бульварів, парків та інших об`єктів зеленого господарства загального користування покладається на їх балансоутримувачів. Поточне утримання дерев, клумб, тротуарних газонів, зелених майданчиків прибудинкової території покладається на підприємства і організації житлово-комунального господарства, підприємства, установи, організації (незалежно від форм власності) і громадян власників будинків на територіях, прилеглих до їх споруд та будинків. Підпунктами 1, 2 пункту 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста покладається на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови, а на територіях підприємств, а також прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах на дані підприємства. Згідно з п.п.10,11 п.7.2 Правил благоустрою території міста Одеси на територіях, які належить прибирати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення. Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення Компетентного органу; проводити заходи, що забезпечують збереження насаджень, квітників, газонів, а також заходи по боротьбі зі шкідниками та хворобами зелених насаджень шляхом укладання відповідних договорів із спеціалізованими підприємствами. Крім того, п. 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10.04.2006 року, передбачено, що відповідальним за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів. Розділом 9 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України встановлено, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою. Пунктом 9.1.11.3. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України передбачено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Згідно з п. 9.1.12. вказаних Правил аварійним вважається дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. Відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти. Згідно з п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатися до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян внаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно п.7 ч. 2 ст. 18 цього ж Закону підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані відшкодувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою в порядку та розмірах, установлених законодавством України. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини, яка заподіює шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Задля підтвердження позовних вимог стороною позивача надано до суду довідку про погоду, видану Гідрометеорологічним центром Чорного та Азовського морів за № 1040/05-166 від 26.10.2018 року, з якої вбачається що за даними Гідрометцентру Чорного та Азовського морів,15 липня 2015 року в м. Одесі в районі Соборної площі, спостерігалися наступні погодні умови: 15 годин - без опадів, вітер північно - західний 3 м/с, температура повітря -26,9 ; 18 годин - без опадів, вітер південно -західний 5 м/с, температура повітря - 28,1. Враховуючи вказану довідку, сторона позивача вважала доведеним той факт, що падіння дерева не пов`язано з впливом будь-яких погодних факторів, отже не являється дією непереборної сили, форс-мажорною обставиною, яка виключає відповідальність з спричинення шкоди. Відповідачі проти цих обставин заперечували, посилаючись на довідку про погоду за № 703/050122 від 10.07.2018 року, з якої вбачається що по даним Гідрометцентру Чорного та Азовського морів, 15 липня 2015 року в м. Одесі, в районі Соборної площі спостерігалися наступні погодні умови: вітер північно - західний 15 м/с - небезпечне гідро метеорологічне явище, невеликий дощ, кількість опадів - 0,8 мм. Дослідивши наведені довідки Гідрометцентру Чорного та Азовського морів, суд приймає до уваги довідку № 1040/05-166 від 26.10.2018 року, оскільки наведена в ній інформація стосується часу падіння дерева (об 18:00 годині) та відповідно отримання тілесних ушкоджень позивачем. З цих підстав суд погоджується з правовою позицією сторони позивача та вважає доведеним той факт, що падіння дерева не пов`язано з впливом будь-яких погодних факторів, отже не являється дією непереборної сили, форс-мажорною обставиною, яка виключає відповідальність з спричинення шкоди. Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, завдані збитки та інша майнова шкода завдані фізичній особі відшкодовуються у повному обсязі особою, яка їх завдала. Згідно з ст. 23_, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 1 ст.1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно- курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Частина 1 ст.1198 ЦК України встановлює, що розмір доходу фізичної особи- підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Частиною 1 ст.1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Статтею 83 Земельного кодексу України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю, до яких відносяться усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо), не можуть передаватись у приватну власність. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» сквери є територією загального користування та відносяться до об`єктів благоустрою населених пунктів. Комунальне підприємство «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» є підприємством, засновником якого є Одеська міська рада (пункт 1.3. статуту КП «Міськзелентрест», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 07 липня 2009 року № 4450-У). Забезпечення зовнішнього благоустрою та збереження зелених насаджень місць загального користування, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва та дерев- ботанічних пам`яток природи у м. Одеса є основним предметом діяльності КП «Міськзелентрест» (пункт 2.2 статуту). Згідно із пунктом 2.3 статуту на утримання об`єктів зеленої зони, власником яких є територіальна громада, підприємство отримує кошти з бюджету міста. Пунктом 2.4 статуту передбачено, що підприємство несе відповідальність за збереження та належне утримання зелених насаджень, переданих йому на баланс Засновником на праві господарського відання. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №102 від 14.02.2008 року «Про утримання зелених насаджень у місті Одесі» на комунальне підприємство «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» покладений обов`язок здійснювати утримання міських зелених насаджень загального користування. Додатком 1 до вказаного рішення є перелік об`єктів загального користування, що знаходяться на обслуговуванні в КП «Міськзелентрест», серед яких під №37 зазначений сквер на Соборній площі (вул. Преображенська на розі вул. Садової ). Ураховуючи викладене, Одеська міська рада та спеціалізоване КП «Міськзелентрест», яке фінансується за рахунок місцевого бюджету, є балансоутримувачами зелених насаджень на територіях загального користування у м. Одеса. Заподіяння шкоди здоров`ю позивача сталося внаслідок неналежного виконання Одеською міською радою та комунальним підприємством «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» своїх обов`язків щодо утримання зелених насаджень на території скверу на Соборній площі. Так, Одеська міська рада, як власник землі загального користування - скверу на Соборній площі в м. Одесі - не забезпечила контроль за належним утриманням зелених насаджень заснованим нею комунальним підприємством «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», а комунальне підприємство «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», на обслуговуванні якого знаходився сквер на Соборній площі в м. Одесі, не проводило щорічних обстежень зелених насаджень та не застосувало своєчасних заходів щодо виявлення та видалення аварійного дерева, що привело до його падіння на позивача. Тому відшкодувати шкоду, заподіяну здоров`ю позивача, повинні Одеська міська рада та комунальне підприємство «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» в солідарному порядку. Таким чином, суд доходить висновку, що стягнення з матеріальної шкоди у загальному розмірі 168034,54 грн., що складається з: 83271 гривня 16 копійок завдана матеріальна шкода, пов`язана з витратами на придбанням медичних препаратів, наданням інших медичних послуг, необхідних для відновлення здоров`я; 159, 90 гривень - документально підтверджені витрати пов`язані з наданням відповіді з Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів щодо погодних умов на час падіння дерева. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідачів доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я фізичної особи-підприємця, суд дійшов наступних висновків. На обґрунтування цих вимог [PERSON] зазначає, що на час отримання травми від падіння дерева позивач займався підприємницькою діяльністю та перебував на обліку в державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси як суб`єкт підприємницької діяльності. Його дохід за 2014 рік складав 933906 грн., що підтверджується довідкою цієї інспекції від 10.04.2017 року. Відповідно місячний дохід складав 933 906 : 12 = 77 825,5 грн. Висновком комісійної судово-медичної експертизи встановлена постійна втрата професійної працездатності у [PERSON] 55%. Розмір втраченого доходу складає: 77 825,5 грн. X 55% = 42 804 грн. Позивач наполягає, що втрачений дохід підлягає відшкодуванню з відповідачів солідарно на підставі ч. 1 ст. 1166,ч.1 ст. 1190,ч.1 ст.1195, ч. 1 ст. 1198, ч. 1 ст.1202 ЦК України в розмірі 42 804 грн. щомісячно, починаючи з дати встановлення непрацездатності, тобто з 20.11.2017 року довічно. Суд не погоджується з правовою позицією позивача в цієї частини позовних вимог з огляду на наступне. Частина 1 ст.1198 ЦК України встановлює, що розмір доходу фізичної особи- підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Частиною 1 ст.1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Як вбачається з довідки №446/Р/15-53 від 10.04.2017 року, виданої заступником начальника ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області , [PERSON] перебуває на обліку як суб`єкт підприємницької діяльності ДПІ у Приморському районі м. Одеси, з 27.12.2016 року знаходиться в 11 стані припинено (припинено, але не знято з обліку). В 2013-2014 роках знаходився на спрощеній системі оподаткування, загальна сума доходу за 2013 рік складає 370868,00 гривень, за 2014 рік складає 933906, 00 гривень. В 2015-2016 роках перебував на загальній системі оподаткування, загальна сума доходу за 2015-2016 роки складає - 0,00 гривень. Проаналізувавши вищенаведену довідку суд приходить до висновку, що у 2015 році, зокрема станом на 15.07.2015 року позивач підприємницьку діяльність не здійснював, доходу не отримував, а тому правила ст.1198 ЦК України в даному випадку не можуть бути застосовані судом. У зв`язку з цим у задоволенні позовних вимог в цієї частині суд відмовляє. Щодо моральної шкоди . Відповідно дост.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за№ 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасно, у повній відповідності із законом, вирішувати справи, пов`язані із відшкодуванням такої шкоди. Крім цього, в п. З Постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі місцезнаходження: Моральна шкода полягає у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях позивача внаслідок ушкодження здоров`я (пункти 1,2 частини 2 статті 23 ЦК України). Судом встановлено, що фізичну біль позивач відчував не тільки при травмі, а також при численних операціях, подальшому лікуванні та щоденному пересуванні на травмованій нозі. Перенесені операції та лікування позивача проходили під великим ризиком для життя, оскільки позивач має штучний аортальний клапан у серці, що підтверджується випискою з історії хвороби №4115/13. Позивач тривалий час знаходився в гіпсі, без руху, використовував інвалідну коляску, потім - милиці. Позивач вимушений витрачати час, зусилля та кошти на лікування, оскільки назавжди залишився інвалідом. Позивач також відчув душевні страждання, пов`язані зі стресом під час отримання травми, душевні страждання, пов`язані з втратою нормальних життєвих звичаїв та роботи, необхідності зміни розпорядку життя та соціальних зв`язків. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 100 000 грн. Щодо судових витрат. Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що привела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення до справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Відповідно до частини 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів( договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила відповідну заяву. Враховуючи вищевикладене, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат:1) їх дійсність;2) необхідність;3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до пунктів 1,2,4,5,6,12 частини третьої ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Представництво інтересів [PERSON] в суді здійснював адвокат Коротков В.Д. на підставі договору про надання правової допомоги. В судовому засіданні 27 липня 2020 року позивач та його представник адвокат Коротков В.Д. заявляли що судові витрати понесені позивачем у зв`язку з розглядом цієї справи складають -18 319,80 гривень. На підтвердження суду надано Акти прийому передачі наданих послуг, квитанції до прибуткового касового ордеру.. Суд приймає до уваги положення частини 3 ст.141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі -10000,00 гривень. Суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг в суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. .

Outcome: partial