Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він зареєстрував приватне мале підприємство «Галактика» (далі - ПМП «Галактика») і являється його єдиним засновником та власником. 15 березня 2001 року Тернопільська міська рада надала ПМП «Галактика» в постійне користуванні 0,70 га землі по [ADDRESS] для будівництва 12-квартирного житлового будинку, згідно державного акту серія [NUMBER] від 26 квітня 2001 року. На цій земельній ділянці було збудовано: палевий фундамент по всій території; 6 гаражів 100% готовності: квартиру №7 загальною і площею 280 кв. м., 100% готовності; три квартири 50% готовності. У 2006 році від імені ПМП «Галактика» позивачем було укладено з ПП «Тернопільська фірма «Будівельник»» договір про спільне будівництво одного будинку. Використовуючи укладений договір, ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», не ставлячи позивача до відома, подала до Тернопільської міської ради заяву про отримання дозволу на будівництво на земельній ділянці не одного, а групи багатоквартирних будинків. 15 березня 2007 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради такий дискримінаційний незаконний дозвіл надав неправомірно. В подальшому це рішення виконавчого комітету визнано судом недійсним. Використовуючи дискримінаційну ситуацію, створену міською радою, маючи незаконні пільги, ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» на фундаменті ПМП «Галактика» самоправно розпочала будову групи багатоквартирних будинків, використовуючи їхні матеріали і конструктивні елементи, що були складовані на їхній території, при цьому знищила будову ПМП «Галактика». 24 квітня 2011 року Господарський суд порушив провадження у справі №10/Б-5022/1319/2011 про визнання банкрутом ПП «Тернопільська фірма «Будівельник». Частину землі ПМП «Галактика», площею 0,1652 га, добровільно віддало ОК «ЖБК «Головацького, 3, блок Б», ще частину землі самоправно захоплено кооперативом ОК «ЖБК «Головацького - 3 А». На залишку землі позивач вирішив продовжити будову 12-ти квартирного житлового будинку. Як засновник та власник ПМП «Галактика» він неодноразово звертався із заявами (клопотаннями) до відповідача про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування та будівництва 12-ти квартирного житлового будинку. 04 квітня 2016 року позивач подав заяву відповідачу про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування та будівництва 12-ти квартирного житлового будинку, а отримав незаконну та невмотивовану відмову поштою більше як через місяць за вихідним номером № 1209/08 від 26 квітня 2016 року. 16 серпня 2016 року [PERSON] подав таку ж заяву відповідачу про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування та будівництва 12-ти квартирного житлового будинку, а отримав незаконну та невмотивовану відмову поштою більше як через місяць 21 жовтня 2016 року за вихідним номером №2596/08 від 14 жовтня 2016 року. 10 листопада 2017 року постановою Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/12204/16-а визнано протиправною відмову Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, оформлену листом від 14 вересня 2016 року за №2596\\08 за підписом заступника міського голови Остапчук В.О. з питань діяльності виконавчих органів влади, винести звернення ПМП «Галактика» від 16 серпня 2016 року щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12-ти квартирного житлового будинку на розгляд сесії Тернопільської міської ради. Протиправною відмовою, а також протиправними діями, які направленні для прийняття цього рішення про відмову, відповідач принизив честь, гідність, ділову репутацію [PERSON] та ділову репутацію ПМП «Галактики», обмежив його у визнанні, реалізації та користуванні своїми правами і свободами, шляхом дискримінації його за ознакою меншовартості, внаслідок чого відповідач заподіяв йому моральну шкоду. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає глибиною душевних та фізичних страждань, погіршенням своїх здібностей та позбавленням його можливостей їх реалізації. Позивач, як засновник ПМП «Галактика» та забудовник, втратив довіру з боку пайовиків його підприємства, втратив ділову репутацію заснованого ним підприємства, що в результаті призвело до зміни звичного способу життя, налагоджених стосунків із пайовиками, партнерами по роботі та знайомими, що змусило його уникати контактів з ними, хвилюватися за втрату своєї репутації та вживати додаткових зусиль для її відновлення, що негативно відобразилось на самопочутті та здоров`ї позивача. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає іншими обставинами, які мають істотне значення для нього: невизначеністю ситуації, стурбованістю і тривогою через те, що ситуація триває довго, глибоким відчуттям несправедливості, нескінченістю судових спорів, зазнав розчарування та страждання. З урахуванням викладеного [PERSON] просить суд встановити, що протиправною відмовою відповідача, яка оформлена листом від 14 вересня 2016 року за №2596\\08 за підписом заступника міського голови Остапчук В.О. з питань діяльності виконавчих органів влади винести на розгляд сесії Тернопільської міської ради його звернення в інтересах ПМП «Галактика» від 16 серпня 2016 року щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12-ти квартирного житлового будинку, а також протиправними діями, які направлені для прийняття рішення про відмову, відповідач принизив честь, гідність, ділову репутацію позивача та ділову репутацію ПМП «Галактики», обмежує позивача у визнанні, реалізації та користуванні своїми правами і свободами, шляхом дискримінації його за ознакою меншовартості; стягнути з відповідача моральну шкоду на суму 200 000 грн.; стягнути судові витрати на суму 92 000 грн. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2019 року прийнято до провадження справу за позовом [PERSON] до Тернопільської міської ради про відшкодування моральної шкоди, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 19 лютого 2019 року судом зареєстровано клопотання позивача про залучення до участі в справі № 607/6092/18 співвідповідача - Державну казначейську службу України, яке судом задоволено 07 березня 2019 року. В якості співвідповідача в даній справі залучено Державну казначейську службу України. 07 березня 2019 року [PERSON] подано до суду доповнення позовної заяви, в якій він зазначає, що предмет його позову становить матеріально-правову вимогу до відповідачів про відшкодування моральної шкоди. Для справедливої сатисфакції, враховуючи вимоги розумності та справедливості за завдану моральну шкоду, позивач визначив суму до стягнення в розмірі 200 000 грн. Також [PERSON] заподіяно майнову шкоду - збитки у вигляді витрат, які він зробив та мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Для відновлення своїх прав позивач сплатив судовий збір на суму 1378 грн. по справі № 607/12204/16-а, який Державна казначейська служба спеціально не хоче йому повертати з надуманих мотивів. Управління державної казначейської служби у м. Тернополі своїми листами від 06 квітня 2018 року за № 06-09/309, від 18 червня 2018 року за № 06-08/547, № 06-08/758 необґрунтовано і невмотивовано відмовляє позивачу у стягненні суми судового збору, посилаючись на те, що виконавчий комітет Тернопільської міської ради немає відкритого рахунку, а також безпідставно вимагає виконавчого листа та заміни сторони з надуманих мотивів. За вказаних обставин, [PERSON] просить стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду на суму 200 000 грн., 1378 грн. майнової шкоди та 92 000 грн. судових витрат. 20 березня 2019 року представник відповідача Тернопільської міської ради подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що зазнав дискримінації прямої і непрямої, внаслідок невинесення на розгляд сесії Тернопільської міської ради заяви ПМП «Галактика» про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12-тиквартирного житлового будинку, що жодним чином не відповідає обставинам справи. Відповідно до рішення Тернопільської міської ради від 30 березня 2010 року за № 5/33/18 відділу використання земельних ресурсів було надано повноваження розглядати та надавати відповіді юридичним і фізичним особам на звернення, пов`язані з вилученням та наданням земельних ділянок, які відповідно до вимог чинного законодавства немає можливості задовольнити. Так, на звернення ПМП «Галактика» було надано відповідь про відсутність можливості задовольнити заяву, оскільки заявником не було додано певних документів, а саме: документу, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться на даній земельній ділянці, копії технічного паспорту, довідки ДФС про відсутність заборгованості по сплаті податку на земельну ділянку. Витребовування даних документів є необхідним на виконання рішення сесії Тернопільської міської ради від 26 квітня 2013 року за № 6/31/91 «Про затвердження переліків документів, які необхідно долучати до проектів рішень міської ради для вирішення земельних питань суб`єктам господарювання та громадянам міста Тернополя». Позивач не розмежував та не обґрунтував стягнення моральної шкоди у зв`язку з тим, що зазнав дискримінації чи внаслідок приниження честі, гідності та ділової репутації та фактично ототожнив себе з юридичною особою ПМП «Галактика». Жодного медичного висновку про заподіяння моральної шкоди позивач не подав. Цимбалюком О.Д. подано юридично необґрунтований та неспіврозмірний розрахунок моральної шкоди та судових витрат. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Поморянський В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Тернопільської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Щодо вимоги про стягнення матеріальної шкоди зазначила, що судовий збір, який сплачено позивачем по іншій справі, не може розцінюватись як завдана шкода. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 13 липня 1998 року зареєстровано юридичну особу Приватне мале підприємство «Галактика» (дата запису 02 червня 2009 року), засновником є [PERSON] (а.с. 10-12). Як слідує із рішення Арбітражного суду Тернопільської області від 18 березня 1994 року (справа № 711-6), вирішено вважати договір № 8 від 06 жовтня 1991 року, укладений між Тернопільським експериментальним виробничим об`єднанням радіоелектроніки і техніки та малим підприємством «Галактика» м. Тернопіль на будівництво житлового будівництва по [ADDRESS] розірваним та зобов`язати Тернопільське експериментальне виробниче об`єднання радіоелектроніки і техніки в двохтижневий строк передати малому підприємству «Галактика» м. Тернопіль незавершене будівництво по [ADDRESS] (а.с. 13-14). Із акту № 4 від 22 березня 1994 року, складеного комісією в складі директора ПМП «Галактика» [PERSON] , заступника директора ПМП «Галактика» Цимбалюка С.О., заступника генерального директора Тернопільського експериментального виробничого об`єднання радіоелектроніки і техніки (ТЕВОРЕТ) Борецького М . М. і інженера ТЕВОРЕТ, слідує, що згідно рішення Арбітражного суду Тернопільської області від 18 березня 1994 року по справі № 711-6 Тернопільське експериментальне виробниче об`єднання радіоелектроніки і техніки передало, а ПМП «Галактика» прийняло незавершену будову дванадцятиквартирного будинку по вул. Головацького, 3 балансовою вартістю 156436 крб. в цінах 1992 року (а.с. 15). Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] , виданого Тернопільською міською Радою народних депутатів 26 квітня 2001 року, приватному малому підприємству «Галактика» ([ADDRESS]) надано у постійне користування 0,7000 га землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для будівництва та обслуговування 12-квартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до рішення 16 сесії 3 скликання Тернопільської міської Ради народних депутатів від 15 березня 2001 року (а.с.16-19). Згідно таблиць № 1 та № 2 вбачається, що між ПМП «Галактика», ОК «ЖБК Головацького, 3а», ОК «ЖБК Головацького, 3 блок Б», ОСББ «Богуслава», ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» та органом місцевого самоврядування мали місце спори щодо земельної ділянки, яка надана ПМП «Галактика» в постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] , виданого Тернопільською міською Радою народних депутатів 26 квітня 2001 року. Також мали місце спори щодо правомірності договорів оренди земельної ділянки за вказаною вище адресою (а.с. 20-21). Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2017 року позов ПМП «Галактика» до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Остапчук В.О. , відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради, начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною відмову Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, оформлену листом від 14 вересня 2016 року за №2596\\08 за підписом заступника міського голови В.О. Остапчук з питань діяльності виконавчих органів влади, винести звернення ПМП «Галактика» від 16 серпня 2016 року щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12-ти квартирного житлового будинку. Зобов`язано відділ земельних ресурсів Тернопільської міської ради підготувати та подати в установленому законом порядку на розгляд сесії Тернопільської міської ради проект рішення щодо звернення ПМП «Галактика» від 16 серпня 2016 року про надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12 квартирного житлового будинку за адресою [ADDRESS] (а.с. 22-27). Змістом цього рішення встановлено, що клопотання позивача від 16 серпня 2016 року щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12-ти квартирного житлового будинку, розглянуте органом, до повноважень якого не віднесено вирішення цих питань, тобто неповноважним органом, а відтак відмова Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, оформлена листом від 14 вересня 2016 року за №2596\\08 за підписом заступника міського голови В.О. Остапчук з питань діяльності виконавчих органів влади, винести звернення ПМП «Галактика» від 16 серпня 2016 року щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12-ти квартирного житлового будинку - є протиправною. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак, проаналізувавши надані докази вважаю, що до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень встановлено ст. 56 Конституції України. Положеннями ст.ст. 16, 23 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України). Таким чином, спірні правовідносини регулюються ст. 1174 ЦК України, що передбачає відшкодування шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу місцевого самоврядування. Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову або службову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на орган місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цього органу. В ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» визначено, що дискримінація - це ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Пряма дискримінація - ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Статтею 15 цього Закону передбачено, що особа має право на відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданих їй унаслідок дискримінації. Порядок відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди визначається Цивільним кодексом України та іншими законами. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечується те, що [PERSON] , як фізична особа, діючи в інтересах ПМП «Галактика», неодноразово звертався до суду з приводу захисту порушеного права, оспорював правомірність використання наданої органом місцевого самоврядування земельної ділянки в постійне користування за адресою: [ADDRESS] . Судові спори з приводу використання земельної ділянки за вищевказаною адресою тривають і на час розгляду цього спору. Позивач посилається на те, що він мав намір отримати від органу місцевого самоврядування дозвіл на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки по [ADDRESS] для подальшого присвоєння тій частині земельної ділянки, яка залишилася і перебуває у постійному користуванні ПМП «Галактика», окремого кадастрового номера та подальшої реєстрації земельної ділянки. Орган місцевого самоврядування всупереч закону, відмовив позивачу в розгляді такого звернення, а тому він був змушений звернутися до суду, який встановив протиправність таких дій. Суд вважає, що у виниклому спорі мають місце ознаки прямої дискримінації, оскільки житлово-будівельні кооперативи, згідно переліку, який вказано [PERSON] , у поданих ним таблицях, реалізували своє право на користування земельною ділянкою, яка була передана у постійне користування ПМП «Галактика». Водночас, звернення [PERSON] , який діяв в інтересах ПМП «Галактика», було відхилено у спосіб, не встановлений законом, що констатовано судовим рішенням. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2017 року визнано протиправною відмову Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, оформлену листом від 14 вересня 2016 року за №2596\\08 за підписом заступника міського голови В.О. Остапчук з питань діяльності виконавчих органів влади, винести звернення ПМП «Галактика» від 16 серпня 2016 року щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12 квартирного житлового будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування заданої позивачу моральної шкоди. Разом з тим, враховуючи глибину фізичних та духовних страждань позивача, ступінь вини відповідача, вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що грошова сума, яка підлягає стягненню на користь [PERSON] , повинна становити 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до підпункту 2 пункту 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ 03.08.2011 №845 (у редакції Постанови КМУ 30.01.2013 №845, далі - Порядок) - казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Пунктом 36 Порядку передбачено, що у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені в пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду. Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом п`яти робочих днів після надходження документів про їх надходження. Таким чином, територіальний орган Державної казначейської служби України є уповноваженим державою органом, що здійснює списання коштів місцевого бюджету на виконання судових рішень про відшкодування шкоди, заподіяної фізичним особам, внаслідок незаконних дій (бездіяльності). Щодо вимог позивача про встановлення обставин, а саме, що відповідач принизив честь, гідність, ділову репутацію [PERSON] та ділову репутацію ПМП «Галактики, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки належних та допустимих доказів на обґрунтування такої вимоги суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. В обґрунтування стягнення майнової шкоди позивачем надано: ухвалу суду по справі № 607/12204/16-а від 15 травня 2018 року, якою заяву ПМП «Галактика» задоволено. Роз`яснено, що постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/12204/16-а від 10 листопада 2017 року, в частині, з якого саме рахунку підлягає до стягнення сплачена стягувачем сума судового збору з боржника - Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, за умови відсутності у останнього відкритих рахунків в Управлінні державної казначейської служби України в м. Тернополі Тернопільської області, слід розуміти, наступним чином: в ході здійснення провадження з примусового виконання рішення суду, в порядку ЗУ «Про виконавче провадження», а саме на орган примусового виконання рішення покладається обов`язок віднайти джерела фінансування виплат боржника за рахунок бюджетних асигнувань, й з цих коштів має бути виконане рішення суду про стягнення судового збору (а.с. 193-194); виконавчий лист по справі № 607/12204/16а, виданий Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області 10 липня 2018 року, в якому зазначено про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Тернопільської міської ради на користь ПМП «Галактика» 1378 грн. сплаченого при зверненні до суду судового збору (а.с. 195-196); заяву [PERSON] до Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області від 06 серпня 2018 року про стягнення з бюджету Тернопільської міської ради в користь ПМП «Галактика» 1378 грн. судового збору (а.с.197); листи Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області № 06-08/547, № 06-08/758 від 18 червня 2018 року про повернення без виконання вищевказаної заяви та виконавчого листа (а.с. 198-201). З наведеного вбачається відсутність спору про відшкодування матеріальної шкоди, йдеться про невиконання судового рішення в частині стягнення судових витрат. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Основи організації та діяльності Державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів Державної виконавчої служби визначаються Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі Закон). Згідно ст.ст. 1, 2 Закону, Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону виконання рішень, перелік яких встановлено законом, покладається на державних виконавців. Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, безпосередньо визначаються Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 1 указаного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу та здійснюється державними виконавцями на підставі виконавчих документів, у тому числі й виконавчих листів, що видаються судами. Таким чином, процедура стягнення судового збору чітко визначена, а тому невиконання рішення суду в частині стягнення судового збору не може трактуватися як завдана матеріальну шкода. Такі вимоги [PERSON] є безпідставними та до задоволення не підлягають. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. Відсутність будь-яких документів на підтвердження понесених витрат є підставою для відмови у їх стягненні.

Outcome: partial