Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, просить зняти арешт з належного йому рахунку, відкритого в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк», який був накладений постановою державного виконавця Лазюка Д.М. від 17.07.2019 р., в ході виконавчого провадження ВП № 49834896 по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-61-1/10, виданого 27.07.2010 р. Печерським районним судом міста Києва. Свої вимоги обґрунтовує відмовою державного виконавця знімати арешт. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.11.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження в справі. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відзиву на позовну заяву до суду не подано. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Суду надано документи, які свідчать, що протягом січня 2016 р. - листопада 2019 р. у провадженні Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження ВП № 49834896 з примусового виконання виконавчого листа № 22-61-1/10, виданого 23.07.2010 р. Печерським районним судом міста Києва, про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю Zosimal Investmens Limited суми в розмірі 1 299 894,98 грн; постановою старшого державного виконавця Кравцової О.С. від 19.01.2016 р. про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження ВП № 49834896; постановою державного виконавця Лазюка Д.М. від 17.07.2019 р. про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Ощадбанк», Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Публічного акціонерного товариства «ПУМБ», Акціонерного банку «Укргазбанк», Акціонерного товариства «Прокредит Банк», Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк», Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», та належать боржнику [PERSON] ; постановою державного виконавця Лазюка Д.М. від 09.08.2019 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] ; постановою державного виконавця Лазюка Д.М. від 08.11.2019 р. про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчий лист № 22-61-1/10, виданий 23.07.2010 р. Печерським районним судом міста Києва, про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю Zosimal Investmens Limited суми в розмірі 1 299 894,98 грн повернуто стягувачу. Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин 1-3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює питання зняття арешту з майна, визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Частиною п`ятою означеної статті, на яку посилається позивач, як на підставу свої вимог, передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Втім, пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою № 5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства при розгляді позовів про зняття арешту з майна надав судам низку роз`яснень стосовно застосування законодавства при розгляді позовів про зняття арешту з майна. Так, згідно пункту першого цього Пленуму у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно пункту другого означеного Пленуму позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Враховуючи вкладене, оскільки позов пред`явлено до органу державної виконавчої служби, суд приходить до висновку, що позов заявлено до неналежного відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed