Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за ним як за спадкоємцем померлої [PERSON] в порядку спадкування право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії [NUMBER]від 12.07.1999 року, яка перебувала у колективній власності КСП «Урожай», що розташована на території Яснозірської сільської ради розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що [INFO] померла його мама [PERSON], якій належало право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії [NUMBER] від 12.07.1996 року, яка перебувала у колективній власності КСП «Урожай», що розташована на території Яснозірської сільської ради розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах. Позивач є спадкоємцем померлого в силу ст. 529 ЦК України (1963 року), спадщину прийняв, вступивши в оперативне управління майном. Однак, при зверненні до нотаріальної контори, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено. З метою захисту своїх спадкових прав, позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились, у зв'язку з чим справа розглянута згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник позивача подала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги, викладені в позові підтримала, а справу просила розглянути без участі сторони позивача. Представник відповідача Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області також надав суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Представник відповідача Віньковецької районної державної адміністрації Віньковецького району Хмельницької області у судове засідання не з'явився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання. Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] у с. Яснозіря Віньковецького району Хмельницької області померла [PERSON], якій належало право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії [NUMBER] від 12.07.1996 року, яка перебувала у колективній власності КСП «Урожай», що розташована на території Яснозірської сільської ради площею 2,23 в умовних кадастрових гектарах (довідка відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 07.09.2018 року № 31-22-0.20-628/104-18), після чого на вказане майно відкрилась спадщина. Син померлої [PERSON] в силу ч. 2 ст. 529 ЦК України (1963 року) є спадкоємцем померлого за законом першої черги, прийняв спадщину, вступивши в оперативне управління майном (свідоцтво про народження позивача серії [NUMBER] від 10.08.1956 року, довідка Яснозірської сільської ради № 445 від 13.08.2018 року). Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. ст. 524, 529 ЦК України (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як вбачається із повідомлення приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області Макарової Н.В. № 163/02-31 від 18.09.2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Згідно ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (най). Також згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З аналізу наведених правових норм, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через смерть спадкодавця, хоча право померлої на земельну частку (пай) закріплено сертифікатом серії [NUMBER], виданим 12.07.1996 року і ніким не оспорено. Позивачем не висувалась вимога про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем, хоча її їм'я та прізвище звучить в різних документах по різному: у довідці Держгеокадастру та книзі реєстрації сертифікатів «[PERSON]», в Державному акті «[PERSON]», в свідоцтві про смерть та в довідках Яснозірської сільської ради - «[PERSON]», в свідоцтві про народження позивача - «[PERSON]». Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 року допускається у позовному провадженні розгляд юридичних фактів, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Таку вимогу позивач не ставить, суд в силу ст. 13 ЦПК України позбавлений ініціативи у вирішенні вказаного факту, проте із представлених суду позивачем доказів на території Яснозірської сільської ради інша особи із зазначеними анкетними даними не проживала, що підтверджено довідкою № 67 Яснозірської сільської ради та заявою [PERSON], тому у суду не виникає сумніву в особі спадкодавця і пов'язаних з цією особою правовідносинах. На підставі викладеного, позивач довів підстави та предмет позову, тому за ним слід визнати право на земельну частку (пай), розташовану на території Яснозірської сільської ради.

Outcome: approved