Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 10.01.2008 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки, житлового будинку по вул.Сонячна, 40, с.Тростянчик, Тростянецького району Вінницької області. Він являється спадкоємцем по заповіту щодо майна [PERSON] Позивач вчасно прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори, частину спадкового майна, а саме земельну ділянку, оформив через нотаріальну контору, однак при оформленні житлового будинку отримав відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому він змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул.Сонячна, 40, с.Тростянчик, Тростянецького району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнають, не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок, що розташований по вул.Сонячна, 40, с.Тростянчик, Тростянецького району Вінницької області за [PERSON] та просять справу розглянути в їх відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Згідно із ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно ч.1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ №103781, виданого 11.01.2008 року та зареєстрованого виконкомом Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] померла 10.01.2008 року.(а.с.6). При житті [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповіла [PERSON], заповіт складений 18.04.2003 року, зареєстрований в реєстрі №33(а.с.9). Факт того, що позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с.10) та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що належала спадкодавцеві [PERSON]І.(а.с.8). . Відповідно до довідки №954 від 05.10.2016 року, виданої виконкомом Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області підтверджено, що померла [PERSON] на день смерті проживала в [INFO](бувша Петровського) 40, Тростянецького району Вінницької області. До складу спадкового майна входить земельна ділянка, майновий пай, ощадний вклад, житловий будинок з погосподарськими спорудами в с.Тростянчик, вул.Сонячна(бувша Петровського) 40, Тростянецького району, який станом на 15.04.1991 року відносився до групи колгоспних дворів за даними погосподарської книги №8 за 1991-1995 роки, членами двору була лише [PERSON]І.(а.с.7). З відповіді відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] за №516/02-17 від 21.10.2016 року випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], однак за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.5). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 03.10.2016 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Тростянчик, вул.Сонячна, 40 Тростянецького району Вінницької області, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 89,3кв.м., житловою площею 54,6кв.м., допоміжною площею 34,7кв.м.(а.с.12-21). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме на цілий житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в с.Тростянчик, вул.Сонячна, 40 Тростянецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, позивач дійсно являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], вчасно звернувся до нотаріальної контори, та має всі підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved