Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності його матері [PERSON], яка померла 24 липня 2014 року, двох земельних ділянок площею по 3,768 га кожна, розташованих на території Михайло-Ганнівської сільської ради Конотопського району, на підставі державних актів на право приватної власності на землю відповідно серії Р2 № 682351 та серії Р2 № 682350, виданих 28 серпня 2002 року Михайло-Ганнівською сільською радою, та визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на спірні земельні ділянки, посилаючись на те, що після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаних земельних ділянок, розташованих на території Михайло-Ганнівської сільської ради. Він та його сестри [PERSON], [PERSON], треті особи у справі, є спадкоємцями померлої як за законом, так і за заповітом. Він прийняв спадщину, про що подав приватному нотаріусу [PERSON] заяву, його сестри відмовились від прийняття спадщини. Однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спірні земельні ділянки, оскільки державні акти на право приватної власності на землю серії Р2 № 682351 та серії Р2 № 682350, видані 28 серпня 2002 року Михайло-Ганнівською сільською радою, містять виправлення та дописки: в обох державних актах в графі кормових угідь закреслено 3,768, а в графі ріллі дописано 3,768. Тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник відповідача: Михайло-Ганнівської сільської ради [PERSON], сільський голова, проти позову не заперечує, пояснив, що зазначені в позові земельні ділянки, на які Михайло-Ганнівською сільською радою видані державні акти на право приватної власності на землю серії Р2 № 682351 та серії Р2 № 682350, дійсно належать померлій [PERSON], а позивач є її спадкоємцем. Треті особи: управління Держземагентства в Конотопському районі, приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі, управління Держземагентства в Конотопському районі при винесенні рішення покладається на розсуд суду, приватний нотаріус [PERSON] проти позовних вимог не заперечує, покладається на розсуд суду (а.с.32,35). Треті особи: [PERSON] та [PERSON] також в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позов підтримують, просять його задовольнити, заперечень не мають (а.с.33,34). Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 24 липня 2014 року в м. Конотопі (а.с.8). В державних актах на право приватної власності на землю серії Р2 № 682350 та серії Р2 № 682351, виданих 28 серпня 2002 року Михайло-Ганнівською сільською радою, зазначено, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Конотопської райдержадміністрації від 13 серпня 2002 року №332 передано у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно площею 3,768 га та 3,768 га, розташовані на території Михайло-Ганнівської сільської ради. В цих державних актах в розділі Кількісна характеристика земель, переданих у приватну власність в графі кормових угідь мається закреслення 3,768 та дописування в графі ріллі - 3,768 (а.с.10,11). Відповідно до витягів про грошову оцінку земельних ділянок по корегуванню схем поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) та уточненню вартості і розміру земельної частки (паю) по КАП Полісся, право власності на які посвідчує державні акти серії Р2 № 682350 та серії Р2 № 682351, [PERSON], яка померла 24 липня 2014 року, є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 37800 кв.м та 37800 кв.м (сільськогосподарські угіддя - рілля площею 3,768 га, сільськогосподарських угідь- сіножаті немає)), місцезнаходження Михайло-Ганнівська сільська рада, нормативна грошова оцінка кожної земельної ділянки станом на 24.07.2014 56390,92 грн. (а.с.14,15). В повідомленні управління Держземагентства в Конотопському районі зазначено, що [PERSON] були видані державні акти на право приватної власності на землю серії Р2 № 682351 на земельну ділянку загальною площею 3,768 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайло-Ганнівської сільської ради, про що свідчить запис в книзі записів державних актів №105 від 28.08.2002, та серії Р2 № 682350 на земельну ділянку загальною площею 3,768 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайло-Ганнівської сільської ради, про що свідчить запис в книзі записів державних актів №104 від 28.08.2002(а.с.32). З розяснень приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що [PERSON] має намір оформити спадщину на дві земельні ділянки розмірами 3,768 га та 3,768 га, належних [PERSON] на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії Р2 № 682351 та серії Р2 № 682350, виданих 28 серпня 2002 року Михайло-Ганнівською сільською радою. Дані акти мають незастережене виправлення та дописку, а саме: в графі кормових угідь закреслено 3,768, а в графі ріллі дописано 3,768. У звязку з викладеним видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки немає можливості. Для вирішення питання оформлення спадщини за заповітом на вищезазначені земельні ділянки він має право звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.19,20). Таким чином, можливо встановити факт належності вищевказаних земельних ділянок померлій [PERSON], проти чого не заперечує і представник відповідача. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасникіів цивільних відносин. В ч.2 ст.1236 ЦК України визначено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. В свідоцтві про народження [PERSON], який народився 28 серпня 1955 року в с. Михайло-Ганнівка, матірю вказана [PERSON] (а.с.9). Згідно заповіту, посвідченого 2 лютого 2007 року секретарем Михайло-Ганнівської сільської ради в р. за № 5, [PERSON] заповіла земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с.Михайло-Ганнівка, та все інше майно дітям: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], в рівних частинах (а.с.7). В довідці виконкому Михайло-Ганнівської сільської ради зазначено, що [PERSON], яка помер 24 липня 2014 року, постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. Спадкоємцями за заповітом є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Від імені [PERSON] секретарем сільської ради 2 лютого 2007 року посвідчено заповіт за р.№ 5, який на день смерті [PERSON] не змінений і не скасований. Заборони на майно померлої по Михайло-Ганнівській сільській раді не зареєстровано (а.с.20). За повідомленням приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу [PERSON], після померлої 24 липня 2014 року [PERSON] заведена спадкова справа №237/2014 на підставі заяв про відмову від прийняття спадщини за заповітом, поданих [PERSON] та [PERSON] Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] 29 грудня 2014 року подав заяву про прийняття спадщини (а.с.35). Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень ч.3 ст.1268, ст.1270 ЦК України за позивачем можливо визнати право власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, проти чого не заперечує і відповідач.

Outcome: approved