Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів. Вказував, що між ним та відповідачем - Львівським національним медичним університетом ім.Д.Галицького (надалі ЛНМУ) - було укладено договір про надання освітньої послуги, за яким навчальний заклад зобов'язувався надати студенту навчальну послугу на рівні державних стандартів освіти. Разом з тим, така послуга надавалась позивачу неналежно, низької якості, що призвело до його відрахування з університету. Вважає, що такими діями відповідач порушив його права як споживача, крім того, наказ про відрахування постановлено з порушенням вимог чинного законодавства, всупереч Положенню про організацію освітнього процесу у ЛНМУ та без погодження з органом студентського самоврядування. Такими діями відповідача [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яка спричинила погіршення стану здоров'я, моральні страждання, необхідність істотно змінити звичний порядок життя у зв'язку із поступленням до іншого навчального закладу та переїздом. У зв'язку з викладеним, просив скасувати наказ про відрахування, поновити його на навчанні та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надала пояснення по суті позову, просила задовольнити позовні вимоги. Представники відповідача надали письмові заперечення проти позову, в судовому засіданні підтримали ці заперечення та пояснили, що [PERSON] не засвоїв матеріал важливої навчальної дисципліни, яка виноситься на державну атестацію. Внаслідок цього студент не був допущений до екзаменаційної сесії, не вжив заходів для погашення заборгованості, не дав згоди на проходження повторного курсу дисципліни «Патологічна фізіологія», що призвело до його відрахування. Відрахування [PERSON] було проведено з дотриманням вимог чинного законодавства, за наказом ректора ВНЗ, погодженим у встановленому порядку з органом студентського самоврядування. Твердження позивача про неналежну якість освітніх послуг, що надаються університетом, нічим не доведені і спростовуються високими рейтингами, які навчальний заклад демонструє серед інших ВНЗ. Просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову немає. Так, судом встановлено, що 01 вересня 2014 року між [PERSON] та ЛНМУ в особі ректора [PERSON] було укладено договір С 25/14 про надання освітніх послуг. Наказом ректора ЛНМУ №1644-ст від 16.12.2016 року [PERSON], студента 3 курсу (5 семестр) було відраховано за невиконання начального плану. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на вказані вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо неналежної якості наданих йому відповідачем освітніх послуг не доведені належними та допустимими доказами. Так, у відповідності до п.2.1. укладеного між сторонами договору виконавець - ЛНМУ - зобов'язується надати замовнику - позивачу [PERSON] - освітню послугу на рівні державних стандартів освіти. Сторони визнали в своїх поясненнях та запереченнях ту обставину, що протягом 5-го навчального семестру 2016-2017 навчального року (з вересня по грудень 2016 року) відповідачем проводились навчальні заняття у формі лекцій та практичних занять, в т.ч. з дисципліни «Патологічна фізіологія». Крім пояснень представників сторін, ця обставина підтверджується поясненнями свідка [PERSON] та копіями журналів обліку відвідувань та успішності студентів стоматологічного факультету, кафедри патологічної фізіології ЛНМУ. З вказаного журналу також вбачається, що в період з 07.09.2016 року по 14.12.2016 року студент [PERSON] був присутнім на всіх п'ятнадцяти практичних заняттях впродовж навчального семестру, з яких на чотирнадцяти заняттях отримав незадовільну оцінку. Вказана обставина, на думку суду, не свідчить про надання ЛНМУ неякісної освітньої послуги з даного предмету позивачу [PERSON] Про це свідчить, зокрема, та обставина, що інші студенти, які навчались одночасно з [PERSON] в одній групі, та отримували той же обсяг знань в того ж викладача і в тій же формі, засвоїли навчальний матеріал та пройшли підсумковий контроль з предмету «Патологічна фізіологія». При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що позивач [PERSON] на протязі семестру не звертався до викладача з навчальної дисципліни «Патологічна фізіологія» [PERSON] або до інших викладачів відповідної кафедри для виправлення незадовільних оцінок, також не звертався до адміністрації ВНЗ із скаргами на незадовільний рівень викладання предмета чи на упереджене ставлення до себе з боку викладачів. Показання свідка [PERSON] про неналежну якість освітньої послуги, що надавалась її сину [PERSON] відповідачем, не спростовують висновків суду, оскільки свідок не є фахівцем у галузі оцінювання якості освіти і її висновки з цього приводу не є компетентними. В той же час, фактичні обставини, повідомлені свідком, підтверджують обставини справи, встановлені судом на підставі оцінки інших доказів. Не спростовує висновків суду також і та обставина, що через два місяці після відрахування з ЛНМУ позивач поступив на навчання до іншого ВНЗ, а саме до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет». В той же час, надана відповідачем аналітична довідка Центру тестування при Міністерстві охорони здоров'я, засвідчує відносно високий рейтинг ЛНМУ серед інших профільних навчальних закладів, в т.ч. за наслідками моніторингу результатів ліцензованого інтегрованого іспиту «Крок 1 «Стоматологія». З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення його прав споживача внаслідок надання освітньої послуги неналежної якості, у зв'язку з чим підстав для задоволення позову, в т.ч. і в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 100000 грн. суд не вбачає. Щодо оцінки наказу №1644-ст від 16.12.2016 року про відрахування [PERSON], на незаконність якого посилається позивач, суд прийшов до наступних висновків. З Положення про організацію освітнього процесу у Львівському національному медичному університеті ім.Данила Галицького, затвердженого 18.02.2015 року (в редакції, що діяла на момент видачі оспорюваного наказу, надалі - Положення) вбачається, що здобувач вищої освіти може бути відрахований з університету за академічну неуспішність (п.5.6 Положення). Зі змісту названого пункту вбачається, що одним з проявів академічної неуспішності є випадок, коли студент не ліквідував академічної заборгованості у встановлений термін. Такий висновок суду ґрунтується на аналізі відповідного абзацу п.5.6 Положення, в якому окремі самостійні випадки (прояви) академічної неуспішності перераховані в дужках та відокремлені розділовим знаком «крапка з комою». Зокрема, Положення відносить до академічної неуспішності такі самостійні випадки, кожен з яких може бути підставою для відрахування студента: 1) отримання оцінки «незадовільно» («F», «FX» за шкалою ECTS) за результатами семестрового контролю з двох і більше навчальних дисциплін; 2) у випадку отримання незадовільної оцінки з однієї дисципліни після трьох спроб складення екзамену; 3) якщо студент не ліквідував академічну заборгованість у встановлений термін; 4) якщо студент не пройшов державної атестації. У даному випадку суд прийшов до висновку, що у студента [PERSON] виникла академічна заборгованість з предмета «Патологічна фізіологія», оскільки на протязі семестру він отримував з цього предмету незадовільні оцінки, які не виправив. На момент останнього практичного заняття з «Патологічної фізіології» 14.12.2016 року [PERSON] не набрав достатньої кількості балів для складення диференційованого заліку, і у відповідності до п.3.7.5, 3.7.5.5 Положення отримав оцінку «F» за шкалою ECTS. Наслідком цього є недопущення студента до складання екзаменаційної сесії. Екзаменаційна сесія для студентів 3-го курсу стоматологічного факультету ЛНМУ в 2016-2017 рр. розпочиналась з 16 грудня 2016 року, що підтверджується відповідним графіком, наданим суду відповідачем. Таким чином, позивач [PERSON], маючи академічну заборгованість, не ліквідував її до початку екзаменаційної сесії (тобто у встановлений термін). Крім того, як підтвердили сторони в своїх поясненнях, позивач не звертався ні до представників кафедри патологічної фізіології, ні до адміністрації ВНЗ, з будь-якими заявами, клопотаннями, тобто не вживав заходів для ліквідації академічної заборгованості до 16.12.2016 року, чи для встановлення іншого строку для її ліквідації. З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що відрахування позивача [PERSON] відбулось у відповідності до діючого Положення про організацію навчального процесу, і оспорюваний позивачем наказ №1644-ст. повністю відповідає вимогам п.5.6. Положення. В той же час, тлумачення Положення, яке сторона позивача наводить у позові, усних та письмових поясненнях, в т.ч. в промові в судових дебатах, суд вважає помилковим, та таким, що суперечить змісту даного нормативного акта. Що стосується погодження відрахування [PERSON] з органом студентського самоврядування, то таке погодження було отримано у відповідності до п.7.3.3 Статуту ЛНМУ та п.3.2 Положення про студентське самоврядування ЛНМУ (в редакціях, які діяли станом на грудень 2016 року), і дана обставина підтверджується протоколом №11 від 14.12.2016 року. На спростування вказаного протоколу позивачем наведено виключно припущення, які не підтверджено жодними доказами. З урахуванням всієї сукупності встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] недоведені, і підстав для їх задоволення немає.

Outcome: dismissed