Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що 08.08.2015 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок із господарськими спорудами по вул.[PERSON],690 в с.Тернавка Герцаївського району Чернівецької області. За життя [PERSON] склала заповіт і заповіла йому все належне майно. Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими спорудами по вул.[PERSON],690 в с.Тернавка Герцаївського району Чернівецької області. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, однак у заяві представника позивача від 22.04.2016 року останній просив справу розглядати у їх відсутності, позов задовольнити повністю. Відповідач Тернавська сільська рада Герцаївського району в судове засідання свого представника не направила, однак подала суду заяву від 22.04.2016 року про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. Судом встановлено, що 08.08.2015 року померла [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-МИ №150622 виданого виконавчим комітетом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. За життя остання 20.02.2005 року склала заповіт, відповідно до якого все майно, яке їй буде належати на день смерті, заповіла [PERSON] Відповідно до даних Тернавської сільської ради після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами по вул.[PERSON],690 в с.Тернавка Герцаївського району Чернівецької області. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель, і відповідно до запису в погосподарській книзі Тернавської сільської ради рахується за [PERSON] з 1955 року. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований з 1955 року в сільській раді за [PERSON] то з того часу остання була власником цього житлового будинку. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. (ч.1 ст.1223 ЦК України). Частинами 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Позивач 27.02.2016 року звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та 06.03.2016 року останнім було отримано свідоцтва про право на спадщину за заповітом в частині земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, які належали померлій [PERSON], тобто спадкодавцю. А постановою приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] від 27.02.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за №690, що розташований по вул.[PERSON] в с.Тернавка Герцаївського району Чернівецької області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність спадкодавцеві [PERSON] права власності на зазначене нерухоме майно. Інших спадкоємців які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, після смерті [PERSON]судом не встановлено. Наведені вище обставини підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи №85/2015 до майна померлої 08.08.2015 року [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність у позивача [PERSON] права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст.1216, 1223, ч.ч.1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1297 ЦК України, та

Outcome: approved