Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що 09 червня 2017 року рішенням Уманського міськрайонного суду частково задоволено його позовну заяву. Суд визнав спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] будинок [ADDRESS] , який за спільні кошти та спільною працею добудували до повної готовності від 46 % придбаного [PERSON] недобудованого будівництвом будинку, що не заперечує сама [PERSON] , підтвердили свідки та що підтверджується матеріалами справи. Водночас, суд не вирішив питання щодо п. 1 позовних вимог - Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме, що він, [PERSON] проживав однією сім`єю як чоловік з жінкою без реєстрації шлюбу з [PERSON] з травня 1979 року по 18 травня 1999 року. Просить суд ухвалити додаткове рішення за п. 1 позовних вимог, яким встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме що він, [PERSON] , проживав однією сім`єю як чоловік з жінкою без реєстрації шлюбу з [PERSON] з травня 1979 року по 18 травня 1999 року. Представник заявника - адвокат Слободянюк І.В. в судовому засіданні підтримав вимоги заяви та факти, викладені у ній, просив суд заяву задоволити. Відповідачі по цивільній справі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, вважають заяву необґрунтованою та безпідставною, тому просять відмовити у її задоволенні. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені своєчасно, про причини неявки суд не повідомили. Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, вивчивши матеріали справи та вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, вважає, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі слід відмовити з наступних підстав. Так, частиною 1 ст. 270 ЦПК України визначені випадки ухвалення додаткового рішення судом, що ухвалив рішення, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи, перелік яких є вичерпним. Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статею 430 цього Кодексу. При цьому згідно із ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 Постанови № 14 від 18.12.2009 року Постанови № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в цій справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Судом встановлено, що з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] ; визнати спільним майном подружжя: 1/2 частини двоквартирного житлового будинку з прибудовами «А», літню кухню «Б», сарай «В», сарай «б», вбиральню «Д», літню кухню «Е», гараж «Ж», погріб «З», погріб «Г», сарай «И», огорожа 1, хвіртка 2, ворота з хвірткою 3, огорожа 4, замощення «І», сарай «К», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1003 га, з яких: 0,0500 га - для обслуговування житлового будинку, 0,0503 га - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 31,7 кв. м, розташований на орендованій земельній ділянці площею 0,0034 га. Визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в рівних частинах по 1/2 частині кожному на: 1/2 частини двоквартирного житлового будинку з прибудовами «А», літню кухню «Б», сарай «В», сарай «б», вбиральню «Д», літню кухню «Е», гараж «Ж», погріб «З», погріб «Г», сарай «И», огорожа 1, хвіртка 2, ворота з хвірткою 3, огорожа 4, замощення «І», сарай «К», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1003 га, з яких: 0,0500 га - для обслуговування житлового будинку, 0,0503 га - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; Визнати за [PERSON] право власності на гараж на [ADDRESS] . Припинити за ним право власності на гараж по [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на його користь грошову компенсацію за 1/2 частини гаража, що знаходиться на [ADDRESS] , який розташований на орендованій земельній ділянці площею 0,0034 га, в сумі 31 654,50 грн. та стягнути судовий збір. Рішенням Уманського міськрайонного Черкаської області від 09 червня 2017 року позов [PERSON] задоволено частково. Розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 19 травня 1999 року в Городецькій сільській раді Уманського району Черкаської області, актовий запис № 1. Визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: - 1/2 частини двоквартирного житлового будинку з прибудовами «А», літню кухню «Б», сарай «В», сарай «б», вбиральню «Д», літню кухню «Е», гараж «Ж», погріб «З», погріб «Г», сарай «И», огорожа 1, хвіртка 2, ворота з хвірткою 3, огорожа 4, замощення «І», сарай «К», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку, площею 0,1003 га, з яких: 0,0500 га - для обслуговування житлового будинку, 0,0503 га - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 31,7 кв. м, розташований на орендованій земельній ділянці площею 0,0034 га. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності, в рівних частках, по 1/2 частині кожному, на: - 1/2 частини двоквартирного житлового будинку з прибудовами «А», літню кухню «Б», сарай «В», сарай «б», вбиральню «Д», літню кухню «Е», гараж «Ж», погріб «З», погріб «Г», сарай «И», огорожа 1, хвіртка 2, ворота з хвірткою 3, огорожа 4, замощення «І», сарай «К», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку, площею 0,1003 га, з яких: 0,0500 га - для обслуговування житлового будинку, 0,0503 га - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У задоволенні позовних вимог [PERSON] про припинення його права власності на гараж по [ADDRESS] , визнання права власності на цей гараж за [PERSON] та стягнення з останньої на його користь грошової компенсації за 1/2 частини гаража, що знаходиться по [ADDRESS] , який розташований на орендованій земельній ділянці площею 0,0034 га в сумі 31 654,50 грн., відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач [PERSON] звернулася до апеляційної інстанції зі скаргою, яку рішенням апеляційного суду Черкаської області від 12 вересня 2017 року задоволено. Рішення Уманського міськрайонного Черкаської області від 09 червня 2017 року змінено, скасовано судове рішення в частині визнання за [PERSON] та [PERSON] спільною сумісною власністю на: 1/2 частини двоквартирного житлового будинку з прибудовами «А», літню кухню «Б», сарай «В», сарай «б», вбиральню «Д», літню кухню «Е», гараж «Ж», погріб «З», погріб «Г», сарай «И», огорожа 1, хвіртка 2, ворота з хвірткою 3, огорожа 4, замощення «І», сарай «К», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,1003 га, з яких: 0,0500 га - для обслуговування житлового будинку, 0,0503 га - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та в частині визнання за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності в рівних частках по 1/2 частині кожному на 1/2 частини двоквартирного житлового будинку з прибудовами «А», літню кухню «Б», сарай «В», сарай «б», вбиральню «Д», літню кухню «Е», гараж «Ж», погріб «З», погріб «Г», сарай «И», огорожа 1, хвіртка 2, ворота з хвірткою 3, огорожа 4, замощення «І», сарай «К», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку, площею 0,1003 га, з яких: 0,0500 га - для обслуговування житлового будинку, 0,0503 га - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові [PERSON] . Вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті рішення суду залишено без змін. [PERSON] у червні 2018 року подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Рішення апеляційного суду не оскаржуються в частині вирішення позову про розірвання шлюбу та припинення за позивачем права власності на гараж на [ADDRESS] , стягнення з [PERSON] на його користь грошової компенсації 1/2 вартості гаража, тому в цій частині не є предметом касаційного перегляду (стаття 400 ЦПК України). Касаційною інстанцією в ході розгляду вказаної касаційної скарги було вирішено залишити скаргу [PERSON] без задоволення. В ході розгляду справи судом першої, апеляційної та касаційної інстанції було встановлено, що позивачем [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами створення із [PERSON] спільної сумісної власності своєю участю, коштами або працею до реєстрації шлюбу, тобто заявлена позивачем вимога розглянута та по ній прийнято рішення про відмову у її задоволенні. Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті додаткового рішення.

Outcome: dismissed