Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] . Позивач є племінником померлої, а відповідач [PERSON] - її онуком. 26.06.2019 року позивачу в ході розмови з [PERSON] , яка доглядала за [PERSON] , стало відомо про наявність на його ім`я та ім`я [PERSON] заповіту складеного за життя [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса з приводу прийняття спадщини позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. У визначений законом строк позивач не звернувся до нотаріуса оскільки не був обізнаний про наявність заповіту на його ім`я, а після заведення спадкової справи не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. У зв`язку із чим звернувся до суду та просив визначити йому додатковий строк, в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити із викладених у позові, відповіді на відзив підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги викладені у відзиві та запереченні підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, свідка, які були надані під час судових засідань, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що за життя, [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено 18.11.1987 року секретарем виконавчого комітету Стайківської сільської ради народних депутатів Кагарлицького району Київської області Шестопал Л., згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі, все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 42). 14.09.2005 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено 14.09.2005 року секретарем виконавчого комітету Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області Музирою Т.Є. , згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі, все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла у власність своїй дочці - [PERSON] . Раніше складений заповіт від 18.11.1987 року вона цим заповітом скасовує (а.с. 42 зворот). 07.11.2008 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено 07.11.2008 року секретарем виконавчого комітету Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області Галкіною Н .І. та зареєстровано в реєстрі за № 136, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі, все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла у власність сину - [PERSON] (а.с. 63). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 38 зворот). Зі свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що [PERSON] є її матір`ю (а.с. 38). Зі свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що [PERSON] є його матір`ю (а.с. 36 зворот). 14.12.2009 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено 14 грудня 2009 року секретарем виконавчого комітету Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області Галкіною Н.І. та зареєстровано в реєстрі за № 73, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі, все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла у власність - [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному (а.с. 26). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису змін, доповнень вбачається, що було внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] та зміно прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 37). Відповідно до експертного висновку складеного експертом кандидатом філологічних наук Михальчук О.І. 10.07.2019 року № 056/1024-m, імена [PERSON] та [PERSON] попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах, наданих для експертизи [PERSON] , а також інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с. 48). Як вбачається з копії спадкової справи № 23/2019 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] (а.с. 25, 34 зворот). Згідно наявних в матеріалах спадкової справи листів від 04.02.2019 року та 26.06.2019 року [PERSON] було повідомлено про наявність заповіту від 14.12.2009 року. Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Пушняк М.О. від 03.07.2019 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відповідні заяви про включення в коло спадкоємців [PERSON] не подавали (а.с. 47). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач звернувшись до суду з даним позовом, вказав, що у визначений законом строк не звернувся до нотаріуса оскільки не був обізнаний про наявність заповіту на його ім`я, а після заведення спадкової справи будь-які повідомлення, виклики на його адресу не надходили. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні, зазначив, що причина пропуску строку звернення позивача із заявою про прийняття спадщини є надуманою, оскільки позивач є племінником померлої та активно спілкувався з нею на час складання заповіту, знав про смерть [PERSON] , приймав активну участь в захисті її та опосередковано своїх інтересів на спірну квартиру, не звертався до відповідачів за письмовою згодою в порядку ч. 2 ст. 1272 ЦК України для подачі заяви про прийняття спадщини та мав всі можливості звернутися до будь-якого нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, як племінник померлої [PERSON] , оскільки у померлої інших родичів окрім позивача та його не було. Також зазначив, що спірна квартира, на частку в якій наразі претендує позивач, належала його матері на праві власності в повному обсязі. Все своє майно його матір заповіла йому. На день смерті матері йому виповнилося 10 років та з метою відібрання у нього спірної квартири, померла [PERSON] звернулася до нотаріуса від власного імені про прийняття спадщини, при цьому заяву від його імені, як малолітньої дитини не подавала, бо мала намір успадкувати все майно. Після смерті матері, саме позивач звертався до органу опіки та піклування про передачу відповідача, як дитини, сироти до дитячого будинку та саме позивач разом із бабусею приховували від його батька факт смерті матері та намагалися сховати у дитячий будинок. Позивач у судовому засідання заперечував щодо доводів відповідача та зазначив, що ним та померлою [PERSON] вживалися заходи виключно для захисту прав та інтересів відповідача, з метою не відібрання його батьком квартири. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що у 2009 році до Служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської РДА Київської області звертався [PERSON] з повідомленням про те, що малолітня дитина - [PERSON] залишився без батьківського піклування у зв`язку із смертю матері дитини та просив влаштувати дитину в дитячий заклад. В цей самий час батько дитини - [PERSON] дізнався про смерть матері [PERSON] та звернувся до служби за встановленням батьківства. Після того, як батьківство [PERSON] було встановлено, [PERSON] неодноразово звертався до служби вказуючи на те, що [PERSON] поганий батько і [PERSON] краще оформити до дитячого будинку. Проте [PERSON] не було оформлено до дитячого будинку, у зв`язку із тим, що хлопчика забрав його батько. Подальша доля їй не відома. Разом з тим, суд критично, ставить до доводів [PERSON] та пояснень свідка, оскільки судом при розгляді даної справи вирішується виключно питання щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст.1268, ст. 1296-1299 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як роз`яснено Верховним Судом України у п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Позивач причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказує те, що не знав про наявність заповіту від померлої у тому числі на його користь, а тому не звертався до нотаріуса. Вказана обставина є об`єктивною та непереборною обставиною для позивача. Таким чином необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні ВСУ у цивільній справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017 р. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, оскільки позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини терміном у три місяця, який починається з дня набранням рішенням суду законної сили. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved