Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. У позовній заяві позивач посилається на те, що 04 вересня 2010 року вона - [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували в Ужгородському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області, відповідний актовий запис № 03. Вказує, що від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Пояснює, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Стверджує, що обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу саме в такий спосіб немає. Також вказує, що вона, як мати їхнього неповнолітнього сина, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для нього належних соціально - побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання їхнього сина. Переконана, що їхній син повинен проживати разом з нею. Зазначає, що вона любить свого сина і спроможна забезпечити його всім необхідним. Вона постійно слідкує за станом здоров`я дитини, його розвитком, виховує та піклується про нього, у неї з сином психологічний контакт, прив`язаність один до одного. З огляду на досвід який є в суспільстві, проживання дитини саме з матір`ю є для дитини більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації, можливостей та часу приділяти дитині увагу. Вказує, що проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов`язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати. Стверджує, щ вона не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо їхнього сина. Враховуючи вищевикладене, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. 28.01.2021 року представник відповідача адвокат Качмар О.Б. подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вони з відповідачем не заперечують проти вимог щодо розірвання шлюбу, однак, не погоджуються із позицією позивача щодо визначення місця проживання їхнього малолітнього сина - [PERSON] із матір`ю, так як зазначає, що відповідач має тісний моральний зв`язок із дитиною, постійно проводить із сином вільний час, забезпечує дитину матеріально, дбає про його розвиток. Крім того, робота та фінансовий стан батька повною мірою сприяють його можливості забезпечити сина всім необхідним. На підставі вищевикладеного просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви в частині визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , із матір`ю [PERSON] . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 січня 2021 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за вказаною позовною заявою до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, однак, представник позивача адвокат Дрюченко О. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. В заяві зазначив, що вони з позивачкою повністю підтримують позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак, представник відповідача адвокат Качмар О.Б. подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Представник третьої особи без самостійних вимог органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородької міської ради Шатров Віктор, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2010 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Яроцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом № 03, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 29.03.2017 року Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження з перекладом № [NUMBER] , виданого 28.04.2015 року урядом реєстрації актів цивільного стану міського району Кошице-Шаца, актовий запис № 540 у книзі реєстрації народжень відділення ЗАГУс [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, шлюбних стосунків вони не підтримують, даний шлюб існує тільки формально. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнав позов у частині розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. Що стосується питання визначення місця проживання дитини: малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~161\~СК України,\~якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~буде проживати\~малолітня дитина,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,\~ст.161 СК України\~випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам малолітнього [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення місця проживання дитини малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з мамою [PERSON] також підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

Outcome: approved