Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із даним позовом, який мотивовано тим, що [INFO] помер двоюрідний брат позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 2, 79 умовних кадастрових га, яка знаходиться на території Турівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області і належала останньому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0136250. Заповіту [PERSON] не залишив. Крім позивача спадкоємців більше немає. Позивач зазначає, що йому нотаріусом було роз'яснено, що Цивільним кодексом УРСР не передбачено спадкування двоюрідними братами на відміну від Цивільного кодексу України, згідно якого він являється спадкоємцем п'ятої черги за законом. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить визнати його спадкоємцем п'ятої черги за законом після двоюрідного брата [PERSON], та визнати право власності на спадкове майно у вигляді земельної частки розміром 2, 79 умовних кадастрових га, яка знаходиться на території Турівської сільської ради Підволочиського району у порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і пояснила, що батько позивача та мати [PERSON] були рідними братом та сестрою. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву із проханням розглянути справу за його відсутності, рішення прийняти згідно закону. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву із проханням розглянути справу за його відсутності, з позовом згоден. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: [INFO] у с. Турівка Підволочиського району помер [PERSON], після смерті якого залишилась земельна частка (пай) розміром 2,79 умовних кадастрових га, яка знаходиться на території Турівської сільської ради Підволочиського району. Заповітного розпорядження щодо свого майна [PERSON] не залишив. У встановлений законом шестимісячний строк жодна особа не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Суд констатує, що правовідносини, які відповідають встановленим фактам, врегульовані Перехідними та Прикінцевими положеннями ЦК України від 16.01.2003 року та нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. На підставі положень ст. 525 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO], а тому відносини спадкування регулюються чинним на той час ЦК УРСР (в ред. 1963 року). Статтею 530 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) визначено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Таким чином, згідно положень діючого на момент відкриття спадщини ЦК УРСР (в ред. 1963 року), який підлягає застосуванню при визначенні кола спадкоємців за законом, станом на момент смерті [PERSON] законодавцем було визначено лише дві черги спадкоємців за законом. [PERSON], який являється двоюрідним братом померлого [INFO] [PERSON], відповідно до положень ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) не входить до кола спадкоємців за законом і відповідно позбавлений можливості прийняти спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] Виходячи із наведеного, вимога до суду про визнання позивача спадкоємцем п'ятої черги являється безпідставною, оскільки правила спадкування спадкоємцями п'ятої черги застосовуються до правовідносин, які виникли після 01.01.2004 року, а тому у задоволенні цієї вимоги слід відмовити. Також, враховуючи той факт, що позивач відповідно до положень ЦК УРСР (в ред. 1963 року) не являється спадкоємцем за заповітом та не є спадкоємцем за законом щодо майна померлого [PERSON], суд прийшов до висновку що він не має правових підстав для прийняття спадщини померлого брата, а тому позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягає за безпідставністю. На підставі ст. ст. 524, 525, 527, 529-532, 534, 548-550 ЦК УРСР ( в ред. 1963 р.), п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р.,

Outcome: dismissed