Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з вищевказаним позовом, мотивуючи позов тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21.11.2003р. до 24.06.2010рр. Від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON]. [INFO] , яка постійно проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідач з нами не підтримує жодних стосунків. У січні 2007 року (більш як 11 років тому) [PERSON] нелегально виїхав до Греції. З того часу в Україну він не повертався і доньки не бачив. З дитиною відповідач практично не спілкується, один раз на рік теле\-фонує у день народження дитини, впродовж багатьох років не надає будь-якої допомоги на утримання доньки та не піклується про її здоровя та благопо\-луччя. Нехтування батьківськими обовязками з боку батька, принижує гідність дитини. Посилаючись на наведене, позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Представник Служби у справах дітей Луцької міської ради позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення та оголошення на сайті судової влади. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ст. 287 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши показання допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З копії свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], вбачається, що відповідач по справі [PERSON] є її батьком (а.с. 11). Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобовязані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання та матеріального утримання неповнолітньої доньки, не проявляє до неї належної батьківської уваги та турботи, не виконує належним чином свої батьківські обов'язки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не створює належних умов для отримання дитиною освіти. Даний факт підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] Зазначені обставини суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини в результаті його винної поведінки та свідомого нехтування останнім своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Як вбачається з висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Луцької міської ради №27 від 01.02.2018р., відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO], не проявляє щодо неї батьківської уваги та турботи. Службою у справах дітей встановлено, що відповідач [PERSON] виїхав у Грецію. На даний час місце перебування [PERSON] невідоме. Неповнолітня дитина\~[PERSON]К залишилась проживати з матір'ю, яка створила належні умови для нормального росту та розвитку дочки, забезпечує її усім необхідним: одягом, продуктами харчування, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання. Батько дитини участі у її вихованні та утриманні не бере, не цікавиться навчальними досягненнями дочки, не відвідує батьківські збори, не спілкується з вчителями. Дані факти підтверджуються інформацією з комунального закладу Луцька гімназія № 18 Луцької міської ради Волинської області від 19.10.2017 № 02-10/351. Рішенням Луцької міської ради № 93-3 від 07 лютого 2018 року затверджено висновок служби у справах дітей Луцької міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини. Допитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] пояснила, що свого батька не памятає, він з нею не спілкується, матеріально не підтримує, не цікавиться її життям, вважає, що його слід позбавити батьківських прав. Таким чином, аналізуючи наведене та приймаючи до уваги, що відповідач не займається вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини, не цікавиться станом її здоровя, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Вимога позивача про стягнення судових витрат також підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст. 133 ЦПК України). Частиною 1\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.3\~ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що 08лютого 2018 року між адвокатом [PERSON] та позивачем по справі [PERSON] був укладений договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат [PERSON] на умовах платності зобов'язався надавати [PERSON] правничу допомогу у даній цивільній справі. Відповідно до квитанції від 16 квітня 2018 року, позивач сплатила адвокату винагороду (гонорар) в сумі 3000 гривень за надання правничої допомоги у цивільній справі про позбавлення батьківських прав [PERSON] Надані позивачем документи відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~є належними доказами сплати грошових коштів за надання професійної правничої допомоги адвоката у даній справі. Враховуючи наведені вище положення закону, якими встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, а також характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, час, витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. В силу вимог\~ст.141 ЦПК України, та Закону України «Про судовий збір», з відповідача в користь позивача також слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved