Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Метпром-компані» , Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 05.02.2004 р. по 21.08.2014 р. він працював на різних посадах в ТОВ «Метпром-Компані» , відповідно до наказу від 20.08.2014 р. № 10 -к звільнений з посади директора на підставі п. 1 ст. 40 КЗПП України. Після звільнення з займаної посади , позивач маючи грошові заощадження , вирішив покласти на рахунок дружини [PERSON] , яка має рахунки в ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується довідкою від 30.09.2014 р. № 1808821 , грошові кошти в сумі 65 400 грн. Однак, маючи реквізити рахунку своєї дружини та банківські реквізити ТОВ «Метпром-компані», які залишились у позивача після звільнення він помилково поклав на рахунок ТОВ «Метпром-компані» № 26007055711674 в Запорізькому регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 65 400 грн. Однак, коли позивач звернувся із вимогами повернути його грошові кошти в сумі 65400 грн., то це виявилось неможливим з тих підстав, що постановою про арешт коштів боржника державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 22.08.2014 р. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку № 26007055711674 в Запорізькому регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк», що належить боржнику ТОВ «Метпром-компані» у межах суми 501 952, 73 грн. Посилаючись на зазначені обставини, оскільки боржнику за виконавчим провадженням не належить право власності на грошові кошти в сумі 65 400 грн. , які позивач помилково поклав на рахунок № 26007055711674 в Запорізькому регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк», що належить боржнику ТОВ «Метпром-компані», є власністю позивача, арешт зазначених коштів у сумі 65 400 грн. спричиняє позивачу перешкоди у здійсненні права володіння, користування коштами, тому просить суд визнати за ним право власності на грошові кошти, що містяться на рахунку № 26007055711674 в Запорізькому регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк», що належить ТОВ «Метпром-компані» в сумі 65 400 грн. , звільнити з під арешту грошові кошти, що містяться на рахунку № 26007055711674 в Запорізькому регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк», що належить боржнику ТОВ «Метпром-компані» в сумі 65 400 грн., накладеного постановою Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 22.08.2014 р. В судове засідання представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без присутності представника позивача, посилаючись на обставини, викладені у позові, на позовних вимогах наполягають і просять суд їх задовольнити у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх присутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник відповідача Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 05.02.2004 р. по 21.08.2014 р. працював на різних посадах в ТОВ «Метпром-Компані» . Відповідно до наказу від 20.08.2014 р. № 10 -к звільнений з посади директора на підставі п. 1 ст. 40 КЗПП України, що підтверджується копією трудової книжки позивача [PERSON] . 19.09.2014 р. позивач [PERSON] після звільнення з ТОВ «Метпром-Компані» , поклав на рахунок ТОВ «Метпром-компані» № 26007055711674 в Запорізькому регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 65 400 грн., що підтверджується копією виписки ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 01.09.2014 р. по 30.09.2014 р. , копією квитанції від 19.09.2014 р. , копією заяви на відкриття рахунку від 01.07.2014 р. Як зазначає позивач, 30.09.2014 р. вже після звільнення з займаної посади , він маючи грошові заощадження , виявив бажання покласти грошові кошти в сумі 65 400 грн. на рахунок дружини [PERSON] , яка має рахунки в ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується довідкою від 30.09.2014 р. № 1808821 , але маючи реквізити рахунку своєї дружини та банківські реквізити ТОВ «Метпром-компані», які залишились у позивача, помилково поклав грошові кошти у розмірі 65 400 грн. на рахунок ТОВ «Метпром-компані» замість рахунку дружини. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 22.08.2014 р. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку № 26007055711674 в Запорізькому регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк», що належить боржнику ТОВ «Метпром-компані» у межах суми 501 952, 73 грн. За таких обставин, на теперішній час позивач не має можливості повернути свої грошові кошти у розмірі 65 400 грн. у позасудовому порядку, які позивач [PERSON] помилково поклав на рахунок № 26007055711674 в Запорізькому регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк», що належить боржнику ТОВ «Метпром-компані». В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Норма ч.2 ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів ст.ст. 391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але всупереч названим нормам закону порушується право власності позивача , у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на грошові кошти підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що на майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Враховуючи вищевикладене, сукупний аналіз матеріалів справи свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог , з урахуванням вищезазначених законодавчих приписів та відсутності обґрунтованих заперечень відповідача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved