Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON], Гаджиєвої Рахінат Гаджиєвни, [PERSON] Мірзаєвича, [PERSON] Мадіни Мірзаєвни такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: вул. Миру, буд. 20, с. Берестовенька, Красноградського району, Харківської області. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 16.05.2016 року на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] як продавець, передав у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Миру, буд. 20, с. Берестовенька, Красноградського району, Харківської області [PERSON] Право власності колишнього власника житлового будинку [PERSON] припинилось 16.05.2016 року, тому і право користування житловим будинком у нього та членів його сімї, яке є похідним від права власності, припинилось також 16.05.2016 року. В судове засідання позивач не зявився, відповідно до поданої ним заяви він просить розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Так, як відповідачі в судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому порядку, від них до суду не надходило заяви про розгляд справи за їх відсутності, не подавали відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 16.05.2016 року, належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Миру, буд. 20, с. Берестовенька, Красноградського району, Харківської області, який він купив у [PERSON] В даному будинку зареєстровані колишній власник будинку [PERSON] та члени його сімї Гаджиєва Рахінат Гаджиєвна, [PERSON] Мірзаєвич, [PERSON] Мадіна Мірзаєвна. Відповідачами по справі є колишній власник житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул. Миру, буд. 20, с. Берестовенька, Красноградського району, Харківської області та члени його сімї, які були зареєстровані в даному будинку та мали право користування житловим приміщенням та право проживання в ньому лише на час, коли власником була інша особа, оскільки їх право користування житловим приміщенням та право проживання випливало з права власності на даний будинок і відповідно такі права відповідачів припинились з часу відчуження майна і зміни її власника з 16.05.2016 р. на [PERSON], який не давав згоди на державну реєстрацію відповідачів в належному йому на праві власності будинку. Тобто, в даному випадку право користування житловим приміщенням для відповідачів є похідним від права власності на даний будинок, а тому припинення права власності на житло тягне за собою відповідно втрату особою і права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідачі добровільно не знімаються з реєстраційного обліку по будинку, власниками якого вони не є та щодо якого не мають права користування, то такими діями створюються перешкоди позивачу у користуванні його власністю та спричиняються додаткові витрати в утриманні будинку. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування, розпорядження своїм майном; власник володіє користується власним майно на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні його власністю (ст.ст. 71,72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України). Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником майна. Право користування є складовою частиною права власності на майно та припиняється автоматично з припиненням права власності. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення особи померлою. Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням. Крім цього, відповідно до частини 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом частини 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. В підтвердження позову в матеріалах справи є письмові докази: копія паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків [PERSON] (а.с. 5-6); копія договору купівлі-продажу від 16.05.2016 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна відповідно до яких [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Миру, буд. 20, с. Берестовенька, Красноградського району, Харківської області (а.с. 7-9); довідка Іванівської сільської ради Красноградського району Харківської області відповідно до якої в будинку за адресою: вул. Миру, буд. 20, с. Берестовенька, Красноградського району Харківської області зареєстровані [PERSON], Гаджиєва Рахінат Гаджиєвна, [PERSON] Мірзаєвич, [PERSON] Мадіна Мірзаєвна, але фактично не проживають з серпня 2015 року (а.с. 10, 22). В звязку з тим, що відповідачами не надано до суду ніяких доказів, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне позбавити [PERSON], Гаджиєву Рахінат Гаджиєвну, [PERSON] Мірзаєвича, [PERSON] Мадіну Мірзаєвну права користування житловим будинком за адресою: вул. Миру, буд. 20, с. Берестовенька, Красноградського району, Харківської області

Outcome: approved