Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказує на те, що він є власником 2/5 часток вказаного домоволодіння. Фактично у його користуванні в рахунок належних йому 2/5 часток знаходиться квартира [ADDRESS] в якій зареєстровано місце проживання [PERSON] . З останньою до 05.10.2018 року він перебував в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу, 10.01.2019 року відповідач виїхала з належної йому квартири проте з реєстрації не знялася, витрати на оплату комунальних послуг не несе. На теперішній реєстрація його колишньої дружини в квартирі перешкоджає належному здійсненню права власності. Посилаючись на ст.ст.319, 383, 391, 405 ЦК України, просить усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує (а.с.37). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки судові повістки за зареєстрованим місцем проживання не отримує. Причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала (а.с.19, 29, 41, 43). Третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області надав заяву про розгляд справи у відсутність його представника (а.с.24). Суд на підставі ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке. [PERSON] є власником 2/5 часток житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.06.2008 року, посвідчене [PERSON] , нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-653 (а.с.5-9). Відповідно до матеріалів інвентаризаційної (реєстраційної) справи у користуванні [PERSON] , у рахунок належних йому 2/5 ч. житлового будинку по [ADDRESS] [ADDRESS] (а.с.14). За даними Реєстру територіальної громади м. Бердянська за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Вказане також підтверджується світлокопією домової книги (а.с.10, 11). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що 05.10.2018 року складено відповідний актовий запис №203 (а.с.15). Згідно довідки вуличного комітету №32 від 08.01.2020 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання [PERSON] , 1985 р.н., яка з 10.01.2019 року до теперішнього часу за вказаною адресою не мешкає (а.с.12). Позивач вказує на те, що відповідач в спірному житлі більше одного року не проживає. Реєстрація його колишньої дружини в належному йому житлі чинить певні перепони. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 2 ст.386 ЦК України встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач більше одного року без поважних причин в домоволодінні, що належить позивачу не проживає. Іншої домовленості між відповідачем та позивачем щодо користування житлом судом не встановлено. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави, визначені ч.2 ст.405 ЦК України, для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved