Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2006 року, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку Катерину, [INFO]. Однак протягом останніх років відносини з дружиною стали псуватись, на ґрунті чого між ними стали виникати суперечки, свідками яких стають діти, що негативно пливає на їх психологічний розвиток. З урахуванням наведеного просить шлюб розірвати, оскільки його збереження суперечить його інтересам та інтересам дітей. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Згідно ухвали Березнівського районного суду Рівненської області від 27.12.2018 року сторонам у справі було надано строк для примирення тривалістю три місяці за клопотанням відповідача; провадження у справі зупинено. 28.03.2019 року провадження у справі було поновлено. 28.03.2019 року позивач [PERSON] подав письмову заяву, у якій зменшив розмір позовних вимог, в частині визначення місця проживання дітей; в іншій частині позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просить задовольнити, а справу розглянути без його присутності. Відповідач [PERSON] 28.03.2019 року подала письмову заяву, у якій визнала позовні вимоги, щодо розірвання шлюбу. Відповідно до положень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. \~ \~ \~ \~Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.. Згідно свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ № 014831 від 14.07.2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 14.07.2006 року. Сторони є батьками неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1 ГЮ №050867 від 20.07.2007 року), сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво\~про народження\~серія 1\~ ГЮ\~№142930\~від 20.05.2011\~року) та доньки Катерини, [INFO] (свідоцтво про народження серія 1 ГЮ №231267 від 04.02.2015 року). Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом із позовної заяви встановлено, що між подружжям склались відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, позивач у письмовій заяві наполягає на розірванні шлюбу, примиритись не бажає, відповідач позовні вимоги визнав, звязку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved