Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будовами та спорудами [ADDRESS] . [PERSON] ще за життя склав заповіт, яким зазначений житловий будинок та земельну ділянку за цією ж адресою, заповів йому, [PERSON] . Рішенням Перечинського районного суду від 11 жовтня 2019 року встановлено факт, що він на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , по [ADDRESS] , відтак відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину за батьком. Так, з метою її оформлення він звернувся до нотаріуса, однак такий за відсутності правовстановлюючого документа на будинок у видачі йому свідоцтва про право на спадщину відмовила. Враховуючи наведене, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будовами та спорудами [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом за [PERSON] , який помер [INFO] в с.Тур`я-Поляна Перечинського району Закарпатської області. У підготовче судове засідання [PERSON] та його представник - адвокат Штефаняк І.І. не з`явилися, однак останній подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат. Представник Тур`я-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] в с. Тур`я-Поляна Перечинського району помер батько позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Тур`є-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 30 січня 2019 року (а. с. 5-6, 7, 9). Також встановлено, що згідно довідки виконкому Тур`я-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 271 від 12 березня 2020 року [PERSON] , який помер [INFO] , був головою домогосподарства [ADDRESS] , де на момент смерті постійно проживав (а. с. 33). Крім цього встановлено, що [PERSON] на випадок смерті все належне йому на час смерті майно, яке знаходиться в с. Тур`я-Поляна Перечинського району, а саме будинок та земельні ділянки, заповів [PERSON] , [INFO] , жителю [ADDRESS] , про що свідчить оригінал заповіту від 03 червня 2016 року, посвідчений секретарем Тур`я-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області та зареєстрований в реєстрі за № 20 (а. с. 37, 48). 06 жовтня 2016 року [PERSON] залишив ще один заповіт, яким на випадок смерті все належне йому майно, яке знаходиться в селі Ботфола Ужгородського району, а саме земельну ділянку площею 0,34 га, яка знаходиться в урочищі «Біля пекарні» в с. Ботфалва Ужгородського району, заповів [PERSON] , [INFO] (а. с. 43). З повідомлення прокурора Ужгородської місцевої прокуратури № 01-99/6922вих19 від 21 грудня 2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , мешканець та зареєстрований по [ADDRESS] , помер у 2019 році (а. с. 47). Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Оскільки заповіт від 06 жовтня 2016 року стосується майна спадкодавця, розташованого в с. Ботфалва Ужгородського району, тоді як позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок у с. Тур`я-Поляні Перечинського району на підставі заповіту від 03 червня 2016 року, тому враховуючи, що цей заповіт не суперечить заповіту, який було складено пізніше, суд приходить до висновку, що він (попередній заповіт) скасованим не є. Згідно довідки виконкому Тур`я-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 423 від 23 липня 2019 року на момент смерті [PERSON] у будинку [ADDRESS] був зареєстрований та проживав його син [PERSON] , [INFO] (а. с. 14). Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2019 року, яке набрало законної сили 12 листопада 2019 року, встановлено факт, що що [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , постійно проживав разом із спадкодавцем - [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 15-16). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59124153 від 23 січня 2020 року та повідомлення Тур`я-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 7/05-05 від 09 січня 2020 року спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня (а. с. 25, 28-29). Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу за вих. № 124/01-16 від 04 грудня 2019 року позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок [ADDRESS] , відсутній (а. с. 13). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 188601322 від 13 листопада 2019 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо житлового будинку [ADDRESS] відсутні (а. с. 17). Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, враховуючи те, що [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовився від неї, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено (а. с. 14, 15-16, 25, 28-29, 49), тому позивач прийняв таку одноосібно. Оскільки у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № 0612450121 від 24 грудня 2019 року позивачем [PERSON] сплачено 1 123 грн. судового збору (а. с. 1). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вбачається з поданої адвокатом Штефаняком І.І. заяви, останній, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. На підставі наведеного та

Outcome: approved