Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] «про стягнення аліментів на утримання дитини». В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що його онука, [PERSON], [INFO], проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Мати малолітньої, [PERSON] померла 08.01.2017 року, батько [PERSON] рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2017 року позбавлений батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини: [PERSON], [INFO], просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Позивачка до судового засідання надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, прохала прийняти заочне рішення у справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать клопотання його представника про перенесення розгляду справи. При цьому документів, які б підтверджували наявність поважних причин відкладення судового розгляду справи суду не надано. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчив матеріали позовної заяви, дослідив докази надані сторонами, суд приходить до наступного: Згідно свідоцтва про народження від 17.08.2010 року, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 607 (а. с. 7), батьками [PERSON], [INFO], вказані: [PERSON] та [PERSON]. 08.01.2017 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.01.2017 року, виданим Заводським районним у м. Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 39 (а. с. 9). Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2017 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] (а. с. 10 11). Позивач [PERSON] являється батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.09.1981 року, виданим Авдеєвською міськрадою Донецької області, актовий запис № 391 (а. с. 8). Таким чином, [PERSON] є дідусем [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним, що підтверджується довідкою від 30.01.2017 року № 3259, виданою головою квартального комітету № 7 Заводського району м. Дніпродзержинська (а. с. 12). Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Ст. 14 СК України передбачено, що сімейні права є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. Відповідно до ч. 2 ст. 179 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Ч.1 ст. 261 СК встановлено, що особа, яка взяла у свою сім'ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, має права та обов'язки щодо її виховання та захисту відповідно до положень статей 249 і 262 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням положень статей 249 і 262 СК України, [PERSON] має право звернутися за захистом прав та інтересів малолітньої [PERSON] до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON], стягнувши аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved