Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживача і просить: визнати його права, як споживача, порушеними, а правочин купівлі-продажу недійсним; зобовязати відповідача відшкодувати матеріальні збитки в подвійному розмірі 6494 грн., сплатити неустойку в розмірі 11851,55 грн. та компенсувати моральну шкоду в сумі 17000 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 05.02.2015 року у магазині 060 ТОВ «ДІЄСА» за адресою: м. Київ, пр.-т 50-річчя Жовтня 6-Г він придбав смартфон «Lenovo A 536». Він не розуміється на мобільних телефонах, тому попрохав продавця підібрати що-небудь підходяще для нього. При цьому він розраховував на чесність продавця і увагу до його пенсійного віку. Продавець запропонував йому цей смартфон і запевнив, що він його влаштує. На його пропозицію перевірити роботу телефону, він відповів, що в них є спеціальна служба, яка виконує послуги з налаштування і перевірки, тому йому треба ці питання вирішувати з ними. Вважає, що такі дії продавця є порушенням ст. 17 п. 4 Закону України «Про захист прав споживача», оскільки він повинен був йому продемонструвати безпечне та правильне використання продукції і зробити це безкоштовно. В цей період зявилися ще декілька вільних продавців, які наперебій пояснили про переваги після платного обслуговування, наявність гарантії. Послуги з налаштування коштували йому 499 грн., хоча у виданому йому наряд-заказі взагалі відсутній перелік робіт на обслуговування і кошторис. Він зрозумів, що спеціаліст лише підзарядив телефон, щоб його ввімкнути, тоді як продавець повинен був сам продемонструвати роботу телефону. На слідуючий день він сам намагався навчитися користуватися телефоном, але все, що йому показували він забув, а надана інструкція є лише загальним описом телефону і ніяк не може надати можливість його використання за призначенням через неповному інформації. При відсутності перевірки на якість всіх функцій телефону та відсутності експлуатаційної документації, де міг би бути перелік функцій, їх призначення та використання, взагалі неможливо встановити його цільове призначення, а тим більше використовувати за призначенням. До правочину з реалізації продукції також відноситься обовязок продавця перевірити гарантійні талони. Проте гарантійні талони не надавались і не заповнювались. Таким чином відповідач йому продав не перевірений товар. 18.02.2015 року він звернувся в магазин з заявою про обмін на товар належної якості. Відповідальна особа супервайзер почав перевіряти телефон, знайшов одне прийняте смс-повідомлення та 2-3 дзвінки до абонента, які здійснив їх же представник при перевірці телефону. Листом від 13.03.2015 року йому відмовлено в заміні товару та в поверненні коштів, хоч він в заяві просив лише замінити на товар належної якості. В листі відповідач посилався на ту обставину, що телефон був у його використанні. Ця обставина не відповідає дійсності, оскільки телефоном він не користувався, це була перевірка якості однієї функції, на яку він як споживач, має право. Вважає, що оплату ним коштів за неперевірений продавцем товар та послуги з налаштування телефону на суму 499 грн. можливо пояснити лише зовнішнім втручанням у роботу його мозку (гіпноз). Відповідач навмисне скористався його необізнаністю, застосував обман та завдав матеріальну і моральну шкоду. Вважає, що відповідно до ст. 230 ч. 2 ЦК України відповідач повинен йому відшкодувати завдані збитки в подвійному розмірі. Протиправна поведінка відповідача завдала йому душевних страждань, знищила віру в справедливість та принизила гідність як особистості. Оцінює завдану моральну шкоду в 17000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, уточнив, що просить визнати недійсним і розірвати договір щодо надання послуг та купівлі-продажу телефону розірвати і повернути визначені у позові кошти та стягнути моральну шкоду. Пояснив, що відповідач щодо нього застосував обман, продавши не перевірений телефон, без відповідної комплектації. При покупці пояснив продавцю, що бажає придбати телефон вартістю до 2,5 тис. грн., про те, що бажає придбати кнопковий телефон не пояснював, які бажані функції телефону також не пояснював, бо не знав. Спочатку телефон було оплачено, а потім зясувалося, що перевірку телефону проводить інша служба за відповідну плату. Йому довелося заплатити, бо він перебував у такому стані, що не міг нічого зрозуміти. Як зясувалося пізніше, телефон був сенсорний. Він просив замінити його на кнопочний, але йому було відмовлено в заміні, не пояснивши причини. Жодних доказів, що телефон відповідачем було перевірено, не надано. Упаковку телефону відкривав, бачив що є якісь документи, а потім з'ясував, що немає інструкції по користуванню телефоном, у паспорті на телефон не зазначені всі його функції, тому не міг визначитись чи є вони всі у придбаному телефоні. Не заперечує, що працівники відповідача показували йому, як користуватись телефоном, а також функції програмного забезпечення, але він не запам'ятав, тому телефоном користуватись не зміг. Вважає, що матеріальний збиток - це вартість товару, а неустойка становить один відсоток від вартості товару за 365 днів. Моральна шкода полягає в отриманні стресу внаслідок придбання товару, яким він не може користуватись. Внаслідок таких дій відповідача у нього погіршився стан здоров'я, хоча до лікарів він не звертався. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що споживач, здійснивши вибір товару, оплачує його шляхом внесення грошових коштів в касі магазину, потім з фіскальним чеком на товар повертається в торгівельний зал, де продавець перевіряє товар, його комплектність, упаковує його, після чого споживач може його забрати. Виходячи з торгівельного залу споживачу на фіскальному чеку ставлять відмітку «оплачено», яка свідчить про те, що товар оплачений та отриманий споживачем. Позивач в позовній заяві сам зазначає, що товар йому всі показували, намагалися навчитися користуватися ним. Крім цього позивачу було надано повний пакет послуг, про що сторонами було підписано акт виконаних робіт наряд-заказу. При цьому жодних зауважень позивач не мав, тому законні підстави для розірвання договору по обслуговуванню телефону відсутні. Інших доказів, що підтверджують твердження позивача порушення відповідачем процедури продажу товару відсутні. Документи до смартфона готує виробник, функції телефона у цьому документі не відображаються, їх показує консультант, що і було зроблено. Позивач намагався обміняти телефон у межах 14-ти денного строку, але йому було відмовлено, оскільки на телефоні були подряпини. Тому просить відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Між сторонами склалися правовідносини з приводу захисту прав споживачів, які регулюються ЦК України, ЗУ Про захист прав споживачів та спеціальними підзаконними нормативними актами. Згідно ч. 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір роздрібної купівлі-продажу смартфону Lenovo A 536 DS B1 та пакету послуг, що підтверджується фіскальним чеком (т. 1 а.с. 5). Згідно ч. 1\~\~ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію повинна містити, в тому числі,\~дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об'єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт. Твердження позивача про недостатність наданої йому інформації суд не приймає до уваги, оскільки воно не доведено доказами. З пояснень позивача вбачається, що недостатність інформації полягає також у тому, що йому не надано інструкції по користуванню програмним забезпеченням Android мінімум. При цьому сторони визнали, що роз'яснення щодо користування телефоном та пакетом придбаних послуг Android мінімум позивачеві надавались, що підтверджується актом виконаних робіт (т. 1 а.с. 6). Позивач не заперечував підписання Акту, але пояснив, що в силу своїх фізичних та психологічних можливостей, вікових особливостей, позивач не зрозумів усієї інформації. При цьому йому було роз'яснено, що додаткову інформацію він може знайти на відповідному сайті в інтернеті, про що також пояснили сторони. У суду немає підстав вважати відсутність друкованої інструкції щодо програмного забезпечення ненаданням достатньої інформації щодо товару, оскільки пакет програмних послуг хоч і є товаром, але законодавством не передбачено обов'язкового надання до нього письмової інструкції. До того ж сам позивач пояснив, що коробку від телефону відкривав, бачив, що у ній є, отже мав можливість виявити відсутність такої інструкції і вимагати її надання або відмовитись від придбання товару. Також не відповідає дійсності твердження позивача про відсутність інформації щодо користування телефоном та комплектації, оскільки під час огляду у судовому засіданні наданих позивачем коробки з телефону Lenovo A 536 , книжки, яка міститься у коробці вбачається, що у ній відображено малюнок телефону, позначення, інструкції по підключенню зарядного пристрою, навушників, підготовка смартфону до роботи та ін., що відображено у журналі судового засідання (т. 2 а.с. 2-3), та на а.с. 7-9 т. 1. Позивач посилається на те, що відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 230 ЦК України, до нього було застосовано обман, використано його безпорадний стан внаслідок незадовільного стану здоров'я, бо у нього в цей період сильно боліла голова і він не міг сприймати події достеменно, а також внаслідок застосування до нього гіпнозу з боку працівників ТОВ ДІЕСА. Також не встановлено обставин, що при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції, оскільки товар знаходиться в магазині на відкритих вітринах і позивач мав змогу самостійно вибрати собі телефон. Про що пояснив у судовому засіданні представник відповідача і не заперечував позивач. При реалізації продукції жодним чином не порушена свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення, оскільки з пояснень самого [PERSON] серед побажань щодо товару він висловив продавцю лише граничну суму вартості телефону, а щодо встановлення програми Android мінімум взагалі ніяких побажань не висловлював, а лише надав згоду на її встановлення. Усупереч вимог ст. 60 ЦПК України, доказів стосовно обставин застосування до нього гіпнозу, або вчинення правочину внаслідок обману позивач не надав. У той час як саме позивач як сторона, яка діяла під впливом обману, повинен довести наявність умислу з боку відповідача, істотність значення обставин, щодо яких її введено в оману, і сам факт обману. Отже позовні вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним не підлягають задоволенню. Ст. 9 ч. 1 ЗУ Про захист прав споживачів передбачено право споживача обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. На підставі заяви позивача від 18.02.2015 року встановлено, що [PERSON] намагався обміняти придбаний телефон, у строки, визначені законом (т. 1 а.с. 10). Однак йому було відмовлено в обміні у зв'язку з тим, що товар був у використанні (т. 1 а.с. 11) та при візуальному обстеженні на ньому були виявлені подряпини. При цьому ніяких актів щодо цих обставин не складалось, телефон на експертизу для виявлення фізичних пошкоджень телефону, якими є подряпини, також не відправлявся, про що пояснив представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні. Судом також був оглянутий телефон Lenovo A 536 за участю сторін. Візуальних подряпин на корпусі телефону не виявлено. Клопотань про призначення експертизи щодо виявлення ушкоджень телефону та факту користування ним, сторони заявляти не побажали. Тягар доказування у справах про захист прав споживачів покладається на продавця. У даному випадку відповідачем не надано достатньо доказів щодо правомірної відмови у обміні товару належної якості. Суд вважає права споживача [PERSON] на обмін товару належної якості порушеними, отже договір купівлі-продажу смартфону моделі Lenovo A 536 DS B1, укладений 5 лютого 2015 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю DІECA підлягає розірванню. Ч. 3 ст. 9 ЗУ Про захист прав споживачів передбачено, що При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Отже з відповідача на користь споживача слід стягнути 2599,00 грн. вартості телефону. У той час судом не встановлено порушення прав споживача [PERSON] Під час укладення договору купівлі-продажу програмного пакету Android мінімум, оскільки про його обмін або повернення позивач вимог не висував, отже сплачені за нього кошти у сумі 499,00 грн. не підлягають поверненню. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права \реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене \упущена вигода). Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У правовідношенні, що склалися між сторонами зобов'язання сторін виникають з договору роздрібної купівлі-продажу непродовольчих товарів, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК). Порушенням зобовязання, в розумінні ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі пояснень сторін та наявних письмових матеріалів судом встановлено, що зобов'язання продавця по договору купівлі-продажу виконано належним чином. У відповідності до ст. 60 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак позивач не надав доказів щодо спричинених йому збитків унаслідок дій відповідача, а також неналежного виконання зобов'язання з боку продавця за договором купівлі-продажу. З цих підстав позовні вимоги про стягнення збитків і неустойки також не підлягають задоволенню. За правилами ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» право споживачів на відшкодування моральної шкоди виникає тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Законом України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» № 3390-VI від 19.05.2011, яким внесено зміни в положення пункту 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект (п. 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону»). Таким чином, законом передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) та за умови, що така шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть у зв'язку з придбанням товару неналежної якості. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача\~\~щодо відшкодування моральної шкоди саме в порядку, визначеному Законом України «Про захист прав споживачів»,\~\~є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ Про захист прав споживачів позивач звільнений від сплати судового збору, отже судовий збір, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволений вимог у розмірі 400,00 грн. в дохід держави.

Outcome: partial