Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про зменшення розміру обов'язкової частки у спадковому майні [PERSON], померлої [INFO] з 37/400 до 37/800 часток квартири [ADDRESS] та визнати за позивачем частину у спадковому майні у розмірі 407/800 вказаної квартири у порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтований тим, що після смерті бабусі позивача залишилося спадкове майно у вигляді 555/1000 часток квартири спільного заселення [ADDRESS], загальною площею 55 кв.м та загальною площею усієї квартири 99,1 кв.м. Він є спадкоємцем за заповітом, а відповідачка має право на обов'язкову частку у спадщині, яка складається з половини 1/3 частки, на яку вона б мала права в разі спадкування за законом. Між померлою та її донькою [PERSON] склалися погані стосунки, між ними часто виникали конфлікти, відповідачка часто влаштовувала сварки щодо майна, при отриманні відмови в оформлені заповіту на її користь завдавала різні тілесні ушкодження, зламала їй руку, завдавала травми голови, що призвело до втрати зору. У зв'язку з похилим віком бабуся останні роки за станом здоров'я потребувала постійного догляду та турботи, але лише він наглядав за нею, відповідачка участі в цьому не приймала, хоча мала фізичну і матеріальну можливість. Посилаючись на ст.1241 ЦК України та наявність поганих стосунків між спадкодавцем та відповідачкою позивач просив зменшити її обов'язкову частку вдвічі. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачка та її представник заперечували проти позову вказуючи на те, що на час смерті матері вона була непрацездатною, тому має право на обов'язкову частку. [PERSON] заперечувала і проти доводів позивача, оскільки за спадкодавцем він не доглядав, тривалий час знаходився в місяцях позбавлення волі, а після звільнення з бабусею у нього склалися неприязні стосунки, вона його боялася. В жовтні 2010 року [PERSON] перенесла інсульт, була прикута до ліжка, нікого не впізнавала, майже не розмовляла, в неї була паралізована права рука, потребувала постійного догляду. Вона купувала їй ліки, продукти харчування та надавала відповідний гігієнічний догляд. Позивач не доглядав за бабусею, не надавав допомоги, взагалі після захворювання не проживав з бабусею, по теперішній час проживає зі своєю сім'єю за іншою адресою. Вона разом з сестрою [PERSON] займалися похованням, позивач ніякої допомоги не надавав. Заслухавши позивача, його представника,відповідача, її представника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як було судом встановлено, позивач є онуком померлої [INFO] [PERSON]. 04 листопада 2010 року [PERSON] склала заповіт на належне їй майно на ім'я позивача [PERSON] Згідно з матеріалами спадкової справи №1323/2011 з заявами про прийняття спадщини звернулися позивач, відповідач та [PERSON], які є доньками спадкодавця . За життя [PERSON] була власником 555/1000 частин квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06 листопада 2000 року виданим УЖКГ виконкому Одеської міської ради. Відповідно до ч.1 ст.124 1 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). В разі спадкування за законом спадкоємцями [PERSON] були б її три доньки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, тобто по 1/3 частині. [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Жовтневим ЗАГС м.Одеси 31 жовтня 1979 р.), матір позивача. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], тобто вже після звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Отже, на час відкриття спадщини право на обов'язкову частку, яка складається з половини частки, яка належала б кожній з них у разі спадкування за законом, тобто половини від 1/3 частини, а саме по 1/6 частині мають [PERSON] та [PERSON], що від спадщини складає в цілому 1/3 частини. Згідно з вимогами ч.1 ст.1241 ЦК України розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Вимогами ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.1 ст.58,59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оцінюючи в сукупності усі представлені суду докази суд приходить до висновку, що доводи позивача про наявність підстав для зменшення обов'язкової частки через завдання відповідачем шкоди здоров'ю спадкодавця не знайшли свого підтвердження належними письмовими доказами. Із показань свідків, як зі сторони позивача так і зі сторони відповідача, які є суперечливими, суд не вбачає взагалі наявності відносин які б мали істотне значення і були б підставою для зменшення обов'язкової частки відповідачки. Більш того, суд звертає увагу на те, що відповідачка не оспорює сам заповіт. Зміна [PERSON] змісту заповіту в 2010 році вказує на відсутність впливу зі сторони відповідачки на спадкодавця, навпаки було здійснено волевиявлення, обставина зміни заповіту також не є підтвердженням наявності обставин, які могли б бути підставою для зменшення частки Таким чином, враховуючи наявність заповіту, а також приймаючи до уваги відсутність відомостей по іншому співвласнику 445/1000 частин квартири, суд приходить до висновку, що за позивачем необхідно визнати право на 2/3 частини спадкового майна в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], що складає в квартирі [ADDRESS] 370/1000 частин.

Outcome: partial