Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, якою просив виключити з актового запису №408, зробленого 02 лютого 2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції про народження [INFO] [PERSON] , відомості про батька [PERSON] . Мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 03 липня 2009 року по [INFO] . Відповідач [INFO] народила дитину [PERSON] , батьком якої відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України записано його. Влітку 2018 року, зі слів відповідачки він дізнався про те, що він не є біологічним батьком дитини. Він звернувся до експертної установи, відповідно до висновку вірогідність його батьківства відносно дитини 0%. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивача надійшло клопотання про слухання справи за його відсутністю. Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, та враховуючи тривале знаходження справи у провадженні, з огляду на розумність строків розгляду справ, вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 липня 2009 року, свідченням чого є відмітка у паспорті позивача (а.с 7). Шлюб між сторонами розірвано 24 вересня 2018 року, свідченням чого є рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.09.2018 року (а.с. 9). Свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції у Миколаївській області від 02 лютого 2013 року, підтверджено, що вона народилася [INFO] . Її батьком є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Про народження дитини вчинено актовий запис №408 від 02 лютого 2013 року (а.с.10, 24). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформованого 15.03.2019 року, державна реєстрація про народження [PERSON] була здійснена на підставі ст.. 133 Сімейного кодексу України, батьком дитини записаний позивач [PERSON] , оскільки відповідно до вимог ч. 1\~ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя (а.с 25-26). Отже малолітня [PERSON] народилася в період коли сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Зачаття дитини відбулося коли сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичнихосіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено\~статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Відповідно до\~ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Згідно ч.1\~ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно\~ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно з пункту 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька з актового запису про народження дитини, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюванних відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно експертного висновку про біологічне батьківство № [NUMBER] -51441/С1F1 від 10.08.2018 року, біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] виключається, ймовірність батьківства складає 0 %. Відповідно до висновку експерта № 789 від 24.09.2019 року, біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] уродженця с. Степове Миколаївського району Миколаївської області відносно [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Миколаєва, матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] , виключається. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач заперечує той факт, що він є батьком дитини -\~\~ [PERSON] , [INFO] , тобто підтверджує невідповідність кровного споріднення між ним та дитиною, та враховуючи, що стороною відповідача протилежного не доведено. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved