Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до КС «Закарпатська ощадна кредитна спілка», про стягнення грошових коштів за договором внеску (вкладу) на депозитний рахунок члена кредитної спілки. Позовну заяву мотивує тим, що 11.07.2015 року між ним та КС «Закарпатська ощадна кредитна спілка» було укладено в письмовій формі договір про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №КСДВ 0000028, строком на 24 місяці із виплатою 26,5 процентів річних у кінці строку. Зазначає, що 11.07.2015 року він поповнив депозитний рахунок на 149555,39 грн., та 13.07.2015 року ще на 140790,36 грн. Проте, відповідач всупереч вимог статей 525, 526 та 530 ЦК України не виконав умови договору, не повернув внесок (вклад) в повному обсязі. Сума стягнення з відповідача складається із несплаченої суми внеску (кладу) на депозитний рахунок в розмірі 290745,75 грн., 154191,87 грн. відсотків нарахованих на суму вкладу, 10612,22 пеня за прострочення виконання зобов'язання, 13345,43 3% річних та 43061,19 інфляційні втрати, тобто в цілому 511956,27 грн. Позивач не скористався правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься його заява, відповідно до якої він просив провести розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та КС «Закарпатська ощадна кредитна спілка» було укладено договір про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № [NUMBER] від 11.07.2015 року, згідно п. 1.2. якого термін повернення грошових коштів та виплата процентів є 11.07.2017 року, на загальну суму внесків 290745,75 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера №264 та 266. Згідно п. 2.3 Договору, проценти нараховуються на суму вкладу та виплачуються вкладнику згідно таких правил: 1) проценти на вклад нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитною спілкою сумою вкладу і починається наступного дня після отримання кредитною спілкою суми вкладу, а припиняється в день закінчення строку вкладу, визначеному п.1.2 договору чи день дострокового розірвання, в порядку визначеному розділом 4. договору; 2) базою нарахування процентів є сума грошових коштів фактично внесена вкладником за цим договором; 3) виплата процентів здійснюється вкладнику з періодичністю, вказаною в графіку виплати процентів, зазначеному в додатку до даного договору, який є невід'ємною його частиною; 4) для цілей розрахунку процентів за внесками (вкладами) на депозитні рахунки використовується календарний рік; 5) нараховані проценти не додаються до суми вкладу. Відповідно до п.3.2 договору, спілка зобов'язана зокрема: повернути всю суму вкладу, прийнятого від вкладника згідно з умовами цього договору; нараховувати та сплачувати вкладнику проценти за користування вкладом у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього договору. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Також, відповідно до п.6.2. договору, зобов'язання за цим договором припиняється з моменту виплати спілкою вкладнику або іншим уповноваженим на то особам, всієї суми вкладу та процентів за ним, а також в інших випадках, передбачених законодавством України за цим договором. Частиною 7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому грошові кошти, зазначені в ч. 1 ст. 23 цього закону, у порядку і строки які визначені, відповідно до ч.7 ст. 10 цього закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. За нормою ч. 7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди, а тому цілком обґрунтовано, що вимоги Позивачки мають правове підґрунтя. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що між [PERSON] та КС «Закарпатська ощадна кредитна спілка» було укладено в письмовій формі договір про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на загальну суму 290745,75 грн., строком на 24 місяці із виплатою 26,5 процентів річних у кінці строку. Факт отримання КС «Закарпатська ощадна кредитна спілка» грошових коштів підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №264 та 266, копії яких приєднано до матеріалів справи. З дослідженого у судовому засіданні розрахунку графіку виплати процентів по депозитному договору та розрахунку інфляційних збитків встановлено, що загальна сума відсотків, нарахованих на суму вкладу становить 154191,87 грн. та 43061,19 грн. інфляційних втрат. Разом з тим, згідно п.5 договору, Спілка сплачує пеню у розмірі 0,01% від неповерненої суми Вкладу за кожен день затримки виплати. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому сума пені нараховується протягом останнього року, в якому було 365 днів, та обчислюється за формулою: сума пені = сума вкладу помножити на відсоткову ставку, визначену в договорах, помножити на кількість днів і поділити на 100, а тому загальна сума пені за невиконання Відповідачем зобов'язань за договором становить 10612,22 грн. Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що на день звернення до суду відповідач не повернув позивачу у визначений строк суму внесків та не сплатив суму нарахованих за користування ним відсотків, відтак відповідачем порушено умови договору № [NUMBER] від 11.07.2015 року, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з КС «Закарпатська ощадна кредитна спілка» заборгованість за вищевказаним договором про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved