Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в обґрунтування якого посилається на те, що 18.09.2013 року заочним рішенням Березнівського районного суду Рівненської області у справі №555/1156/13-ц, відповідач зобовязана до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивач покликається на те, що з часу прийняття судового рішення про стягнення аліментів у нього істотно змінився матеріальний стан, так як зросли ціни на продукти харчування, одяг, а тому зросли і витрати на утримання сина. З урахування уточнених позовних вимог, просить збільшити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання неповнолітньої дитини до 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] згідно письмової заяви підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить провести розгляд справи у його відсутності; не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не зявилась. Як вбачається із повідомлень про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу надсилались судові повістки (поштове відправлення №3460001973721, 34460002011001), [PERSON] 25.09.2018 року та 31.10.2018 року отримала судові повістки. Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку. На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач, належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання. Відзиву [PERSON] не подала. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Зі згоди позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про народження серія І-ГЮ №141024 вбачається, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно заочного рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 18.09.2013 року у справі №555/1156/13-ц, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволено. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], 03.01.2003 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) грн., щомісячно, починаючи з 25.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Суд вважає, що з урахуванням здорожчання вартості продуктів харчування, одягу, товарів першої необхідності з 2013 року (часу присудження аліментів) у позивача дійсно змінився матеріальний стан. На думку суду, вказані обставини є суттєвими і впливають на розмір витрат отримувача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. \~Судом об'єктивно встановлено, що в зв'язку із збільшенням вікових потреб сина, витрати, які несе батько на його утримання перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів 400 грн., в зв'язку з чим матеріальне становище позивача з часу присудження аліментних платежів погіршилось. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON], суд приймає до уваги наступне. Відповідно до довідки від 30.07.2018 року за №2386 УПіСЗН Березнівської райдержадміністрації Рівненської області, позивач отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн. \~ \~ \~ \~ Згідно ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідач відзиву на позовну заяву не подала, не висловила своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви, не зявилась в судове засідання і не представила суду будь-яких доказів на спростування обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, її непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання нею обов'язку утримувати неповнолітнього сина, зокрема у визначеному позивачем розмірі. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи вищевикладені обставини, вік дитини та її потреби, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, що підлягають стягнення з відповідача на утримання неповнолітньої доньки до 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття, що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved