Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся із вище вказаним позовом до [PERSON] , в якому зазначив, що перебував у шлюбі із відповідачем з 12.12.2015. Рішенням Голопристанського районного суду від 26.09.2019 р. шлюб розірвано. В період шлюбу, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин і ведення спільного господарства, було придбано за кредитні кошти наступне майно: кусторіз, вартістю 3000 грн., зварювальний апарат, вартістю 3500 грн., кутово-шліфувальна машинка «болгарка» - 600 грн., дрель - 500 грн., пульверізатор - 800 грн., велосипед «Україна» - 1000 грн., силікатна цегла (1 уп.) - 2000 грн., цемент (1 тонна) - 7000 грн., пшениця (1 тонна) - 4000 грн. Всього спільного майна придбано за час шлюбу на загальну суму 22 400 грн. Просив розділити майно, виділивши йому із спільного майна наступне: кусторіз, вартістю 3000 грн., зварювальний апарат, вартістю 3500 грн., кутово-шліфувальну машинку «болгарку», вартістю 600 грн., дрель, варнтістю 500 грн., пульверизатор, вартістю 800 грн., велосипед « Україна », вартістю 1000 грн., всього на суму - 9400 грн. та зобов`язати відповідача повернути йому вказане майно. Інше, з вище переліченого майна, залишити відповідачу. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Рахімов В.А. підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Також доповнив, що під час перебування у шлюбі подружжям [PERSON] було взято у позику 15 000 грн. у ТОВ «СІМПЛ МАНІ», відповідно до додатку № 1 графіку платежів до Договору про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-00017480 від 22.05.2018. Саме на кошти, взяті у позику, було придбано зазначене у позові майно. Відповідач позовні вимоги не визнала, подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з часу укладення шлюбу з позивачем, проживали у домогосподарстві її матері, користувалися її житловим приміщенням і необхідним в побуті майном. Спільного майна з позивачем не нажили. Про зазначене в позові майно та кредитні кошти, їй нічого не відомо. Згідно з положеннями ст. ст. 76-80 ЦПК України, позовні вимоги повинні бути доведені належними та допустимими доказами, чого позивачем здійснено не було. У задоволенні позовних вимог просила відмовити. В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Міхалкова Л.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю, необґрунтованістю та недоведеністю. Всупереч вимогам ст. 83 ЦПК України, позивач не подав разом із поданням позовної заяви, ніяких доказів на підтвердження навіть факту самого придбання зазначеного майна, не кажучи про його ідентифікацію чи вартість. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами першою та другою ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, якіза законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В порядку ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, позивачем та його представником не надано жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження факту придбання вказаного у позові майна під час шлюбу, його вартості та наявності на момент розгляду даного спору. Зав таких обставин, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed