Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], який згодом уточнив, та яким просив провести розподілспільного сумісного майна подружжя, а саме домоволодіння по [ADDRESS] Позовні вимоги обгрунтовані тим, що під час шлюбу, 15.03.2001 року на підставі договору купівлі продажу, укладеного на Одеській товарній біржі, подружжям придбано житловий будонок [ADDRESS] У судовому засіданні представник позовича підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не з'явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала, своєї думки щодо позову не висловила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 15.06.1990 року по травень 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу, 15.03.2001 року на підставі договору купівлі продажу, укладеного на Одеській товарній біржі, подружжям придбано житловий будонок [ADDRESS] Враховуючи те, що права та обов'язки сторін щодо спірного майна виникли в момент придбання майна у 2001 році, правовий режим цього майна та правовідносини сторін як подружжя із приводу нього регулюються як нормами Закону України «Про власність», ЦК України в редакції 1963 року та КпШС України, так і нормами СК України та ЦК України в редакції 2004 року, які діють на час припинення фактичних подружніх відносин та виникнення спору. Так, згідно з ч.2 ст.12, ст.16 Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває право власності на майно, яке отримане внаслідок спадкування або на підставі укладених угод, які не заборонені законом. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Такі положення містяться і в ст.22 КпШС України, яка діяла на час придбання майна, та ст.60 СК України. Цими нормами також передбачено, що кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. За змістом ст.23 КпШС України, що зазначено і в ч.2 ст.65 СК України, майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладені угод одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 Закону України «Про власність», ч.ч.2, 3 ст.325 ЦК України та ч.1 ст.61 СК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані. Аналогічна роз'яснення містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за №11 від 21.12.2007 року. Таким чином, домоволодіння по [ADDRESS], є об'єктом права їх спільної сумісної власності. Оскільки шлюб між сторонами розірвано у травні місяці 2014 року, після чого виникло питання про поділ подружнього майна, суд вважає необхідним застосувати до цих правовідносин положення ст.ст.69, 70 СК України, якими передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а у разі недосягнення згоди судом. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Приймаючи до уваги, що домоволодіння по [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, між сторонами відсутній шлюбний договір та будь-яка домовленість про розподіл майна, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі встановленого,

Outcome: approved