Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 10 у будинку\~ №\~ 39 по вул. Рибалка\~в\~ м. Харкові. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що є власником квартири [ADDRESS], в якій також зареєстрована відповідач по справі. Проте, з 2006 року остання за вказаною адресою не мешкає без поважних причин, за комунальні послуги не сплачує, її особисті речі в квартирі відсутні, однак добровільно знятися з реєстрації [PERSON] не бажає. Жодних перепон у користуванні спірною квартирою відповідачу не чиниться.\~[PERSON] також вказував, що реєстрація [PERSON] за у спірній квартирі порушує його право власності, оскільки позбавляє можливості розпоряджатися майном на власний розсуд. \~ В судовому засіданні [PERSON] та його представник - [PERSON], що діяв на підставі ордеру і витягу з договору про надання правової допомоги, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, та просили їх задовольнити. Позивач також пояснив, що відповідач по справі є його тещею, яка понад десяти років не мешкає за місцем реєстрації, за комунальні послуги не сплачує, однак приїхати в Україну не може за станом здоровя. [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до Абхазії та наміру проживати в Україні не має. У відповідача є належна їй квартира в м. Піцунда. [PERSON], яка належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, до суду не зявилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд за її відсутності та письмових заперечень проти позову не надала. В судове засідання представник третьої особи: Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради до суду не зявився. Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради [PERSON], що діяла на підставі довіреності, через канцелярію суду надала заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Враховуючи положення ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 25 березня 1998 року Реєстраційний номер 8-98-111533-М-1, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] Встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку № 670, наданою 07 березня 2017 року дільницею № 52 Комунального підприємства «ЖИЛКОМСЕРВІС», та відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Харківській області від 22 березня 2017 року. В судовому засіданні [PERSON], допитана в якості свідка, пояснила, що є дружиною позивача та відповідач по справі є її матірю. [PERSON] все життя мешкала в Абхазії та наміру проживати в Україні не мала. У 2007 році відповідач приїжджала до них в гості та протягом двох-трьох тижнів мешкала, однак повідомила, що проживати в Україні за вказаною адресою не буде. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] Відповідач [PERSON] приїжджала в Україну приблизно п'ятнадцять років тому, під час війни в Абхазії. За адресою: м. Харків, вул. Рибалка, 39. кв. 10, остання не мешкала та не мешкає на теперішній час. В судовому засіданні [PERSON], допитана в якості свідка, пояснила, що [PERSON] за адресою: м. Харків, вул. Рибалка, 39. кв. 10, не мешкає понад десяти років та наміру проживати за вказаною адресою не має. Відповідач мешкає в Абхазії, однак на час війни приїжджала на декілька місяців в Україну та знов виїхала з країни. Свідок зазначала, що [PERSON] не чинилися перепони у користуванні квартирою. З довідки Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області № 2973/11959/02 від 20 квітня 2017 року, вбачається, що за період з січня 2014 року до теперішнього часу [PERSON] до Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області з заявами щодо перешкоджання її проживанню за адресою: [INFO], не зверталась. Встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована в Індустріальному обєднаному управління Пенсійного фонду України м. Харкова за адресою: [ADDRESS]. Виплата пенсії [PERSON] припинена з 01 листопада 2016 року, у звязку з тривалою невиплатою (довідка Індустріального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 3971/4602 від 06 червня 2017 року). Суд не бере до уваги наявний в матеріалах справи Акт від 06 березня 2017 року щодо факту не проживання відповідача за місцем реєстрації, оскільки він не завірений посадовою особою, тобто, за ч. 1 ст. 59 ЦПК України, є доказом, одержаним з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно статей 64, 156 ЖК України, відповідач є членом сімї позивача. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] без поважних причин відсутня за місцем реєстрації понад один рік, існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Докази на підтвердження перешкоджання відповідачу у користуванні спірною квартирою матеріали справи не містять. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України,\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституцією України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до положень ст. 391 ЦК України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судовим розглядом встановлено, що наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. З огляду на те, що [PERSON]\~ є власником квартири [ADDRESS] та реєстрація місця проживання [PERSON] за вищевказаною адресою перешкоджає позивачу у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном, суд вважає позовні вимоги в частині усунення позивачу перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог щодо зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], слід зазначити наступне. Статтею сьомою Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За положеннями ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обовязковим до виконання. Отже,позовні вимоги [PERSON]\~ щодо зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою задоволенню не підлягають, оскільки підставою зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: partial