Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначаючи, що 29.03.2017 року об 11.00\~год. у м. Херсоні по вул. Потьомкінська, 55, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], виконуючи маневр повороту, недотримався Правил дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під його керуванням, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Пунктом 33.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. З урахуванням зазначених правових норм він і [PERSON], склали на місці події повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду - Європротокол, в якому свою вину, що знаходиться у причинному звязку з наслідками дорожньо транспортної події водій [PERSON] в повній мірі визнав та засвідчив своїм підписом в Європротоколі. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Європейський Страховий Союз», до якого ним було подано Європротокол та інші необхідні документи. Відповідач відкрив страхову справу № 2017-2417 від 29.03.2017року, 11.04.2017\~року він подав до ПАТ «Європейський Страховий Союз» заяву про виплату страхового відшкодування, а 22.05.2017року направив документам, що підтверджують розмір реальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка згідно до акту виконаних робіт фізичною особою підприємцем [PERSON], становить 10 338,00 грн. Станом на 11.07.2017року сплинуло 90 днів з дня отримання відповідачем заяви про страхове відшкодування, проте до теперішнього часу відповідач не провів виплату страхового відшкодування.. З огляду на викладене, позивач просив стягнути: з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 10\~338,00грн; пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 412,49 грн.; інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 413,52 грн.; 3% річних у розмірі 48,44 грн., а всього стягнути 11 212,45грн. та судовий збір. У судове засідання позивач не зявилась, надав повноваження представнику та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Представника позивача в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позові, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала. Представник ПАТ «Європейський Страховий Союз» в судове засідання не зявився, про місце, день і час судового засідання повідомлений, в порядку визначеному законом, про причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, в порядку визначеному ст.ст.280-281ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно до статті 33.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 29.03.2017\~року об 11.00 годині в м. Херсоні по вул. Потьомкінська,55 [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], виконуючи маневр повороту, недотримався Правил дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок зіткнення транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. [PERSON] і [PERSON] відповідно до положень статті 33.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» склали на місці події повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду Європротокол, у якому, свою вину, що знаходиться в причинному звязку з наслідками ДТП, водій [PERSON] в повній мірі визнав, про що свідчить його підпис в Європротоколі. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу BMW 5231, реєстраційний номер [NUMBER] від 17.02.2016року власником автомобіля є [PERSON]О.(серія СХТ 738973). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 210990» була застрахована у ПАТ «Європейський Страховий Союз», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК329028. ПАТ «Європейський Страховий Союз» одержав повідомлення позивача про дорожньо-транспортну пригоду 29.03.217 року, та відкрив страхову справу за №2017-2417. 11.04.2017року [PERSON] направив на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування, однак на теперішній час страхове відшкодування не виплачено.. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди власнику автомобіля [PERSON], згідно до акту виконаних робіт фізичною особою підприємцем [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження 29.03.2017року становила 10 338,00 грн. Статтею 22 ЦК України\~передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом статті 9, 22-31, 35, 36 Закону №1961- IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника(його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта(аварійного сертифікату). У разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором(п.3,ч1.ст.988 ЦК України). Отже, судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем було дотримано вимог законодавства щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку, надання доказів на підтвердження завданої пошкодження автомобіля матеріальної шкоди, у звязку з чим в нього виникло право на отримання страхового відшкодування, а відповідач у свою чергу покладені на нього за договором страхування зобовязання не виконав, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позовні вимоги про стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 412,49 грн., 3% річних у розмірі 48,44 грн. та інфляційних втрат у розмірі 413,52\~грн. також підлягають задоволенню з огляду на наступне. Пунктом 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ст. 992ЦК України у разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Отже, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом(ч.2ст.625, ст.992ЦК України). Оскільки, станом на момент звернення до суду з позовом сума страхового відшкодування позивачу не виплачена, суд вважає необхідним стягнути з ПАТ «Європейський Страховий Союз» на користь позивача також, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 412,49 грн., 3% річних у розмірі 48,44 грн. та інфляційні втрати у розмірі 413,52 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума сплаченого ним судового збору в розмірі 640,00грн. На підставі\~викладеного,\~ст.ст.\~625,\~979,988,990,992,\~1187,\~1192, ЦК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved