overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та призначення опікуна, в якій зазначив, що [PERSON] є жінкою заявника, внаслідок свого психічного захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у звязку з чим просить визнати її недієздатною та призначити опікуна. В судове засідання заявника не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, не заперечує проти визнання [PERSON] недієздатною, однак заперечує проти призначення опікуна, оскільки, це питання повинно розглядатися за поданням органу опіки та піклування. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, що знаходиться в матеріалах цивільної справи [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] Згідно листа головного лікаря КУ „ ОКПЛ ЗОР з 2015 року [PERSON] знаходиться під наглядом у лікаря - психіатра. Згідно до акту № 49 від 01.02.2016 року судово психіатричної експертизи, проведеної експертами КУ «Обласної клінічної психіатричної лікарні», [PERSON] [INFO] внаслідок психічного захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Що стосується вимог заявника, щодо призначення опікуна, то судом не виявлені підстави для їх задоволення, оскільки, питання про можливість призначення опікуна розглядається судом лише за поданням органу опіки та піклування, у звязку з чим, суд залишає без задоволення ці вимоги. При вищевикладеному,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] померлим. Заявник посилається на те, що його батько [PERSON] - [INFO] уродженець м.Новий Оскол Бєлгородської області (Росія) перебував у зареєстрованому шлюбі з його матір`ю [PERSON] та проживав разом з ними до 1998 року в с.Волосівка Зборівського району. 08 березня 1998 року , попередньо звільнившись з роботи, чоловік зник і по сьогоднішній день не повернувся та жодних відомостей про його місце знаходження немає. За таких обставин у заявника виникла необхідність звернутися до суду відносно оголошення особи померлим. Оголошення [PERSON] померлим необхідно для оформлення спадщини. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і зіслалася на обставини викладені в заяві. Суд заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав. Згідно ст.46 ЦК України, передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Судом встановлено, що в березні 1998 року [PERSON] - [INFO] покинув своє місце проживання в с.Волосівка Зборівського району і його місцезнаходження невідоме. Згідно ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що заявником не наведено доказів, які вірогідно свідчать про смерть [PERSON] , в задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] померлою. Аргументує свої вимоги тим, що 29 травня 2009 року, близько 15 години його мати [PERSON], яка на той час проживала разом з ним, повела на вигін корову, що розташований неподалік будинку і в подальшому додому не повернулася. До даного часу її місце знаходження не відоме. По факту зникнення матері він звертався до Прилуцького ВП ГУНП. За наслідками проведених пошукових заходів місце знаходження [PERSON] встановити не вдалося. Тому заявник звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] померлою . В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - сільська рада Прилуцького району в судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення заявника, суд дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Статтею 246 ЦПК України встановлено, що заява про оголошення фізичної особи померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи місце перебування якої невідоме. Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. [PERSON] народився [INFO] року, його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON](а.с.4) Відповідно довідки виданої виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району № 513 від 07.06 2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою : [ADDRESS]. З 29.05.2009 року на території Заїздської сільської ради не проживає і місце її знаходження не відоме. Згідно з повідомленням Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, [PERSON], [INFO], уродженка та жителька [ADDRESS], розшукується як безвісти зникла, розшукова справа №42/16/53 від 09.06.2009 року. Проведеними заходами місце знаходження останньої не встановлено(а.с.6). Таким чином, судом встановлено, що за останнім відомим місцем проживання [PERSON] понад 3 роки немає відомостей про її місце перебування. Аналізуючи у сукупності вищевказані факти, суд дійшов до висновку, що вимоги заявника про оголошення [PERSON] померлою є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] та [PERSON] безвісно відсутніми. В заяві вказано, що [PERSON] перебуває у законному шлюбі з [PERSON] з 18 липня 2014 року. До вересня 2014 року заявник з [PERSON] та її дитиною від першого шлюбу [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS]. Як зазначає заявник, у вересні 2014 року [PERSON] разом з [PERSON] виїхали у невідомому напрямку, після чого жодних відомостей про них немає. У зв'язку з відсутністю за місцем проживання відомостей про місцезнаходження [PERSON] та [PERSON] понад два роки, заявник просить суд визнати їх безвісно відсутніми з метою подальшого розірвання шлюбу, зняття з реєстрації за вищевказаною адресою та розпорядження належною йому квартирою. В судовому засіданні заявник підтвердив заявлені вимоги та їх обґрунтування, наполягає на задоволенні його вимог у повному обсязі. Заявник також пояснив, що метою звернення до суду з даною заявою стала, крім іншого, необхідність оформлення житлової субсидії та зменшення розміру вартості комунальних послуг. Заінтересована особа - Селидівська територіальна громада - у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Допитаний в судовому засідання в якості свідка [PERSON] пояснив, що з вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] не проживають за вищевказаною адресою, відомості про їх місце перебування відсутні. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. 18 червня 2008 року [PERSON] було видано Ордер № 1 на право зайняття жилого приміщення (квартири) житловою площею 40,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. 18 липня 2014 року між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно із довідкою № 409 від 18 листопада 2016 року, виданою головою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Астра», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до Побутової характеристики від 17 листопада 2016 р., [PERSON] за час мешкання у смт. Цукурине зарекомендувала себе з негативного боку, у суспільному житті селища участі не брала, зловживала спиртними напоями, її чоловік неодноразово викликав чергову службу поліції. Як свідчить Акт про непроживання від 07 листопада 2016 року, складений депутатом Цукуринської селищної ради Коломієць Оленою Миколаївною в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за вищевказаною адресою не мешкають з вересня 2014 року. Їх місце проживання не встановлено. У відповідності зі ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом одного року. В судовому засіданні належними доказами, підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] з вересня 2014 р. за місцем колишнього постійного проживання не мешкають, відомості про їх місце перебування відсутні, що є підставою для оголошення їх безвісно відсутніми. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім його батька [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що в середині квітня 2002 року він зник при невідомих обставинах та за місцем роботи і проживання більше не з'являвся. Вказував, що ухвалою суду від 21.11.2005р. [PERSON] оголошено у розшук, а 13.11.2009р. прокуратурою Дарницького району м. Києва була порушена кримінальна справа за ст.ст. 146 ч.1 та 190 ч.3 КК України, яка на даний час перебуває в провадженні Слідчого відділу Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві і вжиті заходи щодо його розшуку результату не дали. По сьогодняшній день місце знаходження його не відоме. В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з'явились, надали до суду заяви в яких просили провести розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва (а.с. 4), [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] З письмових пояснень заявника вбачається, що в квітні 2002р. його батько - [PERSON] зник при невідомих обставинах та за місцем роботи і проживання більше не з'являвся. З ухвали (а.с.6) вбачається, що [PERSON] 21.11.2005р. було оголошено в розшук у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів на утримання сина [PERSON], а місце проживання та роботи [PERSON] встановити не можливо. Згідно постанови (а.с.7), 09.06.2009р. невстановлені досудовим слідством особи шляхом використання підробленого паспорта на ім'я [PERSON] та довіреності від його імені, вчинили замах на шахрайське заволодіння квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] З квітня 2002р. [PERSON] відсутній за місцем свого проживання та його місцезнаходження до теперішнього часу не відоме, що дає підстави вважати, що відносно нього вчинено злочин, а саме незаконне позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зважаючи на те, що з квітня 2002р. місце знаходження [PERSON] невідоме та встановити його неможливо, суд вважає, що його слід визнати безвісно відсутнім. На підставі вищевикладеного та ст.43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання безвісно відсутньої своєї матері [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог заявник зазначив, що його матір [PERSON] 25 серпня 2015 року з невідомих для нього причин поїхала у невідомому напрямку і з того часу будь-яких відомостей від неї не надходило. Визнання [PERSON] безвісно відсутньої необхідно заявнику для оформлення права власності на спадкове майно, а тому вимушений звернутись до суду із відповідною заявою. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав, посилаючись на обставини, зазначені у заяві та просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Смілянського районного відділу ДРАЦС в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про народження ІІ-СР №352475, матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON]. З довідки Смілянського ВП №6178 від 04 квітня 2017 року вбачається, що [PERSON] з 31 липня 2015 року перебуває в розшуку «як особа безвісно зникла», оперативно розшукова справа № 115015018. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ствердили факт того, що в липні 2015 року [PERSON] поїхала у с.Будо-Макіївку і з того часу відомостей про її місце перебування немає. Як передбачено ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Таким чином, відповідно до ст. 43 ЦК України [PERSON] слід визнати безвісно відсутньою. Відповідно до ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання безвісно відсутньою [PERSON], [INFO]. Заявник зазначає, що 21.07.2000 року зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого має двох неповнолітніх дітей: сина Олега, 04.02.2001р.н. та дочку Аліну, [INFO] 25.12.2008 року Корольовським районним судом м.Житомира шлюб між ними було ро-зірвано, неповнолітніх дітей для подальшого проживання залишено із заявником, після чого 16.01.2015 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою: № 51 у будинку № 40 по вул. Гагаріна в м.Житомирі. 05.11.2006 року [PERSON] покинула заявника та дітей, пішла з квартири і з того часу про неї нічого не відомо. Просить суд визнати її безвісно відсутньою. Від заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи до суду не з'явився, надав заяву до суду про слухання справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.07.2000 року зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого має двох неповнолітніх дітей: сина Олега, 04.02.2001р.н. та дочку Аліну, [INFO] 25.12.2008 року Корольовським районним судом м.Житомира шлюб між ними було розірвано, неповнолітніх дітей для подальшого проживання залишено із заявником, після чого 16.01.2015 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим примі-щенням, а саме квартирою: № 51 у будинку № 40 по вул. Гагаріна в м.Житомирі. 05.11.2006 року [PERSON] покинула заявника та дітей, пішла з квартири і з того часу про неї нічого не відомо. Просить суд визнати її безвісно відсутньою. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що заява [PERSON] про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання безвісно відсутньою його колишньої дружини [PERSON], вказуючи в заяві про те, що в 1997 році із [PERSON] зареєстрував шлюб. 15.01.2003 року їх шлюб було розірвано. 11.04.2003 року [PERSON] знялася із реєстрації, де вони на той час проживали за адресою [ADDRESS] Рідних в Україні [PERSON] .не має. З 2003 року про [PERSON] немає відомостей про місце її перебування. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно йому для продажу будинку, який було оформлено на нього під час шлюбу , оскільки для нотаріуса необхідна згода [PERSON] на продаж будинку. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та прохали її задовольнити, пояснили що від шлюбу із заявником [PERSON] та [PERSON] дітей не мали. Представник заінтересованої особи Засульської сільської ради в судове засідання не з'явився, направивши до суду листа з проханням розглядати справу за відсутності свого представника. Дослідивши наявні докази, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] з 1997 р. по 2003 рік перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно довідки виконкому Засульської сільської ради від 14.11.2017 року [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] знята з місця реєстрації 11.04.2003 року, місце її перебування не відоме. Згідно повідомлення Лубенського ВП від 01.12.2017р. було проведено перевірку [PERSON], 1956 р.н. по існуючим системам МВС, в результаті даної перевірки жодних відомостей про її теперішнє місцезнаходження не одержано. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони являються сусідами [PERSON] Колишня дружина заявника [PERSON] у 2003 році виїхала з с. Шершнівка та з того часу ніяких відомостей про її місцезнаходження немає. [PERSON] родичів в селі та в Україні не мала. Таким чином, зазначені докази підтверджують безвісну відсутність фізичної особи [PERSON] за місцем її постійного проживання більше 1 року. На даний час її місце перебування якого невідомо. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно заявнику для оформлення договору купівлі - продажу нерухомого майна, придбаного ним під час шлюбу із [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікуна, заінтересована особа: орган опіки та піклування при Сасівській сільській раді. Вимоги заяви мотивовані тим, що тітка заявника [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO], через її психічний стан здоровя, який з часом тільки погіршувався визнана інвалідом другої групи. Вона не може повністю усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонної допомоги і контролю. Заявник , як племінник є її найближчим родичем, зможе постійно надавати їй допомогу у веденні господарства та догляді, здійснювати фактичне опікунство над нею, забезпечуючи реалізацію нею законних прав та інтересів, у звязку з чим звернувся до суду із даною заяво. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій просить справи розглядати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить суд такі задоволити. Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування при Сасівській сільській раді в судове засідання також не зявився, справу розглянуто у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, в тому числі Висновок судово-психіатричного експерта № 201 від 19.11.2015 року, суд встановив наступне. [PERSON], [INFO], являється інвалідом другої групи. Згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 201 від 19.11.2015 року даного на виконання ухвали суду, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки помірної розумової відсталості (нерізко виражена імбецильність), про що свідчать дані про відставання в розвитку від однолітків, нездатність до навчання, дані обліку у психіатра, недорозвиток мови та пам'яті, інтелекту, емоційна лабільність. Такий стан позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати та\~ розуміти значення своїх дій, керувати ними. Суд констатує, що правовідносини, які відповідають встановленим фактам, врегульовано нормами Цивільного кодексу України та Цивільно-процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1 ст.41, 58, ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що орган опіки та піклування при Сасівській сільській раді не заперечує, щоб заявник [PERSON] був призначений опікуном над родичкою (батьковою сестрою) [PERSON], [INFO] ( а.с.7). Тому, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що звернення заявника є обґрунтованим, обставини, наведені ним, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, є передбачені законом підстави для задоволення вимог заяви, а відтак такі підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved