Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначено, що додатковою угодою до договору № 1 від 10 жовтня 2006 року про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї, укладеною 22 січня 2008 року між Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області та позивачем, прийомні батьки [PERSON] та [PERSON] взяли на виховання та спільне проживання малолітню дитину [PERSON], [INFO], мати якої рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2007 року була позбавлена батьківських прав відносно її малолітньої дитини. Дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітну (доходу), щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, жодних заперечень проти заочного розгляду справи не зазначено. В судове засідання відповідач не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 27 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 20 травня 2002 року зроблено відповідний актовий запис № 04. Згідно рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2007 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно додаткової угоди до договору № 1 від 10 жовтня 2006 року про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї, укладеної 22 січня 2008 року між Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області та позивачем, малолітню дитину, [PERSON], [INFO], влаштовано на виховання та спільне проживання у прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, позивач мешкає в будинку [ADDRESS] Запорізької області, разом з ним мешкає підопічна [PERSON]. Таким чином, судом було встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з прийомним батьком та знаходиться на його утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатною та має можливість надавати допомогу на утримання доньки. Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, немає. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved