Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона разом з [PERSON] вступила в юридичний шлюб 13.06.1970 року. Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 16.03.1992 року Ковельським міським управлінням комунального господарства, чоловіку позивача - [PERSON] належало 35/1000 жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Ковельської міської Ради народних депутатів № 64 від 27.02.1992 року. Зазначений у свідоцтві житловий будинок 15/1000 зареєстрований в Волинському обласному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за [PERSON] та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 5251 від 16.03.1992 року. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Позивач вказує, що вона фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом з чоловіком на момент його смерті по [ADDRESS] . Право на спадщину мають також діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] , які звернулися в Ковельську державну нотаріальну контору з заявами про відмову від своєї частки в спадковому майні. Позивач зазначає, що на її звернення про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті чоловіка, таке свідоцтво не було видано, оскільки відсутні правовстановлюючі документи про право власності на вищевказане житло, так як при житті чоловікові було видане свідоцтво про право власності на жилий будинок без печатки та не вказано прізвище голови виконкому який його видав, а тому таке свідоцтво не є правовстановлюючим документом про належність цього майна спадкодавцеві. Враховуючи наведене, позивач просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, однак попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.09.2020 року, виданим Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Той факт, що померлий [INFO] [PERSON] та позивач [PERSON] були подружжям, підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданим 13.06.1970 року Палацом щастя м. Ковеля Волинської області. З копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 16.03.1992 року встановлено, що 15/1000 жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві особистої власності. Однак, зазначене свідоцтво не підписано уповноваженою особою та не скріплено відповідною печаткою. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності [PERSON] на вказану квартиру не зареєстровано. Ця ж обставина підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи на багатоквартирний будинок в [ADDRESS] , оглянутої в судовому засіданні. Відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради народних депутатів № 64 від 27.02.1992 року, [PERSON] передано в особисту власність трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 56,4м.кв., житловою 36,1 м.кв. Квартира передана безоплатно згідно Закону України «Про статус і Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 19.12.1991 року. Ідеальна доля квартири становить 15/1000 частини будинку. Таким чином, квартира [ADDRESS] належала [PERSON] , що додатково підтверджується будинковою книгою для приписки громадян, проживаючих в квартирі [ADDRESS] . Однак, таке право у встановленому порядку не було зареєстровано [PERSON] за життя. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все майно, яке належало йому на праві приватної власності, в тому числі й на вказану житлову квартиру. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно листа Ковельської державної нотаріальної контори № 804/02-14 від 07.06.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру після смерті [PERSON] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Згідно матеріалів спадкової справи № 85/2021, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , встановлено, що спадкоємцем майна померлого за законом є [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована разом з чоловіком на момент його смерті по [ADDRESS] . Право на спадщину мають також діти спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] , які подали до Ковельської державної нотаріальної контори заяви про відмову від своєї частки в спадковому майні. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Таким чином, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач, як дружина померлого [PERSON] , є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті померлого чоловіка, в тому числі й вказаної квартири, а тому це майно належить позивачу в порядку спадкування за законом. З огляду на викладене, в судовому засіданні доведено обставини, якими позивач обґрунтовувала свої позовні вимоги, а саме - право позивача на квартиру[ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Виходячи з обставин справи, судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved