Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачкою сім`я розпалася через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка буде проживати з матір`ю. Спільне подружнє життя між сторонами припинено. Збереження сім`ї позивач вважає неможливим та на примирення не згоден. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, проте завчасно подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу у підготовчому засіданні та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с.20). Відповідачка не з`явився до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності у підготовчому засіданні, а після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с.15). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] був зареєстрований 17.09.2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за №364(а.с.9). З копії свідоцтва про народження (а.с.10) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивач наполягає на розлученні, а відповідачка не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка просила у своїй заяві залишити їй прізвище « [PERSON] », то суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй це прізвище. На підставі ст.104,105,112-113 СК України,

Outcome: approved