Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 11 січня 2012 року з відповідачем по справі зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний запис за №27. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя та інтереси. На даний час вона з чоловіком шлюбні відносини не підтримує. Майнових спорів між ними не має. 23 березня 2015 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та зазначила, що відповідач коштів на утримання дитини в достатньому розмірі не надає, є фізично здоровим та не має інших утриманців . За наведених обставин просила шлюб розірвати, дитину залишити на проживанні з нею, стягувати з відповідача аліменти у свою користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно на дитину до досягнення ним повнолітня. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги та збільшенні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, Не заперечував щодо розірвання шлюбу, не заперечував щоб малолітній син [PERSON] проживав з матір»ю. Однак погодився сплачувати аліменти в сумі 1000 гривень, але не грошами, а купувати речі на суму 1000 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 січня 2012 року (а.с. 6) сторони зареєстрували шлюб 11 січня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 27. В шлюбі народилась дитина: син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, яка містяться в матеріалах справи (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, миритися не бажають. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, дитину залишити на проживанні з матір'ю. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та відсутності доказів про те, що відповідач має постійний дохід, суд дійшов висновку, що аліменти, що підлягають стягненню з нього на утримання дитини слід визначити в твердій грошовій сумі, а не в частці від заробітку. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст.182 СК України та обставину визнання відповідачем вимог позову, що дає підстави для суду дійти висновку про погодження сторонами розміру аліментів в добровільному порядку, який вони на власний розсуд вважають достатнім для забезпечення дитині умов для його достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку та таким, що відповідає фінансовим можливостям відповідача. За наведених підстав суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно на дитину підлягає до задоволення. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів»,ст. ст. 11, 88 Цивільно-процесуального кодексу України,

Outcome: approved