Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30 грудня 2013 року він та відповідач уклали договір позики та на момент укладання договору [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 1350,00 доларів США, обумовлену суму, у договорі позики відповідач зобов'язався повернути позивачу до 20 січня 2014 року у доларах США, або у гривнях по курсу НБУ на момент повернення позики. На підтвердження отримання зазначеної суми була дана розписка від 30.12.2013 року, в якій вказано, що [PERSON] позичив у позивача грошові кошти в сумі 1350,00 доларів США і зобов'язався повернути в строк до 20.01.2014 року, але зобов'язань не виконав. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 36005,57 грн., а саме: борг за договором позики у розмірі 19985,40 грн. (еквівалентно 1350,00 доларам США), пеню у розмірі 11791,39 грн. (еквівалентно 796,50 доларам США), індекс інфляції у розмірі 3744,20 грн., 3% річних у розмірі 484,58 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 360,07 грн. Крім того, позивач просить накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно відповідача. Справу розглянуто згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України у відсутності позивача та відповідача, які надіслали до суду заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами існують договірні відносини позики. Підтвердженням є договір позики 30 грудня 2013 року та розписка [PERSON] від 30.12.2013 року про отримання ним від [PERSON] коштів в сумі 1350,00 доларів США. із терміном повернення боргу в строк до 20.01.2014 року. (а.с.4-5). Як вбачається з виписки від 11 листопада 2014 року, за період з 21.01.2014 року по 11.11.2014 рік: пеня за договором складає 11791,39 грн., індекс інфляції складає 3744,20 грн., 3% річних складає 484,58 грн. (а.с.6). Так, наведені факти свідчать, що між сторонами склалися цивільні правовідносини з приводу виконання договору позики, які регулюються ст.ст. 1047,1049 ЦПК України. Судом встановлено, що на даний час відповідачем позика (грошові кошти) позивачу не повернута. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за договором позики в розмірі 36005,57 грн., а саме: борг за договором позики у розмірі 19985,40 грн. (еквівалентно 1350,00 доларам США), пеня у розмірі 11791,39 грн. (еквівалентно 796,50 доларам США), індекс інфляції у розмірі 3744,20 грн., 3% річних у розмірі 484,58 грн. В накладенні арешту на все рухоме і нерухоме майно відповідача суд відмовляє. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь [PERSON] підлягає до стягнення судові витрати в розмірі 360,07 грн., сплачені останнім при подачі позовної заяви.

Outcome: partial