overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 64\~513 грн. 11 коп. У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у 2014 році між сторонами укладено договір банківського вкладу, за умовами якого позивач вніс до банку 65\~013,11 грн. На даний час виплати відсотків по вказаному вкладу банком припинені, звернення позивача щодо повернення суми вкладу залишено без задоволення. Цей факт змушує позивача звернутися до суду з даними вимогами. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву, якою позов підтримав у повному обсязі, просив закінчити розгляд справи за його відсутністю та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в суд не зявився, про причину неявки суду не повідомив. Суд, у звязку з неявкою сторони, що не зявилась та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 169 ЦПК України, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у 2014 році між сторонами укладено договір банківського вкладу, за умовами якого позивач вніс до банку 65\~013,11 грн. На даний час виплати відсотків по вказаному вкладу банком припинені, звернення позивача щодо повернення суми вкладу залишено без задоволення.. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник має сплатити на користь кредитора також проценти за весь час прострочення з врахування індексу інфляції. Таким чином, суд знаходить, що відповідно норм чинного законодавства позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з Споживчого товариства «Середній Фонтан» (код 39138101) на користь [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) борг у розмірі 101850,00 гривень та 1018,50 гривень судового збору. При цьому позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу № 06/09-2016 від 05.09.2016 року, укладеному між сторонами, [PERSON] зобовязався передати товар, а СТ «Середній Фонтан» зобовязалось своєчасно прийняти товар та оплатити його вартість. Однак, відповідач своїх зобовязань не виконав та не оплатив вартість товару. Сума боргу складає 101850,00 гривень. В судове засіданні представник позивача не зявився, викликаний, надав заяву, якою вимоги підтримав, просив задовольнити та слухати справу за його відсутності. Представник відповідача в суд не зявився, викликаний, надав заяву, якою позов визнав повністю, не заперечував проти задоволення, просив слухати справу за його відсутності. Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Відповідно до договору купівлі-продажу № 06/09-2016 від 05.09.2016 року, укладеному між сторонами, [PERSON] зобовязався передати товар, а СТ «Середній Фонтан» зобовязалось своєчасно прийняти товар та оплатити його вартість. Однак, відповідач своїх зобовязань не виконав та не оплатив вартість товару. Сума боргу складає 101850,00 гривень. Ці факти підтверджені матеріалами справи. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином. Таким чином, суд робить висновок про обґрунтованість вимог позивача і задовольняє їх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь суму заборгованості за договором позики, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 07.11.2013 року, реєстровий № 1455 в розмірі 400 000 грн., стягнути солідарно з відповідачів судові витрати у справі. Позивач [PERSON] надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачі та третя особа у судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи сповіщені належно. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідачів, а тому постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України). Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору. Відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; договір позики повинен бути укладений в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. 07.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1455, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 400 000 грн. зі строком повернення до 31 грудня 2013 року. З урахуванням наведених норм та встановлених судом обставин, суд вважає, позов підлягає частковому задоволенню, та стягує з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування боргу 400 000 грн. Суд відмовляє в частині позовних вимог про стягнення суми боргу з [PERSON], оскільки відсутні докази про те, що останній несе солідарну з [PERSON] відповідальність за порушення виконання зобов'язання за договором позики від 07.11.2013 року. Разом з тим, зібрані у справі докази свідчать про те, що [PERSON] є іпотекодавцем, який передав в іпотеку іпотекодержателю нежитлові приміщення цокольного поверху № ІУ, № 3,4, ? ч. № 2 загальною площею 96,0 кв.м. в літ. «А-7», що розташовані у [ADDRESS],в якості забезпечення виконання боржником зобов'язань за договором позики від 07.11.2013 року. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] судові витрати на користь позивача у розмірі 3654 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягувати на свою користь та на своє утримання з [PERSON] аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідач [PERSON] є його батьком. Шлюб між батьками було розірвано 22.07.2004р. Після виповнення ним повноліття, тобто [INFO]., стягнення аліментів на його утримання припинилось. З вересня 2014р. він є студентом Запорізького вищого індустріального політехнічного училища та навчається на четвертому курсі за фахом «електрогазозварник» з денною формою навчання. Незважаючи на те, що навчання відбувається на бюджетній основі та йому була призначена стипендія до грудня 2014р. в розмірі 275 грн. щомісячно, він зазнає матеріальні труднощі, так як несе витрати по оплаті житла, по забезпеченню навчального процесу, придбанню речей особистого користування. Його мати не може в повній мірі надати матеріальну допомогу, оскільки на її утриманні знаходяться ще двоє дітей від другого шлюбу. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча працює і має можливість надавати таку допомогу. Під час судового розгляду позивач [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/7 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі за участю представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] уточнені позовні вимоги [PERSON] визнала, про що подала суду відповідну заяву. Дослідив матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати таку допомогу. Доказами по справі є копія свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с.3), довідка Запорізького вищого індустріально - політехнічного училища № 1808 від 03.09.2014р. про навчання ( а.с.9). Беручи до уваги, що відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягувати на свою користь та на своє утримання з [PERSON] аліменти на період навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування вимог зазначила, що відповідач [PERSON] є її батьком. Вона є студенткою 5-го курсу Харківського національного Університету радіоелектроніки з денною формою навчання. Відповідач з липня 2014р. матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим у неї склалось тяжке матеріальне положення, так як несе витрати по оплаті житла, по забезпеченню навчального процесу. Її мати не може в повній мірі надати матеріальну допомогу. Під час судового розгляду позивач [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, справу розглянути без ї участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі за участю представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] уточнені позовні вимоги [PERSON] визнала, просить розглянути справу без її участі, про що подала суду відповідну заяву. Третя особа [PERSON] просить розглянути справу без її участі, уточнені позовні вимоги задовольнити, про що повідомила суд письмово. Дослідив матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати таку допомогу. Доказами по справі є копія свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с.3), копія свідоцтва про народження ( а.с.4), довідка Харківського національного Університету радіоелектроніки № 354 від 26.09.2014р. ( а.с.7). Беручи до уваги, що відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягувати на свою користь та на своє утримання зі [PERSON] аліменти на період навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідач [PERSON] є його батьком. В серпні 2014р. він вступив до Державного бюджетного освітнього закладу середнього професійного навчання Ростовської області «Волгодонський технікум металообробки та машинобудування». Форма навчання денна. Відповідач працює й отримує заробітну плату, але матеріальної допомоги сину не надає, у зв'язку з чим у позивача склалось тяжке матеріальне положення, так як несе витрати по забезпеченню навчального процесу. Його мати не може в повній мірі надати матеріальну допомогу. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з`явились, просять розглядати справу у їх відсутність, позов підтримують, про що повідомили суд письмово. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, про що повідомив суд письмово. Третя особа [PERSON] просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити, про що повідомила суд письмово. Дослідив матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати таку допомогу. Доказами по справі є свідоцтво про народження ( а.с.3), свідоцтво про розірвання шлюбу ( а.с.8), довідка Державного бюджетного освітнього закладу середнього професійного навчання Ростовської області «Волгодонський технікум металообробки та машинобудування» (а.с.10), витяг з наказу №11-кс від 26.08.2014р. ( а.с.11), договір №08.02.2014 (о) від 25.08.2014р. про надання платних освітніх послуг у сфері середньої професійної освіти ( а.с.12-14), платіжні документи за навчання ( а.с.15,16), довідка про не нарахування стипендії ( а.с.17). Беручи до уваги, що відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить, у разі доведення відсутності кровного споріднення між ним та [PERSON], [INFO], постановити рішення про виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження, посилаючись на те, що 21 вересня 2007 року був укладений шлюб між ним та відповідачкою [PERSON]. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачкою не склалися, у зв'язку з чим, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2014 року, шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу, зі слів колишньої дружини йому стало відомо, що він не є біологічним батьком дитини, а тому, з метою встановлення даного факту позивач вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в заяві та, з урахуванням висновку молекулярно-генетичного аналізу ДНК №83 від 17 червня 2014 року, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, повідомлявся, надав до суду заяву про розгляду справі у відсутності представника Відділу, заперечень проти позову не мають. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2014 року (справа №520/17253/13-ц). Після розіврання шлюбу прізвище відповідачки [PERSON] змінено на [PERSON] В шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №478 Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі від 25 березня 2008 року). У свідоцтві про народження дитини в графі «батько» записано [PERSON], в графі «мати» - [PERSON] Згідно висновку експерта №83 від 17 червня 2014 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, проведеної КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» [PERSON], [INFO] не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої громадянкою [PERSON], [INFO]. Згідно ч. ч.1, 2 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. При таких обставинах, з урахуванням визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач не є батьком [PERSON], обставин, які б перешкоджали задоволенню вимог позивача передбачених ст. 136 СК України судом не встановлено, у зв'язку з чим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому прохав суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в домоволодінні [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував тим, що позивач є власником вищевказаного житлового будинку, у якому зареєстрований його онук [PERSON] Останній без поважних причин з грудня 2013 року не проживає за місцем реєстрації, оскільки вибув на інше постійне місце проживання до своїх батьків у м. Ялту. Реєстрація відповідача у будинку позивача створює перешкоди у реалізації прав на користування субсидіями та отримання соціальних пільг, обмежуючи право позивача на користування своєю власністю. Позивач надав суду заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності, а позовні вимоги - задовольнити. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою з проханням розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору дарування, посвідченого 18.08.1976 року Роменською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 3695, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] (а.с. 5-6). З копії будинкової книги вбачається, що на час подачі позову у вказаному житловому будинку зареєстрований [PERSON] (а.с. 9 - 11). З довідки Роменського МВ УДМС України в Сумській області від 07.03.2015 року також вбачається, що [PERSON], 1994 р.н., з 29.03.2011 року зареєстрований [ADDRESS] (а.с. 15). У зв'язку з тим, що відповідач не проживає за місцем реєстрації і добровільно не знятий з реєстрації по [ADDRESS], позивач і звернувся до суду з вказаним позовом. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Оскільки житловий будинок, в якому зареєстрований відповідач, знаходиться в приватній власності позивача (а.с. 5-6), а відповідач мав право лише користування цим житлом, то до даних правовідносин слід застосувати норми Цивільного кодексу України (поняття сервітуту). Так, ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З довідки квартального комітету № 21 Виконавчого комітету Роменської міської Ради від 13.02.2015 року вбачається, що [PERSON] хоча і зареєстрований [ADDRESS], але фактично з грудня 2013 року не проживає за вказаною адресою (а.с. 12). Відповідач [PERSON] в письмовій заяві до суду про розгляд справи у його відсутності, визнав позовні вимоги (а.с.26-27). Згідно вимог ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин, враховуючи, що відповідач вибув на інше постійне місце проживання, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому прохав суд стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/3 частини від її заробітку щомісячно. Свої вимоги мотивував тим, що син з грудня 2003 року проживає з ним, відповідачка добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, син перебуває на повному його утриманні. Позивач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] позов не визнала., суду пояснила, що дитина дійсно з грудня 2013 року проживає разом з батьком і не заперечує, щоб і в подальшому дитина з ним проживала. Але вона також бажає приймати участь у вихованні сина, тому не погоджується сплачувати аліменти. Суд, заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з грудня 2004 року по вересень 2013 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання [INFO] у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3). З довідки Хмелівської сільської ради Роменського району №16 від 16.01.2014 року вбачається, що дитина зареєстрована в [ADDRESS] разом з матір'ю, [PERSON] та на даний час проживає в [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] (а.с.5) . Відповідачка добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони з грудня 2013 року разом не проживають, дитина проживає разом з батьком і знаходиться на його утриманні. Відповідачка працює, але добровільно матеріальну допомогу на сина не надає. Доказів того, що відповідачка має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), позивач не надав. А його посилання на те, що дитина є інвалідом і він несе додаткові витрати на сина, дають йому право на звернення до суду з позовом про стягнення указаних витрат з відповідачки. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідачки щомісячно. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору .

Outcome: partial