Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу в солідарному порядку за договором позики з [PERSON] та [PERSON]. В позовній заяві позивач посилається на те, що 16 вересня 2015 року відповідачі в нього позичили грошові кошти в сумі 13 000 грн. та зобов'язалися повернути до 16 грудня 2015 року. Па підтвердження укладеного договору позики відповідачі надали позивачу розписку на 13 000 (тринадцять тисяч) гривень від 16.09.2015 року. Зазначена обставина підтверджуються наявною у позивача, складеною та власноручно підписаною відповідачами розпискою. Станом на 25 березня 2016 року грошові кошти не повернуто, чим грубо порушено законні права та інтереси позивача. Позивач звернувся з повідомленням-вимогою від 25 березня 2016 року до [PERSON] та [PERSON] щодо повернення 13 000 грн. на протязі семи днів з моменту отримання повідомлення-вимоги. Станом на момент складання позовної заяви кошти не повернуто. Крім того, 19 вересня 2015 року [PERSON] та [PERSON] позичили в позивача грошові кошти в сумі 46 750 грн., (сорок шість тисяч сімсот п'ятдесят гривень) та зобов'язалися повернути до 01 жовтня 2015 року. Па підтвердження укладеного договору позики відповідачі надали позивачу розписку на 46 750 грн., (сорок шість тисяч сімсот п'ятдесят гривень) від 19.09.2015 року. Станом на 25 березня 2016 року грошові кошти не повернуто, чим грубо порушено законні права та інтереси позивача. Позивач звернувся з повідомленням-вимогою від 28 березня 2016 року до відповідачів у справі щодо повернення 46 750 грн. (сорок шість тисяч сімсот п'ятдесят) гривень на протязі семи днів з моменту отримання повідомлення-вимоги. Станом на момент складання позовної заяви кошти не повернуто. Таким чином, загальна сума боргу у [PERSON] та [PERSON] по обом розпискам перед позивачем складає 59 750 грн. (п'ятдесят дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят гривень). До теперішнього часу відповідачі борг не повернули. На прохання позивача про добровільне повернення боргу відповідачі не відповідають і не реагують. Гроші повернути відмовляються. У зв'язку з тим, що відповідачі не бажають врегулювати спір мирним шляхом позивач змушений звернутися до суду. Для позивача ця сума є значною, і невиконання відповідачами своїх зобов'язань, ставить його вкрай тяжке матеріальне становище. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити. Відповідач у справі, [PERSON] позов визнала повністю. Відповідач та його представник проти позову заперечували, та прохали суд відмовити позивачу в задоволенні його позову, через повну його безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як було встановлено в судовому засіданні, 16.09.2015 року позивач надав у борг відповідачам гроші в сумі 13 000 грн. /тринадцять тисяч/ гривень, та 19.09.2015 року в сумі 46 750 грн. /сорок шість тисяч сімсот п'ятдесят / гривень, про що відповідачі написали боргові розписки. Факт отримання грошей у борг підтверджується виданими відповідачами у справі, [PERSON] та [PERSON], розписками. Оригінали вказаних розписок були оглянуті судом у судовому засіданні. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Боржником було порушено умови договору та вимоги закону, отримані від позивача гроші не повернуті та зобов'язання не виконано. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625, ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На день розгляду справи судом заборгованість позивачу відповідачами не сплачена і підлягає стягненню з відповідачів. Доводи відповідача [PERSON] про те, що він не отримував від позивача грошові кошти у вищевказаному розмірі, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження. Таким чином, вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд, в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями самих сторін. На підставі вищенаведеного, відповідачі зобов'язані повернути позивачу борг у розмірі 59 750 грн. (п'ятдесят дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят) гривень. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір у розмірі 597,50 грн., в зв'язку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved