Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» у якому просив суд: стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди за вирахуванням франшизи 37 436,52 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та 1800 грн. для відшкодування витрат на проведення експертизи. У обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.01.2019 року о 12.30 год. на 250 км. автодороги Е 50 водій автомобіля Форд Транзит р/н [NUMBER] [PERSON] не виконав вимоги п. 10.1 ПДР України внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099 р/н [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням позивача. [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант». Оскільки [PERSON] визнав свою вину повністю, за взаємною згодою учасники ДТП дійшли згоди щодо складання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка передбачена п. 33.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до вимог закону позивач направив відповідачу екземпляр повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (євро протокол). 12.02.2019 року він звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування. 16.04.2019 року ТДВ СК «Альфа Гарант» повідомило про відмову у виплаті страхового відшкодування посилаючись на висновок № 1563-19-ТГ від 09.04.2019 року. Вважає, що даний висновок не може бути підставою для відмови у виплаті, оскільки питання наявності вини чи її відсутності з повідомлення про ДТП встановити неможливо. [PERSON] , який безпосередньо перед зіткненням виїхав на смугу руху позивача, на місці пригоди визнав вину, власноруч написавши в «європротоколі» що ДТП відбулося з його вини. Висновком експерта встановлено що з врахуванням коефіцієнту зносу вартість матеріального збитку становить 37 436, 52 грн. Однак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 37 436, 52 грн. за відрахуванням франшизи. Також з відповідача підлягає стягненню 1 800 грн. за автотоварознавче дослідження. Крім того, вважає що діями відповідача йому спричинена моральна шкода яка полягає у тому, що відповідач намагається ухилитися від виконання своїх договірних зобов`язань і протягом майже 1,5 роки він не може отримати кошти відшкодування шкоди. Відсутність можливості користуватися транспортним засобом змушує позивача змінювати уклад життя, доставляє незручності через неможливість вирішувати щоденні побутові проблеми, виїхати з родиною на відпочинок. Зазначені обставини призводять до моральних страждань які він оцінює в 5 000 грн. Відповідачем надано до суду відзив на позов відповідно до змісту якого зазначено, що 21.01.2019 року до ТДВ СК «Альфа Гарант» надано повідомлення про ДТП та євто протокол від 21.01.2019 року складений учасниками ДТП. Вина учасника судом не встановлювалась, жодних постанов про притягнення до адміністративної відповідальності до матеріалів справи не додано. ТДВ СК «Альфа Гарант» звернулося до спеціаліста Владимирова Ю.В. з метою проведення дослідження по ДТП, що сталася 21.02.2019 року. Згідно заключення інженерно-технічного дослідження № 1563-ТТ від 09.04.2019 року встановлено, що водій транспортного засобу ВАЗ 21099 д/н [NUMBER] мав технічну можливість уникнути події, але не скористався нею, його дії не відповідають технічним вимогам п. 12.1 та 13.1 ПДР та знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із настанням наїзду на попутній автомобіль Форд Транзит д/ [NUMBER] . Оскільки подані не вірні відомості позивачем про обставини ДТП, які не відповідають характеру пошкоджень отриманих транспортних засобів при ДТП та унеможливлюють встановлення ДТП та обставин при яких пошкоджені транспортні засоби, позивачу було відмовлено у здійсненні страхового відшкодування. 16.04.2019 року ТДВ СК Альфа Гарант затверджено страховий акт про відмову у виплаті страхового відшкодування. З огляду на викладене відповідачем були в повному обсязі виконані свої зобов`язання за полісом № АМ/0001634009. Вважає що вимоги позивача є необґрунтованими, незаконними, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів протилежного спростування своєї вини та належного виконання покладеного обов`язку. Позивачем надано до суду відповідь на відзив, де він вказує та те, що відповідачем у відзиві вказано, що [PERSON] не притягувався до адміністративної відповідальності. Однак сам [PERSON] визнав свою провину в тому що безпосередньо перед зіткненням виїхав на смугу позивача. За взаємною згодою учасників ДТП складено повідомлення про ДТП, що передбачено ст. 33 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідачем відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі звіту, однак звіт не може бути доказом вини одного чи іншого учасника ДТП, експерт не попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивого висновку. Просив вважати відзив на позов відповідача необґрунтованим. Ухвалою суду від 10.09.2019 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного провадження. Ухвалою суду від 02.10.2019 року задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою суду від 15.09.2020 року по даній цивільній справі призначена авто товарознавча експертиза. 30.11.2020 року судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надано повідомлення про неможливість проведення судової експертизи. За клопотанням представника ухвалою суду від 22.12.2020 року по даній справі призначена автотоварознавча експертиза, яку необхідно провести за матеріалами цивільної справи № 185/8274/19. 25.03.2021 року судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надано повідомлення про неможливість проведення судової експертизи. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 23.04.2021 року по даній справі призначена автооварознавча експертиза за матеріалами цивільної справи № 185/8274/19. 12.05.2021 року судом отримано висновок експерта автотоварознавця № 63/21 від 29.04.2021 року, ухвалою суду від 19.05.2021 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 24.06.2021 року у даній справі закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги з урахуванням висновку експерта і просив суд стягнути з відповідача на його користь за вирахуванням франшизи 34 964, 48 грн. в рахунок відшкодування матеріального збитку, 5000 грн. відшкодування моральної шкоди та 3800 грн. відшкодування витрат на проведення експертизи та авто товарознавчого дослідження. Уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги не визнає в повному обсязі посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов. Вислухавши пояснення представника позивача та позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4). Судом встановлено, що 21.01.2019 року о 12.30 год. на 250 км. автодороги Е 50 водій автомобіля Форд Транзит р/н [NUMBER] [PERSON] не виконав вимоги п. 10.1 ПДР України внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099 р/н [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням [PERSON] . [PERSON] на момент вчинення ДТП керував та володів транспортним засобом ВАЗ 21099 р/н [NUMBER] на підставі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . (а.с 5) Учасники дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] та [PERSON] на місці ДТП визначилися з винною особою та скористалися правом на складення спільного повідомлення про ДТП - «Європротокол». Відповідно до зазначеного протоколу водій [PERSON] власноруч написав що ДТП сталася з його вини. (а.с. 30) Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Форд Транзит, д/н [NUMBER] , була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 1634009, чинного на момент ДТП. Страховиком є ТДВ «СК «Альфа Гарант».(а.с. 52) 21.01.2019 року [PERSON] звернувся в ТДВ «СК «Альфа Гарант» із повідомленням про ДТП, що мала місце 21.01.2019 року, в якому зазначив, що учасниками ДТП було складане спільне повідомлення - «Європротокол». (а.с. 30) 12.02.2019 року позивачем на адресу відповідача надіслана заява про страхове відшкодування. 16.04.2019 року позивачем отримано відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з відсутністю підстав для здійснення виплати. Так відповідач посилався на те, що згідно заключення інженерно-транспортного дослідження № 1563-19-ТТ від 09.04.2019 року ТОВ Асистуючої компанії «УКРАВТОЕКСПЕРТИЗА» вбачається що водій автомобіля ВАЗ 21099 д/н [NUMBER] мав технічну можливість уникнути події, але не скористався нею, що з технічної точки зору, його дії не відповідали технічним вимогам пунктів 12.1 і 13.1 Правил дорожнього руху України, знаходилися в прямому причинному зв`язку з настанням наїзду на попутній автомобіль. Оскільки учасниками ДТП подані невірні відомості про обставини події, які не відповідають характеру пошкоджень отриманих транспортними засобами при ДТП та не уможливлюють встановлення факту ДТП та обставин при яких були пошкоджені транспортні засоби, відповідно до ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійснені страхового відшкодування (регламентної виплати) відповідно до п. 37.1.3 є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування своїх збитків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. (а.с. 31) Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. У пункті 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» від 17 листопада 2011 року № 698 затверджено максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому. У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідачем представник на місце настання страхового випадку або до пошкодженого майна свого представника не направив. Позивач звернувшись до ФОП [PERSON] отримав звіт № 9719 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 06.02.2021 року, відповідно якого, матеріальний збиток завданий власникові автомобіля ВАЗ 21099 д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження складає 37 436, 52 грн. (а.с. 6-29) Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з Положеннями про порядок та умови проведення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року № 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, у якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме: з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей. Враховуючи незгоду відповідача з висновком автотоварознавчого дослідження, судом за клопотанням представника позивача була призначена судова авто товарознавча експертиза. Висновком експерта - автотоварознавця № 63/21 від 29.04.2021 року встановлена величина матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП власнику автомобіля ВАЗ-21099, д/н [NUMBER] з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу ймовірно склала 34964,48 грн.(а. с. 69-78, т. 2) Суд вважає, що відмова страхової компанії не ґрунтується на жодній із передбачених статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підстав, не враховує оформлення учасниками спільного повідомлення про ДТП і її фактичні обставини, у зв`язку з чим вимога про стягнення з майнової шкоди підлягає задоволенню. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди,заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 1634009 розмір франшизи становить 2000 грн. Отже стягнення з відповідача на користь позивача підлягає майнова шкода за відрахуванням франшизи (34 964,48 грн. - 2000 грн. = 32 964, 48 грн. ). Відповідно до ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. підлягають частковому задоволенню. Дійсно позивач був вимушений докладати додаткові зусилля для організації свого життя, у зв`язку з пошкодженням автомобілю. Майже півтора роки відповідач за наявності факту ДТП, винної особи у спричиненні ДТП не відшкодовував майнову шкоду. Позивач не мав можливості користуватися автомобілем як для як потреб своєї сім`ї так і для роботи, що завдавало йому моральних страждань. Виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням глибини моральних страждань, суд вважає, що на користь позивача з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 2000 грн. Крім того, відповідно до п. 34. 3 ст. 34 Закону, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Вартість автотоварознавчого дослідження становить 1800 грн., (а.с. 1), вартість висновку експерта - автотоварознавця становить 2000 грн. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 800 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial