Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючих документів - Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0093576, виданого 07.10.1996 року на підставі рішення Городоцької районної державної адміністрації та Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ 5267 від 19.02.1997 р., виданого на підставі рішення Коропузької сільської ради народних депутатів від 19.10.1995 р. на ім`я [PERSON] , а також заповіту, складеного від імені [PERSON] , посвідченого секретарем виконкому Коропузької сільської ради Городоцького району Львівської області 13.01.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 04. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що його тітка - [PERSON] померла [INFO] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), розміром 3,21 умовних кадастрових гектари на території с. Коропуж Городоцького району Львівської області, а також земельна ділянка, площею 0,1876 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташована в с. Хишевичі Городоцького району Львівської області. За життя його тітка склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Вказує, що спадщину фактично прийняв, однак, при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з`ясувалося, що у правовстановлюючих документах на вищезазначене майно, а також у заповіті в прізвищі тітки допущена помилка, а саме вказано « [PERSON] » замість дійсного « [PERSON] ». Вказані помилки є перешкодою в оформленні спадкових прав заявника після смерті тітки, та враховуючи, що усунути такі перешкоди в позасудовому порядку неможливо, звернувся до суду з даною заявою. Просить заяву задовольнити. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності та про задоволення заяви з мотивів, наведених у ній (а.с. 38). Представник заінтересованої особи - Великолюбінської селищної ради Львівської області в судове засідання не з`явився, представник подав до суду клопотання, у якому проти задоволення заяви заперечень не висловив, просив про розгляд справи без його участі (а.с.39-40 У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із матеріалів справи вбачається, що 13.01.1997 року [PERSON] складено заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Коропузької сільської ради Городоцького району Львівської області, яким все своє майно, яке належало б їй на день смерті та на що за законом за законом мала б право, заповіла своєму племіннику - [PERSON] , який проживає в с. Хишевичі (а.с. 11). Як вбачається із копії актового запису про смерть від 20.08.1998 р., наданого на запит суду, [INFO] померла [PERSON] (а.с. 44-45). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , у свідоцтві внесено зміни (а.с. 12). Їй на праві власності належало право на земельну частку (пай), розміром 3,21 умовних кадастрових гектари на території с. Коропуж Городоцького району Львівської області, а також земельна ділянка, площею 0,1876 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташована в с. Хишевичі Городоцького району Львівської області (а.с. 7-10). Судом встановлено, що на підставі Рішення Городоцької районної державної адміністрації від 22.07.1996 р. № 589 видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0093576, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 6816 та згідно рішення Коропузької сільської ради народних депутатів від 19.10.1995 р. видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ 5267 від 19.02.1997 р., зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 19 на ім`я [PERSON] (а.с. 7-8, 9-10). Так, із заяви, копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00026302741 від 08.05.2020 р., вбачається, що тітка заявника значиться як [PERSON] , яка [INFO] померла (а.с. 46). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. У відповідності до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом п. 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналізуючи вище викладені обставини, докази, надані на їх підтвердження, те, що наявність розбіжностей у написанні прізвища у правовстановлюючих документах безпосередньо породжує юридичні наслідки та позбавляє можливості заявника належним чином реалізувати право на спадкування та здійснення своїх майнових прав, в інший спосіб усунути розбіжності, зазначені у правовстановлюючих документах та у заповіті відповідно до свідоцтва про народження спадкодавця неможливо, тому суд приходить до висновку, що встановлення факту належності заповіту, Сертифікату на право на земельну частку (пай) та Державного акту тітці заявника не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, тому її заява є підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved