Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Старобільської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області, треті особи Фермерське господарство «Альтаир», селянське (фермерське) господарство «Саша» про поновлення пропущеного строку для звернення до суду; визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку; скасування державної реєстрації, визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки; зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив суд визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №543099 за реєстраційним №442510001009197 на земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га, виданий 13.09.2012 року Старобільською РДА Луганської області на його ім`я; скасувати державну реєстрацію Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №543099 за реєстраційним №442510001009197 на земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га, виданого 13.09.2012 року Старобільською РДА Луганської області на його ім`я; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на його ім`я, номер запису 33885009 від 24.10.2019 року, здійсненого Виконавчим комітетом Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №543099 за реєстраційним №442510001009197 виданого 13.09.2012 року; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ним та ФГ «Саша» терміном на 20 років на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №543099 за реєстраційним №442510001009197 на земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га, виданого 13.09.2012 року Старобільською РДА Луганської області на його ім`я, який був зареєстрований у Старобільському Відділі Держкомзему, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27 грудня 2012 року №442510001007261; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ним та ФГ «Саша» строком на 20 років до 31.12.2039 року на земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області 02.12.2019 року; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 34447185 від 02.12.2019 року, здійсненого Виконавчим комітетом Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області на підставі договору оренди між ним та СФГ «Саша»; зобов`язати Виконавчий комітет Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області здійснити дії по припиненню речових прав, а саме, внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо скасування права власності (номер запису 33885009 від 24.10.2019 року) та скасування права оренди земельної ділянки (номер запису 34447185 від 02.12.2019 року). В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 22.03.2007 року між ФГ «Альтаир» та його батьком [PERSON] , який на той час був власником земельної ділянки кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №092448, виданого 15.09.1999 року на підставі рішення Хворостянівської сільської ради, був укладений договір оренди вище вказаної земельної ділянки, який був зареєстрований у Старобільському реєстраційному офісі ДП «Луганський регіональний центр ДЗК», про що був зроблений відповідний запис. За умовами договору [PERSON] передав в користування ФГ «Альтаир» земельну ділянку площею 4,8060 га на строк 15 (п`ятнадцять) років з виплатою щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою. [INFO] батько помер. Судовим рішенням від 12.04.2010 року за ним було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку 4,8060 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №092448 та на сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0028457 зареєстрований 23.11.1996 року за № 313.Разом з тим, вказаним рішення суду було визнано право в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну частку (пай) розміром 7,46 в ум.к га на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛГ №0028737 зареєстрованого 04.03.1997 року за № 593. У подальшому ним було отримано Державний акт серія ЯИ №582814, виданий 21.07.2011 року Старобільською РДА та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів за № 442510001000376, на право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,8060 га, кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хворостянівської сільської ради (за межами населеного пункту) Старобільського району Луганської області. 02.07.2012 року між ФГ «Альтаир» та ним, як власником земельної ділянки № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га згідно Державного акту серія ЯИ №582814, виданого 21.07.2011 року Старобільською РДАна підставі рішення Старобільского районного суду Луганської області від 12.04.2010 року по справі №2-309/2010, був укладений договір оренди вище вказаної земельної ділянки. Вказаний договір був зареєстрований у Старобільському Відділі Держкомзему, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.07.2012 року за №442510004004543.Згідно умов договору він передав в користування ФГ «Альтаир» земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га на строк 15 (п`ятнадцять) років з виплатою щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 3% від вартості земельної ділянки. 22.02.2012 року звернувся до ТОВ ЗФ «ЛАН» для подальшого оформлення земельної ділянки, яка належить йому як спадкоємцю [PERSON] згідно рішення від 12.04.2010 року відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛГ №0028737 зареєстрованого 04.03.1997 року за № 593. 13.09.2012 року, йому був виданий Державний акт на право на земельну ділянку серія ЯМ №543099 за реєстраційним №442510001009197, площею 4,8060 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В грудні 2012 року позивач уклав договір оренди землі від 27 грудня 2012 року №442510001007261 з СФГ «Саша» на земельну ділянку ріллі № [NUMBER] згідно Державного акту серія ЯМ №543099 від 13.09.2012 року площею 4,8060 га, терміном на 20 років. При укладанні договору з СФГ «Саша» був впевнений, що вказаний Державний акт був виданий як спадщина від померлої бабусі. До отримання зазначеного Державного акту не знав ні номеру земельної ділянки ні її кадастрового номеру , оскільки на руках мав лише сертифікат в умовних кадастрових гектарах. Йому було лише відомо, що ця земельна ділянка враховувалася в сільській раді як не витребуваний пай, який знаходився в обробітку СФГ «Саша».За весь період дії договору ФГ «Альтаир» належним чином виконувало умови договору від 02.07.2012 року, в зв`язку з чим до закінчення строку договору звернувся до ФГ «Альтаир» із заявою від 16.12.2019 року про внесення змін до діючого договору у зв`язку із збільшенням розміру орендної плати та продовження терміну договору. 16.12.2019 року між сторонами була укладена додаткова угода №1 до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2012 року який є чинним на теперішній час та діє до 02.07.2027 року. Однією з умов додаткової угоди до договору було те, що він передає в користування ФГ «Альтаир» земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га на термін до 30.10.2038 року. З метою державної реєстрації додаткової угоди №1 від 16.12.2019 року до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2012 року у Відділі надання адміністративних послуг, ФГ «Альтаир» було замовлено витяг з ДЗК від 21.12.2019 року, в якому було зазначено, що земельна ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га знаходиться в оренді СФГ «Саша» згідно договору оренди з 02.12.2019 року. Реєстрацію було проведено Відділом реєстрації Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області. При отриманні додаткових відомостей про обставини укладання вказаного договору оренди було встановлено, що договір оренди землі від 02.12.2019 року був укладений між ним та СФГ «Саша» на земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га, на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серія ЯМ №543099, яка знаходиться в обробітку у ФГ «Альтаир» на підставі договору оренди від 02.07.2012 року, який укладений з ним, але на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №582814 на ту ж саму земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га.Отже, через рік, при оформленні спадщини бабусі йому помилково видали Державний акт на право на земельну ділянку серія ЯМ №543099 від 13.09.2012 року в якому зазначено ту ж саму земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га, яку він отримав як спадкоємець батька. Про те, що державний акт на право на земельну ділянку серія ЯМ №543099 від 13.09.2012 року є однаковим попередньо виданому Державному акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №582814 від 21.07.2011 року дізнався у грудні 2019 року при укладанні додаткової угоди з ФГ «Альтаир». Вважав, що отриманий ним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №543099 від 13.09.2012 року за реєстраційним №442510001009197 на земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га, повинен бути визнаний недійсним, оскільки є по суті однаковим з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №582814, виданого 21 липня 2011 року Старобільською РДА Луганської області, а одночасне існування двох державних актів на одну земельну ділянку не передбачене законом. У судовому засіданні позивач та його представники позов та доводи викладені у ньому підтримали та просили суд його задовольнити. Відповідач - представник Старобільської районної державної адміністрації до суду не з`явився, надав на адресу суду лист в якому зазначив, що з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок , які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які відповідно до Закону переходять до комунальної власності. На даний час повноваження районної державної адміністрації щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення виключені, а тому просили визнати їх неналежним відповідачем. Відповідач - представник Головного управління Держгеокадастру у Луганській області Стражник О.М. у судовому засіданні просила визнати Головне управління Держгеокадастру у Луганській областіненалежним відповідачем, в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що Головне управління Держгеокадастру у Луганській області не може виконати жодну із позовних вимог позивича і не зобов`язано цього роботи. Залучення до справи Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в якості відповідача є протиправним, оскільки покладає обов`язок на цей орган по відношенню до [PERSON] , хоча в силу закону він будь-якими обов`язками щодо позивача не наділений. Разом з тим, зазначила, що [PERSON] при зверненні до землевпорядних організацій вказував в заявах одну й ту саму земельну ділянку № [NUMBER] , тобто він не міг не знати, що замовляє розроблення документації із землеустрою вдруге на одну й ту саму земельну ділянку. Відповідач - представник Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області до суду не з`явився. Просив розглянути справу без його участі, надав заперечення проти позову в якому зазначив, що державному реєстратору виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільского району Луганської області для державної реєстрації договору земельної ділянки №77, укладеного між позивачем та СФГ «Саша» документи були надані в повному обсязі відповідно до вимог діючого законодавства, які не мали недоліків. Вважав, що державна реєстрація права оренди вище вказаною юридичною особою повністю відповідала вимогам законодавства, та була здійснена правомірно, без порушень законодавства. Разом з тим, зазначив, що позивач не надав суду жодного доказу про те що, Чмирівська сільська рада є належним відповідачем. Представники третьої особи Фермерського господарства «Альтаир» Попов В.Н., Попович О.Л. у судовому засіданні вважали позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. При цьому, зазначили, що з 22.03.2007 рок ФГ «Альтаир» орендує та обробляє земельну ділянку № [NUMBER] з кадастровими номером 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га відповідно договору оренди, який був зареєстрований у Старобільському реєстраційному офісі ДП «Луганський регіональний центр ДЗК» про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 22.03.2007 за №68. Договір був укладений з [PERSON] , який передав в користування ФГ «Альтаир» земельну ділянку площею 4,8060 га на строк 15 років з виплатою щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою. [INFO] [PERSON] помер. Згідно судового рішення після його смерті за його сином [PERSON] було визнано право власності на спадкове майно. У подальшому на підставі рішення [PERSON] було отримано Державний акт серії ЯИ №582814, виданий 21.07.2011 Старобільською РДА на право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,8060 га, кадастровий номер 4425186000:01:002:0131. 21.07.2011 пройшла державна реєстрація земельної ділянки. 02.07.2012 між ФГ «Альтаир» та [PERSON] був укладений договір оренди вище вказаної земельної ділянки. Вказаний договір був зареєстрований у Старобільському Відділі Держкомзему. Згідно умов договору [PERSON] передав в користування ФГ «Альтаир» земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га на 15 років з виплатою щорічною орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 3% від вартості земельної ділянки, а тому видачу Державного акту на право на земельну ділянку серії ЯМ №543099 за реєстраційним №442510001009197 від 13.09.2012 на земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,8060 га, з кадастровим номером 4425186000:01:002:0131 вважали неправомірним оскільки він є по суті однаковим з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №582814, виданим 21.07.2011 Старобільською РДА. Законодавством не передбачено одночасне існування двох державних актів на одну земельну ділянку. Про одночасне існування двох державних актів на одну і ту земельну ділянку та реєстрацію прав по них, в т.ч. право оренди за СФГ «Саша» дізналися в грудні 2019 року, коли мали намір зареєструвати додаткову угоду до договору оренди землі на земельну ділянку № [NUMBER] . Цю ділянку ФГ «Альтаир» орендую та оброблює з 2007 по теперішній час. Представник третьої особи - селянське (фермерське) господарство «Саша» Носова Ю.М. вважала позов [PERSON] таким, що не підлягає задоволенню. В свою чергу звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи Чмирівська сільська рада Старобільського району Луганської області, Головне управління Держгеокадастру у Луганській областіпро визнання договорів оренди такими, що укладені під впливом обману та відшкодування вартості послуг, в якому просили суд визнати договори оренди землі, що укладені [PERSON] і СФГ «Саша» 27.12.2012 року в селі Шульгінка Старобільського району щодо оренди земельної ділянки, яка належить [PERSON] за номером [NUMBER] , площа 4,8060 га, зареєстровано 27.12.2012 року у відділі Держкомзему у Старобільському районі Луганської області за № 442510004007261, і укладений 05.09.2019 року в селі Хворостянівка Старобільського району щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4425186000:01:002:0131, яка розташована на території Хворостянівської сільської ради Старобільського району Луганської області, ділянка № [NUMBER] , площа 4,8060 га, право оренди по якому зареєстровано 02.12.2019 року запис про право № 34447185, такими що укладені під впливом навмисного введення в оману орендаря СФГ «Саша» з боку орендодавця [PERSON] шляхом замовчування існування обставин, які могли перешкодити вчиненню правочину; стягнути з [PERSON] на користь СФГ «Саша» кошти отримані [PERSON] у виді орендної плати, податків і зборів на загальну суму 45 117,87 грн. В обґрунтування позову третя особа посилалась на те, що [PERSON] звернувся до Старобільського районного суду із вимогами, в тому числі про: визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 27.12.2017 року, укладеного ним та СФГ «Саша» терміном на 20 років на оренду земельної ділянки, яка належить [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту ЯМ №543099, кадастровий номер ділянки 4425186000:01:002:0131, площа 4,8060 га, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 02.12.2019 року, укладеного ним і СФГ «Саша» на оренду належної [PERSON] земельної ділянки із кадастровим номером 4425186000:01:002:0131, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки 4425186000:01:002:0131, що здійснена 02.12.2019 року на підставі договорів оренди між [PERSON] та СФГ «Саша». Разом з тим, в позові викладені і інші позовні вимоги, в тому числі, про визнання недійсним Державного акту ЯМ 543099, скасування державної реєстрації зазначеного державного акту, скасування реєстрації права власності на підставі зазначеного державного акту, зобов`язання органу влади вчинити дії. В позові заявлено три позовні вимоги, які прямо впливають на права і обов`язки СФГ «Саша», а СФГ «Саша» визначено у позові лише як третя особа. [PERSON] зазначав у позові про підстави недійсності договорів оренди укладених із СФГ «Саша» лише виходячи із загальних вимог визначених у ч.1 ст.203 ЦК України. Проте СФГ «Саша», аналізуючи зміст документів - додатків, що додані до позову, а також власний досвід спілкування з [PERSON] , дійшло висновку про неправдиві відомості викладені позивачем у позовній заяві, що в свою чергу, є обґрунтуванням позовної заяви - про визнання зазначених договорів такими, що укладені під впливом обману з боку [PERSON] та повернення коштів отриманих ним за вказаними договорами. Відповідно до Угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 27.12.2012 року за реєстраційним номером 442510004007261, яка підписана 05.09.2019 року між [PERSON] і [PERSON] - головою СФГ «Саша», [PERSON] і СФГ «Саша» домовились про припинення дії договору оренди від 27.12.2012 року земельної ділянки площею 4,8060 з кадастровим номером 4425186000:01:002:0131. Згідно зазначеного договору, який підписано власноруч [PERSON] - останній передав фермерському господарству «Саша» в селі Шульгінка Старобільського району в оренду земельну ділянку з площею 4,8060 га. В акті приймання - передавання земельної ділянки від 27.12.2012 року зазначено, що орендодавець [PERSON] передав орендарю СФГ «Саша» ділянку № [NUMBER] , площею 4, 8060 га. Припинення права оренди СФГ «Саша», що існувало за договором оренди від 27.12.2012 року - зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.10.2019 року. Посилаючись на судову практику, діюче законодавство зазначила, що [PERSON] протягом 8 років підписав багато документів щодо своєї єдиної земельної ділянки з кадастровим номером 4425186000:01:002:0131, при цьому робив це у двох не пов`язаних між собою фермерських господарствах. Підписуючи один із договорів з ФГ «Альтаир» - [PERSON] , у липні 2012 року - визначив межі земельної ділянки в натурі, - тому достовірно знав її розташування та кадастровий номер, окрім того, достовірно знав, що ця земельна ділянка є ділянкою [ADDRESS] (ділянка мала такий самий ідентифікаційний номер серед інших до присвоєння їй кадастрового номеру). СФГ «Саша» не знало і не могло знати про існування іншого державного акту на ім`я [PERSON] на цю земельну ділянку, не знало і не могло знати про існування інших договорів оренди цієї земельної ділянки, що укладались раніше, оскільки сам [PERSON] про це не повідомив, і в ДРРП будь-якої інформації станом на грудень 2019 року не існувало. Таким чином [PERSON] не повідомив СФГ «Саша» , при укладенні договору від 27.12.2012 року оренди земельної ділянки із кадастр. номером 4425186000:01:002:0131, і при укладенні договору від 05.09. 2019 року тієї самої земельної ділянки із СФГ «Саша», інформацію про те, що ця земельна ділянка знаходиться в оренді іншого підприємства за діючим договором. Вказана інформація могла б вплинути на прийняття рішення СФГ «Саша» щодо отримання в оренду земельної ділянки і є істотною обставиною для вчинення правочину - укладання договору оренди. Необізнаність СФГ «Саша» про існування діючого договору оренди на ту саму земельну ділянку вплинула на волю СФГ «Саша» при прийнятті рішення про вчинення правочину - правочин було укладено, хоча цього не повинно було відбутись, як би СФГ «Саша» було своєчасно і правдиво повідомлено про інші договори чи помилки в документах. За час існування договору оренди (реєстраційний номер 44 2510004007261) між СФГ «Саша» і [PERSON] з 27.12. 2012 року по 29.10.2019 року [PERSON] отримав орендної плати за неіснуючу оренду на загальну суму 38 192, 16 грн., а саме: 2013 рік - 2 540, 73; податок с доходів фізичних осіб - 448, 36; 2014 рік - 2540,73; податок з доходів фізичних осіб - 448,36 грн; 2015 - 3117,36 грн.; податок з доходів фізичних осіб - 560, 01 грн, військовий збір - 56,00 грн; 2016 рік - 3606,43; податок з доходів фізичних осіб -806,41, військовий збір 67,20 грн.; 2017 рік- 3606,43; податок з доходів фізичних осіб -806,41, військовий збір 67,20 грн.; 2018 рік - 7485, 53; податок з доходів фізичних осіб - 1673 грн., військовий збір 139,48грн.; 2019 рік- 7647, 53; податок з доходів фізичних осіб - 1710 грн., військовий збір 142,50грн. Викладений перелік сум містить як повідомлення про суми орендної плати виплачені відповідачу « в руки» так і про податки і збори, які нараховані на суми доходів, які відповідно до Податкового кодексу України сплачені за відповідача до держбюджету України СФГ «Саша». Тобто сума збитку для СФГ «САША» складається із незаконно отриманих відповідачем доходів, сплачених за нього податків і зборів (у вказаний період загальна сума податків склала 6, 453, 33 грн., військовий збір - 472,38 грн.). За час дії нового договору оренди, що підписано 05.09.2019 року (право оренди зареєстровано 02.12.2019 року) [PERSON] отримав орендної плати 7 647, 50 грн., а тому загальна сума збитку для позивача складає 45 117,876 грн. Відповідно при визнанні недійсними договорів оренди землі, що укладені між СФГ «САША» і відповідачем, з відповідача має бути стягнуто зазначена сума орендної плати, суми податків і зборів. Позивач [PERSON] , його представники [PERSON] , [PERSON] , представники третьої особи ФГ «Альтаир» Попов В.Н., Попович О.Л. вважали, позов третьої особи СФГ «Саша» таким, що не підлягає задоволенню. Представник Головного управління Держгеокадастру у Луганській області Стражник О.М. позов просила суд вирішити на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені у позовах доводи, повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Одним із способів захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання правочину (угоди) недійсним (ч.2 ст.16 ЦК України та ч.3 ст.152 ЗК України). Закон України «Про оренду землі» передбачає захист прав орендодавця на орендовану земельну ділянку. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ч.1 ст.6 Закону). Згідно ст.14 Закону - договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Частиною 1 ст.16 Закону передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.ч.3,4 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Частиною 4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державою гарантується об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №092448, виданого 15.09.1999 року на підставі рішення 8 сесії 23 скликання від 14.09.1999 року Хворостянівською сільською радою народних депутатів [PERSON] був власником земельної ділянки кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га, що підтверджується відповідною копією акту (а.с.16). 22.03.2007 року між ФГ «Альтаир» та [PERSON] був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, який був зареєстрований у Старобільському реєстраційному офісі ДП «Луганський регіональний центр ДЗК», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 22.03.2007 року за №68. Згідно умов договору [PERSON] передав в користування ФГ «Альтаир» земельну ділянку площею 4,8060 га на строк 15 (п`ятнадцять) років з виплатою щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою. [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку з чим згідно судового рішення Старобільського районного суду Луганської області від 12.04.2010 року за [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку 4,8060 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №092448, виданого 15.09.1999 року на підставі рішення 8 сесії 23 скликання від 14.09.1999 року Хворостянівською сільською радою народних депутатів та на Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0028457 зареєстрований 23.11.1996 року за № 313.Разом з тим, вказаним рішення було визнано за [PERSON] право в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну частку (пай) розміром 7,46 в ум.к га на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛГ №0028737 зареєстрованого 04.03.1997 року за № 593. На виконання вказаного рішення позивач отримав Державний акт серія ЯИ №582814, виданий 21.07.2011 року Старобільською РДА та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів за № 442510001000376, на право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,8060 га, кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хворостянівської сільської ради (за межами населеного пункту) Старобільського району Луганської області. 02.07.2012 року між ФГ «Альтаир» та [PERSON] , як власником земельної ділянки № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га згідно Державного акту серія ЯИ №582814, виданого 21.07.2011 року Старобільською РДАбув укладений договір. Договір був зареєстрований у Старобільському Відділі Держкомзему, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.07.2012 року за №442510004004543.Згідно умов договору [PERSON] передав в користування ФГ «Альтаир» земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га на строк 15 (п`ятнадцять) років з виплатою щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 3% від вартості земельної ділянки. В грудні 2012 року [PERSON] уклав договір оренди землі від 27 грудня 2012 року №442510001007261 з СФГ «Саша» на земельну ділянку ріллі № [NUMBER] згідно Державного акту серія ЯМ №543099 від 13.09.2012 року площею 4,8060 га, терміном на 20 років. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - 24.10.2019 договір оренди від 27.12.2012 був достроково розірваний. Як було встановлено у судовому засіданні - при укладанні договору з СФГ «Саша» позивач був впевнений, що Державний акт серія ЯМ №543099 від 13.09.2012 року площею 4,8060 га був виданий йому, як спадщина від померлої бабусі. До отримання зазначеного Державного акту не знав ні номеру земельної ділянки ні її кадастрового номеру , оскільки на руках мав лише сертифікат в умовних кадастрових гектарах. Йому було лише відомо, що ця земельна ділянка враховувалася в сільській раді як не витребуваний пай, який знаходився в обробітку СФГ «Саша».При оформленні спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] помилково видали Державний акт на право на земельну ділянку серія ЯМ №543099 від 13.09.2012 року в якому зазначено ту ж саму земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га, яку він отримав як спадкоємець свого батька [INFO] . Про те, що державний акт на право на земельну ділянку серія ЯМ №543099 від 13.09.2012 року є однаковим попередньо виданого Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №582814 від 21.07.2011 року дізнався у грудні 2019 року при укладанні додаткової угоди з ФГ «Альтаир» . За весь період дії договору ФГ «Альтаир» належним чином виконувало умови договору від 02.07.2012 року, в зв`язку з чим до закінчення строку договору звертався до ФГ «Альтаир» із заявою від 16.12.2019 року про внесення змін до діючого договору у зв`язку із збільшенням розміру орендної плати та продовження терміну договору. 16.12.2019 року між сторонами була укладена додаткова угода №1 до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2012 року який є чинним на теперішній час та діє до 02.07.2027 року. Однією з умов додаткової угоди до договору було те, що він передав в користування ФГ «Альтаир» земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га на термін до 30.10.2038 року. З метою державної реєстрації додаткової угоди №1 від 16.12.2019 року до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2012 року у Відділі надання адміністративних послуг, ФГ «Альтаир» було замовлено витяг з ДЗК від 21.12.2019 року, в якому було зазначено, що земельна ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га знаходиться в оренді СФГ «Саша» згідно договору оренди з 02.12.2019 року. Реєстрацію було проведено Відділом реєстрації Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області. При отриманні додаткових відомостей про обставини укладання вказаного договору оренди було встановлено, що договір оренди землі від 02.12.2019 року був укладений між [PERSON] та СФГ «Саша» на земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га, на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серія ЯМ №543099, яка знаходиться в обробітку у ФГ «Альтаир» на підставі договору оренди від 02.07.2012 року, який укладений з позивачем, але на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №582814 на ту ж саму земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га. З метою уникнення подвійної реєстрації договорів оренди земельної ділянки № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га, яка належить [PERSON] та скасування помилково виданого Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №543099, виданого 13.09.2012 року Старобільською РДА Луганської області, на адресу Старобільскої РДА Луганської області, Відділу у Старобільському районі ГУ Держгеокадаструв Луганській області, Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області Фермерським господарством «Альтаир» були направлені відповідні листи за вих. №№24/06-2020, 24/06/01-2020, 24/06/02-2020 від 24.06.2020 року. Листом №678 від 08.07.2020 року Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області надав роз`яснення, що скасування державної реєстрації відбувається на підставі ухваленого судом рішення. Листом №505/113-20 від 30.06.2020 року Відділ у Старобільському районі ГУ Держгеокадастру в Луганській області повідомив, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Приймаючи до уваги наведене суд вважає, що отриманий [PERSON] . Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №543099 від 13.09.2012 року за реєстраційним №442510001009197 на земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425186000:01:002:0131, площею 4,8060 га, повинен бути визнаний недійсним, оскільки він є по суті однаковим з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №582814, виданим 21 липня 2011 року Старобільською РДА Луганської області, а одночасне існування двох державних актів на одну земельну ділянку не передбачене законом, 24.10.2019 договір оренди від 27.12.2012 укладений між [PERSON] та СФГ «Саша» був достроково розірваний, у зв`язку з чим позов слід задовольнити частково. Оскільки з наведеного вище встановлено, що фактично між [PERSON] , СФГ «Саша» та ФГ «Альтаир» існують спірні правовідносини до сьогоднішнього дня, суд робить висновок, що він не пропустив строк для звернення до суду з позовом, таким чином вимоги [PERSON] про поновлення строку на звернення до суду є зайвими. Позиції Старобільської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської областістосовно того, що відповідачі не є належними, суд до уваги не приймає, оскільки кожен з них в різний період часу виконував дії, що стосуються прав і обов`язків, як позивача [PERSON] так і СФГ «Саша» та ФГ «Альтаир». Щодо позову третьої особи СФГ «Саша» суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Тлумачення статті 230 ЦК України свідчить, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину. Тобто, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Третя особа пред`явивши позов з підстав, передбачених ст. ст. 229, 230 ЦК України, виклала обставини і посилання на наведені правові норми, не наддавши належних та допустимих доказів, які мали свідчити про наявність умислу в діях [PERSON] умислу на введення СФГ «Саша» в оману щодо істотних обставин, що мали значення для укладення договору. Оскільки обставини, наведені третьою особою для визнання недійсним оспорюваних договорів не знайшли свого підтвердження, відсутні підстави для задоволення вимог і про здійснення реституції за вказаними договорами, оскільки ці вимоги є похідними та можуть бути застосовані як наслідки недійсності правочину та відповідно не може бути і стягнута сум коштів отриманих [PERSON] у виді орендної плати на загальну суму 45 117,87 грн.. Більш того, СФГ «Саша» обробляло земельні ділянки та отримувало прибуток. Третьою особою не доведено належними і допустимими доказами, що оскаржувані договори вчинялися під впливом обману з боку [PERSON] , що неправильно сприймались фактичні обставини правочинів, що вплинуло на їх волевиявлення, тому правових підстав для визнання договору недійсним суд не вбачає. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. З огляду на повну відмову у задоволенні позову, суд не здійснює розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позову справляється судовий збір юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2 270 гривні. При зверненні до суду з позовом третьою особою селянським (фермерським) господарство «Саша» сплачений судовий збір у розмірі 1682 грн., а тому відповідно не в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial