Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить тягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 25% заробітної плати відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з 2006 року проживала без реєстрації шлюбу з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач з травня 2019 року матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 25% всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.08.2019 року і до досягнення донькою повноліття. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явися, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином., надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в зазначеному в позові розмірі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 30.08.2016 року Роздільнянським районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису №259 (а.с.2) Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження наявним в матеріалах справи. (а.с.3) З довідки Роздільнянської міської ради від 12.08.2019 року №1937, судом встановлено, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] , разом з нею проживає донька - [PERSON] , 2007 року народження, чоловік [PERSON] з родиною не мешкає. (а.с.4) Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. За ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. П. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки відповідач позов визнав, не спростував доводів позивачки, що після припинення спільного проживання з матір`ю дитини він коштів на утримання дитини не надає і таким чином не приймає участі в забезпеченні їй належних умов життя, а також не надав суду доказів про неможливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 25% всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, тобто 1/4 частину доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.08.2019 року і до досягнення донькою повноліття. Напідставі ст.141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 767,40 грн, так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674. На підставі наведеного та ст. 180, 181, 184, 191 СК України,

Outcome: approved