Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини в будинку б/н [ADDRESS] , а саме, з 2006 року до 10 січня 2018 року зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Також просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» розміром 5,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач був зареєстрований та постійно проживав разом з [PERSON] в селі Парканівка Захарівського району Одеської області, як чоловік та без реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну частку (пай), розміром 5,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). 14 серпня 2018 року позивач звернувся до нотаріальної контори з наміром оформити спадщину, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через те що згідно поданих документів неможливо підтвердити факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також серед поданих документів відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), що належить [PERSON] . За таких обставин, позивач позбавлений можливості оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на земельну ділянку та вимушений звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини не менше як п`ять років, визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги заяви підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити повністю. Представник відповідача Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду клопотання, в якому вказав, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши надані позивачем та витребувані за його клопотанням докази, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого на підставі запису за № 6 зробленого 11 січня 2018 року та зареєстровано Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] в с. Павлівка Захарівського району Одеської області (а.с. 9). Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року № 1377-VIII, яка була опублікована в газеті «Голос України» від 02.06.2016 року № 101 та набрала чинності з дня, наступного за днем її опублікування - з 03 червня 2016 року, в Одеській області перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район; селище міського типу Фрунзівка Фрунзівського району на селище міського типу Захарівка. За довідкою від 08.08.2019 року за № 1227/125-19 міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та доданим до нього витягом з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Прогрес» с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в землях цього КСП у розмірі 5,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданим 22 листопада 1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 271/96 (а.с. 12-13). Заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишала. Відповідно до ст. 1264 ЦК України позивач є спадкодавцем за законом четвертої черги, як особа, яка проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. 14 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак, постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 14 серпня 2018 року, державний нотаріус Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Романова Ірина Сергіївна відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», місцезнаходження якого с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області, розміром 5,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), через те що згідно поданих документів неможливо підтвердити факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також серед поданих документів відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), що належить [PERSON] (а.с. 10). За довідкою Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області № 666 від 03.06.2019 року, виданою на підставі домових книг по житловому будинку в с. Парканівка Захарівського району Одеської області, книга № 5 від 2006-2010 року, особовий рахунок № [NUMBER] рахується склад сім`ї: 1. [PERSON] , [INFO] - голова господарства. 2. [PERSON] , [INFO] - співмешканка. Книга № 13 особовий рахунок № [NUMBER] від 2011-2015 роки, рахується склад сім`ї: 1. [PERSON] , [INFO] - - голова господарства. 2. [PERSON] , [INFO] - співмешканка. Книга № 5 особовий рахунок № [NUMBER] від 2016-2018 року, рахується склад сім`ї: 1. [PERSON] , [INFO] - - голова господарства. 2. [PERSON] , [INFO] - співмешканка. Проживали разом та вели спільне господарство, кошти використовували сумісно до дня смерті [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 11). Так, з даної довідки вбачається, що з 2006 позивач постійно почав проживати з [PERSON] як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в селі Парканівка Захарівського району Одеської області, разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, підтримували відносини як родина. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявляв про відмову від неї. За інформацією Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 03.09.2019 року № 737/01-16, заповіт щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] не посвідчувався, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї зверталися, спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 37). У спадковій справі № 134/2018 Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області щодо майна [PERSON] , наявні наступні документи: заява позивача від 03.07.2018 року про прийняття спадщини; свідоцтво про смерть [PERSON] ; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] № 00020471761; довідка виконавчого комітету Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області № 592 від 10.05.2018 року; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 52470445 від 03 липня 2018 року, за вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі інформація відсутня; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 52470483 від 03.07.2018 року, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52470536; копія паспорта та ідентифікаційний код позивача; довідка Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 0-15-0 192-338/185-18 від 05.03.2019 року; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 серпня 2018 року (а.с. 38-49). Оцінюючи встановлені обставини та правовідносини, що виникли між сторонами, суд виходить з наступних положень чинного на час відкриття спадщини [PERSON] . Цивільного кодексу України (далі - ЦК), яким визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223); у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264); спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частини 3 і 5 статті 1268). Статтею 2 Указу Президента України від 10 листопада 1994 року N 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» було визначено, що кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Статтею 3 цього Указу встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Пунктом 17 розділу Х «Перехідні положення» чинного Земельного кодексу України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» не передбачена можливість видачі дубліката при втраті сертифіката. Положеннями пунктів 4.12., 4.14. і 4.15. глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» розділу ІІ. Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 і зареєстрованого в Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє … наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтв про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Визначаючи наявність підстав для встановлення у судовому порядку факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд виходить з положень ч. 2 ст. 315 ЦПК про те, що суд розглядає справи про встановлення факт ів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили всі обставини викладені у заяві щодо проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю з 2006 року до дня смерті останньої. Зазначили, що позивач та [PERSON] вели разом спільне господарство, мали спільний бюджет, підтримували відносини як родина. За результатом дослідження описаних у цьому рішенні доказів, суд приходить до висновку про доведеність зазначеного факту, який не заперечується відповідачем, підтверджений свідками у судовому засіданні та підтверджений реєстрацією проживання в одному житловому будинку [PERSON] з [PERSON] , як співмешканців, з 2006 року до дня смерті [PERSON] [INFO] року. Встановлення цього факту надає суду підстави для задоволення позовних вимог і в частині визнання за позивачем права на спадкове майно виходячи з наступних спадкових правовідносин, що виникли у позивача за результатом встановлення вказаного факту. Заповіт щодо свого майна [PERSON] не залишала, а після її смерті відкрилася спадщина на її майно у вигляді вказаного вище права на земельну частку (пай). Спадкоємці [PERSON] за законом першої, другої, третьої і п`ятої черг на день відкриття її спадщини були відсутні, а із спадкоємців за законом четвертої черги є тільки позивач [PERSON] , який прийняв спадщину [PERSON] за фактом постійного проживання разом з нею на час відкриття її спадщини і тому йому з дня смерті спадкодавця стало належати її право на земельну частку (пай). Враховуючи відсутність документального оформлення спадкових прав [PERSON] щодо особисто належного [PERSON] права на земельну частку (пай), відсутність можливості отримати дублікат належного [PERSON] сертифіката на права на земельну частку (пай), а також відмову нотаріуса через вказані причини видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом щодо успадкованого [PERSON] майна [PERSON] - зазначене право позивача на спадкове майно необхідно визнати у судовому порядку.

Outcome: approved