Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 12 липня 2011 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб у Черкаському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено актовий запис за № 06. Від даного шлюбу вони спільних дітей не мають. З відповідачкою подружнє життя не склалося. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання припинено, та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Він вважає, що при вказаних обставинах їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України є підставою для його розірвання. Спір про поділ майна відсутній. Просить розірвати шлюб. Судові витрати пов'язані з розглядом даної справи покласти на відповідача. Позивач [PERSON], його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Представник позивача надала суду заяву, в якій просить справу слухати у її та позивача відсутність, позов підтримують в повному обсязі, просять його задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] двічі (27.10. та 14.12.2017) не зявилася, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток. Заяв про відкладення, про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 12.07.2011 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу дітей не мають. Відповідно\~до\~ст.112 ч. 2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Оскільки відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору у сумі 640 грн. (а.с.1).

Outcome: approved