Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (надалі - ПАТ «ПУМБ»), в якому просив визнати вчинений нотаріусом виконавчий напис від 15 вересня 2010 року таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що 15 вересня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на майно, що перебуває в іпотеці відповідно до Договору іпотеки №6076654 від 08.02.2008, та належить позивачу, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 120,8 кв.м., розташоване за адресою: м. Житомир, пров. Вацківський, 3. Вказане майно було передано в іпотеку ПАТ «ПУМБ» відповідно до договору іпотеки № 6076654 від 08.02.2008, в забезпечення вимог за кредитним договором № 6066871від 08.02.2008, укладеному між банком та [PERSON] Вважає, що нотаріус не мав права видавати виконавчий напис, оскільки його вчинено на суму, яка не відповідає жодному із наявних у справі документів на підтвердження заборгованості боржника перед банком, а відповідно до вимог п. 282, п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріуси вчиняють виконавчий напис для стягнення заборгованості тільки у разі, якщо ця заборгованість або інша відповідальність боржника підтверджена документально і є безспірною та не потребує додаткового доказування. Також вказує на те, що виконавчий напис виконано нотаріусом за межами свого нотаріального округу та значно завищена сума витрат за вчинення напису 2500 грн. при граничному розмірі державного мита на час вчинення виконавчого напису 1700 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з тих же підстав та просили його задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, зазначив, що сума заборгованості є безспірною, позивачеві направлялася вимога про усунення порушень за договором кредиту, яку він отримав, а також те, що банком для отримання виконавчого напису було подано всі документи, передбачені чинним законодавством, нотаріусом дотримано всі вимоги закону для вчинення виконавчого напису. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак до суду не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 08.02.2008 між [PERSON] та ПАТ «ПУМБ» був укладений кредитний договір №6066871 з додатковою угодою №7765871 від 30.06.2009, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 814000,00 грн. зі строком повернення до 28.03.2023. На забезпечення вказаного договору в цей же день сторонами був укладений договір іпотеки №6076654, предметом якого є нежитлове приміщення загальною площею 120,8 кв.м., розташоване за адресою: м. Житомир, пров. Вацківський, 3, що належить на праві власності позивачу. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] У зв'язку з невиконанням зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків, 30.07.2010 позивачу було направлено вимогу про погашення заборгованості, загальна сума якої становить 872 896, 57 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 785 819,39 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими за користування кредитом станом на 30.07.2010 87 077, 18 грн., та банк попереджав боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі несплати заборгованості у тридцятиденний строк (а.с.13). 15.09.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, яким з метою погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 822 294, 87 грн. (заборгованість за основною сумою кредиту у розмірі 807 180,89 грн., заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 15 113,98 грн), заборгованість за нарахованою відповідно до ст.5 Кредитного договору пенею в розмірі 1473,38 грн., запропоновано звернути стягнення на іпотечне майно - нежитлове приміщення загальною площею 120,8 кв.м., розташоване за адресою: м. Житомир, пров. Вацківський, 3, що належить на праві власності позивачу. Також нараховано витрати, пов»язані із вчиненням виконавчого напису у сумі 2500 грн. (а.с.12, на звороті). Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі -Інструкція). Відповідно до ч. 2 п. 283 Інструкції, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. За змістом ч. 2 п. 284 Інструкції та ст. 87 Закону України «Про нотаріат» заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості. Судом встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не звернув уваги на різний розмір заявленої до стягнення з боржника суми заборгованості, оскільки у матеріалах справи наявна вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитом від 31 серпня 2009 року, у якій зазначено, що заборгованість за кредитом становить 807180,89 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 6588,00 грн., пеня - 271,45 грн, а всього до сплати - 814040,34 грн. (а.с. 14). Крім того, банк зазначив, що протягом тридцяти календарних днів боржник може усунути порушення кредитного договору, погасивши прострочену заборгованість, яка становила 14 128,86 грн. (зі сплати кредиту) та 6 444,57 грн. (зі сплати процентів) і, таким чином, уникнути дострокового повернення всієї суми кредиту. Разом з тим, у матеріалах справи наявна вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитом від 30 липня 2010 року, у якій зазначено, що заборгованість за кредитом становить 785 819,39 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 87 077,18 грн, а всього до сплати - 872 896,57 грн., у разі не сплати яких у тридцятиденний строк банк попереджав боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки. Але в той же час,|при вчиненні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15 вересня 2010 року виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було зазначено, що заборгованість за кредитом становить 807 180,89 грн, заборгованість зі сплати процентів - 15 113,98 грн, 1 473,38 грн - пеня, 2 500,00 грн - витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису, а всього 826 268,25 грн. З цих підстав суд приходить до висновку, що нотаріусом було вчинено виконавчий напис, на суму, яка не відповідає жодному з наявних у справі документів, які підтверджують заборгованість позивача [PERSON] перед банком, тобто нотаріус не звернув увагу на те, що у вимозі, надісланій відповідачем позивачу 30 липня 2010 року зазначено меншу суму заборгованості за тілом кредиту, ніж вказано нотаріусом у виконавчому напису від 15 вересня 2010 року. Таким чином в судовому засіданні напідставі досліджених доказів встановлено, що зазначений виконавчий напис не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про вчинення нотаріальних дій, оскільки банк подав нотаріусу документи про вчинення виконавчого напису із зазначенням суми заборгованості, яка не є безспірною, а тому заявлений позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved