Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ММКП «Мукачівводоканал» про визнання недійсним та скасування наказу виконувача обов'язки директора ММКП «Мукачівводоканал» № 200 від 26.07.2016 року «Про порушення дисциплінарного провадження відносно [PERSON].». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у ММКП «Мукачівводоканал» працює понад 25 років, за весь час трудової діяльності у підприємстві , окрім заохочень, жодного дисциплінарного стягнення не мав. Однак наказом виконувача обов'язки директора ММКП «Мукачівводоканал» Келеман Н.М. № 200 від 26.07.2016 на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, посилаючись на те, що 21.07.2016 року він перебував у нетверезому стані на робочому місці. Вважає, що оголошення йому догани немає жодного правового підґрунтя та є наслідком неупередженого ставлення виконувача обов'язки директора ММКП «Мукачівводоканал» Келеман Н.М. до нього. При цьому зазначає, що акта комісії про те, що він 21.07.2016 року знаходився в нетверезому стані не містять конкретного місця вчинення ним дисциплінарного проступку. Крім того керівництво підприємства до винесення спірного наказу не зажадало від нього пояснень про причини та підстави даного проступку. Таким чином вважає, що наведені обставини свідчать про фіктивне складання комісією акту щодо факту перебування ним на робочому місці в нетверезому стані. У зв'язку з вищенаведеним, просить визнати недійсним та скасувати наказ виконувача обов'язки директора ММКП «Мукачівводоканал» № 200 від 26.07.2016 року «Про порушення дисциплінарного провадження відносно [PERSON].». У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з наведених в ньому підстав. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що дисциплінарне стягнення було накладене в суворій відповідності до вимог законодавства у зв'язку з чим просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до наказу виконувача обов'язки директора ММКП «Мукачівводоканал» Келеман Н.М. № 200 від 26.07.2016 року «Про порушення дисциплінарного провадження відносно [PERSON].» у зв'язку з порушенням трудової та виробничої дисципліни та п. 7.1. Розділу VII Правил внутрішнього трудового розпорядку щодо [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани з липня 2016 року. Підставою прийняття оскаржуваного наказу є акт про перебування працівника на роботі в нетверезому стані від 21.07.2016 року та акт про відмову від добровільного проходження медичного огляду від 21.07.2016 року. Так, відповідно до акту № 1 від 21.07.2016 року «Про перебування працівника на роботі в нетверезому стані», комісією в складі головного інженера [PERSON]., начальника відділу кадрів Луца С.І. та начальника юридичного відділу Масяк В.М. встановлено, що [PERSON] о 15 год. 55 хв. 21.07.2016 року перебував в нетверезому стані на робочому місці. При цьому про нетверезий стан [PERSON] свідчили легкий характерний запах алкоголю, нерівна хода, заплутана розмова та нечітке вимовляння слів. Крім цього, згідно з актом № 2 від 21.07.2016 року, [PERSON] було запропоновано добровільного пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп'яніння на, що [PERSON] спочатку погодився, а потім відмовився, мотивуючи тим, що з 21.07.2016 року він знаходиться на лікарняному. Зазначений акт складено о 16 год. 10 хв. 21.07.2016 року. Крім того також встановлено, що відповідно до наказу виконувача обов'язки директора ММКП «Мукачівводоканал» Келеман Н.М. № 4/1 від 04.01.2016 року було створено постійно діючу комісію для забезпечення належної та виробничої дисципліни в складі директора підприємства, головного підприємства, юриста юридичного відділу, відділу кадрів, голови профспілкового комітету, начальника ВОП. Також в п. 7.1. Розділу VII Правил внутрішнього трудового розпорядку визначено, що порушення трудової дисципліни тягне застосування заходів дисциплінарного або громадського впливу, а також застосуванні інших заходів, передбачених чинним законодавством. Згідно з ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення як догана або звільнення. Частиною 1 ст. 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. В ст. 149 КЗпП України визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень. Так до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. У ст. 150 КЗпП України також передбачено право працівника на оскарження дисциплінарного стягнення При вирішенні спору суд також враховує і роз'яснення в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» Так у п. 22 Постанови визначено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Крім того в п. 25 Постанови зазначено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п. 7 ст. 40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов'язки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановлену його загальну тривалість вважається робочим. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку. З огляду на зазначене факт появи працівника на роботі в нетверезому стані може встановлюватись не тільки спеціальним обстеженням з використанням, зокрема, відповідних технічних засобів, але й будь-якими іншими доказами, допустимими з точки зору ЦПК України, і такими, які відносяться до справи. Факт появи на роботі в нетверезому стані може бути засвідчено актом складеним у довільній формі, у якому зазначаються всі ознаки нетверезого стану. Такий акт має бути підписано свідками. Одночасно суд також враховує і те, що відповідно до діючих норм КЗпП України саме на роботодавця покладено обов'язок доказування факту появи працівника на роботі в нетверезому стані. У зв'язку з цим судом встановлено наступне. Згідно з відповіді з Мукачівської ЦРЛ від 11.08.2016 року №876/01-14 вбачається, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікування в урологічному відділення Мукачівської ЦРЛ з 22.07.2016 року по 25.07.2016 року (лікарняний листок № 134587). Відповідно до медичної довідки від 13.07.2016 року встановлено, що [PERSON] звертався до лікаря-невропатолога зі скаргами на головний біль, головокружіння, підвищений артеріальний тиск. В результаті встановлено діагноз - гіпертонічна хвороба другого ступеню і призначено медикаментозне лікування та наступний огляд 21.07.2016 року. Як показав допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], що працює черговим електриком на ММКП «Мукачівводоканал» та 21.07.2016 року разом з [PERSON] перебували на об'єктах, де здійснювали обслуговування та ремонт електрообладнання. Разом вони буди в той день десь до 14 год. 00 хв. і до того моменту жодних алкогольних напоїв не вживали. Також показав, що [PERSON] скаржився на погане самопочуття, був підвищений тиск, почервоніле обличчя. Як показав допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], що працює водієм на ММКП «Мукачівводоканал» та 21.07.2016 року разом з [PERSON] перебували на об'єктах, де здійснювали обслуговування та ремонт електрообладнання. Разом вони буди в той день десь до 14 год. 00 хв., після чого [PERSON] поїхав. До цього моменту жодних алкогольних напоїв не вживали. Також показав, що в [PERSON] часто піднімався тиск. В цей день біля обіду він бачив як [PERSON] вживав якійсь таблетки. Також показав, що коли близько 16 год. 00 хв. йшов до дому, то бачив і говорив з [PERSON], який щось ремонтував. Жодного стану алкогольного сп'яніння в нього він не бачив. Як показав допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], що працює інженером-механіком на ММКП «Мукачівводоканал». та 21.07.2016 року разом з [PERSON] перебували на об'єктах, де здійснювали обслуговування та ремонт електрообладнання. Разом вони буди в той день десь до 11 год. 00 хв., після чого роз'їхалися по своїх об'єктах. Десь о 15 год. 30 хв. до нього подзвонив [PERSON] та запросив на каву. Близько 16 год. 00 хв. до них зайшов головний інженер [PERSON]. та сказав, що ви тут п'єте. На це вони відповіли, що п'ють каву і жодних алкогольних напоїв в них не було. При цьому показав, що жодних алкогольних напоїв вони не вживали. При цьому він абсолютно впевнений, що [PERSON] був тверезий, оскільки жодних ознак, які були встановлені в акті він не спостерігав. Також показав, що в його присутності жодних актів не складали, проходити огляд не пропонували. Також йому відомо, що в [PERSON] часто піднімається тиск через, що червоніє обличчя. У зв'язку з цим він приймає таблетки. В той день було дуже жарко і [PERSON] йому скаржився на погане самопочуття. Десь через 10 хвилин він поїхав до дому на власній машині та в той момент бачив як [PERSON] сідав у свою машину та виїжджав з території підприємства. Аналізуючи покази свідків суд критично ставиться до показів свідка [PERSON] з приводу того, що такий бачив та говорив з [PERSON] близько 16 год. 00 хв. так як перебуває у службовому підпорядкуванню позивача. Разом з тим суд надає віру показам свідка [PERSON], який був присутнім в момент присутності комісії та однозначно ствердив, що [PERSON] не перебував в стані алкогольного сп'яніння. Крім того суд також оцінює покази свідків в їх сукупності з приводу того, що [PERSON] 21.07.2016 року перебував в хворобливому стані, обличчя в нього було червоне. Зазначена обставина також підтверджується також і медичною довідкою від 13.07.2016 року. Як на обставини, що свідчать про те, що [PERSON] перебуває в стані алкогольного сп'яніння, комісією встановлено легкий характерний запах алкоголю, нерівна хода, заплутана розмова та нечітке вимовляння слів. Разом з тим, безпосередньо в судовому засіданні представник відповідача, яка в свою чергу була в складі комісії, що в принципі [PERSON] поводив себе цілком нормально. Більше того пояснила, що в присутності комісії [PERSON] сів за кермо і вони всі їхали за ним. При цьому керував він автомобілем цілком нормально. Більше того, для підтвердження обставин відображених в акті, скориставшись своїми процесуальними правами, сторона відповідача не заявляла жодних клопотань про допит членів комісії в якості свідків. Таким чином факт дисциплінарного проступку сторона відповідача підтверджує виключно актом від 21.07.2016 року. Поряд з тим враховуючи ту обставину, що в ході судового розгляду не перевірялися обставини, відображені в акті, іншими засобами доказування, суд ставить під сумнів достовірність такого акту. Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Положеннями ст. 60 ЦПК України закріплено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності та враховуючи те, відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б спростували заявлені позовні вимоги, при цьому обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а також те, що дотримання положень ст. 149 КЗпП України є гарантією трудових прав працівника при застосуванні дисциплінарного стягнення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у зв'язку з чим наказ виконувача обов'язки директора ММКП «Мукачівводоканал» № 200 від 26.07.2016 року «Про порушення дисциплінарного провадження відносно [PERSON].» підлягає скасуванню.

Outcome: approved