Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] як племінника та тітки по лінії матері та факт постійного проживання його та [PERSON] з вересня 2006 року по день смерті останньої. Заяву мотивував тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] , якій належала земельна ділянка, площею 2,06 га на території Куражинської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла усе своє майно племіннику [PERSON] . Окрім того підтвердити факт родинних відносин заявник немає змоги оскільки не зберігся актовий запис про народження матері. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та факт родинних відносин у зв`язку із чим вимушений був звернутися до суду. Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Представник заявника - адвокат Наталюк Н.М. подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи Новоушицької селищної ради Хмельницької області направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [INFO] померла [PERSON] (а.с.7), якій належала земельна ділянка площею 2,06 га, яка знаходиться на території колишньої Куражинської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області (а.с.14). Заявник посилається на те, що [PERSON] є його тіткою по материнській лінії. Надаючи оцінку зазначеним доводам заявника, суд установив, що матір`ю заявника [PERSON] є [PERSON] (а.с.11). Згідно зі свідоцтвом про одруження [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] (а.с.10). В свідоцтві про народження померлої [PERSON] батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Даними державного архіву Хмельницької області встановлено, що актові записи про народження по с.Іванківці Новоушицького району Хмельницької області за 1926 та 1933 роки на зберігання не надходили (а.с.13). Дослідивши довідки Новоушицької селищної ради суд установив, що [PERSON] була зареєстрована в с.Куражин Новоушицького району Хмельницької області, але до дня смерті проживала в [ADDRESS] (а.с.16-19). Даними виписок з погосподарських книг за 2005, 2006-2010, 2011 роки встановлено, що [PERSON] , тітка проживала разом із [PERSON] без реєстрації місця проживання (а.с.38-40). Письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] підтверджується, що [PERSON] з вересня 2006 року до дня смерті проживала без реєстрації в домоволодінні [PERSON] в [ADDRESS] . [PERSON] здійснював догляд за [PERSON] , вели спільне господарство, здійснювали комунальні платежі за електроенергію (а.с.20,21). Таким чином, суд вважає, що факт родинних відносин між фізичними особами підтверджений. Окрім того, суд установив, що 28 серпня 1976 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла усе своє майно [PERSON] , тобто заявникові (а.с.12). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (а.с.35-36). Заявнику, як спадкоємцю за законом, відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на майно, у зв`язку з тим, що він не може довести факт родинних відносин із спадкодавцем [PERSON] та факт спільного проживання із останньою (а.с.15). Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК України, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Відповідно до частини десятої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Із довідки №1004 від 21 листопада 2012 року, суд встановив, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в с.Куражин, Новоушицького району, Хмельницької області (а.с.19). Відповідно до даних довідки за № 756 від 12 грудня 2019 року [PERSON] дійсно проживала без реєстрації по [ADDRESS] разом із [PERSON] до дня смерті [INFO] (а.с.16). Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання [PERSON] за місцем проживання [PERSON] не може бути доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Факти, про встановлення яких просить заявник, мають для нього юридичне значення, оскільки надають право на отримання спадщини. Окрім того, заінтересованою особою по справі не заперечуються зазначені факти. Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved