Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до суду, який мотивує тим, що Рішенням Генічеського районного суду у справі № 653/530/2016 від 07.06.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16.08.2016 року, стягнуто з КП «Генічеське ВУ ВКГ» на його користь заробітну плату, яка не була виплачена під час звільнення, в сумі 2682,44 гривні. Незважаючи на те, що судове рішення у справі № 653/530/2016 вступило в законну силу, відповідачем КП «Генічеське ВУ ВКГ» це рішення суду про стягнення на його користь невиплаченої заробітної плати умисно не виконувалося. Тому він був змушений звернутись до суду з позовом про нарахування середнього заробітку за весь час затримки, а саме - з дня звільнення 02.02.2016 року по день остаточного розрахунку. Рішенням Генічеського районного суду від 04 грудня 2018 року у справі №653/2903/18 частково задоволено його позовні вимоги до КП «Генічеське ВУ ВКГ», а саме, стягнуто на його користь з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з 03.09.2018 року по день постановлення рішення - 04.12.2018 року в сумі 8457 гривень з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом, в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Постановою від 27 березня 2019 року Херсонський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу позивача, а в іншій частині рішення Генічеського районного суду було залишено без змін. Отже, Генічеським районним та Херсонським Апеляційним судами у справі №653/2903/18, було стягнуто з КП «Генічеське ВУ ВКГ» середній заробіток за час затримки розрахунку із заробітної плати за період з 16 серпня 2016 року по 04 грудня 2018 року. Тобто, позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку з моменту звільнення, як це передбачено ст.117 КЗпП України, судом апеляційної інстанції також не були задоволені у повному обсязі - до розрахунку про стягнення середнього заробітку не взято період з 02.02.2016 (дня звільнення з посади) по 15.08.2016 року (попередній день, з якого взято початок розрахунку апеляційним судом). Постанову Херсонського апеляційного суду від 27.03.2019 року у справі 653/2903/18 в частині незадоволення позовних вимог за період з 02.02.2016 по 15.08.2016 я оскаржив до Верховного Суду України. Верховним судом відмовлено у відкритті касаційного провадження у зв`язку малозначністю справи. Тобто, по суті жодним судом мої позовні вимоги у цій частині не оцінено, як наслідок рішення не прийнято. Крім того, відповідачем КП «Генічеське ВУ ВКГ», після неодноразових звернень позивача, нарешті було виконано рішення Генічеського районного суду у справі 653/530/2016 від 07.06.2016 року. Так, 23 жовтня 2019 року позивач отримав заяву від АТ «Укрпошта» за №73 на одержання переказу від КП «Генічеське ВУ ВКГ» на підставі якої в цей день йому виплачено заробітну плату, за рішенням суду у справі 653/530/2016 у сумі 2682,44 грн., яка не була виплачена при звільненні 02.02.2019 року. Враховуючи ці обставини, розрахунок компенсації за затримку виплати зарплати при звільненні необхідно обчислювати ще й з 05 грудня 2018 року (дня прийняття рішення Генічеським районним судом від 04.12.2018 року у справі 653/2903/18 по день фактичного остаточного розрахунку - 23.10.2019 року. Цей період становить 223 робочих дні х140,95=31431,85 гривень. Відповідно до ст.З ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу, компенсація втрати частини доходів становитиме 2159,36 грн. *0,39 - 842,15 гривень, яка також підлягає стягненню. Крім того, протиправними безвідповідальними (у зв`язку з безкарністю) діями посадових осіб відповідача в черговий раз відносно мене вчиняються протиправні дії, завдаються мені матеріальні та моральні збитки, які позивач оцінює у 20000.00 гривень. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносин. Відповідно до копії рішення Генічеського районного суду у справі № 653/530/2016 від 07.06.2016 року, вбачається, що з КП «Генічеське ВУ ВКГ» стягнуто на користь [PERSON] заробітну плату, яка не була виплачена під час звільнення, в сумі 2682,44 гривні. Рішення Генічеського районного суду у справі № 653/530/2016 від 07.06.2016 року вступило в законну силу, але відповідачем КП «Генічеське ВУ ВКГ» це рішення суду про стягнення на користь [PERSON] невиплаченої заробітної плати не виконувалося, тому він звернувся до суду з позовом про нарахування середнього заробітку за весь час затримки, а саме - з дня звільнення 02.02.2016 року по день остаточного розрахунку. Так, відповідно до копії рішення Генічеського районного суду від 04 грудня 2018 року у справі №653/2903/18 позовні вимоги [PERSON] до КП «Генічеське ВУ ВКГ» було частково задоволено, а саме - стягнуто на його користь з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з 03.09.2018 року по день постановлення рішення - 04.12.2018 року в сумі 8457 гривень з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом, в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Відповідно до копії постанови Херсонського апеляційного суду від 27 березня 2019 року, вбачається, що апеляційна скарга [PERSON] на рішення Генічеського районного суду від 04 грудня 2018 року була задоволена частково та стягнено на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку заборгованості в сумі 71884,50 грн; стягнено компенсацію за затримку виплати заробітної платив сумі 768,73 та стягнено моральну шкоду в сумі 1000 грн., в іншій частині - було залишено без змін. Згідно з копіями заяв від 14.02.2018 року, 10.04.2019 року, 01.05.2019 року, 13.08.2019 року, 28.10.2019 року, встановлено, що [PERSON] неодноразово звертався до КП «Генічеське ВУ ВКГ» з вимогою виконання рішення Генічеського районного суду у справі № 653/530/2016 від 07.06.2016 року. Так, відповідно до копій заяви від АТ «Укрпошта» №73 на одержання переказу від КП «Генічеське ВУ ВКГ» та квитанції №ПН215600426655 від 23.10.2019 року, вбачається, що [PERSON] було сплачено заробітну плату за рішенням суду653/530/2016 від 07.06.2016 року в сумі 2682,44 грн. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 116, 117 КЗпП України, позивач має право на відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 05.12.2018 року (дня прийняття рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 04.12.2018 року по справі №653/2903/18) по день фактичного остаточного розрахунку - 23.10.2019 року. При обчисленні середнього заробітку за час затримки розрахунку заборгованості, суд виходить із денного заробітку 140,95 грн. (сума середньоденного заробітку встановлена попередніми рішеннями суду), починаючи з 05.12.2018 року до 23.10.2019 року, тобто, 216 робочих днів, сума заборгованості складає - 30 445,20 грн. Крім того, відповідно до ст. З ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» - сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), тобто, компенсація втрати частини доходів становитиме 2159,36 грн.*0,39 - 842,15 гривень, яка також підлягає стягненню. Крім того, Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду N 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди » від 31.03.1995 р., розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних і т.д.), які випробував позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що заявлена [PERSON] моральна шкода в сумі 20 000 грн. задоволенню не підлягає, та призначає розмір моральної шкоди в сумі 1000 грн. Окрім того, позовні вимоги щодо стягнення з КП «Генічеське ВУ ВКГ» на користь позивача середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 03.02.2016 року по 15.08.2016 року судом не розглядаються, оскільки вони вже були розглянуті, що підтверджується рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 04.12.2018 року, а також, постановою Херсонського апеляційного суду від 27.03.2019 року, а тому суд, вважає закрити провадження щодо даної позовної вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до КП «Генічеське ВУВКГ» підлягають частковому задоволенню На підставі ст.142 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок відповідача.

Outcome: partial