Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися, відсутнє взаємопорозуміння, часто виникали сварки, так як відповідач зловживав спиртними напоями; в листопаді 2013 року сторони припинили спільне проживання, жодних стосунків не підтримують, відтак, позивач вважає, що сім'я розпалася і зберегти її не можливо, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на примирення категорично не погоджується, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи двічі належно повідомленим про розгляд справи, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, причин неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 07.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 07.06.2008 року було укладено шлюб, актовий запис № 40. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, позивач не погоджуються на примирення та бажає розірвати шлюб, їх неповнолітня дитина проживає з позивачем, спору про визначення місця її проживання немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало не можливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз'яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути частину судового збору 121,80 грн.

Outcome: approved