Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 17.02.1996 року зареєстрували шлюб з відповідачем в Камянець-Подільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №49. Від шлюбу народилися діти: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що протягом останніх років в сім'ї постійно виникають сварки з приводу з'ясування стосунків, пред'явлення претензій один до одного. Через непорозуміння у сім'ї, відсутність розуміння з боку відповідача 25.12.2015 року пішов із сімї, з цього час не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем, Намагання позивача зберегти сімю не дали жодного результату. Подальше спільне життя вважає неможливим, поновлювати подружні відносини не бажає, просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву слухати справу у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти його задоволення. Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.02.1996 року в Камянець-Подільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 49. Від шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БВ №310421, від 10.01.2018 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія № І-БВ №310422 від 10.01.2018. Сторони з грудня 2015 року не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач поновлювати подружні відносини не бажає так як втратив почуття поваги та кохання до дружинию. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сімї немає. Спору про майно не виникає. Неповнолітня дитина залишається я проживати з матірю.

Outcome: approved