Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, вказавши, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] від 04.08.1998 року. В його будинку в 2003 році, після отримання паспорта був прописаний його син - [PERSON]. В 2005 році році він вступив до вищого учбового закладу і фактично з цього часу не проживає за місцем реєстрації, тобто в його будинку. В 2011 році [PERSON] одружився та виїхав на постійне проживання до м. Харкова, де мешкає та працює по цей час. За місцем прописки [PERSON] не з'являється вже більше трьох років. Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування вказаним житлом та зняти з реєстраційного обліку. Позивач позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглядати без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER], виданого виконкомом Вовчанської міської ради народних депутатів Харківської області від 04.08.1998 року. Згідно технічного паспорту будинку [ADDRESS] його власником є [PERSON] Відповідно до довідки Червоноармійської сільської ради Вовчанського району Харківської області № 30 від 19.03.2015 року та копії Погосподарської книги № 2 Червоноармійської сільської ради за 2011-2015 роки вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], але не проживає за вищевказаною адресою з 2009 року. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 167 Житлового кодексу України передбачає, що у разі вибуття наймача на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право на користування вказаним житловим будинком, оскільки з 2009 року в ньому не проживає, ним не користується, має інше постійне місце проживання, та відсутня домовленість між ним та позивачем про право користування житловим приміщенням в належному позивачеві будинку. Враховуючи викладене, суд вважає законними і обґрунтованими вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, у будинку [ADDRESS] та зняття його з реєстраційного обліку, які підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved