Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Томаринської сільської ради Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно та виділення в натурі земельної ділянки із права спільної часткової власності, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON], та залишила заповіт від 21.11.2004 року на ім'я позивача на спадщину, яка скадається 1,0/39,5 частки від земельної ділянки площею 70,70 гектарів, що розташована на території Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області і належала спадкодавцеві на праві спільної часткової власності. [INFO] помер [PERSON] - батько позивача. Його спадкоємцем за законом є [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина: частка 1,0/39,5 земельної ділянки площею 70,70 гектарів, що належала померлому [PERSON] на праві спільної часткової власності. Позивач звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але йому було відмовлено через відсутність на вказані частки правовстановлюючих документів. [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на вищевказані частки земельної ділянки та виділення їх в натурі. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні . Від відповідача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України ,право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах ,із збереженням її цільового призначення. гідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України: 1)Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 2)Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. 3)Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким, чином позивач по справі, являючись спадкоємцем померлого [PERSON] та [PERSON] є наступником всіх їх прав та обов'язків, а отже і права власності на їхні частки земельної ділянки площею 70,70 га. Крім позивача, співвласниками земельної ділянки за Державним актом ХС№080381 виданим Бериславською районною адміністрацією від 20.09.2004 року, на підставі розпорядження голови Бериславської районної адміністрації від 07.07.2004 року №512, є також 40 співвласників(а.с.11). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із спільного майна, що є у спільній часковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку між позивачем та іншими співвласниками не укладався, порядок володіння, користування та розпорядження Земельною ділянкою не визначений. Відповідно до ч.1 ст. 88 Земельного Кодексу України володіння та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріалами справи встановлено, що, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС№080381, виданого Бериславською районною державною адміністрацією 20.09.2004 року, на підставі розпорядження голови Бериславської районної адміністрації від 07.07.2004 року №512 [PERSON] та [PERSON] є співвласником земельної ділянки площею 70,70 га, кадастровий номер 6520686900:02:024:0003), на території сільської ради Бериславського району. Їх частки складають по 1,0/39,5 кожного(а.с.11) Мати позивача [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 06.09.2011 року(а.с……),її спадкоємцем є позивач [PERSON], відповідно до заповіту від 21.11.20104 року(а.с.10), згідно якого заповів на користь позивача вищевказану частку земельної ділянки. Батько позивача [PERSON] помер [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 19.12.2012 року(а.с.9), його спадкоємцем за законом є позивач [PERSON], як син померлого. Згідно листа від 20.06.2013 року №68/02-14 приватного нотаріуса була заведена спадкова справа №43/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO], спадкоємцем за заповітом є [PERSON], який фактично спадщину прийняв, але через те, що відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно, видача свідоцтва про право на спадщину на 1,0 частку від земельної ділянки загальною площею 70,70 га, яка розташована на території Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області, нотаріусом неможлива(а.с.11,17). Згідно листа від 25.06.2013 року №974/02-14 Бериславської державної нотаріальної контори, була заведена спадкова справа №170/2013 після смерті [INFO] [PERSON], за заявою позивача про прийняття спадщини за законом, який фактично спадщину прийняв, але через те, що відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно, видача свідоцтва про право на спадщину на 1,0 частку від земельної ділянки загальною площею 70,70 га, яка розташована на території Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області, нотаріусом неможлива та зазначено, що надходила заява від дружини померлого - [PERSON] про відмову від спадщини (а.с.12,13). Також судом встановлено ,що рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 13.12.2013 року по цивільній справі за позовом 37 співвласників вищевказаної земельної ділянки про виділення в натурі часкти із права спільної часткової власності, з частками згідно здійсненої по даній справі судової експертизи(а.с.14-17). Таким чином позивачу, для виділення в натурі часток, необхідна згода всіх співвласників, але відповідно до рішення суду від 13.12.2013 року їх право спільної часткової власності є припиненим. Відповідно до висновку судово-будівельної експертизи №279 від 29.11.2013 року судовим експертом здійснено висновок про можливість виділення часток із об'єкту нерухомого майна, а саме із земельної ділянки загальною площею 70,70 га , що розташована на території Томаринської сільської ради Бериславського району. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду не має.

Outcome: approved