Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся ду суду з вказаним позовом до КП «Генічеське БТІ» ХОР, мотивуючи тим, що він працював охоронцем у комунальному підприємстві Херсонської обласної ради «Генічеське бюро технічної інвентаризації». При звільненні за власним бажанням згідно наказу №63 від 30.10.2015 року, йому була видана трудова книжка з вписаним в ній наказом про звільнення. Але за підприємством залишилась заборгованість по заробітній платі, що не була виплачена у день звільнення. Після багатьох спроб витребувати заборгованість по заробітній платі, [PERSON] звернувся до суду. Рішенням Генічеського районного суду № 653/2974/16-ц від 02.11.2016 року позов [PERSON] про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки рахунку з заробітної плати та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. На підставі вищезазначеного рішення суду та [PERSON] звернувся з виконавчим листом № 653/2974/16-ц до відділу державної виконавчої служби за примусовим виконанням рішення суду. 20.02.2017 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Генічеського РУЮ відкрите виконавче провадження та направлена постанова (ВП 53438472) до КП «Генічеського БТІ» з вимогою виконання відповідно до рішення Генічеського районного суду № 653/2974/16-ц від 01.11.2016 року. 26.09.2017 року позивач отримав на свій рахунок остаточні кошти визначені у виконавчому провадженні ВП 53438472 відкритого на підставі виконавчого листом № 653/2974/16-ц, та 27.09.2017 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Генічеського РУЮ винесена постанова ВП 53438472 про закриття виконавче провадження в звязку з його фактичним виконанням. Просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з заробітної плати, який на його думку становить 22085,92 грн. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав, вважає його необґрунтованим. Пояснив, що КП «Генічеське БТІ» ХОР вживало всіх необхідних заходів для як найскорішого виконання рішення., а затримка у виконанні даного рішення виникла з обєктивних та поважних причин. Кошти в достатній кількості були перераховані виконавчій службі, але чому такою службою було допущено зволікання, підприємство не може відповідати. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Генічеського районного суду № 653/2974/16-ц від 02.11.2016 року позов [PERSON] до КП «Генічеське БТІ» ХОР про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки рахунку з заробітної плати та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з комунального підприємства «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної на користь [PERSON] заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 8258,37 грн. Стягнуто з комунального підприємства «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради на користь [PERSON] суму середнього заробітку за час затримки розрахунку з заробітної плати в розмірі 25057,грн без урахування податків та інших обовязкових платежів. Стягнуто з комунального підприємства «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради на користь [PERSON] спричинену моральну шкоду у розмірі 3000 грн. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 26.01.2017 року вищевказане рішення Генічеського районного суду залишено без змін. 20.02.2017 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Генічеського РУЮ відкрите виконавче провадження та направлена постанова (ВП 53438472) до КП «Генічеського БТІ» з вимогою виконання відповідно до рішення Генічеського районного суду № 653/2974/16-ц від 01.11.2016 року. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, на належні умови праці, на заробітну плату не нижче, ніж це встановлено законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України - В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові суму строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» - У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з затримкою розрахункувін визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Враховуючи правову позицію Верховного суду України викладену у постанові від 14 грудня 2016 року по справі N 6-788цс16: Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним огану належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 нього Кодексу при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Таким чином, невиконання рішення суду про стягнення на користь звільненого працівника недоплаченої заробітної плати є підставою для покладення на власника або уповноважений ним орган відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, за весь період невиплати цієї заробітної плати, оскільки вимоги звільненого працівника щодо її виплати є трудовим спором і оються нормами трудового права. Відповідно до «Висновків Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за II півріччя 2012 р.» від 01 березня 2013 року, в частині 2 графи «Спори, що виникають із трудових правовідносин» зазначено: За змістом ст.ст. 116, 117 КЗпП України за своєю сутністю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належить до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку. Таким чином суд погоджується з тим, що позивач має право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з заробітної плати. Разом з тим, суд вважає, що сума стягнення в розмірі 22085,92 грн є завищеною, виходячі з наступного. Так, згідно із платіжною вимогою № 16 від 22.05.2017 року, КП «Генічеське БТІ ХОР» перерахувало на рахунок Управління Державної казначейської служби України у Генічеському районі суму коштів в розмірі 36315,49 грн. Призначення платежу стягнення заборгованості згідно виконавчого листа № 653/2974/16-ц від 14.02.2017 року, виданого Генічеським районним судом. Вхідний штамп на вказаній платіжній вимозі датується 06.06.2017 року (робочий день). Таким чином боржник КП «Генічеське БТІ» ХОР в повному обсязі виконав своє зобовязання перед стягувачем саме 06.06.2017 року. Як вбачається з матеріалів це був перший платіж підприємства в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом [PERSON] Сума заборгованості саме із заробітної плати за виконавчим листом складала 8 258,37 грн., сума перерахована підприємством 36315,49 грн. вистачає для такого погашення. Також за виконавчим листом підлягали стягненню інші суми виплат - середній заробіток за час затримки розрахунку із заробітної плати та моральна шкода, які були остаточно виплачені в вересні 2017 року та на підставі цього закрито виконавче провадження. Тому за таких умов вимога позивача про те, що стягненню підлягає визначена ним сума середнього заробітку за час затримки розрахунку по день закінчення виконавчого провадження саме 26.09.2017 р. не підлягає задоволенню. Причини, по яким [PERSON] отримав зазначені кошти лише 26.09.2017 року не мають причинного звязку з неналежним виконанням КП «Генічеське БТІ» ХОР своїх зобовязань по виконавчому листу № 653/2974/16-ц. Також, суд вважає початком строку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку з заробітної плати 03.11.2016 року, тобто наступний день після оголошення рішення суду, оскільки нарахування відбувається саме з цього дня. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги заробітну плату [PERSON] за останні два місяці роботи, що відповідно до індивідуальної відомості Пенсійного фонду України становила 4160 грн,

Outcome: partial