Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» про повернення банківського вкладу. В обґрунтування позову покликається на те, що відповідно до договору від 30.03.2016 року №119144013 мав відкритий депозитний рахунок у відділенні АТ «Ощадбанк» (ТВБВ №10013/0342), по закінченню терміну якого вирішив отримати вклад та проценти, однак 03.10.2016 року виявив, що його платіжна картка заблокована, а 04.10.2016р. довідався у відділенні банку, що сума депозиту була перерахована на поточний рахунок, з якого вподальшому кошти було знято. 30.09.2016 року на мобільний телефон [PERSON] телефонував невідомий чоловік, який представився працівником АТ «Ощадбанк» та намагався довідатися 4-значний пароль, який надійде в СМС-повідомленні, а також надходили СМС-повідомлення, на які позивач не відповідав. Вважає, що банк повинен відшкодувати завдану шкоду, повернути вклад та проценти, оскільки вклади фізичний осіб в АТ «Ощадбанк» гарантуються державою. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі в редакції позовної заяви від 03.04.2017 року та додатково пояснив, що банк порушив ст.1058 ЦК України та п.3.3.1. депозитного договору, а проценти по депозиту вкрадено. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з тих підстав, що зобов'язання банку перед [PERSON] за депозитним договором припинилися виплатою вкладникові суми депозиту та процентів, тобто належним виконанням зобов'язання. Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 30.03.2016 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір №119144013 на вклад «Весна красна» на ім'я фізичної особи, за умовами якого [PERSON] вніс на вкладний (депозитний) рахунок [NUMBER] кошти в сумі 32000,00 грн. на строк 6 місяців під 19% річних з терміном повернення депозиту 30.09.2016 року. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.3 ст.1060 ЦК України за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Відповідно до п.2.6. депозитного договору, після закінчення строку розміщення депозит підлягає перерахуванню на рахунок, що вказаний у п.3.3.1 ([NUMBER]). Відповідно до п.1.4. депозитного договору, сплата процентів за користування депозитом здійснюється щомісячно шляхом перерахування на рахунок, зазначений у п.3.3.1. Депозитного договору, або шляхом видачі готівки. Як вбачається з долученого відповідачем меморіального ордера №172328270 від 03.10.2016р., банк перерахував 32000,00 грн. з вкладого (депозитного) рахунку [PERSON] [NUMBER] на рахунок [NUMBER]. Крім меморіального ордера, виплата депозиту підтверджується випискою по рахунку від 26.06.2017 року та випискою по картковому рахунку за період з 04.11.2015 року до 03.07.2017 року. Можливість розпоряджатися сумою на поточному рахунку підтверджується випискою по картковому рахунку за період з 04.11.2015 року до 03.07.2017 року, зокрема 11.10.2016 року операцією видачі готівки з картрахунку через касу. Крім цього, банк щомісячно перераховував проценти за користування депозитом на поточний рахунок [PERSON] [NUMBER], що підтверджується випискою по рахунку від 03.07.2017 року та випискою по картковому рахунку за період з 04.11.2015 року до 03.07.2017 року. Факт щомісячного перерахування процентів підтверджується і самим [PERSON], про що зазначено в позовній заяві від 03.04.2017 року (абзац 2 заяви). Згідно п.п.4.1., 4.2. депозитного договору, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань та вважається припиненим з моменту виплати банком вкладнику всієї суми депозиту і нарахованих процентів за ним. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Покликання представника позивача на порушення банком п.3.3.1. депозитного договору не знайшло свого підтвердження, оскільки як встановлено судом повернення депозиту відбулося в порядку, передбаченому п.2.6. договору. Щодо покликання позивача на ст.ст.1166, 1172 ЦК України суд зазначає, що позивач не довів наявності в діях АТ «Ощадбанк» або працівника банку складу цивільного правопорушення, такі як протиправна поведінка, вина та причинний зв'язок із шкодою, що виключає відповідальність банку за завдану позивачеві шкоду. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Окрім того, відповідно до ст.88 ЦПК України судовий витрати віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed