Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження та факту належності документа, посилаючись на те, що він був народжений матір'ю [PERSON] в Генічеській районній лікарні [INFO]. На той час його мати проживала разом зі своїми батьками в [ADDRESS]. На час його народження у зареєстрованому шлюбі мати не перебувала. Факт його народження 19 березня 1990 року підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження від 22 березня 2012 року № 147, виданим Генічеською центральною районною лікарнею. Його мати - [PERSON] не зверталась до відділу ДРАЦС для реєстрації факту його народження. У 1992 році [PERSON] стала проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], з яким живе і сьогодні. За заявою матері, без свідоцтва про народження він був зарахований до Чонгарської середньої школи як [PERSON], де закінчив 8 класів. Пізніше мати разом з родиною переїхала до м. Запоріжжя й він був зарахований до Запорізького навчально-виховного комплексу Запорізької міської ради № 19, який закінчив у 2007 році, отримавши атестат про повну загальну середню освіту як [PERSON]. Зазначав, що на сьогодні він проживає разом з матір'ю, з [PERSON] та їх спільними дітьми: [PERSON], [INFO],та [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. За допомогою в отриманні документів про його народження він звернувся до матері, але вона відмовилась допомагати, зазначивши, що свої проблеми він повинен вирішувати самостійно. Посилаючись на ст. 53 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.27,42 Закону України «Про освіту», п. 22 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, за заявою просить встановити факт народження [PERSON], [INFO] в м. Генічеську, матір'ю якого є [PERSON], уродженка с. Орлово Мелітопольського району Запорізької області, громадянка України; зобов'язати Шевченківський відділ ДРАЦС зареєструвати вказаний факт; встановити факт належності [PERSON] атестата про повну загальну середню освіту, виданого на ім'я [PERSON] ЗНВК № 19. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05 листопада 2013 року, заяву залишено без задоволення. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2014 касаційну скаргу представника заявника задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 05 листопада 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд. Ухвалою від 23.04.2014 суддею Шевченківського районного суду Артемовою Л.Г. справу прийнято до провадження та призначене судове засідання. В судовому засіданні заявник та його представник підтвердили зазначені в заяві обставини, наполягали на задоволенні вимог. Представником Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції до суду подана заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують. Представник Запорізького навчально-виховного комплексу Запорізької міської ради Запорізької області № 19 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи інформувався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Зацікавлена особа [PERSON] пред'явила суду дублікат свідоцтва про своє народження серії [NUMBER], виданого 22.08.2013 року та пояснила, що заявник є її старшим сином, якого вона народила [INFO] в Генічеській районній лікарні. У той період вона мешкала разом зі своїми батьками в с. Чонгар Генічеського району Херсонської області, в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Після народження сина [PERSON] вона до відповідних органів для реєстрації народження сина не зверталася через те, що у селі, де вона проживала, свідоцтва про народження сина не вимагали. Через деякий час після народження [PERSON] [PERSON] стала проживати однією родиною з [PERSON]. Син [PERSON] без пред'явлення свідоцтва про його народження був зарахований до Чонгарської середньої школи як [PERSON]. [PERSON] також пояснила суду, що паспорту громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу, не має, оскільки ніколи не зверталася до державних органів для його оформлення. Допитана у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що заявник є її онуком, а [PERSON] - її дочкою. Донька народила хлопця в Генічеській районній лікарні [INFO]. У той період дочка проживала разом з батьками у селі Чонгар Генічеського району Херсонської області. Після переїзду доньки з родиною до м. Запоріжжя бабуся підтримувала зв'язок із онуком, часто зустрічалася з ним, він допомагав по господарству. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідка, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження та факту належності документа. Заявник вказує, що у нього є медичне свідоцтво про його народження, проте він не може зареєструвати факт свого народження самостійно як особа, що досягла шістнадцяти років у зв'язку з відсутністю паспорта, а останній він не може отримати у встановленому порядку, оскільки не має свідоцтва про народження. Відсутність державної реєстрації його народження позбавляє заявника можливості реалізувати права громадянина України, передбачені Конституцією України, зокрема, право на освіту, право на працю, право власності, право на медичне страхування, виборчі права та інші. Відповідно до ч. 8 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред'явленням паспорта громадянина України. Така сама норма міститься у п. 22 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5. Відділ ДРАЦС Головного управління юстиції в Запорізькій області та відділ ДРАЦС Головного управління юстиції в Херсонській області повідомили, що актові записи про реєстрацію факту народження [PERSON] [INFO] хлопчика відсутні. Відповідно до Положення про свідоцтво про народження, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503, свідоцтво про народження є документом, що підтверджує факт реєстрації народження дитини. Згідно з Порядком оформлення та видачі паспорта громадянина України від 13 квітня 2012 року № 320 для оформлення паспорта (п. 1.3) особа подає, в тому числі, свідоцтво про народження. Виходячи з наведеного, за відсутності реєстрації факту народження та відсутністю у зв'язку з цим і свідоцтва про народження, і паспорту громадянина України, заявник не має можливості самостійно звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації свого народження. За загальними правилами здійснення державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, викладеними в ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та у розділі ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Для державної реєстрації актів цивільного стану подаються документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації, а також паспорт або паспортний документ заявника. Батька у заявника немає, у матері відсутній паспорт та вона відмовляється допомагати йому у вирішенні питання про реєстрацію факту народження. Тому зареєструвати факт свого народження заявник за зверненням батьків також не має можливості. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, час і місце народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місце і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Разом з тим, згідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебуванням у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу) ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. До документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, відноситься також атестат про повну загальну середню освіту. Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про освіту» вища освіта здійснюється на базі повної загальної середньої освіти. До вищих закладів освіти, що здійснюють підготовку молодших спеціалістів, можуть прийматися особи, які мають базову загальну середню освіту. Згідно до ст. 27 Закону України «Про освіту» випускнику державного або іншого акредитованого (атестованого) закладу освіти видається відповідний документ про освіту встановленого зразка. Зразки документів про освіту затверджуються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів від 12.11.1997 № 1260 «Про документи про освіту та вчені звання» затверджені перелік і зразки документів про освіту та вчені звання, серед яких атестат про повну загальну середню освіту та додаток до атестата про повну загальну середню освіту. Виданий на ім'я [PERSON] атестат про повну загальну середню освіту та додаток до атестата про повну загальну середню освіту не надасть право заявнику вступити до вищого навчального закладу для отримання вищої освіти, чим порушується конституційне право на освіту, передбачене ст. 53 Конституції України. Частиною 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно до встановленого у державі порядку здійснення державної реєстрації народження за відсутності документа, що посвідчує особу, заявник позбавлений можливості зареєструвати факт свого народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та обмежений у здійсненні будь-яких прав, належних фізичній особі-громадянину.

Outcome: approved