Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та, зменшивши позовні вимоги просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 17464,97 гривень, стягнути з [PERSON] на його користь непокриту частину розміру відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок ДТП у сумі 18118,56 гривень, а також стягнути судові витрати: судовий збір за подання позову та витрати за проведення оцінки з визначення вартості пошкоджень ТЗ внаслідок ДТП. При цьому позивач посилається на те, що 18.06.2014 року, о 9:00 годині ранку у м. Одесі по вул. Краснова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі трьох транспортних засобів, а саме: легкового автомобіля Mersedes-Benz, р/н [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], легкового автомобіля Dawoo Leganza, р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], 1963 р.н., автобуса марки «Богдан», р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], 1977 р.н., та транспортного засобу позивача автомобіль Mazda 3, р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який у результаті вищезазначеного страхового випадку отримав значні механічні пошкодження, що підтверджується Довідкою про ДТП складеної інспектором ДАІ старшим лейтенантом міліції [PERSON]. Причиною вищезазначеної ДТП є порушення з боку [PERSON] «Правил дорожнього руху України». Цивільно-правова відповідальність [PERSON]застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Позивач зазначив, що він неодноразово звертався до відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» з вимогами та заявами про отримання страхового відшкодування, однак до теперішнього часу відшкодування не здійснено в повному обсязі, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що зменшені позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» у судове засідання не з'явився, повідомлявся, надав суду письмові заперечення згідно яких відповідач визнає позовні вимоги позивача частково, у розмірі 854,80 гривень, як пеню за прострочення виплати страхового відшкодування. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не сповістив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 18.06.2014 року, о 9:00 годині ранку у м. Одесі по вул. Краснова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі трьох транспортних засобів, а саме: легкового автомобіля Mersedes-Benz, р/н [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], легкового автомобіля Dawoo Leganza, р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], 1963 р.н., автобуса марки «Богдан», р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], 1977 р.н., та транспортного засобу позивача автомобіль Mazda 3, р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який у результаті вищезазначеного страхового випадку отримав значні механічні пошкодження. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 2014 року відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особі, відшкодовується виною особою. Тобто, обов'язок відшкодування шкоди виникає у особи, якщо її дії є неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та при наявності вини особи, яка завдала шкоду. Відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно страхового полісу від 26.06.2013 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Згідно висновку №2292 від 12.07.2014 року експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Mazda 3, р/н [NUMBER], вартість матеріальної шкоди, станом на 18 червня 2014 року визначається у розмірі 33061,14 гривень. З метою отримання суми страхового відшкодування, позивач звернувся до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із відповідною заявою, однак страхове відшкодування вчасно не отримав. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За правилами статті 12 вищезазначеного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Страховиком ПрАТ «УТСК» було складено страховий акт №1241-1-14 від 24.06.14 року на суму страхового відшкодування в розмірі 14942,58 гривень, який не був доведений до відома позивача і з яким в подальшому [PERSON] не погодився. Позивач зі свого боку неодноразово направляв на адресу відповідача ПрАТ «УТСК» заяви із проханням сплатити страхову виплату, до заяви додавав постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 2014 року, висновок №2292 від 12.07.2014 року експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Mazda 3, р/н [NUMBER] та просив надати відповідь на звернення. Матеріали справи містяться докази направлення таких заяв та докази вручення. Ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка встановлює що, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. В порушення вимог зазначеної статті, відповідачем ПрАТ «УТСК» не було прийнято відмову від виплати страхового відшкодування та не надано відповіді на звернення позивача. Таким чином, починаючи з 31.10.2014 року, з дати коли відповідачем ПрАТ «УТСК» отримано вдруге заяву позивача, додаючи 90 днів передбачених ст.36.2. Закону, з 30 січня 2015 року починався відлік часу для нарахування передбачених Законом, штрафних санкцій, а саме пені. У відповідності із п.1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. У відповідності зі ст.37.2 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Згідно вимог ч.2 ст.256 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно розрахунку пені який наводить позивач, і з яким погоджується суд, пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування відповідачем ПрАТ «УТСК» складає в загальному розмірі 17464,97 (сімнадцять тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні 97 копійок, яка складається з пені 10 715,43 гривень (за період за період з 30.01.2015 року по 08.09.2015 року - це період часу з якого не було здійснено виплату відповідачем ПрАТ «УТСК» до часткової компенсації в сумі 14942,58 гривень та пені в розмірі 6 749,54 гривень (за період з 09.09.2015 року по 08.09.2016 року - це період часу від дня часткової оплати страхового відшкодування протягом 1 (одного) року, як передбачено законодавством, так як відповідачем ПрАТ «УТСК» не виплачено весь розмір збитків які складають згідно висновку експерта від 12 червня 2014 року в розмірі 33061,14 гривень. Щодозаявлених вимог до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього на користь позивача 18118,56 гривень = (33061,14 - 14942,58), як різницю між сумою виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «УТСК» та визначеним реальним розміром завданих матеріальних збитків згідно висновку від 12.07.2014 року, суд погоджується із наведеними доводами позивача, та вважає що вони підлягають задоволенню, так як дійсно відповідач ПрАТ «УТСК» не погодив із позивачем розмір відшкодування, та не своєчасно сплатив частину страхової виплати. До матеріальної шкоди також входить: проведення авто товарознавчого дослідження - у розмірі 400 гривень, які також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] ( всього 18518,56 гривень). Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом для захисту своїх прав, позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 846,68 гривень, що підтверджується квитанцією, яка є у матеріалах справи та який підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах на користь [PERSON] При таких обставинах, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню.

Outcome: approved