Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] до 1/6 частини заробітку, починаючи з 06.09.2013 року і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує змінами, які відбулись у його житті та зміною його матеріального становища. Ухвалою суду від 28.11.2018 (а.с.30) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду з відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без викликом сторін. Відповідач [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому позов [PERSON] вважає необґрунтованим, а зміни в його сімейному та матеріальному становищі нічим не підтвердженими (а.с.35-37). Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що на підставі рішення Комсомольського міського суду від 06.12.2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.18). Відповідно до наданої копії свідоцтва про народження серії І-КЕ №176448, 09.06.2013 у м.Комсомольську народилась [PERSON], батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського МУЮ складено актовий запис за №232 від 18.06.2013 (а.с.19). Згідно довідки виданої [PERSON], останній з 01.06.2018 зареєстрований в Горішньоплавніській міській філії Полтавського ОЦЗ як безробітний і протягом червня вересня 2018 року йому нараховано відповідної допомоги загальним розміром 25875,57 грн., з якої утримано аліментів в розмірі 6316,49 грн (а.с.14). Згідно довідки про склад сімї № 1250 від 05.07.2018 разом з [PERSON] зареєстровані дружина [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.01.2012 по 30.09.2015, заборгованість [PERSON] складає 51382,50 грн. (а.с.8 зворотній бік). Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.10.2015 по 30.04.2018, заборгованість [PERSON] складає 110625,00 грн. (а.с.8) Відповідно до копії трудової книжки (а.с.12-13) [PERSON] з 01.04.2013 по 15.12.2017 працював на ПП ВКФ «Суворов», звідки був звільнений за власним бажанням, а з 24.04.2018 по 30.05.2018 на ПАТ «Київгаз», звідки був звільнений за угодою сторін. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Суд наголошує, що спірні відносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, норми Закону України «Про охорону дитинства» та розяснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності до положень ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання\~батьками обов'язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частини 1-3 статті 181 СК України). За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Між тим, статтею 192 СК України, передбачено можливість зміни розміру аліментів. Так, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, визначеними сімейним законодавством підставами для зміни розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану. Під зміною\~матеріального положення\~сторін розуміється\~як покращення,\~так і\~погіршення майнового\~положення платника\~або одержувача\~аліментів.\~Під зміною\~сімейного стану\~розуміється з'явлення\~у сім'ї\~платника або\~одержувача аліментів\~осіб,\~яким вони\~за законом\~зобов'язані\~надавати утримування\~і які\~фактично знаходяться\~на їх\~утриманні. Згідно з частинами восьмою, дев'ятою статті 7\~СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно частини другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на зазначене, з урахуванням встановленого Сімейним кодексом України обовязку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, який презюмується, суд доходить висновку, що із народженням доньки [PERSON], матеріальне та сімейне становище платника аліментів зазнало змін. Крім того, суд враховує, що після звільнення з попереднього місця роботи позивач зареєстрований як безробітній Горішньоплавнівською міською філією Полтавського ОЦЗ починаючи з 01.06.2018. З наведених вище підстав суд не бере до уваги викладені у відзиві заперечення проти позову, крім того посилання відповідача [PERSON] на той факт, що з позовом про зменшення розміру аліментів [PERSON] звернувся до суду лише у жовтні 2018 року, з урахуванням принципу диспозитивності, є безпідставними. Між тим, наведені у позові обставини щодо відпочинку відповідача, внесення відомостей до ЄРДР та інші обставини життя відповідачки, в тому числі отримання нею правничої допомоги, на увагу не заслуговують, так як не містять інформації щодо предмета доказування. Таким чином, суд доходить висновку про задоволення позову та, з урахуванням визначених ст.182 СК України обставин, вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на корить [PERSON] і стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів відповідатиме вимогам закону і не суперечитиме праву дітей на рівне забезпечення з боку батька. Разом із\~тим,\~вирішуючи питання\~щодо часу,\~з якого\~будуть стягуватись\~аліменти у\~новому розмірі,\~суд зауважує,\~що згідно\~з розясненнями,\~що містяться\~у Постанові\~Пленуму Верховного\~Суду України\~№3\~від 15.05.2006\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів», суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Виходячи із змісту позову, [PERSON] прохає зменшити розмір аліментів починаючи з 09.06.2013 і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, повязуючи зміну сімейного стану із народження доньки [PERSON]. Суд зазначає, що звернення до суду за захистом є правом кожної особи, яким остання користується вільно на власний розсуд. З огляду на вказане, позов в цій частині є необґрунтованим, тому суд присуджує аліменти у новому розмірі щомісячно з часу набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. На підставі викладеного та

Outcome: partial