Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до ТОВ «Росвен Інвест Україна» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивувала тим, що вона отримала постанову приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи від 29 серпня 2019 року. З постанови вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. здійснюється примусове виконання виконавчого напису № 2266, вчиненого 16 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., яким звернуто з неї стягнення кредитної заборгованості в розмірі 23903 гривні 54 копійки на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна». Зазначає, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними, а також не враховано, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Вказує, що дійсно у 2013 році у ПАТ «Дельта Банк» вона отримала картковий кредит у розмірі 12000 гривень. До жовтня 2014 року вона вносила кошти на погашення кредиту, проте потім у зв`язку з сімейними обставинами, зміною місця проживання, відсутністю роботи вона погашення заборгованості не здійснювала. Останній платіж вона внесла 27 жовтня 2014 року. На її адресу надходило роз`яснення щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса та про необхідність сплати боргу в сумі 24528 гривень 54 копійки до 15 грудня 2017 року. 26 січня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» уклало договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами з ТОВ «Росвен Інвест Україна», яке направило їй вимогу про сплату боргу в розмірі 26478 гривень 54 копійки до 27 лютого 2018 року. Зазначає, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними. Крім того, останнє погашення кредитної заборгованості нею здійснено 27 жовтня 2014 року, після чого заборгованість нею не погашалась, а тому з дня виникнення у відповідача права вимоги минуло більше трьох років. Також, при отриманні кредитної картки вона окрім анкети-заяви інших документів не підписувала, тому нарахування банком процентів, пені, штрафу є безпідставним. Таким чином, у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. не було правових підстав для вчинення виконавчого напису. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. від 16 липня 2019 року, зареєстрований у реєстрі за № 2266, про звернення стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» в сумі 23903 гривні 54 копійки. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2020 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Відповідач позовну заяву з додатками отримав (а.с. 43), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Треті особи пояснення щодо позову у встановлений судом строк не подали. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 січня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № 001-14184-250114. 26 січня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» уклало договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами з ТОВ «Росвен Інвест Україна», яке направило позивачу вимогу про сплату боргу в розмірі 26478 гривень 54 копійки до 27 лютого 2018 року (а.с. 16-17). 16 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис № 2266, яким звернуто з [PERSON] стягнення кредитної заборгованості у сумі 23903 гривні 54 копійки на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» за договором № 001-14184-250114 від 25 січня 2014 року. ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. з заявою про відкриття виконавчого провадження. 29 серпня 2019 року приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках виконавчого провадження № 59744333 (а.с. 19-20). Звертаючись в суд з позовом [PERSON] посилається на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними. Крім того, останнє погашення кредитної заборгованості нею здійснено 27 жовтня 2014 року, після чого заборгованість нею не погашалась, а тому з дня виникнення у відповідача права вимоги минуло більше трьох років. Також, при отриманні кредитної картки вона окрім анкети-заяви інших документів не підписувала, тому нарахування банком процентів, пені, штрафу є безпідставним. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 16 липня 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. Вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1152 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved