Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що йому належить квартира за адресою [ADDRESS]. Дану квартиру він придбав на прилюдних торгах затвердженого Відділом державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції Вінницької області, 04.07.2012 р. 05.07.2015 р. [PERSON] отримав свідоцтво відповідно до якого приватним нотаріусом Літинського нотаріального округу Вінницької області посвідчено що [PERSON], належить на праві власності майно, що складається з квартири, що розташована за адресою [ADDRESS], що раніше належала [PERSON]. Витягом про державну реєстрацію прав серії СЕЕ [NUMBER] від 13.07.2012 р., посвідчено, що [PERSON] являється власником об'єкта розташованого за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №1138/05.07.2012 р. Колишній власник в даній квартирі не прописаний, але прописані його дружина [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на момент проведення прилюдних торгів у ній не проживали, та місце їх знаходження невідоме. Оскільки дані особи не зняті з реєстрації та відсутні з ними будь-які контакти, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки надалі це надасть йому можливість оформити субсидію. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився надавши заяву у якій просить розглянути справу у його відсутність, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 32). Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про день і час розгляду справи через засоби масової інформаці - газету «Вінничина», в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили (а.с. 27, 31). Представник Літинського РС ДМС України у Вінницькій області в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про дату і час судового засідання був повідомлений належним чином(а.с. 33). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва від 05.07.2012 р., приватним нотаріусом Літинського нотаріального округу Вінницької області посвідчено, що [PERSON], належить на праві власності майно, котре складається з квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS], що раніше належала [PERSON] (а.с. 9). Згідно витягу про державну реєстрацію прав серії СЕЕ [NUMBER] від 13.07.2012 р., [PERSON] являється власником об'єкта що розташований за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за №1138/05.07.2012 р. (а.с. 10). Відповідно до довідки за № 1251/2-12 від 24.09.2015 р., виданої Бруслинівською сільською радою Літинського раойну Вінницької області, [PERSON] [INFO] та її діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою [ADDRESS], але з 2012 р. за вказаною адресою не проживають, та місце їх проживання не відоме (а.с. 11). Згідно п.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У постанові ВСУ від 05.11.2014 р. у справі № 6-158цc14 вказано, що відповідно до ч.1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки відповідачі не являються членами сім'ї власника квартири за адресою [ADDRESS], однак і на далі зареєстровані за вказаною адресою, тому тим самим створюють перешкоду законному власнику в користуванні та розпорядженні своїм майном.

Outcome: approved