Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості з заробітної плати у розмірі 36631,29 гривень, середнього заробітку за час затримки виплати по день постановлення рішення та моральної шкоди у розмірі 1000 гривень. В подальшому позивач залишив без розгляду позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що з 16.05.2012 року він знаходився в трудових правовідносинах з відповідачем, працюючи на посаді начальника рекламно-інформаційного відділу. 26.03.2015 року він припинив трудові відносини з відповідачем за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. При звільнені відповідач не провів з ним повного розрахунку. Заборгованість по невиплаченій заробітній платі на момент звільнення складає 36631,29 гривень. До теперішнього часу відповідач з ним не розрахувався, тому вважає, що діями відповідача йому спричинена моральна шкода у розмірі 1000 гривень, яка виразилася в тому, що порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагали від нього додаткових зусиль для організації його життя. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] «Азовзагальмаш» до суду не зявився, надав суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги [PERSON] визнали частково, а саме в частині заборгованості по заробітній платі у розмірі 36631,29 гривень. В частині стягнення моральної шкоди позовні вимоги не визнали, оскільки вважають, що зі сторони позивача не надано доказів про спричинення йому моральної шкоди. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що з 16 травня 2012 року [PERSON] працював на ПАТ «Азовзагальмаш» на посаді начальника рекламно-інформаційного відділу на підставі наказу № 266к від 16.05.2012 року. 26.03.2015 року [PERSON] припинив трудові відносини з відповідачем за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. ( а.с.11-12). Згідно довідки про доходи заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 36631,29 гривень (а.с.27). Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. З урахуванням вищенаведених норм права та матеріалів справи, та з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог частково, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача заборгованості з заробітної плати у розмірі 36631,29 гривень. Враховуючи, що факт порушення трудових прав [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, обґрунтованими визнаються і позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки, у відповідності з положеннями ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з принципів розумності та справедливості, також наведених позивачем обґрунтувань моральних страждань і визначає до відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь держави судовий збір у розмірі 376,31 гривень.

Outcome: approved