Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - за адресою: вул. Лугова, буд. 62, с. Мартинівка, Красноградського району, Харківської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] в позовній заяві зазначила, що між нею та відповідачам по справі був укладений шлюб, який 18.12.2013 року розірваний. Їй на праві власності належить будинок, який розташований по вул. Луговій, буд. 62, с. Мартинівка, Красноградського району, Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житло від 22.05.1996 року. Після розірвання шлюбу з 2013 року відповідач по справі в належному їй на праві власності житловому приміщенні не проживає, ніяких витрат, повязаних з його утриманням не несе, комунальні послуги не сплачує. Їй відомо, що [PERSON] виїхав проживати до АР Крим. Добровільно знятися з реєстрацію у її будинку відповідач відмовився, чим порушує її права на користування, розпорядження житловим будинком. Крім того реєстрація відповідача в її будинку перешкоджає оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, від неї 27.08.2015 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно інформації наданої Красноградським РС ГУ ДМС України в Харківській області [PERSON], [INFO] значаться зареєстрованим за адресою: [INFO]. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку. У разі відсутності, осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Так, як відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони по справі про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, які є у справі, суд вважає позовЧеренкової Л.І.. таким, що підлягає задоволенню враховуючи наступне. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житло виданого Бюро по приватизації житла від 22.05.1996 року належить 9/20 частин будинку з надвірними будовами в с. Мартинівка Красноградського району Харківської області (а.с. 6). Заочним рішення Красноградського районного суду Харківської області від 18.12.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12.03.1994 року -розірваний (а.с. 5). В будинку №62 по вул. Луговій в с. Мартинівка Красноградського району Харківської області зареєстрований але фактично не проживає [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області №269 від 07.07.2015 року (а.с. 7). За вимогами ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами реєстрації, зокрема, на підстав судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За змістом ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином судом встановлено, що [PERSON], дійсно не проживає з 2013 року в частині будинку по вул. Луговій, 62 в с. Мартинівка Красноградського району Харківської області, яка належить позивачці на праві власності, але залишається зареєстрованим в ній, чим порушує [PERSON] право власника на володіння, користування та розпорядженням своїм майном. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення за адресою: вул. Лугова, 62, с. Мартинівка, Красноградського району, Харківської області. Згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати понесені на оплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved