Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка володіла 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS], яку отримала в дар від колишнього чоловіка. На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: вона, [PERSON], та відповідачі [PERSON], [PERSON] 07 жовтня 2016 року нею отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в Луцькій державній нотаріальній конторі та усно рекомендовано звернутись з позовом до суду за захистом своїх спадкових прав. Просить визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином судом були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області (а.с.5). З копії договору дарування від 29 червня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом луцького міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що [PERSON] отримала в дар 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається, зокрема, з 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положень ст. ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила, а тому, в даному випадку спадкування здійснюється за законом. Судом встановлено, що постановою Першої Луцької державної нотаріальної контори від 07 жовтня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не підтверджено факт прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.4). Згідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до частин 1, 2 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини ( частини 2, 5 статті 1269 ЦК України). Зокрема, в силу ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк спадщину, яка відкрилась на майно [PERSON], яка померла [INFO], не прийняла, а звертаючись до суду з даним позовом не обґрунтувала поважність причин пропуску такого строку та не просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно - відсутні. За змістом ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків передбачених цим Кодексом. При цьому ч.ч. 1,2 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовної заяви необхідно відмовити. На підставі ст.ст. 25, 182, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1268, 1269, 1270,1272 ЦК України,

Outcome: dismissed