Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про звільнення його від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], до сплати яких він зобовязаний рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23.12.2011 року. В обґрунтування позивач пояснив, що з травня 2016 року син проживає з ним і перебуває повністю на його утриманні. Позивач в судове засідання не зявився, його представник [PERSON], діючий за договором про надання правової допомоги від 07.02.2017 року (а.с. 42), в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява в якій вона позов не визнала та просила розглядати справу у її відсутність. Вислухавши представника позивача, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 грудня 2011 року Зміївським районним судом Харківської області було винесено рішення по справі №2014/2-1306/11, яким позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було задоволено (а.с. 8). Суд вирішив: стягнути з [PERSON] користь [PERSON], аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ні 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову 29 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 3 статті 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі. Відповідно до п. 3 статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Матеріалами справи №2014/2-1306/11 встановлено, що сторони до 31 серпня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO],, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №205482, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції Харківської області . В травні 2016 року син сторін попросив позивача забрати його від матері і з тих пір він мешкає разом з батьком, даний факт підтверджується довідкою КЖРЕП м. Чугуєва від 28.10.2016 року (а.с. 13). Згідно довідки головного лікаря КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенко» - в дитячій консультації 13.08.2016 року на [PERSON], [INFO], заведено медичну картку амбулаторного хворого № 5372, згідно з якою з цього терміну він обслуговується в дитячій консультації у супроводі батька [PERSON], дитина проходила обстеження та лікування у дитячого лікаря невролога (а.с. 15). Відповідно до характеристики виданої Чугуївським навчально-виховним комплексом № 6 [PERSON], [INFO], навчається у 9 класі даного закладу, школу відвідує постійно, мешкає разом з батьком та бабусею, стосунки у них в родині дружні, хлопчик доглянутий, охайно одягнений, забезпечений шкільним приладдям, батько відвідує батьківськи збори, постіно знаходиться на телефонному звязку з класним керівником, батько і бабуся контролюють поведінку і навчання [PERSON] (а.с. 12). Оскільки на даний час дитина мешкає разом з позивачем і всі обовязки по його утриманню покладаються на нього, суд вважає що з [PERSON] неправомірно стягуються аліменти на користь відповідачки, тому що вона вихованням сина не займається і матеріально його не забезпечує. Представлені докази переконали суд в тому, що стягування аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання сина неправомірне. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved