Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини за № 2409 від 22.12.2003 року. Заявлені вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 29.07.2003 року по листопад 2005 перебував у шлюбі з відповідачем, в період якого народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з матір»ю. Посилається, що на момент одруження відповідач була на 4 місяці вагітності, до цього разом не проживали, але періодично зустрічалися, а отже причиною одруження стала вагітність, оскільки [PERSON] сказала, що дитина його. Вказує, що після народження дитини відповідач неодноразово як в шлюбі, так і після його розірвання казала, що він не є батьком дитини, що не заперечує і на даний час. Підставою позову вказує ст.136 СК України. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсягу і до викладеного в позовній заяві доповнив, що приблизно через тиждень після народження дитини під час сварки мати відповідачки сказала, що дитина не його, про це казала і сама бувша дружина під час сварок. Не заперечує, що вели з відповідачем спільне господарство в період шлюбу, але грошима розпоряджалася теща, відвідував [PERSON] в пологовому будинку, сумнівів у своєму батьківстві не мав тривалий час, за рішенням суду стягуються аліменти на дитину. Зазначив, що у нього відсутні будь-які відомості про статеві стосунки відповідачки з іншими чоловіками, при цьому не виключає, що він є батьком дитини, але спілкуватися з дівчинкою відповідачка не дозволяє. Проти проведення судової експертизи з питання кровного спорідненя між ним та дитиною категорично заперечує. Відповідач в судовому засіданні категорично заперечувала, що батьком дитини є будь-яка інша ніж позивач особа. Вказала, що [PERSON] був першим і єдиним чоловіком в її житті, з яким була в статевих стосунках з 2002 року, але при цьому не заперечувала проти виключення запису про батьківство позивача з актового запису про народження дитини, чому саме не може пояснити. Вказала, що про вагітність дізналась, коли вже був строк у 7-8 тижнів під час проходження медичного огляду. Не заперечувала, що в шлюб вступала вагітною. Представник залученої до участі в розгляді даної справи третьої особи на боці відповідача Новозаводської районної у місті Чернігові ради як органу опіки та піклування суду пояснила, що позивач не надає доказів відсутності кровного споріднення між ним та дитиною, від проведення експертизи відмовляється, а отже вважає, що відсутні підстави для задоволення заявлених вимог. Вислухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи: свідоцтво про народження [PERSON] (а.с.3), запис акта про народження № 2409 від 22.12.2003 року (а.с.16), суд приходить до наступних висновків: Частина 2 статті 136 СК України, на яку [PERSON] посилається як на правову підставу своїх вимог, передбачає можливість виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження лише у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною. [INFO] [PERSON] в Чернігівському міському пологовому будинку народила дитину [PERSON], батьком якої записаний позивач - [PERSON], [INFO] (а.с.3,16), його підписи містяться в п.19,21 запису акту про народження № 2409 від 22.12.2003 року. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно до ч.1, ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Жодного доказу на підтвердження відсутності кровного споріднення між позивачем, який записаний батьком та дитиною [PERSON] суду надано не було. В своїх поясненнях [PERSON] не виключає своє батьківство по відношенню до дитини, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому суд враховує як інтереси сторін, так і інтереси дитини, які є пріоритетними при розгляді даної справи. Суд вважає за необхідне зазначити, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. Оскільки дитина [PERSON] народилася [INFO], актовий запис про її народження було складено 22.12.2003 року, то при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді даної справи, слід виходити з дати народження дитини. Аналізуючи норми ст.56 КпШС України в сукупності з фактичними обставинами даної справи, суд не знаходить підстав для задоволення заявлених вимог.

Outcome: dismissed