Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 22 квітня 1983 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолуцького міського управління юстиції в Луганській області, актовий запис №296. Від спільного шлюбу дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім?ю. Сімейні стосунки між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше збереження сім'ї є неможливим, а тому, просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі в зв'язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні через погане самопочуття, в заяві зазначив, що позов підтримує, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON], будучи неодноразово повідомленою на сайті «Судова влада» про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, заяву про відкладення справи не надала, причини неявки суду не повідомила. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 квітня 1983 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолуцького міського управління юстиції в Луганській області, актовий запис №296. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На стягненні судового збору з відповідача позивач не наполягає. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved