Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про розрахунок зарплати за лютий 2013 року. Просить суд зобов'язати Рівненський міський центр творчості учнівської молоді виконати вимоги чинного законодавства та надати розрахунок про загальну суму заробітної плати за лютий 2013 року з розшифровкою за видами виплат і відповідні підстави на це. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та пояснив суду, що відповідач відмовляється видати розрахунок про загальний розрахунок зарплати за лютий 2013 року. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працював у Рівненському міському центрі творчості учнівської молоді. В позовній заяві [PERSON] просить суд зобов'язати Рівненський міський центр творчості учнівської молоді виконати вимоги чинного законодавства та надати розрахунок про загальну суму заробітної плати за лютий 2013 року розшифровкою за видами виплат. Згідно ст.49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру зарплати. Відповідно статті 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної палити; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем не було видано [PERSON] розрахунок зарплати за лютий 2013 року. Таким чином, позовна вимога [PERSON] про зобов'язання відповідача видати довідку про заробітну плату за лютий 2013р. є законною та обґрунтованою. Однак, представник відповідача просить суд застосувати строк позовної давності, так як з лютого 2013 року пройшло більш ніж 3 місяці і позивачем не наведено поважності причин пропуску даного строку. Положеннями ч. 1 ст. 233 КЗпП України встановлено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У відповідності до п. 11 Постанов Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. На пропозицію суду позивачем не надано суду доказів поважності причин пропуску процесуального строку для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні ним зазначено, що про порушення свого права він дізнався 18,19 червня 2014 року і зазначив, що можливо і в грудні 2014 року, однак відповідних належних та допустимих доказів суду не надав. Враховуючи, що позовні вимоги є доведеними, стороною заявлено клопотання про застосування позовної давності і відсутності поважних причин для звернення із даним позовом з пропуском тримісячного строку, в задоволенні позовних вимог слід відмовити за пропуском строку звернення до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed