Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], пісял смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями [PERSON] крім нього, були його рідний брат (відповідач по справі)- [PERSON] та їх батько (чоловік померлої) - [PERSON], який проживав разом з спадкодавицею на час її смерті. [INFO] року помер батько позивача - [PERSON] При зверненні позивача до нотаріальної контори за оформленням спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину в зв'язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що пропустила строк для подання заяви в зв'язку з поважними причинами, а саме: в зв'язку з з переламом ключиці в 2014 році проводилось оперативне втручання і він внаслідок травми не міг пересуватись та перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Сумської обласної клінічної лікарні в зв'язку з 25.03.2015 року по 10.04.2015 року та з 13.11.2015 по 20.11.2015 року. Посилаючись на вказане, просить визначити йому додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, прохали задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також позивач зазначив, що в вересні 2014 року він зламав ключицю на правій руці та довгий час ходив в гіпсі. Незадовго до смерті матері гіпс зняли, але рука боліла. Відповідач по справі після розлучення з дружиною жив з батьками, за їх рахунок. Він (позивач) постійно навідував батьків і одного дня в січні 2015 року виявив, що мати в дуже поганому стані. Він зателефонував братові і запитав, чому той не викликав «швидку», після чого відвіз мати до лікарні, де вона певний час лежала і він доглядав за нею, залишався ночувати, а потім лікарі сказали, що шансів на одужання не має, і він перевіз мати додому, де продовжував доглядати за нею, не зважаючи на травму, також допомагала доглядати його (позивача) дружина, особливо коли він був в лікарні в м. Суми. Відповідач, хоча і жив з батьками, але за матір'ю, не доглядав. Мати, була дуже засмучена тим, що інший син так себе поводить, тому повідомила, що бажає залишити свою частку квартири позивачу і забажала, щоб він (позивач) привіз нотаріуса. Позивач дізнався які документи необхідні, оформив новий техпаспорт на квартиру та взяв потрібні довідки і звернувся до нотаріуса Спановського М. П., який виїхав на квартиру до батьків, щоб оформити заповіт. Однак мати не змогла поставити такий же підпис, як в паспорті, тому нотаріус сказав, щоб вона потренувалась, а потім він все оформить. Так у нього і опинились документи на квартиру. Але мати померла і свою волю щодо спадку не встигла нотаріально зазначити. Організацією похорон і поминального обіду займався він, тому у нього і були гроші, які батьки збирали на випадок смерті. Відповідач участі ніякої не приймав, навпаки, коли з'ясувалось, що нікому винести кришку домовини, позивач підійшов до брата та його друзів і попрохав допомогти, на що вони засміялись і відмовились, тому він сам все робив, не зважаючи на травму. Відразу після похорон матері брат зчинив сварку, звинувачуючи його в тому, що він викрав кошти та заволодів документами на квартиру, щоб оформити її на себе, також відповідач налаштував батька проти нього (позивача). Позивач в присутності свідків під розписку віддав кошти, що залишились після організації похорон та всі документи, що в нього були, а також ключі від квартири. З тих пір він до квартири батьків потрапити не може. Також брат пообіцяв йому, що після смерті батька спадок, а саме квартиру, вони поділять порівну між ними. Брат залишився проживати з батьком, якого навмисно споював; його (позивача) до батька не допускав, на телефонні дзвінки не відповідав. Позивач приходив до батька, але двері квартири йому не відчиняли, поспілкуватись з батьком він не міг. 26 березня 2016 року брат зателефонував та повідомив, що батько помер. Згодом після похорон батька, позивач зателефонував відповідачеві і запитав яким чином вини будуть ділити спадок, на що брат відповів, що ділити нічого, бо весь спадок належить йому. Строк для прийняття спадщини він пропустив, бо дуже переживав смерть матері, а також переживав із-за травми руки, оскільки перелам не зростався. Крім того, він зважав на домовленість з відповідачем щодо поділу майна після смерті батька. А також він не міг звернутись до нотаріуса, бо всі документи на квартиру були у брата. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили, посилаючись на безпідставність позову, а саме: відсутність поважних причин, які б дійсно перешкоджали позивачу звернутись у визначений законом строк з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Так, відповідач пояснив, що дійсно мешкав з батьками після розлучення з дружиною. Перед смертю мати дійсно хворіла і він також, як і позивач, за нею доглядав; був відсутній лише протягом тижня до смерті матері: садив город на дачній ділянці за 3- 5 км від міста. Мати за життя нічого не казала щодо того, кому б вона бажала залишити належне їй майно. Після смерті матері з'ясувалось, що зникли документи на квартиру та гроші, які відкладали батьки «на смерть» та виявилося, що вони у брата (позивача). Це дуже обурило батька і саме він вимагав, щоб позивач все повернув. Ніяких перешкод він позивачу у спілкуванні з батьком не чинив, позивач сам не навідував батька і ним не цікавився, йому (відповідачу) не телефонував. За батьком доглядав тільки він, і воля батька була залишити квартиру йому (відповідачу). Жодних домовленостей щодо спадку у них з братом не було. Після смерті матері вони з батьком звернулись до нотаріуса, де він (відповідач) написав відмову від своєї частки на користь батька, а також вони нотаріусу повідомили, що є ще спадкоємець. Чи повідомляла нотаріус брата про відкриття спадщини - йому не відомо. Третя особа - приватний нотаріус Буйвал Г.В. в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного: Допитана в судовому засіданні в якості свідка, [PERSON], дружина позивача, показала, що мати чоловіка - її свекруха ще за життя казала, що квартира залишиться [PERSON] (позивачу), бо іншому синові - відповідачу по справі, батьки квартиру придбали, але згодом він залишив її дружині після розлучення і перейшов жити до батьків. Перед смертю свекруха дійсно хворіла і доглядали за нею і чоловік, незважаючи на травму, і вона (коли чоловік їздив в м Суми на лікування), і відповідач - хоча він не дуже хотів цього робити. Документи на квартиру і гроші чоловіку незадовго до смерті віддала сама свекруха, бо більше йому довіряла, при цьому був присутній і батько, який також вважав, що буде краще якщо гроші і документи будуть у її чоловіка. Похоронами матері займався виключно її чоловік, а відповідач навіть не підійшов до домовини, щоб попрощатися з матір'ю. Після похорон матері був «сильний скандал», який влаштував відповідач по справі, вимагаючи повернути документи на квартиру і гроші, які залишились, що чоловік в присутності свідків і зробив. При цьому відповідач зазначав, що спадок має ділиться навпіл після смерті батька, тому і чоловік, і вона (свідок) сподівались, що так і буде. Покладались на чесність і порядність відповідача та дотримання ним свого слова. Потім чоловік скільки не приходив до батька - двері йому не відчиняли, на дзвінки не відповідали. Загалом чоловік переніс в зв'язку з травмою руки 4 операції протягом року та дуже переживав, щоб не залишитись інвалідом. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON]. показала, що є двоюрідною сестрою дружини позивача, допомагала в організації похорон матері позивача та відповідача. Відповідач ніякої участі не приймав і допомоги не надавав. Навпаки, при ній позивач попрохав брата допомогти винести кришку домовини, але той відмовився, і позивач, не зважаючи на травму руки, виносив цю кришку сам. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є знайомою позивача та його дружини, за матір'ю, яка хворіла, доглядав позивач та його дружина, оскільки, коли б вона (свідок) їм не зателефонувала - чи позивач, чи [PERSON] (дружина позивача) були біля матері. Декілька раз вона купувала і заносила на цю квартиру за проханням [PERSON] продукти, бо позивач був в м. Суми на лікуванні, а [PERSON] не могла полишити свекруху. Одного разу вона (свідок) зателефонувала [PERSON] та почула, що та плаче, бо позивач був в м. Суми, а відповідач, хоч і пообіцяв, але не прийшов її підмінити біля матері, щоб [PERSON] могла відпочити. Вона (свідок) була присутня на похоронах матері позивача і була дуже шокована тим, що відповідач по справі жодної участі в організації похорон не приймав, а стояв в стороні зі своїми друзями і сміявся. Потім [PERSON] з [PERSON] (позивач та його дружина) їй розповіли, що на наступний день після похорон матері відповідач, його дочка та зять зчинили скандал, звинувачуючи позивача, що той хоче заволодіти квартирою, але йому (позивачу) нічого не дістанеться, а буде спадок ділитись після смерті батька порівну, та його (позивача) змусила навіть ключі від квартири віддати. Також свідок зазначила, що у позивача були значні проблеми з рукою - він довго ходив по лікарях, на процедури. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], показав, що є приятелем відповідача по справі, разом підробляють. Після розлучення з дружиною відповідач перейшов жити до батьків та власним коштом зробив в квартирі батьків ремонт. І він (свідок), і ще один їх приятель - допомагали робити в цій квартирі ремонт, робили тривалий час, однак позивача у батьків він ніколи не бачив. Взагалі в квартирі батьків сторін він був доволі часто, але ні позивача, ні його дружини ніколи не бачив. Коли померла мати сторін, він з відповідачем разом придбавали продукти та спиртне на похорони; позивач дійсно підходив до них та прохав допомогти винести кришку домовини, однак у нього (свідка) боліла ліва рука, тому він відмовився, а чому не пішли відповідач та [PERSON] ([PERSON].) - він не знає. Після цього він ще кілька раз був у квартирі батьків сторін, і їх батько скаржився, що позивач не приходить і не цікавиться ним. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що є приятелем відповідача по справі, якого знає вже років 12-14 та бачиться з ним майже кожного дня. З батьками відповідач жив десь з 2012 року, свідок допомагав робити в цій квартирі ремонт: клав кахель, встановлював двері, настилав лінолеум. Кошти на придбання будматеріалів давали батьки відповідача. Позивача по справі бачив в квартирі лише один раз, коли той приїхав забрати стару пральну машинку. В квітні 2015 року мати відповідача і позивача захворіла, за нею доглядав відповідач. Коли мати померла, він, за кошти які дав відповідач, придбав продукти та спиртне на поминки і відвіз в кафе. Позивач дійсно підходив і прохав допомогти винести кришку домовини, але працівники похоронного бюро сказали, що вони самі все зроблять. В день похорон дочка відповідача прибирала квартиру і виявила, що відсутні документи на квартиру батьків та гроші, які ті збирали, та батько сторін сказав, що їх забрав позивач. При ньому (свідкові) ніяких розмов про розподіл майна не було. За батьком доглядав лише відповідач. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що є сусідкою відповідача по справі, який з 2012 року проживав разом з батьками. Позивача та його дружину вона ніколи у батьків не бачила, сусіди, що живуть на верхніх поверхах, навіть дивувались, що у відповідача є брат. За життя батьків сторін по справі, вона з ними часто спілкувалась, коли вони на лавочці біля будинку сиділи, інколи бувала в їх квартирі. Вони хвалились, що зробили в квартирі ремонт, за спадок ніколи нічого не казали. Перед смертю мати сторін хворіла, свідок бачила, як відповідач возив її в лікарню, а його донька приносила їжу. Одна з сусідок їй скаржилася, що позивач по справі її не впустив в квартиру, коли вона хотіла провідати хвору, сказавши, що він зараз йде та щоб вона прийшла провідати його мати, коли він повернеться. На похоронах матері сторін вона не була, лише занесла віддала гроші, які зібрали сусіди. За батьком доглядав відповідач по справі. Вона декілька раз його навідувала, він був адекватний. Допитаний в судовому засіданні Спановський М. П., показав, що працює приватним нотаріусом, згідно записів в Книзі викликів нотаріуса він за проханням [PERSON] дійсно виїжджав 22 травня 2015 року об 10 год. 30 хв. до [PERSON] за адресою: [ADDRESS] яка внаслідок стану здоров'я та похилого віку не могла з'явитись до нотаріуса самостійно, та повернувся об 11 год. 20 хв. Однак обставин цього виїзду за викликом він не пам'ятає. З свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року в м. Шостка. (а.с. 7), та за життя перебувала в шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] року. (а.с. 8, 10) Згідно договору дарування від 18.03.2002 року [PERSON] та [PERSON] . за життя належала квартира [ADDRESS]. (а.с. 11) Як поясненнями сторін, так і матеріалами справи підтверджується, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік - [PERSON], а відповідач по справі відмовився від спадщини на користь батька згідно заяви від 04.11.2015 року, на підставі якої і була заведена спадкова справа. (а.с. 57-76) Згідно листа від 28.11.2015 року за № 466/02-14 приватний нотаріус Буйвал Г. В. повідомила [PERSON] про те, що він є спадкоємцем за законом після [PERSON], однак у неї відсутні відомості щодо того чи прийняв він спадщину. Та у разі наміру одержати належну частку спадкового майна він має до 18 грудня 2015 року подати нотаріусу докази прийняття спадщини або звернутись до суду для визначення додаткового строку, інакше свідоцтво про право на спадщину буде видано чоловіку спадкодавця. ( а.с. 6) Поясненнями сторін та розпискою від 28.05.2015 року підтверджується, що позивач по справі віддав в присутності свідків відповідачу по справі особисті документи батьків, документи щодо квартири батьків, кошти та ключі від квартири. (а.с. 77) Відповідно до положень ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, а спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзацу 6 п. 24 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такими причинами, згідно позиції ВССУ, викладеної в Узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування від 01 березня 2013 року є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Наданою позивачем медичною документацією підтверджується, що 18.11.2014 року позивачу було поведене оперативне втручання в зв'язку з травмою ключиці правого плеча та перебування на стаціонарному лікуванні по 29.11.2014 року; в подальшому в зв'язку з вказаною травмою позивач перебував на стаціонарному лікуванні в м. Суми з 25.03. 2015 року по 10.04.2015 року, після чого було рекомендовано амбулаторне лікування, фіксація суглобу 6 тижнів, лікувальна фізкультура, та з 13.11.2015 року по 20.11.2015 року, після чого було виписано з поліпшенням. (а.с. 14-17) Зазначеним підтверджується наявність травми руки у позивача, разом з тим, як вбачається з наданих позивачем медичних даних та пояснень сторін і свідків вказана травма не перешкоджала позивачу пересуватись, володіти своєю рукою та вести звичайний спосіб життя майже в повній мірі. Крім того, протягом шестимісячного строку після смерті матері позивач лише 8 днів був відсутній в м. Шостка в зв'язку з травмою. Зважаючи на вказане, посилання позивача на наявність травми руки не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, оскільки не є непереборною та істотною обставиною, яка перешкоджала позивачу звернутись до нотаріуса. Не є такими причинами і посилання позивача на домовленість з відповідачем про поділ спадщини після смерті батька, так як це також жодним чином не перешкоджало позивачу звернутись до нотаріуса, та відсутність документів на квартиру, оскільки згідно положень глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, єдиною умовою для прийняття спадщини є подання відповідної заяви нотаріусу, яка може бути подана як особисто, так і направлена поштою. Посилання позивача на те, що він не отримував повідомлення нотаріуса, також не можуть бути враховані судом, оскільки згідно норм діючого законодавства саме на спадкоємця покладається обов'язок подати відповідну заяву у разі бажання прийняти спадщину, незалежно від того чи наявні будь-які повідомлення від нотаріуса. Покази допитаних в судовому засіданні свідків жодним чином не підтвердили поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а лише підтвердили наявні конфліктні відносини між сторонами. Дані щодо того хто з сторін і як доглядав за батьками та яка була дійсна воля кожного з батьків щодо спадку правового значення для вирішення даного спору не мають. Зважаючи на вказане, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст. 1228, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed