Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди №73 без дати укладення, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,72га, кадастровий номер 6323381200:08:000:0107, укладений між ним і Приватним аграрно-орендним підприємством «Промінь». На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в його власності знаходиться земельна ділянка, розміром 5,7201 га, кадастровий №6323381200:08:000:0107, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ХР №025583 від 16.01.2003 року. При здійсненні реєстрації земельної ділянки 27.03.2017 року відповідно до витягу позивачем було встановлено, що земельна ділянка передана ним на 25 років в користування ПАОП «Промінь». В квітні 2017 року на його усне звернення ПАОП «Промінь» надало йому примірник договору оренди земельної ділянки № 73 без дати укладеного між ПАОП « Промінь» в особі директора Гулого І.М. (орендаря) та від імені [PERSON] . Відповідно до змісту договору земельну ділянку, яка належить йому на праві власності розміром 5,72 га. на підставі Державного акту серії І -ХР № 025583, кадастровий номер 6323381200:08:000:0107, розташованої в межах Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передано в оренду до 31 грудня 2029 року. Договір зареєстровано у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що в книзі державної реєстрації договорів оренди вчинено запис 10.08.2004 року №62. Ознайомившись з примірником договору оренди землі №73 без дати укладення, зареєстрованого у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що в книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 10.08.2004 року № 62, позивач впевнився, що підпис в розділі «Підписи сторін» в графі «Орендодавець» від імені « [PERSON] » йому не належить, відповідно позивач не є його підписантом. Таким чином, волевиявлення позивача щодо укладення Договору оренди земельної ділянки № 73 без дати укладення, між ПАОП « Промінь» в особі директора Гулого І.М. (орендаря) та від імені [PERSON] , земельної ділянки, яка належить йому на праві власності розміром 5,72 га. на підставі Державного акту серії І -ХР № 025583, кадастровий номер 6323381200:08:000:0107, розташованої в межах Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах , про що в книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 10.08.2004 року № 62, за даним договором не було, сторонніх осіб позивач не уповноважував на підписання спірного договору, що свідчить про недійсність договору оренди земельної ділянки. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого він позов не визнає, просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Позивач отримував протягом 15 років орендну плату від ПАОП «Промінь», хоча стверджує, що не підписував договору оренди, про що надав документи про отримання позивачем орендної плати. Також позивач особисто підписував додаткові угоди про зміни до договору оренди земельної ділянки №73 від 10.08.2004 року, зареєстрованого 10.08.2004 року за №62 від 10 червня 2013 року та 01.12.2016 року, в яких орендодавець та орендар в зв`язку з необхідністю внесли зміни до договору оренди земельної ділянки прийшли до згоди змінити договір оренди № 73 від 10.08.2004 року щодо збільшення орендної плати до 6,5 % від грошової оцінки. Інші умови вищезазначеного договору не змінені додатковою угодою, в тому числі термін оренди за п. 2.2.1 двадцять п`ять років з дати його реєстрації. Представник відповідача зазначає, що підписання додаткових угод свідчить також про визнання позивачем договору оренди № 73 та вільне волевиявлення на його підписання. При цьому за клопотаннями представника позивача та представника відповідача по справі була призначена судова почеркознавча експертиза щодо договору оренди №73 та додаткових угод до нього. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла письмова заява в якій позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за його відсутності. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи, судом було встановлено, що відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю І-ХР №025583 від 16.01.2003 року [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 5,72га. кадастровий номер № 6323381200:08:000:0107 (а.с.07-10). З копії договору оренди земельної ділянки №73 без дати укладення, вбачається, що між [PERSON] та ПАОП «Промінь» укладено договір оренди земельної ділянки, строком до 31 грудня 2029 року, починаючи з дати його реєстрації. Договір зареєстрований у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах , про що в книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 10.08.2004 року № 62 (а.с.6). Відповідно до копії додаткової угоди від 10.06.2013 року про зміни до договору оренди земельної ділянки № 73 від 10 серпня 2004 року, зареєстрованого 10 серпня 2004 року за № 62 між [PERSON] та ПАОП «Промінь» було викладено в новій редакції пункт щодо зміни орендної плати, а всі інші умови договору були не порушені даною додатковою угодою (а.с.18). Згідно до копії додаткової угоди від 01.12.2016 року про зміни до договору оренди земельної ділянки № 73 від 10 серпня 2004 року, зареєстрованого 10 серпня 2004 року за № 62 між [PERSON] та ПАОП «Промінь» було викладено в новій редакції пункт щодо зміни орендної плати, а всі інші умови договору були не порушені даною додатковою угодою (а.с.17). Так як позивач зазначає, що договір оренди земельної ділянки №73 та додаткові угоди він не підписував, за клопотанням позивача, ухвалою суду від 23.09.2019 року по справі була призначена почеркознавча експертиза до ХНДІСЕ М.С.Бокаріуса (а.с.43). Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №20875 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 28.01.2020 року підпис від імені [PERSON] в договорі оренди земельної ділянки № 73, без дати укладення, між [PERSON] та ПАОП «Промінь», зареєстрованому у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах , про що в книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 10.08.2004 року № 62, розташований на зворотній стороні аркуша документа, у графі «Орендодавець» виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Щодо питання представника відповідача: «Чи виконані підписи від імені [PERSON] у додаткових угодах від 10 червня 2013 року і 01 грудня 2016 року про зміни до договору оренди земельної ділянки №73 від 10 серпня 2004 р., зареєстрованого 10 серпня 2004 р. за №62, укладених з ПАОП «Промінь», особисто [PERSON] або іншою особою?», то воно експертом не вирішувалось, так як для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів не було надано оригінали даних додаткових угод (62-70). Таким чином, судом встановлено, що підпис у спірному договорі оренди земельної ділянки №73 без дати укладення позивачеві не належить, про що останній і зазначав в своєму позові. Будь-яких доручень іншій особі з повноваженнями на підписання даного договору від його імені, він нікому не надавав і не надано таких відповідачем. Встановити чи належить підпис у додаткових угодах [PERSON] не виявилось можливим, так як представником відповідача оригінали додаткових угод для проведення судово-почеркознавчої експертизи надані не були, сам позивач також заперечував підписання будь-яких додаткових угод. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За правилами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року №161-XIV. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Згідно із ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. На підставі ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. За змістом ст.ст.18, 20 Закону України «Про оренду землі» укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Згідно з положеннями ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору, а вільне волевиявлення особи на вчинення правочину є обов`язковою умовою його дійсності. Набрання чинності договором оренди законодавець пов`язує із виникненням у орендаря права оренди після державної реєстрації такого договору в установленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)(ст.215 ЦК України). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України). В п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч.1 ст.236 ЦК України). Отже, позивач вищевказаний договір оренди земельної ділянки №73 , без дати укладення, не підписував і відповідно не було проявлено його вільного волевиявлення на укладення цього договору. Представником відповідача були надані копії видаткових касових ордерів в підтвердження того, що [PERSON] отримував орендну плату. Факт отримання позивачем орендної плати сам по собі не є підставою вважати, що між [PERSON] та ПАОП «Промінь» існують договірні правовідносини щодо обумовленої земельної ділянки. Отримання такої плати за фактичне користування земельною ділянкою не свідчить про дійсність укладених з порушенням вимог ст.203 ЦК України правочинів, так як не підтверджує волевиявлення орендодавця на час їх укладення.При цьому у платіжних документах, наданих відповідачем на підтвердження отримання позивачем орендної плати зазначено, що кошти видані в рахунок земельного паю. Позивач стверджує, що сам договір оренди №73 без дати укладання він не підписував, що також підтверджено висновками почеркознавчої експертизи, а визначити чи підписував позивач додаткові угоди від 10.06.2013 року та від 01.12.2016 року до даного договору оренди під час розгляду справи визначити не представилось можливим, так як переконливих доказів на спростування чи підтвердження цих тверджень відповідач не надав. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.2,3 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати до суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. На підставі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що наявні усі підстави для визнання договору оренди земельної ділянки №73 без дати укладання, між [PERSON] та ПАОП «Промінь» недійсним. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. За таких обставин понесені позивачем судові витрати необхідно стягнути з відповідача, а саме судовий збір в розмірі 768,40 грн. та витрати за проведення експертизи в розмірі 4788,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved