Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних на утримання неповнолітніх дітей аліментів. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 03.03.2014 року з відповідача [PERSON] було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON]А, [INFO] та [PERSON]А, 2012 р.н, в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 13.02.2014 року. Позивачка вказує, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного утримання дітей, оскільки рівень їх матеріального забезпечення постійно зростає, а відповідач добровільно не бажає збільшити розмір присуджених аліментів, а вона, у свою чергу, не може самостійно забезпечити спільних дітей усім необхідним. За вказаних обставин позивачка звернулась до суду та просить збільшити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів, що стягуються з нього за рішенням Ковельського міськрайонного суду від 03.03.2014 року і стягувати з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнав частково та згідний сплачувати аліменти на дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, до заяви відповідачем було долучено ряд документів, які він просить врахувати при постановленні рішення у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із позовної заяви убачається, що за рішенням Ковельського міськрайонного суду від 19.03.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №092875 від 31.03.2009 року) та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №167071 від 22.11.2012 року). Як убачається із матеріалів справи, рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2014 року у цивільній справі №159/1047/14-ц з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 13.02.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. У поданій до суду позовній заяві позивачем [PERSON] не обґрунтовано та не наведено доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття, крім цього, згідно поданої заяви, вказана обставина заперечується самим відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що після винесення Ковельським міськрайонним судом рішення від 03.03.2014 року про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей збільшився відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та для дітей віком до 6 років він складає: з 01.05.2017р -1426 грн, з 01.12.2017р - 1492 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років він складає: з 01.05.2017р - 1777 грн., з 01.12.2017р - 1860 грн. Разом із тим, при вирішенні даного спору суд враховує і те, що відповідач [PERSON] 01.03.2016 року вступив у юридичний шлюб із [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №107876 від 01.03.2016 року). Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №241432 від 04.10.2016 року), і дружина відповідача на даний час ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною до трьох років, у звязку із чим відповідач є єдиним годувальником своєї сімї. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні та положення ст.180 СК України про те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі 890 гривень щомісячно та на утримання сина в розмірі 750 гривень щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням у даній справі законної сили. На підставі вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір у справі згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. На підставі вищевказаного та

Outcome: partial