Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком [ADDRESS] . Свій позов обґрунтовує тим, що вона є власником вказаного будинку. Крім неї, в даному будинку зареєстрований син її померлого сина [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з січня 2018 року [PERSON] не проживає за вказаною адресою, будь-які його речі в будинку відсутні. Посилаючись на те, що реєстрація [PERSON] в належному їй будинку порушує її права та законні інтереси як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись майном, позивач звертається з даним позовом. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Законним представником неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] на адресу суду подано заяву відповідно до якої позовні вимоги не визнає, повідомляє про добровільне зняття з реєстрації свого неповнолітнього сина з адреси: [ADDRESS] та реєстрацію його місця проживання за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження викладених в заяві обставин долучила довідку Заборольської сільської ради про реєстрацію місця проживання особи. Представник третьої особи Служби у справах дітей Луцької районної державної адміністрації в письмовій заяві просить розгляд справи провести без її участі. Факт добровільного зняття з реєстрації [PERSON] з спірного будинку підтвердила долученою довідкою про склад сім`ї за адресою: [ADDRESS] , згідно якої зареєстровано: уповноважений власник [PERSON] Довідкою про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , підтверджує факт реєстрації [PERSON] Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~є власником\~житлового будинку\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 29.01.2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції Волинської області, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 280847307228, номер запису про право власності 4479660 від 29.01.2014 року (а.с.8-9). Крім позивача, в даному будинку зареєстрований син її померлого сина [PERSON] [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією будинкової книги А№00138226 (а.с.10-11). З доводів\~позивача,\~відповідачка [PERSON] ,\~яка є\~законним представником неповнолітнього [PERSON] з сином з січня 2018 року не проживають за вказаною адресою, будь-які його речі в будинку відсутні. Дані обставини підтверджуються довідкою Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області № 594 від 28.03.2019 року (а.с.7), довідкою КЗ «Луцька загальноосвітня школа I-III ступенів № 16 Луцької міської ради» (а.с.12). Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою статті 71 Житлового кодексу Української РСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як визначено статтею 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки [PERSON] , яка є законним представником неповнолітнього [PERSON] , з сином [PERSON] , більше, ніж протягом шести місяців, не проживає в житловому будинку [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved