Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Шпиколоси в особі Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] року померла його баба [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,6961 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,4157 га та площею 0,2804 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області. Спадщину після смерті його баби фактично прийняла його мама [PERSON], так як вступила в управління та володіння спадковим майном. Однак спадщини за життя в нотаріальному порядку не встигла оформити оскільки померла [INFO] року. Спадщину після смерті матері він фактично прийняв, оскільки проживав з матір'ю до дня її смерті та вступив в управління та володіння спадковим майном. Маючи намір оформити право на спадщину після смерті матері, він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом йому у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, відсутній. У зв'язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. В підготовче засідання позивач не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] Ізвитягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00021332137, а також із Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00021331745 від 31.10.2018 року, судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року, є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року. Як вбачається з копії державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, [PERSON], на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 26.01.2004 року №18, є власником земельної ділянки площею 0,6961 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,4157 га та площею 0,2804 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області. З довідки № 198, виданої 17.07.2017 року виконкомом Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області, останнім місцем проживання [PERSON] було с. Шпиколоси Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені в сільській раді не посвідчувався. Заборон та арештів на належну їй вищезазначену земельну ділянку немає. Спадщину після її смерті фактично прийняла її дочка [PERSON], яка померла [INFO] року, оскільки одразу після смерті матері вступила в управління та володіння майном. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син [PERSON], вступивши в управління та володіння спадковим майном. Згідно із інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 53583319 від 06.10.2018 року, інформація щодо спадкової справи після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців, у встановлений законом строк, не звертався із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином з врахуванням того, що спадщина відкрилася 10.08.2002 року, на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої баби, спадщину фактично прийняв, наявної інформації, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved