Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Позивач посилається на те, що він більше 10 років орендує водний об'єкт (ставок) в с.Городище Зборівського району. Сільський голова [PERSON], шляхом написання звернень в правоохоронні органи, органи виконавчої влади та на зборах громадян села, розповсюджує недостовірну інформацію стосовно оренди ставка, зокрема, що договір укладено неправомірно, сплачується занижений розмір орендної плати, проводяться спуски води в ставі без відповідних дозволів. Інформація, яка ним поширюється, принижує його честь та ділову репутацію, в зв'язку з чим просить зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію на зборах с.Городище. Позивач, представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримали та зіслалися на обставини викладені в позові. Відповідач позову не визнав та пояснив, що він як сільський голова вважає, що [PERSON] неправомірно користується земельною ділянкою та водним об'єктом, оскільки договори оренди нотаріально не посвідчені та не пройшли державної реєстрації. Розмір орендної плати, який становить близько 800 грн. на рік є заниженим. З цього приводу він звертався в органи влади. Представник відповідача пояснив, що судовими рішеннями, зокрема рішенням Вищого Господарського Суду України, встановлено, що [PERSON] з порушенням чинного законодавства використовує об'єкти оренди. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Рішенням Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року №8 рп/2003 в справі №1-9/2003, роз'яснено, що звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать, честь, гідність, чи ділову репутацію. Згідно із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п.15 постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Судом встановлено, що 24 жовтня 2002 року між Зборівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та СПД - ФО [PERSON] (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 25,59 га., яка розташована на території Городищенської сільської ради Зборівського району, в тому числі водне дзеркало - 18,6 га. 04 червня 2008 року між тими ж сторонами укладено договір оренди водного об'єкта (ставка). Сільський голова [PERSON] неодноразово звертався в правоохоронні органи, органи виконавчої влади стосовно того, що [PERSON] неправомірно використовує об'єкти оренди, сплачує занижений розмір орендної плати, господарська діяльність, яка ним здійснюється завдає шкоди природним ресурсам. Суд вважає, що в даному випадку відповідні звернення не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки мало місце реалізація відповідачем конституційного права передбаченого ст..40 Конституцією України, а не поширення недостовірної інформації. Відповідно до ст.61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи, що позивачем не доведено інших фактів поширення [PERSON] недостовірної інформації, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed