Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.07.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають двоє неповнолітніх дітей : дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком спільно не проживають, діти проживають з позивачкою, перебувають на її утриманні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки працює в Млинівському державному технолого-економічному коледжі. Разом з тим, зазначила що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Відповідач на розгляд справи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, хоча завчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою. /а.с.19/ Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді , заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають неповнолітніх дітей : дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. (а.с.7,8) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, в межах позовних вимог, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач працює, та має доходи що підтверджується довідкою про доходи виданої за місцем його роботи та поясненнями позивачки.(а.с. 6) Отже, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів, в розмірі 1/3 частини від його доходу на дитину відповідають закону, у зв'язку з чим підлягають до задоволення повністю. Таким чином, суд рахує доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8), в розмірі 1/3 частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи, наведене, на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 166, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved