Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що на підставі договору дарування йому належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Ківерці, вул. Ковельська, 15, Волинської області. При виготовленні свідоцтва про право власності на житло йому стало відомо, що вищевказаний житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,0523 га, яка розташована в м. Ківерці, вул. Ковельська, 15 Волинської області та належить його дружині [PERSON] Посилаючись на те, що відсутність у нього правовстановлюючих документів на земельну ділянку, позбавляє його можливості виготовити свідоцтво про право власності на житловий будинок, що знаходиться в м. Ківерці, вул. Ковельська, 15, Волинської області, просить визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 020347, виданий 09.07.1998 року Ківерцівською міською радою Волинської області на імя [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася до суду подано заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого [PERSON], нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори 12.05.1972 року за реєстровим № 410, [PERSON] отримав в дар житловий будинок, що знаходиться в м. Ківерці, вул. 50 років Жовтня, 19, Волинської області (а.с.5). Згідно рішення Ківерцівської міської ради № 69 від 17.03.1978 року [PERSON] дозволено будівництво двоповерхового житлового будинку, за адресою м. Ківерці, вул. 50 Жовтня, 15, Волинської області на земельній ділянці площею 537 кв.м. Відповідно до довідки Ківерцівської міської ради № К-564 від 05.08.2015 року вулиця 50 років Жовтня перейменовано на вулицю Ковельську, згідно рішення Ківерцівської міської ради № 102 від 28.02.1992 року (а.с.14). Як вбачається довідки Ківерцівської міської ради № К-594 від 19.08.2015 року, житловий будинок, який належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого [PERSON], нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори 12.05.1972 року за реєстровим № 410 фактично знаходиться в м. Ківерці, вул. Ковельська, 15, Волинської області. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 020347, виданого Ківерцівською міською радою Волинської області 09.07.1998 року, земельна ділянка площею 0,0523 га, яка розташована в м. Ківерці, вул. Ковельська, 15, Волинської області належить [PERSON] (а.с.6). В силу ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч. 1, ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. В силу ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачкою, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved