Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Шпиколоси в особі Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла [PERSON], мати позивача, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,1189 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,7241 га та площею 0,3949 га. Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняв, оскільки проживав разом з спадкодавцем на момент її смерті. Маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом їй у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, відсутній. У зв'язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. В підготовче засідання позивач не з'явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] є сином померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 березня 1993 року. З копії державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, вбачається що [PERSON], на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 26.01.2004 року № 18, є власником земельної ділянки площею 1,1189 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,7241 га та площею 0,3949 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області. Довідкою Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON], яка померла [INFO], було с. Шпиколоси Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені у сільській раді не посвідчувався. Заборон та арештів на належну їй земельну ділянку площею 1.1189 га немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син [PERSON], так як проживав разом із спадкодавцем в с. Шпиколоси, Золочівського району Львівської області. Згідно із інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 53583455 від 06.10.2018 року, інформація щодо спадкової справи після смерті [PERSON], померлої [INFO], відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців, у встановлений законом строк, не звертався із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином з врахуванням того, що спадщина відкрилася [INFO], на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої, спадщину фактично прийняв, наявної інформації, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved