Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він є головою та єдиним учасником СФГ «ЕЛОДЕЯ» та в ході своєї діяльності познайомився з [PERSON], мешканцем с.Юрївка вул.Жукова, 4 Царичанського району Дніпропетровської області, який уклав з СФГ «ЕЛОДЕЯ» договір оренди належної йому земельної ділянки, площею 6,040 га, кадастровий номер 1222382000:01:002:0124, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, яка належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №006682, виданого 06.11.2000 року. На ґрунті взаємовідносин з приводу користування земельною ділянкою, між ним та [PERSON] склалися добропорядні відносини, в ході яких останній неодноразово висловлював наміри в разі своєї смерті заповідати земельну ділянку саме йому, так як не мав близьких родичів. Він не заперечував проти прийняття спадщини, однак про вчинення [PERSON] реальних дій, направлених на складання заповіту жодною інформацією не володів, за життя заповіту [PERSON] не бачив. В жовтні 2017 року, як голова СФГ «ЕЛОДЕЯ», він поцікавився станом здоровя та місцем проживання [PERSON] та дізнався, що останній 10 січня 2017 року помер внаслідок тривалого захворювання. Також, йому стало відомо, що за життя [PERSON] склав заповіт, яким належну йому земельну ділянку заповів саме йому. Заповіт був посвідчений секретарем виконкому Юрївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Тоді, в жовтні 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину, проте постановою нотаріуса від 23.10.2017 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Проте, у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини заяву до нотаріуса про прийняття спадщини він не подав, оскільки йому було не відомо, що [PERSON] помер та за життя склав на його користь заповіт, і про це він дізнався вже після спливу шестимісячного строку. Вважає, що строк він пропустив з поважної причини. В звязку з вищевикладеним та посилаючись на норми ст.ст.1270, 1272 ЦК України, прохає суд визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] в судове засідання не зявилася. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухавши доводи представника позивача та думку представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. 10 січня 2017 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №736455, видане [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 11 січня 2017 року). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка, площею 6,040 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №006682 від 06 листопада 2000 року (а.с.9). За життя 10 листопада 2016 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Юрївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №69, в якому вищевказану земельну ділянку заповів позивачу [PERSON] (а.с.32). У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подав, оскільки йому було не відомо, що [PERSON] помер і про це він дізнався вже після спливу шестимісячного строку. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Також і відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, відповідно до правової позиції, висловленій в постанові Верховного суду України від 04 листопада 2015 року по справі №6-1486цс15, що причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Проте, в даній справі позивач не є родичем спадкодавця за заповітом, повідомлення про смерть не публікувалися в регіональній пресі, а також нотаріусом не було зроблено жодної спроби розшукати спадкоємця за заповітом, про існування заповіту та відкриття спадщини позивачу стало відомо після спливу встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно п.п.2.2 п.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Згідно листа приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] від 11.12.2017 року №509/02-14 та копії спадкової справи, після смерті [PERSON] 23 жовтня 2017 року заведена спадкова справа №84/2017, мається заповіт, складений та посвідчений секретарем виконавчого комітету Юрївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 10.11.2016 року, зареєстрований в реєстрі за №69, проте свідоцтва про право на спадщину як за законом, так і за заповітом не видавались (а.с.28-42). Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Враховуючи причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та обставини справи, суд вважає що позивач пропустив цей строк з поважних причин, а тому він може бути поновлений. Визначаючи тривалість додаткового строку суд враховує, що з аналізу положень ст.1270 та ч.3 ст.1272 ЦК, вбачається, що місячний строк для прийняття спадщини з урахуванням особливих умов реалізації цього права є необхідним та достатнім з точки зору добросовісності і розумності. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved