Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] сільської ради, Ковельського району про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по вул. Залізничній, 23 в с. Поворськ Ковельського району, в порядку спадкування, після смерті матері [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що її мати [PERSON] померла 20.01.2003 року і після смерті матері відкрилась спадщина на все належне останній майно, в тому числі і на житловий будинок, який розташований по вул. Залізничній, 23 в с. Поворськ, Ковельського району. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини та Ковельською державною нотаріальною конторою їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад з нарахованими відсотками та компенсаціями, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами відмовлено через відсутність технічного паспорту на обєкт нерухомого майна. Прохає визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами , який розташований по вул. Залізничній, 23 в с. Поворськ, Ковельського району, в порядку спадкування, після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] подала заяву в якій просить позов задовольнити повністю та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача і не заперечує проти задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження слідує, що [PERSON] народилась 18.05.1970 року, батьками якої є [PERSON] і [PERSON]. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що після укладення шлюбу 21 вересня 1991 року з [PERSON] позивачка змінила дошлюбне прізвище «Васик» на «Малюга». З витягу з погосподарської книги № 1 за 2003 рік [PERSON] сільської ради Ковельського району вбачається, що по особистому рахунку № 85 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами належав [PERSON], яка померла 20.01.2003 року і знаходиться в с. Поворськ, Ковельського району Волинської області по вул. Залізничній,23. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 114372, виданого 21.01.2003 року виконкомом [PERSON] сільської Ради вбачається, що [PERSON] померла 20.01.2003 року. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.08.2003 року Ковельською державною нотаріальною конторою слідує, що спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 20.01.2003 року на підставі ст.529 ЦК України є її дочка [PERSON]. Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону 2003 року, до вказаних правовідносин застосовуються правила Розділу VII ЦК України в редакції Закону 1963 року. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для прийняття спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач звернулась до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину було видане лише на спадкове майно, що складається з грошового вкладу, а на житловий будинок свідоцтво про право на спадщину не було видане за відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Оскільки позивач своїми діями прийняла спадщину подавши заяву в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини і отримала свідоцтво про право на частину спадщини та відповідно до цього свідоцтва вона є спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 20.01.2003 року , тому суд на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача і до задоволення її позову. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] позивачка [PERSON] є інвалідом 2 групи загального захворювання і відповідно до ст..5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved