Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Київ Ре» на користь [PERSON] 6609,00 грн. невиплаченого страхового відшкодування, а також 10000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.03.2016 року у місті Кіровограді по вулиці 40 років Перемоги внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [PERSON], ГАЗ державний номер [NUMBER], зазнав технічних пошкоджень. Винним у дорожньо-транспортній пригоді є [PERSON], цивільно-правова відповідальність його була застрахована в [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ-Ре», якому і повідомлено про настання страхового випадку. Відповідач після повідомлення про страховий випадок повинен був оглянути протягом семи робочих днів транспортний засіб, але цього зроблено не було. Транспортний засіб позивача був оглянутий лише 24.04.2016 року. В червні 2016 року на адресу [PERSON] направлено лист, в якому зазначено, що транспортний засіб ГАЗ, державний номер [NUMBER] знаходиться у відновленому стані, тому страхова компанія не вбачає підстав для відшкодування заподіяної позивачу шкоди. Таким чином, відповідачем відмовлено у виплаті страхового відшкодування [PERSON], в звязку з чим останній і звернувся до суду. В судовому засіданні 08.11.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та наполягала на їх задоволенні. В судове засідання, призначене на 16.01.2017 року позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 51, 53). Представник позивача подав до суду заяву (вх. № 1308 від 16.01.2017 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 57). Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія Київ Ре» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 31, 52). Подав до суду письмові заперечення (вх. № 35233 від 31.10.2016 року, а.с. 35-38), в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що 24.04.2016 року, як тільки відповідач отримав від [PERSON] повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 24.04.2016 року, одразу ж на виконання вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», направив свого представника субєкта оціночної діяльності для визначення розміру збитків. За результатами огляду транспортного засобу ГАЗ 3110, державний номер [NUMBER] встановлено, що останній повністю відновлений. Таким чином, враховуючи те, що страховику неможливо було встановити розмір заподіяного збитку, в звязку з невиконанням потерпілим своїх обовязків Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також враховуючи, що обовязок з визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків покладено саме на страховика, а не на будь-яку іншу установу, організацію чи фізичну особу-підприємця, відповідачем прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування власнику транспортного засобу ГАЗ 3110, державний номер [NUMBER]. Що стосується калькуляції вартості відновлювального ремонту автомобіля, виготовленого фізичною особою-підприємцем [PERSON], на який посилається позивач, представник [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія Київ Ре» вважає неналежним доказом. Таким чином, з огляду на відсутність будь-яких порушень з боку страховика під час ведення страхової справи за повідомленням [PERSON] про дорожньо-транспортну пригоду, не підлягають також задоволення позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення 10000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. За змістом положень статей 3, 4 та 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законам України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України). У відповідності до статтей 980, 985, 989 Цивільного кодексу України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані зокрема з: відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). …Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом. … Страхувальник зобов'язаний вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Умови та порядок здійснення страхової виплати врегульовано статтею 990 Цивільного кодексу України, згідно якої страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків, що визначено пунктом 5 частини першої статті 991 Цивільного кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що 12.03.2016 року о 15:00 год. [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21070, державний номер [NUMBER], у міст Кіровограді по вулиці 40 років Перемоги, не вибрав безпечної швидкості руху, відволікся від керування та допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ-3110, державний номер [NUMBER], який стояв попереду нього, оскільки був учасником іншої дорожньо-транспортної пригоди, у результаті обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушено пункт 2.3. (б), 12.1. Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У довідці № 124 від 12.03.2016 року зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12.03.2016 року о 15:00 год. в місті Кіровограді по вулиці 40 років Перемоги, транспортний засіб ГАЗ-3110, номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження: задній бампер з лівої сторони, задня панель (а.с. 9). Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 55-56). Автомобіль «ВАЗ 21070» державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], є забезпеченим транспортним засобом на підставі договору (полісу) № АЕ/3710240 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страховиком є [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Київ Ре», що не заперечується відповідачем та в силу частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доказуванню. Відповідно до пункту 1.7. статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Пунктом 22.1.статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно пункту 33.1.4. статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. [PERSON] в позовній заяві зазначено, що [PERSON] повідомлено про настання страхового випадку [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Київ Ре» по телефону, проте не зазначено дати вказаного повідомлення. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про повідомлення відповідача про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка та відомостей про місцезнаходження пошкодженого майна. Відповідно до пунктів 34.1., 34.2. статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 34.1. страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. З письмових заперечень відповідача (вх. № 35233 від 31.10.2016 року, а.с. 35-38), а також з листа [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Київ Ре» № 1023 від 17.06.2016 року (а.с. 11) вбачається, що [PERSON] повідомлено відповідача про дорожньо-транспортну пригоду 24.04.2016 року. Згідно акта огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) № б/н від 24.04.2016 року, складеного субєктом оціночної діяльності [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс» [PERSON], автомобіль «ГАЗ 3110», державний номер [NUMBER] знаходиться на стані зборки після відновленого ремонту (а.с. 39). На адресу начальника Управління врегулювання збитків [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Київ Ре» надіслано лист директора [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс», в якому зазначено, що технічним оглядом представленого для дослідження автомобіля «ГАЗ» (Волга 3110), державний номер [NUMBER] встановлено, що автомобіль знаходиться у повністю відновленому стані. Згідно «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» пункту 8.5., калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. Зважаючи на вищевикладене, [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс» повідомлено, що провести калькуляцію вартості відновлювального ремонту авто «ГАЗ» (Волга 3110), державний номер [NUMBER] неможливо (а.с. 41). Відповідно до пункту 33.3 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Пунктом 37.1.3. статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Враховуючи викладене [PERSON] відмовлено Страховою компанією «Київ Ре» у відшкодуванні заподіяної шкоди позивачеві, про що останнього повідомлено листом від 17.06.2016 року за № 1023 (а.с. 11). На підтвердження заявлених позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Київ Ре» 6609,00 грн. невиплаченого страхового відшкодування, [PERSON] посилається на калькуляцію вартості відновлювального ремонту автомобіля ГАЗ 3110, державний номер [NUMBER], складену фізичною особою-підприємцем [PERSON] (а.с. 10). Згідно пункту 34.4. статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. З аналізу вищевказаної норми Закону вбачається, що обовязок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, покладено саме на страховика, а не на будь-яку іншу установу, організацію чи фізичну особі-підприємця. Частиною восьмою статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону. Суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі (стаття 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Проте, позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності у фізичної особи-підприємця [PERSON] права, у відповідності до вищевказаних положень Закону визначати вартість відновлювального ремонту автомобілів, пошкоджених внаслідок дорожньо-транспортних пригод. Крім того, статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії СХХ № 405209, автомобіль ГАЗ-3110, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], 2002 року випуску (а.с. 8). Таким чином, строк експлуатації автомобіля позивача на момент дорожньо-транспортної пригоди становив понад 12 років. Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до пункту 7.41. якої значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7. Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення Е приймається рівним 0,7. Для КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років у випадку виконання капітального ремонту КТЗ впродовж двох років до дати оцінки Е підлягає розрахунку за формулою (13) і його значення приймають не менше 0,5. Разом з тим, калькуляція вартості відновлювального ремонту автомобіля додана до позовної заяві [PERSON] складена без урахування коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого автомобіля. Відповідно до частини першої статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина третя статті 10 Цивільного процесуального кодексу України та статті 60 Цивільного процесуального кодексу України покладають на кожну сторону обовязок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що невиконанням свого обов'язку щодо збереження транспортного засобу у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком аварійний комісар або експерт, фактично позбавило [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Київ Ре» можливості з'ясувати дійсний розмір заподіяної шкоди, в зв'язку з чим відмова у виплаті страхового відшкодування повністю ґрунтується на приписах Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Калькуляцію вартості відновлювального ремонту автомобіля, на підставі якої позивачем розраховано суму невиплаченого страхового відшкодування суд сприймає критично, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що вона складена у відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а відтак вказаний доказ не може вважатися допустимим. Таким чином, позивачем не доведено належним чином, а судом при розгляді справи не встановлено наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 6609,00 грн. Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення невиплаченого страхового відшкодування, суд відмовляє і в задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації за понесені моральні страждання, оскільки відшкодування моральної шкоди в звязку з пошкодженням майна Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено. А відшкодування моральної шкоди у відповідності до статті 23 Цивільного кодексу України, на яку позивач посилається, як на правове обґрунтування позовних вимог в цій частині, суд вважає даного відповідача неналежним. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами частини четвертої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: dismissed