Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В ході розгляду справи судом залучені співвідповідач [PERSON] інфраструктури України та третя особа Одеська міська рада. Після уточнення позову [PERSON], звертаючись до [PERSON] інфраструктури України та державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», третя особа Одеська міська рада, просить визначити йому додатковий строк, протягом трьох місяців, для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлого 07.07.2015 р.. В обгрунтування вимоги позивач зазначив, що доглядав [PERSON] за життя, він для нього був замість батька. За життя [PERSON] залишив заповіт на ім'я позивача. Після його смерті, він займався похованням, поніс усі витрати. У визначений законом строк не звернувся до нотаріуса через необхідність лікування та реабілітаційний період. За заповітом він успадковує право постійного володіння нежитлової споруди боксу №72, яку він збудував власними силами та за власні кошти з дозволу Заводу на території та в загальному майновому комплексі, що належали заводу. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача ДП «Одеський морський торговельний порт» заперечувала проти позову посилаючись на те, що спадкове майно є державним, тому не може бути право користування ним успадковане. Представник відповідача [PERSON] інфраструктури України в засідання не з'явився, направи письмовий відзив, в якому заперечував проти позову також вказуючи на те, що майно є державним. Представник третьої особи Одеської міської ради в засідання не з'явився і з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного . Виходячи з принципу змагальності цивільного судочинства, обовязок доведеності обставин, на які посилається сторона, як на підставу предявлених позовних вимог, покладаються саме на цю сторону (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд, в свою чергу розглядає позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом. (ч.1,2 ст.13 ЦПК України). Отже, обовязок доведеності поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, та обсягу спадкового майна, покладається саме на позивача [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.\~Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто, зазначені норми встановлюють дві умови, за яких спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, це - постійне проживання спадкоємця з спадкодавцем на час його смерті та/або звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За відсутністю підтвердження однієї із вказаних умов з боку спадкоємця, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. З наданих з боку позивача документів вбачається, що [PERSON] помер 07.07.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №416583, виданого на підставі складеного а/з про смерть №7198 від 08 липня 2013р. відділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. За життя [PERSON] залишив на імя [PERSON] заповіт, який було складено 09.04.2015 р., посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №625. За змістом заповіту [PERSON] заповідав усі свої права, які за законом він буде мати на день смерті на некапітальну споруду бокс №72, що знаходиться на території спортивно-човнової станції «Причал №193 «Ярмарочна» за адресою: м.Одеса, вул.Чорноморського козацтва,100, [PERSON] Судом встановлено, що днем відкриття спадщини є 07.07.2015 року, тому шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився 07.01.2016 року. Згідно копії спадкової справи №5/2016, відкритої 06.04.2016 р. після смерті [PERSON] приваним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], з заявою про прийняття спадщини 06.04.2016 року звернувся [PERSON]. 19.04.2016 року приватний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як видно з довідки міської поліклініки №10 від 05.09.2015 року №585, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 17 липня по 08 серпня 2015 року. Щодо іншого періоду позивачем не надано підтвердження знаходження на реабілітації чи лікуванні. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що предявлені позовні вимоги є недоведені, не підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак не підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, суд звертає увагу на те, що належним відповідачем по виниклим правовідносинам, оскільки інших спадкоємців судом не встановлено, може бути лише Одеська міська рада, в силу ст..1277 ЦК України. Однак позивач не звертався до суду з таким клопотанням, а суд обмежений розміром заявлених вимог (ст.13 ЦПК України), тому вимоги до [PERSON] інфраструктури України та державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» є безпідставними. Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.1219 ЦК України, не входять\~до складу\~спадщини права\~та обов'язки,\~що нерозривно\~пов'язані\~з особою\~спадкодавця,\~зокрема право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами. Також суд звертає увагу на те, що права, на які заявляє позивач в порядку спадкування, не відносяться до спадкової маси, а відтак і відсутнє спадкове майно, яке міг прийняти за заповітом після смерті [PERSON] позивач.

Outcome: dismissed