Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача прокуратура Хмельницької області, яким просив визначити та стягнути з Державного бюджету України на його користь 300000 гривень моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудового слідства, прокуратури і суду. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23.10.2019 року позов [PERSON] задоволено частково та ухвалено стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь [PERSON] компенсацію моральної шкоди в розмірі 50000 гривень. В іншій частині позову відмовлено. Звертаючись до суду із позовною заявою, [PERSON] вказав, що поніс витрати в сумі 3000 грн. в зв`язку із підготовкою позовної заяви. Також в поданому позові визначив орієнтований розрахунок судових витрат, які планує понести в зв`язку із розглядом справи, в сумі 5000 грн. На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу до позову [PERSON] додано договір про надання правової допомоги у цивільній справі від 03.06.2019 року, додаткову угоду про оплату послуг адвоката, акт прийомки виконаних робіт (надання професійної правничої допомоги) від 13.06.2019 року та приходний касовий ордер №23/19 від 12.06.2019 року на суму 3000 грн. Під час розгляду справи по суті, в судовому засіданні позивач звернувся до суду із усною заявою про стягнення на його користь судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги в загальній сумі 4800 грн. 25.10.2019 року позивачем подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду, до якої додано приходний касовий ордер №37/19 від 23.10.2019 року на суму 1800 грн. Розглянувши вказану вище заяву\~про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для її розгляду за наявними у справі матеріалами без виклику учасників по справі. При цьому судом враховано, що відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу. Визначення розміру витрат та порядок їх розподілу між сторонами регулюється ст.ст.137, 141 ЦПК України. Частиною 1 ст.137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України передбачено необхідність розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Також, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З наданих позивачем доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу встановлено наступне. Між [PERSON] та адвокатом Бойком В.Ф. 03.06.2019 року було укладено договір про надання правової допомоги у цивільній справі, відповідно до п.п.1.1., 1.2., 1.4. якого адвокат зобов`язується надати професійну правничу допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями Клієнта. Адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси Клієнта в суді та здійснювати професійну діяльність Адвоката згідно з умовами цього Договору з усіма правами представника, які передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, у зв`язку із зверненням [PERSON] до Ізяславського районного суду з позовом «Про визначення грошової компенсації в рахунок відшкодування моральної шкоди та стягнення коштів». Клієнт також доручає Адвокату вивчити та скласти необхідні документи для суду. Згідно п.4.2. вказаного договору розмір гонорару адвоката визначається додатковою угодою до даного договору. Згідно додаткової угоди на оплату послуг адвоката (договір від 03.06.2019 р.) сторони домовились про погодинну оплату роботи адвоката з попередньою оплатою гонорару адвоката в сумі 3000 грн. Також сторонами визначено, що година роботи адвоката за погодинним тарифом становить 650 грн. 13.06.2019 року на підставі договору про надання правової допомоги від 03.06.2019 року [PERSON] та адвокатом Бойком В.Ф. укладено акт прийомки виконаних робіт, за яким адвокатом: -03.06.2019 року надано послуги з надання консультацій, ознайомлення з документами і судовою практикою у даній категорії справ, зі збору доказів тривалістю 3 години вартістю 1800 грн.; -12.06.2019 року надано послуги з підготовки позовної заяви про визначення грошової компенсації в рахунок відшкодування моральної шкоди та стягнення коштів, включаючи копіювання документів та друк заяви тривалістю 5 годин вартістю 3000 грн. Всього надано послуг на загальну суму 4800 грн. В підтвердження фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано два касових ордери №23/19 від 12.06.2019 року та №37/19 від 23.10.2019 року, складених адвокатом Бойком В.Ф. на загальну суму 4800 грн. Вирішуючи питання про обґрунтованість розміру даних витрат суд виходить із наступного. Частиною 4 ст.137 ЦПК України\~встановлено критерії, за якими визначається співмірність витрат на оплату послуг адвоката. Однак, частиною 5 даної статті визначено, що зменшити розмір судових витрат суд може лише за клопотанням іншої сторони та за умови невідповідності таких витрат критеріям, що визначені у ч.4 ст.137 ЦПК України\~(тобто одночасно за наявності двох вищевказаних умов). Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Державною казначейською службою України, якою отримано позовну заяву та в якій було визначено попередній розрахунок судових витрат, та додані до неї докази, в тому числі договір про надання правової допомоги від 03.06.2019 року та акт прийомки виконаних робіт, де визначено загальний розмір вартості послуг на правничу допомогу, будь-яких заперечень чи клопотань про зменшення розміру судових витрат не подано. Разом з тим, відповідно до приписів ч.3 ст.141 ЦПК України суд, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, має врахувати, крім іншого, чи є розмір таких витрат обґрунтованим. Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу адвоката визначаються, в тому числі на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. У відповідності до п.3.2 рішення Конституційного суду України від 30 вересня 2019 року за №23-рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. При цьому у передбачених законом випадках, зокрема для захисту прав і свобод дітей, неповнолітніх батьків та для захисту від обвинувачення, відповідні державні органи, їх посадові та службові особи під час здійснення своїх повноважень зобов`язані забезпечити надання зазначеним особам необхідної правової допомоги. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру тощо. Витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 4800 грн. є обґрунтованими та пов`язаними із розглядом даної справи. Водночас, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову на відповідача; 2)у разі відмови у позові на позивача; 3)у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В даній справі судом задоволено позовні вимоги частково, таким чином судові витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених вимог позивача, підлягають стягненню з відповідача в сумі 800 грн., інша сума понесених витрат покладається на позивача. Відповідно до ст.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи. Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Згідно частини першої статті 170 ЦК України\~держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. У спірних правовідносинах в даній справі відповідачем є держава, яка здійснює свої права та обов`язки через Державну казначейську службу України. Таким чином витрати на професійну правничу допомогу в сумі 800 грн. підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Outcome: approved