Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що її батьки - [PERSON] та [PERSON] розлучені. З батьком позивачка не спілкується з моменту розлучення, а з матір'ю вже фактично не проживають декілька років. На даний час позивача фактично утримує старший брат, а тому вона просить стягувати з її батьків на своє утримання аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, 21 грудня 2015 року надіслала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, за змістом яких просила розгляд справи провести у її відсутності, проти вимог позову заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, за змістом яких просить розгляд справи провести у його відсутності, проти вимог позову заперечує, оскільки з його пенсії вже стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON]. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання 22 січня 2016 року не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь дитини. Згідно копії свідоцтва про народження виданого повторно від 10.09.2015 року батьком [PERSON] є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.3). [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 28 грудня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 28.12.2002 року, про що зроблено актовий запис за № 919 (а.с.4) Як вбачається із відповіді УПФ в м. Івано-Франківську, відповідач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності і з пенсії проводиться стягнення аліментів на користь [PERSON] відповідно до виконавчого листа 2-761 від 07.02.2006 року на утримання доньки [PERSON] в розмірі 30% від прожиткового мінімуму з 1 грудня 2009 року (а.с.35). Відповідач [PERSON] надала суду заперечення проти позову за змістом якого, вказує на те, що вона ніде не працює та немає змоги сплачувати аліменти. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та відсутності доказів про те, що відповідач [PERSON] має постійний дохід, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з неї в користь позивачки слід визначити в твердій грошовій сумі. Щодо вимоги про стягнення аліментів з [PERSON], то суд прийшов до висновку, що така вимога не підлягає задоволенню оскільки з відповідача [PERSON] вже стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що у відповідач [PERSON] на даний час не працює, доказів про стан здоров'я, матеріальне забезпечення суду не надала, однак утримання своєї неповнолітньої дочки є її обов'язком. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача [PERSON] аліменти в користь позивачки на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 551,20 гривень судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial