Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду до ПАТ «Потлаваобленерго» про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, на якій він розташований. Споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору від 02.04.2014 року за № 1170415460 (особовий рахунок № [NUMBER] ) про користування електричною енергією, укладеного з ним, позивачем [PERSON] . 10.10.2018 року, приблизно о 10 год. 20 хв., невідомі особи, як в подальшому було з`ясовано, це були працівники Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго», відключили електропостачання приватного будинку по [ADDRESS] . Жодних повідомлень та попереджень щодо відключення електропостачання приватного будинку він не отримував. Цього ж дня, 10.10.2018 року він неодноразово звертався до колцентру ПАТ «Полтаваобленерго» за номером телефону [NUMBER] та на урядову «гарячу лінію» 1545 зі скаргами на протиправні дії працівників ПАТ «Полтаваобленерго», які незаконно відключили електропостачання від його житлового будинку. 11.10.2018 року він письмово звернувся зі скаргою до керівництва ПАТ «Полтаваобленерго», в якій повідомив, що припинення постачання електричної енергії за адресою його реєстрації: [ADDRESS] , відбулося всупереч ПКЕЕн , тому, що його, як споживача електричної енергії, не повідомили про припинення постачання електричної енергії у спосіб передбачений ПКЕЕн, що є неправомірним та порушенням вимог п.27 ПКЕЕн порядку. На підставі вищевикладеного він просив терміново перевірити правомірність дій працівників Лубенської філії «Полтаваобленерго» в частин припинення електропостачання без належного попередження та сприяти терміновому відновленню постачання електричної енергії приватного житлового будинку [ADDRESS] . З повідомлення ПАТ «Полтаваобленерго» від 25.10.2018 р. з вих. № 02.10/15741 на його звернення вбачається, що нібито 22.08.2018 року його було направлено поштою рекомендованим листом попередження про припинення постачання електричної енергії за заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію на суму 515 грн. 58 коп., відповідно до підпунктів 2 і 7.5. Правил. 05.09.2018 року на поточний рахунок ПАТ «Полтаваобленерго» були зараховані кошти у розмірі 283 грн. 20 коп. 02.10.2010 року на поточний рахунок ПАТ «Полтаваобленерго» були зараховані кошти у розмірі 199 грн. 20 коп. В повідомленні ПАТ «Полтаваобленерго» також зазначається, що оскільки оплата була проведена не в повному обсязі (недоплата склала 33 грн. 18 коп.), а тому 10.10.2018 року, відповідно до розділу 7 п. 7.5. Правил електропостачання за вищевказаною адресою було припинено. 11.10.2018 року заборгованість за спожиту електричну енергію була сплачена. 11.10.2018 року була проведена оплата витрат на здійснення робіт припинення та відновлення електроживлення електроустановки, відповідно до розділу 7 п. 7.12 Правил. 12.10.2018 року о 16 год. 41 хв. було відновлено електропостачані приватного житлового будинку [ADDRESS] . Вважає, що він не був повідомлений у визначеному правилами порядку про відключення від мережі електропостачання, відключення було здійснено без дотриманням відповідачем процедури такого відключення, а тому прохав суд визнати дії працівників Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго» щодо відключення його будинку від мережі енергопостачання неправомірними. Також прохав стягнути з відповідача на його користь 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка полягає в тому, що його будинок було незаконно відключено від електропостачання, що призвело до неможливості проживання в ньому, душевних страждань, зміні життєвого укладу. Крім того позивач прохав стягнути з відповідача на його користь 9166, 66 грн. витрат на правову допомогу та 289,81 грн. витрат за проїзд. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій прохав справу розглядати у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача Рубан Т.М. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, оскільки через заборгованість за спожиту електроенергію електропостачання позивачу було припинено правомірно. 22.08.2018 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] рекомендованим листом було направлено попередження про відключення електричної енергії за заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію. 10.10.2018 року за відсутності належної суми оплати по вказаному попередженню персоналом ПАТ «Полтаваобленерго» було виконано завдання щодо здійснення припинення електропостачання. Після оплати заборгованості за спожиту електричну енергію та оплати витрат на здійснення робіт з відновлення електроживлення установки, яка надійшла на рахунок ПАТ «Полтаваобленерго», 11.10.2018 року, у відповідності до ПРРЕЕ, відновлення електропостачання за адресою [ADDRESS] було здійснено 11.10.2018 року. Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року, на які посилається позивач при обґрунтуванні свого позову, втратили чинність і на час направлення позивачу попередження про відключення від електропостачання у зв`язку із заборгованістю та на час відключення належного йому будинку від електропостачання діяли Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312. 22.08.2018 року позивачу було направлено попередження №41-546 рекомендованим листом і з 22.08.2018 року по 10.10.2018 року у споживача електричної енергії було достатньо часу, щоб отримати попередження та сплатити борг. У попередженні було зазначено, що дата відключення з 10.09.2018 року. Крім того, позивачем [PERSON] при зверненні до НКРЕКП було надано той екземпляр повідомлення про відключення від електропостачання, який залишався у Полтаваобленерго, а не той, що направлявся споживачу. Дана копія повідомлення була надана позивачу [PERSON] відповідачем на його запит. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі та надані суду докази, суд дійшов висновку що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено, що позивачу на праві власності належить будинок [ADDRESS] . Споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору від 02.04.2014 року за № 1170415460 (особовий рахунок № [NUMBER] ) про користування електричною енергією, укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Полтаваобленерго». Також судом встановлено, що 22.08.2018 року Лубенською філією ПАТ «Полтаваобленерго» позивачу [PERSON] рекомендованим листом було направлено попередження про відключення електричної енергії за заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію. В попередженні було зазначена сума заборгованості в розмірі 515 грн.58 коп., період її виникнення, кількість спожитої електроенергії, останні покази засобу обліку, тариф. Також у вищевказаному попередженні зазначено дату до якої споживач повинен розрахуватись за спожиту електроенергію, а саме, 29.08.1018 року та дату з якої відбудеться відключення від мережі електропостачання - з 10.09.2018 року. Відповідно до п.7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП 14.03.2018 року № 312, які були чинними станом на час виникнення спірних правовідносин, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електопостачальником. Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом). Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла. У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється. З матеріалів справи вбачається, що 22.08.2018 року позивачу Лубенською філією ПАТ «Полтаваобленерго» було направлено повідомлення про наявну заборгованість на особовому рахунку в сумі 515, 58 грн. та попередження про відключення у разі її несплати. Із довідки центрального відділення поштового зв`язку Лубни Полтавської дирекції ПАТ «Укрпошта» вбачається, що вищевказаний рекомендований лист, адресований [PERSON] надійшов до відділення поштового зв`язку Засулля 23.08.2018 року та був відданий в доставку. У зв`язку з відсутністю адресата вдома рекомендований лист відправлений 25.09.2018 року за зворотною адресою, причина повернення: закінчення терміну зберігання (а.с.93). 10.10.2018 року представниками електропостачальника було здійснено відключення будинку [ADDRESS] від електропостачання. 10.10.2018 року було сплачено борг за спожиту електричну енергію та вартість робіт з відключення та повторного підключення до мережі енергопостачальника. 11.10.2018 року електропостачання позивачу було відновлено. Отже, судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] був належним чином відповідно до п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП 14.03.2018 року № 312 попереджений ПАТ «Полтаваобленерго» про відключення належного йому об`єкту споживання від енергопостачання, що підтверджується копією вказаного попередження, реєстром відправленої кореспонденції, списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, довідкою Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго» від 12.04.2019 року, копією конверту на адресу позивача, довідкою ЦВПЗ Лубни від 6.11.2018 року (а.с. 40, 41, 88, 91-93). У відповідності до п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП 14.03.2018 року № 312 датою отримання попередження для споживача у даному випадку є третій календарний день від дати отримання попередження поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом), оскільки у даному випадку споживач не з`явився до поштового відділення зв`язку за особистим отриманням даного попередження. Обгрунтованість вищезазначеного попередження підтверджується наявною заборгованістю споживача перед ПАТ «Полтаваобленерго», в тому числі і станом на час проведення відключення, як це вбачається зі змісту довідки про обсяги споживання за період з 12/2015 по 12/2018 за адресою [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] [PERSON] (а.с. 39). Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] про визнання дій неправомірними є безпідставними та задоволенню не підлягають. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Приписи ст. 1167 ЦК України визначають, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У пункті 9 роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про визнання дій неправомірними та грунтуються на них, встановлення судом безпідставності вимог про визнання дій неправомірними, суд вважає, що також не підлягають задоволенню і позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Потлаваобленерго» про відшкодування моральної шкоди.

Outcome: dismissed