Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем - [PERSON], та зареєстрований Любомльським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області 15.07.1999 року, актовий запис за №38. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства і виховання дітей. Відповідач часто в нетверезому стані влаштовує скандали, в ході яких ображає її морально, а свідками таких скандалів нерідко стають неповнолітні діти, що негативно впливає на дитячу психіку. Зазначає, що від постійних суперечок і скандалів погіршилось її самопочуття, вона перебуває в стані постійного стресу, у зв'язку із чим порушився сон, погіршилась працездатність. Крім цього, відповідач не приймає участі у вихованні дітей. Така поведінка останнього призвела до припинення шлюбних відносин. Вважає, що їх сім'я фактично розпалась та поновити її неможливо. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, однак в судове засідання не з'явився, заяв чи клопотань щодо суті позову та процедури його розгляду, в тому числі про відкладення, не подав. За викладених обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 15.07.1999 року Любомльським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, встановлено, що сторони одружились 15.07.1999 року, про що складено відповідний актовий запис за №38 (а.с.4). Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження: серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь -Каширського районного управління юстиції 22.03.2005 року, серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих Римачівською сільською радою Любомльського району Волинської області 23.08.2001 року та 26.02.2013 року, відповідно (а.с.5-7). Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Таким чином, суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Згідно із ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved