Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на те, що він з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому31.10.2009 Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №64. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Приводом до розпаду сім`ї стало погіршення сімейного життя, втрата взаєморозуміння, різні погляди на життя та обов`язки, їх шлюб носить формальний характер, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з травня 2019 року. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позов визнала та просила справу розглядати у її відсутність. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 31.10.2009 Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом № 64. Сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені. За таких обставин, суд приходить висновку, що сім`я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то згідно ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 112 СК України передбачені підстави для розірвання шлюбу, а саме суд повинен впевнитися, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. В даному випадку суд приходить висновку, що збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи все вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході дослідження матеріалів справи, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній частині рішення у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач до початку розгляду справи по суті надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала. Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved