Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Оазіс тревел Україна», за участю третьої особи - ТОВ «Делюкс Вояж» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.05.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Оазіс тревел Україна» в особі ТОВ «Делюкс Вояж» було укладено договір про надання туристичних послуг № OZ-2409. На виконання умов договору 29.05.2018 року [PERSON] здійснив оплату послуг на рахунок ТОВ «Делюкс Вояж» у розмірі 54694 грн. та 50 грн. за послуги банку. Відповідно до умов договору, Туроператор зобов`язується організувати тур для туристів ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) в Туніс, м. Сусс з 27.06.2018 року по 07.07.2018 року. Відповідно до документів отриманих від Турагента, авіарейс BAY7371 за маршрутом Zhulyany-Kiev - Monastir, повинен бути виконаний ТОВ «Авіакомпанія Браво». Відправлення мало відбутись 27.06.2018 року о 17:00. 27.06.2018 року за 4 години до вильоту позивач та члени його сім`ї прибули до аеропорту Жуляни. Ними було пройдено митний та паспортний контроль. О 17 год. 40 хв. було висвітлено інформацію про те, що авіарейс BAY7371 скасовано. Причиною скасування рейсу стала відсутність оплати ТОВ «Оазіс тревел Україна». В межах досудового врегулювання спору, що виник між сторонами, позивач погодився на здійснення подорожі до Тунісу в інший період, а саме: з 07.09.2018 року по 14.09.2018 року. 07.09.2018 року о 07:00 позивач з родиною мали вилетіти до Тунісу , однак за 11 годин до вильоту було сповіщено про скасування рейсу. Компенсацію шкоди, заподіяної невиконання умов договору, відповідач не здійснив у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути на його користь 194060 грн. 69 коп., з яких: 54086 грн. 50 коп. - кошти сплачені за Договором, 139541 грн. 88 коп. - пеня за кожен день прострочення виконання зобов`язання, 382 грн. 31 коп. - 3% річних та 50 грн. 00 коп. комісія банку; а також 50000 грн. 00 коп. - відшкодування моральної шкоди. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 08.07.20 р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про місце день і час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 29.05.2018 року між ТОВ «Делюкс Вояж» в особі директора Дерези М.В. , що діє на підставі Статуту, надалі Турагент, що діє від імені, під контролем та за дорученням ТОВ «Оазіс тревел Україна», надалі Туроператор, та [PERSON] було укладено Договір про надання туристичних послуг № OZ-2409. (а.с. 8-11) Відповідно до умов Договору Туроператор зобов`язується забезпечити надання Туристу туристичного продукту (туру), на умовах, визначених Договором а турист зобов`язується прийняти і своєчасно, в повному обсязі оплатити вартість туру згідно цього Договору. Згідно п. 6.1. Договору, туроператор зобов`язався організувати тур для туриста в Туніс , Сусс з 27.06.2018 року по 07.07.2018 року, який включає в себе наступний комплекс туристичних послуг: [PERSON], [INFO], [NUMBER], 18.09.25; [PERSON], [INFO], [NUMBER], 05.07.27, [PERSON], [INFO], [NUMBER], 16.01.22. Бронювання авіаквитків на літак авіакомпанії Bravo Airways. Авіакомпанія має право в односторонньому порядку змінити дату здійснення рейсу, час вильоту, тип чи номер повітряного судна, у цьому випадку Туроператор зобов`язується проінформувати туриста про відповідні зміни будь-яким способом протягом 2 годин з моменту отримання відповідної інформації від авіакомпанії. Туроператор зобов`язується від імені, за дорученням та за рахунок туриста внести грошову суму, що становить вартість авіа перельоту та вказується в калькуляції за курсом долару США до гривні, офіційно встановленого НБУ з урахуванням коефіцієнту авіакомпанії. Розміщення в готелі El Mouradi Palm Marina 5*, TWIN, DBL + CHD. Вид і способи забезпечення харчування: ALL (все включено). Трансфер: груповий. Екскурсійна програма. Відповідно до п. 2.1. Договору вартість послуг за цим Договором становить 54694 грн. 00 коп. Згідно Агентського договору № 2013/2631 на реалізацію туристичних послуг між ТОВ «Оазіс тревел Україна» та ТОВ «Делюкс Вояж» погоджено, що Туроператор доручає, а Турагент приймає на себе зобов`язання від імені, під контролем та в інтересах Туроператора укладати договори зі споживачами туристичних послуг, а також виконувати інші дії, пов`язані з реалізацією туристичного продукту та передбачені умовами цього Договору. (а.с. 12-16) Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виконав умови Договору та здійснив бронювання авіаквитків на авіарейс до Тунісу на рейс BAY7371, що мав відбутись 27.06.2018 року. (а.с. 17-19) Також в матеріалах справи міститься ваучер на бронювання погодженого в Договорі готелю, а саме: El Mouradi Palm Marina 5*, TWIN, DBL + CHD на позивача, а також [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20) Відповідно до квитанції 0.0.1047858078.1 від 29.05.2018 року, [PERSON] здійснив оплату туристичних послуг у розмірі 54694 грн. на користь ТОВ «Делюкс Вояж». (а.с. 21, 22) Згідно з листом ТОВ «Авіакомпанія «Браво» проінформовано, що зокрема рейс BAY7371, який мав відбутись 27.06 з Києва до Монастіру (Туніс) та в зворотньому напрямку, скасовані, через відсутність оплати даного рейсу з боку туроператора «Оазис», який є замовником авіарейсу. (а.с. 24) 29.06.2018 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Делюкс Вояж» із заявою про повернення сплачених коштів у розмірі 54744 грн. 00 коп. (а.с. 25) Листом від 29.06.2018 року ТОВ «Делюкс Вояж» звернулось до ТОВ «Оазіс тревел Україна» з проханням повернути перераховану кошти у розмірі 54086 грн. 50 коп. у зв`язку з відміною чартерної програми до Тунісу та ануляції туру. (а.с. 26) Із відповідним листом про повернення сплачених коштів від 30.07.2018 року звернувся до ТОВ «Оазіс тревел Україна» також і [PERSON] (а.с. 27) Як зазначає позивач у позовній заяві, в межах досудового врегулювання спору, що виник між сторонами, позивач погодився на здійснення подорожі до Тунісу в інший період, а саме: з 07.09.2018 року по 14.09.2018 року. Про це свідчать відповідні авіа білети на рейс BJ919 та ваучер на розміщення в готелі El Mouradi Palm Marina 5*. (а.с. 28-30, 31) Однак, як вбачається з електронного листа ТОВ «Оазіс тревел Україна`по технічним причинам рейс BJ919 в запланований час не відбудеться та буде перенесений на 14.09.2018 року. (а.с. 32) У зв`язку з порушенням договірних прав позивача, він просить суд стягнути на свою користь 194060 грн. 69 коп., з яких: 54086 грн. 50 коп. - кошти сплачені за Договором, 139541 грн. 88 коп. - пеня за кожен день прострочення виконання зобов`язання, 382 грн. 31 коп. - 3% річних та 50 грн. 00 коп. комісія банку; а також 50000 грн. 00 коп. - відшкодування моральної шкоди. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про туризм». Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про туризм» до договору на туристичне обслуговування застосовується загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ч. 15 ст. 20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Статтею 1 Закону України «Про туризм» визначено, що туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Відповідно до ч. 3 ст. 19-1 Закону України «Про туризм», туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору. Згідно із ч. 7 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі, погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків. Відповідно до ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Відповідно до ч. 11 ст. 20 Закону України «Про туризм» якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь. Статтею 33 Закону України «Про туризм» передбачено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до п.п.2, 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідач жодним доказом не було спростовано, що ненадання туристичних послуг позивачеві сталось не з його вини. Отже, за змістом вищезазначених правових норм, суд прийшов до висновку, що майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Наведене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом України у постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає, що сплачена грошова сума за договором у розмірі 54086 грн. 50 коп. підлягає стягненню з відповідача. Окрім того, позивач просив суд стягнути на його користь 139541 грн. 88 коп. - пені за кожен день прострочення виконання зобов`язання, 382 грн. 31 коп. - 3% річних та 50 грн. 00 коп. комісія банку. Оскільки відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, а також витрат на комісію банку, суд вважає доведеними позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій у загальному розмірі 139974 грн. 19 коп. Позивач просить суд також відшкодувати моральну шкоду, заподіяну відповідачем у зв`язку з невиконанням умов договору у розмірі 50000 грн. 00 коп. Частина 1 статті 27 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 вказаної норми моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 вказаної норми встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. (ч. 4 ст. 27 ЦК України) Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч. 5 ст. 27 ЦК України) Статтею 280 ЦК України встановлено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 5 вказаної Постави визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В контексті практики Європейського суду з прав людини варто зазначити, що справедливість компенсації як категорія, що застосовується й національним законодавцем, проте є не розкритою в судових прецедентах, визначається ЄСПЛ з урахуванням усіх обставин, а також особливостей справи. Суд суворо дотримується позиції, що відшкодування має виключно компенсаційний, а не каральний, обтяжуючий або запобіжний характер. З урахуванням наведеного і виходячи з принципу справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивача 3000,00 гривень відшкодування моральної шкоди. За таких обставин, позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial