Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Малобурлуцької сільської ради в особі Малобурлуцької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання за ним в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 6,1711 га, кадастровий номер 6321483000:01:000:0140, розташовану на території Малобурлуцької сільської ради, яка належала померлій на підставі виданого їй 05.10.2004 року державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХР № 113779, оригінал якого втрачений. Позивач позов підтримав. Представник позивача [PERSON] пояснила, що оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] втрачений і отримати його дублікат неможливо, так як на даний час внаслідок змін у законодавстві державні акти взагалі не видаються, право власності на земельні ділянки реєструються згідно з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внаслідок чого позивач не може реалізувати своє право як спадкоємець. Представник відповідача до суду не з'явився, у заяві за підписом Малобурлуцького сільського голови Рубіжанського С.В. заявлено про визнання позову і про розгляд справи без участі представника сільської ради. На підставі досліджених доказів судом встановлені обставини справи і визначено відповідно до них правовідносини. [PERSON] померла [INFO] у віці 74 роки в с. Вільхуватка, Великобурлуцького району, Харківської області, що посвідчено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 3). В довідці виконавчого комітету Малобурлуцької сільської ради вказується, що [PERSON], яка померла [INFO], була зареєстрована та проживала сама за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). За життя [PERSON] належало право власності на земельну ділянку площею 6,1711 га, кадастровий номер 6321483000:01:000:0140, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Малобурлуцької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, що засвідчує копія Державного акта серії ХР № 113779 від 05.10.2004 року на право власності на землю, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 199 (а.с. 5). Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку підтверджується реєстрація за [PERSON] права власності на земельну ділянку (а.с. 36-38). За заповітом, складеним 13.02.2009 року, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого воно б не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на що вона за законом буде мати право, [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки і коли спадкоємець звернувся до Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області для оформлення спадщини за заповітом, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що за життя спадкодавець втратила правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Про це свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.11.2013 року, в якій також зазначено, що від інших осіб заяв про прийняття спадщини не надходило (а.с. 7). У листі відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області від 14.10.2013 року № 01-38/30 на ім'я [PERSON] роз'яснюється, що з 01.01.2013 р. право власності на земельну ділянку оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с. 9). У номері 46 Великобурлуцької районної газети «Радянський патріот» від 16.11.2013 р. було опубліковане оголошення про втрату державного акта на право власності на земельний пай серії ХР № 113779, виданий на ім'я [PERSON] (а.с. 54). Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки внаслідок втрати правовстановлюючого документа на землю, яка входить до складу спадкового майна, і неможливості отримання дубліката втраченого документа порушується право позивача, стосовно якого існують необхідні умови для спадкування, реалізувати своє право на належне оформлення спадкового майна.

Outcome: approved