Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] у місті Донецьк Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , яка є дружиною заявника [PERSON] . Причина смерті: інтоксикація, цукровий діабет, діабетична гангрена правої стопи. 22.10.2019 року Вугледарським міським відділом ДРАЦС відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки на підтвердження факту смерті фізичної особи пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті, необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті дружини та отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання заявник [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, заяву про встановлення факту смерті підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.04.2010 року слідує, що померла [INFO] [PERSON] доводиться заявнику дружиною. Із довідки про причину смерті за № 160 від 03.10.2019 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , померла у місті Донецьк [INFO] у віці 66 років, причина смерті: інтоксикація, цукровий діабет, діабетична гангрена правої стопи. За правилами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за № 5 від 31.03.1995 року суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Таким чином, з`ясувавши усі обставини справи суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню та вважає встановленим той факт, що дружина заявника [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Донецьк Донецької області Україна. Причина смерті: інтоксикація, цукровий діабет, діабетична гангрена правої стопи. На підставі викладеного,

Outcome: approved