Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся у суді із позовом до Ясінянської селищної ради Рахівського району, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги. Позов мотивував тим, що після смерті [INFO] громадянина [PERSON] , про що виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради складено актовий запис про смерть № 10 від 16.08.1982, спадщину, яка відкрилася у відповідності до положень статті 525 ЦК УРСР (у редакції 1963 року), прийняла його дружина, [PERSON] , як особа, яка вступила в оперативне управління та володіння спадковим майном. Таким спадковим майном є житловий будинок [ADDRESS] (номер до перереєстрації 58) з належними до нього надвірними спорудами та господарськими будівлями, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок № [NUMBER] , виданим 01.12.1975 [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Ясінянської селищної ради №22/161 від 27.11.1975. За свого життя [PERSON] [INFO] , склала заповіт №2/405, посвідчений 03.11.2004 нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Кицка М.М. згідно якого індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилася спадщина на все спадкове майно, яке належало їй на праві приватної власності або на яке остання мала майнове право. 27.02.2017 спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на його, [PERSON] , користь. Зазначає, що на час відкриття спадщини спадкоємців [PERSON] 1-3 черги за законом немає, оскільки її діти - син [PERSON] та дочка [PERSON] , померли до смерті своєї матері. Спадщину після смерті [PERSON] в цілій частині прийняв лише один спадкоємець за законом - [PERSON] , в порядку ч.1 ст.1264 , ч.3 ст. 1268 ЦК України. У зв`язку з наведеним, 02.03.2017 він звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини. Дана заява зареєстрована у спадковому реєстрі за № 60319319 та відкрито спадкову справу № 80/2017. 18.01.2018 позивач повторно звернувся до нотаріальної контори за місцем знаходження спадкового майна із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю родинних зв`язків спадкодавця і спадкоємця. Вказує також, що відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за правом представлення як внуки [PERSON] . З огляду на викладене, просив винести рішення, яким встановити факт його проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю з 2007 року до 17.10.2016, а також визнати за ним як за спадкоємцем четвертої черги за законом право власності на спадкове майно. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області Бліщ О.Б. від 22.05.2018, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений ч. 1 ст. 193 ЦПК України та визначений ухвалою суду про відкриття провадження від 22.05.2018 у справі п`ятнадцятиденний строк, відповідачі не скористалися своїм правом для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 18.02.2019 закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] просив задовольнити його позовні вимоги, з підстав, наведених у позовній заяві. Також просив залишити за ним судові витрати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав та просив такі задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та Ясінянська селищна рада Рахівського району у судові засідання не з`являлися. Про час, дату та місце проведення судового засідання неодноразово повідомлялися належним чином, як шляхом вручення судових викликів, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Причин своєї неявки суду не повідомляли. Третя особа без самостійних вимог Державний нотаріус Рахівської державної нотаріальної контори - Пріц О.І. у судове засідання не з`явилася, натомість подала суду заяву у якій просила провести розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради 19 жовтня 2016 року зроблено актовий запис №81 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Встановлено також, що [PERSON] склала заповіт №2/405, посвідчений 03.11.2004 нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Кицка М.М., згідно якого, індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все спадкове майно, яке належало їй на праві приватної власності або на яке остання мала майнове право, а саме вказаний вище житловий будинок. 27 лютого 2017 року спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь [PERSON] , який є позивачем по справі (а.с. 28-29). Оскільки у відповідності до вимог ч. 5 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною, то спадкування у даному випадку повинно здійснюватися за законом за правилами Глави 86 Цивільного кодексу України. Наведене узгоджується із вимогами ч. 2 ст. 1223 ЦК України, відповідно до яких у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців після смерті [PERSON] першої, другої та третьої черг спадкування за законом немає, що підтверджується довідкою, виданою Ясінянської селищної ради від 25.01.2018 за № 483 (а.с. 25). Стаття 1264 Цивільного кодексу України передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зі змісту ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як вбачається з пояснень [PERSON] , наданих у ході судового розгляду, матеріалів справи, зокрема з акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , складеним 23.01.2018 депутатом Ясінянської селищної ради [PERSON] , позивач постійно проживав та вів спільне господарство з померлою [PERSON] понад п`ять років - з 2007 року і до моменту смерті останньої [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Наведене підтверджує факт проживання позивача із померлою [PERSON] , як сім`я, у розумінні ст. 3 СК України. Зі змісту частини 1, 2 статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з положеннями статей 1268-1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. В ході розгляду справи було встановлено, що громадянин [PERSON] постійно проживав разом зі спадкодавцем на день смерті [PERSON] , тобто [INFO] , а отже є таким, що прийняв спадщину. Надані позивачем докази, суд визнає належними й допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] та ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету, що є підтвердженням спадкових прав, у відповідності до чинного законодавства. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовна вимога позовної заяви про встановлення факту постійного проживання [PERSON] позивача та [PERSON] однією сім`єю підлягає до задоволення. З приводу позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Виходячи зі змісту ст. ст. 1296-1299 ЦК України питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з копії постанови нотаріуса від 18.01.2018, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, та роз`яснено про необхідність надання документів на підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем (а.с. 30). Глава 89 Цивільного кодексу України визначає оформлення права на спадщину, відповідно до якої встановлено право спадкоємця, який прийняв спадщину, на отримання свідоцтва про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Свідоцтво про право на спадщину - це документ, який посвідчує права власності на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката. На підставі викладеного, позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності в порядку спадкування на житловий будинок також підлягають до задоволення. Оскільки позивач [PERSON] у судовому засіданні просив залишити судові витрати за ним, то суд вважає, що такі слід солідарно стягнути із відповідачів.

Outcome: approved