Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений із [PERSON], зареєстрований 17.11.2009 року, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, виховання дитини, внаслідок чого виникали постійні конфлікти, їхня сімя остаточно розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим та недоцільним. Зазначив, що вони проживають окремо один від одного з березня 2014 року, спільного господарства не ведуть і не підтримують сімейних відносин. Вважає, що всі можливості для примирення вичерпані, будь-які підстави для збереження сімї відсутні. Просить позов задовольнити. Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача, який подав заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач та її представник, які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду, що стверджується розпискою про повідомлення про судове засідання, заяви про розгляд справи за їх відсутності не направили, про причини неявки суд не повідомили, крім цього, позивач зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази наявні у справі в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.11.2009 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №696 /а.с.10/, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.9/. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Також встановлено, що сторони з березня 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, припинили сімейні стосунки. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, беручи до уваги, що судом надавався строк для примирення, а наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сімї [PERSON] неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем /а.с.1/.

Outcome: approved