Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити ідеальні частки співвласників [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,1191 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], у розмірі по ? частини кожному; та визнати за [PERSON] право власності на ? частини вищевказаної земельної ділянки, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позову, [PERSON] зазначив, що [INFO] померла його тітка, [PERSON], яка на момент смерті була власником, зокрема, вищезазначеної земельної ділянки в праві спільної сумісної власності, разом із [PERSON] За життя [PERSON] було складено заповіт, про те, що все своє майно, яке належатиме їй на момент смерті, заповідає [PERSON], [INFO]. Однак, після смерті [PERSON], позивач не має можливості зареєструвати право власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказану земельну ділянку, у зв'язку із тим, що у спадковій справі № 35/2017 до майна [PERSON], яка померла [INFO], немає правовстановлюючого документа, що міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві, та визначити склад спадкового майна. 19 березня 2018 року суддею було зроблено запит щодо доступу до персональних даних про [PERSON] , [INFO], та [PERSON], [INFO], з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) фізичних осіб згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України. 28 березня 2018 року від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області надійшла відповідь на запит, згідно якої було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою, вказаною у позові. 10 квітня 2018 року по вказаній цивільній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Заперечення на позовну заяву від відповідачів у встановлений законом строк і порядок до суду не надходило. 02 травня 2018 року до суду надійшла заява від [PERSON], в якій він визнав позовні вимоги [PERSON] Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 травня 2018 року було постановлено задовольнити клопотання позивача про витребування доказів. 08 травня 2018 року до суду надійшла заява від [PERSON], в якій вона визнала позовні вимоги [PERSON] Сторони по справі інших заяв та клопотань до суду не подавали. Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідачі у судове засідання не з'явились, просили розгляд справи проводити без їх участі, про що є відповідні заяви від [PERSON] та [PERSON] Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 08.07.2015 р., виданого реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції в Харківській області, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.07.2016 р., земельна ділянка із кадастровим номером [NUMBER], загальною площею 0,1191 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], власниками у праві спільної сумісної власності є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6 - 7) [INFO] померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого 18 липня 2017 року виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 13). За життя [PERSON], [INFO], 23.06.2017 р. було складено заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Браженко І.І., з копії якого вбачається, що [PERSON] заповідає [PERSON] все своє майно, яке б їй належало на день смерті, та те, на що за законом [PERSON] матиме право (а.с. 14). Вказаний заповіт, відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, було зареєстровано за номером 717 від 23.06.2017 р. (а.с. 15) Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. В інформаціному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, з копії листа-відповіді № 73/02-14 від 19.02.2017 р. щодо оформлення спадщини, приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу, Євсєєвою О.І. було зазначено, що [PERSON] є неможливим видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку у зв'язку з тим, що у спадковій справі № 35/2017 до майна [PERSON], яка померла [INFO], немає правовстановлюючого документа, що міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві, та визначити склад спадкового майна (а.с. 19). Відповідно до постанови ВСУ від 25.05.2016 р. по цивільній справі № 6-692цс16 при вирішенні спорів про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з'ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Оскільки за життя [PERSON] між нею та [PERSON] не було укладено угоди стосовно частки кожного із співвласників на земельну ділянку, суд вважає можливим визнати частки [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,1191 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], рівними і встановити, що частка кожного із співвласників на зазначену земельну ділянку становить 1/2 частину ділянки. Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як повідомляє приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківського району, Євсєєва О.І., у листі-відповіді № 143/01-16 від 10.05.2018 р., що 03.10.2017 р. нею було заведено спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON] 03 жовтня 2017 р. із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], заяви про відмову від спадщини не подавались (а.с. 52). Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, позивачем у шестимісячний строк після смерті [PERSON] було прийнято спадщину, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НМХ № 169161 від 26.02.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківського району, Євсєєвою О.І. (а.с. 18) та копія листа-відповіді № 73/02-14 від 19.02.2017 р. щодо оформлення спадщини, приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу, Євсєєвою О.І. (а.с. 19) Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачі по справі визнали позов [PERSON], визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи наявність законних для цього підстав, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме: суму судового збору суд залишає за рахунок позивача, відповідно до його заяви.

Outcome: approved