Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на наступне. Його батько [PERSON] , який помер [INFO] , за життя був членом КСП ім. Свердлова Кремінського району Луганської області. При паюванні земель сільськогосподарського призначення КСП ім. Свердлова Кремінського району Луганської області [PERSON] було внесено до Списку громадян-членів КСП ім. Свердлова під номером 283. Проте батько позивача за життя так і не отримав відповідного земельного сертифікату. Позивач, як спадкоємець першої черги після смерті свого батька [PERSON] має право на успадкування усіх прав та обов`язків спадкодавця а тому числі і на відповідну земельну частку (пай). Також позивач зазначив, що вважає не пропущеним строк позовної давності, оскільки довідався про порушення його права лише навесні 2019 року. Враховуючи вищевикладене позивач звертається до суду за захистом свого права та просить визнати за ним, як за спадкоємцем після смерті спадкодавця [PERSON] право на земельну частку (пай) та зобов`язати Красноріченську ОТГ виділити йому земельну частку (пай) із земель резерву чи запасу Красноріченської ОТГ у розмірі на який мав право член КСП ім. Свердлова при розпаюванні земель КСП . Позивач у судове засідання не з`явився, в заяві на ім`я суду просив справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій останній просив розглянути справу за відсутності представника відповідача та вказав, що не має заперечень проти задоволення позову. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Луганській області у судове засідання не з`явився, 24.12.2020 надав суду письмові пояснення на позов, в яких просив розглянути справи за відсутності представників третьої особи та розглянути позов з урахуванням пояснень останніх. Представник третьої особи - Кремінської районної державної адміністрації Луганської області у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду пояснення. Третя особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце слухання справи були повідомлений належним чином. [PERSON] надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши надані суду докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батько є [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 6, 10). [PERSON] значиться у документах з особового складу колгоспу ім.. Свердлова у період з 1951 по 1955 років, 1970 році, з 1976 року по 1987 рік та був членом зазначеного КСП (а.с. 13-27, 65). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Свердлова с. Невське Кремінського району Луганської області, що належало [PERSON] , який значиться в списку під № 283 згідно з додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ № 3050000005, виданого Кремінською районною державною адміністрацією Луганської області 20.06.1995. На ім`я [PERSON] , як члена КПС ім. Свердлова, сертифікат на право на земельну частку (пай), не виготовлявся та не видавався (а.с.7-9, 65). Померлий [PERSON] , [INFO] проживав до дня своєї смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Позивач має зареєстроване місце проживання за цією ж адресою (а.с. 32-34). Позивач 19.10.2020 звертався до Невської сільської ради з заявою про визнання його, як спадкоємця права на земельну частку (пай) члена КСП імені Свердлова - Сидоренка М.І., проте останньому було відмовлено (а.с.31). Згідно з абз. 16 п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, із досліджених матеріалів справи вбачається, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до набрання чинності діючим Цивільним кодексом України, проте з огляду на положення ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР не була прийнята будь-ким зі спадкоємців, оскільки докази протилежного суду надані не були. Разом із тим, у п. 5 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦПК України наголошується, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спадщини у вигляді права на земельну частку (пай), яка відкрилася після смерті [PERSON] , мають застосовуватися положення книги шостої ЦК України. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті останнього позивач був зареєстрований та фактично проживав разом із спадкодавцем за однією адресою. Інші спадкоємці на спадщину після смерті [PERSON] не претендують. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права власності на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Водночас судом було встановлено, що спадкодавець [PERSON] був членом КСП ім. Свердлова с. Невське Кремінського району Луганської області та включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, а тому вважається таким, що набув права власності на земельну частку (пай). Згідно з п.п. 3.1, 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Отже, для оформлення в нотаріальному порядку спадкових прав на вищевказану земельну ділянку у позивача, який прийняв спадщину після смерті свого батька відповідно як спадкоємця за законом, існують перешкоди через відсутність у позивача відповідного правовстановлюючого документу, який з об`єктивних та незалежних від спадкодавця причин не був отриманий ним за час життя. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що представник відповідача надав суду заяву, в якій безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання представником відповідача позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання представником відповідача позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оскільки позивач не має можливості отримати право на земельну частку (пай), право на яку, як член КСП ім. Свердлова мав покійний батько позивача, а останній є його спадкоємцем, враховуючи визнання позову представником відповідача, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved