Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], вказавши, що його батьками [PERSON] та [PERSON] був побудований житловий будинок [ADDRESS], а згодом після розірвання шлюбу за рішенням суду проведено розподіл житлового будинку між співвласниками. Зокрема [PERSON] виділено квартиру № 2, а саме кімнату 2-1 площею 8,4 кв.м., кімнату 2-2 площею 15,8 кв.м., сіни літ. А1 площею 8,9 кв.м. Позивач [PERSON] постійно мешкав та мешкає на цей час в будинку, тому після смерті батька [PERSON] [INFO] року у встановленому порядку прийняв спадщину. Натомість рідна сестра позивача [PERSON] спадщину після батька не прийняла, оскільки в будинку не мешкала, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у встановлений строк не зверталась. Посилаючись, що у зв'язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на будинок, які утримує у себе [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, у зв'язку з чим позивач просить визнати за ним право власності на частку житлового будинку [ADDRESS], а саме кімнату 2-1 площею 8,4 кв.м., кімнату 2-2 площею 15,8 кв.м. сіни а1 площею 8,9 кв.м., частину сараю літ. Б довжиною1,77 м, сарай літ. В1, вбиральню літ. Д1, частину паркану та водопроводу в порядку спадкування за законом після [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали на заявлених підставах, позивач також пояснив, що отримав дублікат договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, але на вказаному договорі відсутня відмітка про реєстрацію права власності на нерухоме майно, тому йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Про наявність такої реєстрації позивачеві стало відомо лише під час розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні проти позову повністю заперечувала, вказавши, що є спадкоємицею за заповітом своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року, а також свого батька [PERSON] за законом. У 2014 році [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], однак, їй було відмовлено у зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини. На час розгляду справи [PERSON] до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не зверталась. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено наступне. Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 25.06.1960 року Виконкомом міської Ради народних депутатів [PERSON] надана земельна ділянка площею 501 кв.м. у [ADDRESS] (а.с. 53-55). 10.05.1973 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] прийнято приймальною комісією (а.с. 58-59), а 08.06.1973 року право власності на вказаний будинок зареєстроване Бюро технічної інвентаризації за [PERSON] (а.с.56). Рішенням народного суду Шевченківського району м. Запоріжжя від 20.07.1973 року (а.с. 60-61) задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, розподіл майна та стягнення аліментів, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], виділено в натурі [PERSON] на праві особистої власності ? частку будинку по [ADDRESS] та визначено порядок користування будинком наступним шляхом: [PERSON] виділено кухню 1-3 площею 10,4 кв.м., кімнату 1-6 площею 9,4 кв.м., сіни а1, сарай Е1, погріб, частину сараю Б1 довжиною 2,97 кв.м., частину паркану, частину водопроводу та земельну ділянку площею. 248 кв.м.; [PERSON] виділено в користування кімнати 1-4 площею 15,8 кв.м., кімнату 1-5 площею 9,1 кв.м., частину сараю літ. Б1 довжиною 1,77 м., сарай літ. В1, вбиральню літ. Д1, частину паркану та водопроводу, а також земельну ділянку площею 243 кв.м. Ділянка площею 4 кв.м. залишена у загальному користуванні співвласників. На підставі вказаного рішення суду за [PERSON] зареєстроване право власності на ? частку житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 62). Позивачем заявлено вимогу про визнання права власності на приміщення в житловому будинку та споруди, які входять до складу домоволодіння, які є іншими, ніж ті, що виділялись в користування [PERSON] за рішенням суду. Відповідно до відповіді ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 8767 від 16.10.2014 року 9а.с. 14) та технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 40-52) право власності на спірний будинок наразі зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] на ? частину за кожним з співвласників. Станом на лютий 1988 року домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку А1, літньої кухні Б, вбиральні З, душу Ж, гаражу И, сіней а1, а3, службової прибудови а2. Більш актуальних відомостей щодо об'єктів, з яких складається домоволодіння на цей час, суду не надано, інвентаризація домоволодіння з 1988 року не здійснювалась. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON], як діти спадкодавця, є спадкоємцями першої черги за законом (а.с. 8). 03.10.2014 року [PERSON] звернувся до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після [PERSON], яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса від 08.12.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів на житловий будинок з відповідними відмітками про державну реєстрацію права власності. 22.01.2015 року [PERSON] також звернулась до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після [PERSON], але їй постановою державного нотаріуса від 22.01.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини (а.с. 38). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Статтями 10, 60 ЦПК України обов'язок доведення обставин, які є підставою вимог або заперечень, покладений на сторону, яка на них посилається. Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 3 ЦПК України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами. Як встановлено в судовому засіданні, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] стало надання ним дублікату правовстановлюючого документу (договору) без відмітки про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Натомість позивачем не доведено суду, що з отриманим ним дублікатом договору він звертався до державної реєстраційної служби для реєстрації такого документу або для отримання відмітки про вже зареєстроване право власності на нерухоме майно. Судом також враховується, що під час розгляду справи [PERSON] до нотаріальної контори вже наданий оригінал правовстановлюючого документа, тож [PERSON] не втратив можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після батька у встановленому чинним законодавством порядку. Посилання позивача на те, що [PERSON] оспорює його право на спадщину після смерті батька судом не береться до уваги, оскільки на час розгляду справи [PERSON] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини, а своїм правом на звернення до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідач не скористалась. Зважаючи на вищезазначене, суд не вбачає підстав для визнання права власності в порядку спадкування за законом в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed