Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом і вказав, що йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 09. 01. 2008 року належить 1/2 частка житлового будинку № 51 по проїзду Шишкіна в м. Бердянську, співвласником іншої 1/2 частки є [PERSON] Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно у нього в користуванні знаходиться в житловому будинку «Аа» квартира № 1, яка складається з кухні 1-1 площею 12 кв. м., житлової кімнати 1-2 площею 19, 3 кв. м., житлової кімнати 1-3 площею 12,4 кв. м., житлової кімнати 1-4 площею 6,6 кв. м., тамбур 2-1 площею 2,1 кв. м., а також господарчі приміщення кухня «В», 1/2 частина сараю «Б», сараї «Г, Т,», душ «К», вбиральня «О», басейн «Д», зливна яма № 4, водопровід «П», підвал під «а». В загальному користуванні знаходяться ворота № 1, паркани № 2, №3, замощення № І. Як виявилося, у договорі купівлі продажу відповідача від 28. 12. 2006 року також значиться літня кухня «В» як така, що належить йому. Проте вказана літня кухня завжди була господарчим приміщенням, яке відносилося до квартири № 1, де мешкає він з часу народження, літня кухня будувалася його батьками, у 1994 році він її газифікував, завіз воду, і у 2008 році вона увійшла до приватизації його квартири. Після придбання своєї частини будинку [PERSON] вказав, що у нього у договорі купівлі - продажу також вказана ця ж літня кухня, але після того, як він дізнався, що насправді кухня належить до квартири № 1, перестав на неї претендувати, на цих же мотивах він погодився з розподілом земельної ділянки під домоволодінням, за яким літня кухня віднесена до квартири № 1. Проте у даний час відповідач почав предявляти на літню кухню свої права, тому він просить визнати недійсним договір купівлі продажу 1/2 частини житлового будинку, який був укладений 28. 12. 2006 року між [PERSON] та [PERSON] в частині підпункту 1.1 пункту 1, де вказано, що 1/2 частина, що відчужується, складається з літньої кухні «В». В судовому засіданні позивач з представником за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги і пояснив, що він увесь час, що мешкає в цьому будинку, користувався літньої кухнею «В», тримає там свої речі, посуд, меблі, побутові прилади, в квартирі № 2, яку придбав [PERSON] раніше була своя літня кухня, яка була розташована поряд з входом у квартиру, але перший її власник [PERSON] перед продажем свої частини будинку її зніс. Вона помилково була внесена до правовстановлюючого документа на ту частину будинку, якою в теперішній час користується відповідач. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що він придбав 1/2 частину будинку разом з літньої кухнею «В», тому вважає, що має на неї права і може користуватися нею. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він був першим власником частини будинку, який відноситься до квартири № 2, і поряд з його частиною знаходилася своя літня кухня, яку він перед продажем її [PERSON] зніс, але документи не читав, і не знав, що до його частки віднесена літня кухня «В», яка завжди належала до квартири № 1. Допитаний у якості спеціаліста представник КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради [PERSON] суду пояснив, що з матеріалів інвентарної справи на житловий будинок № 51 по проїзду Шишкіна в м. Бердянську видно, що у процесі приватизації квартири № 2 реєстратором при позначенні будівель, якими користувався [PERSON], помилково вказано, що він користується літньою кухнею «В», хоча насправді це була літня кухня «Е», яка в подальшому була знесена. У звязку з цією помилкою у правовстановлюючих документах, що підтверджували відчуження цієї частини будинку, вказувалася літня кухня «В». Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є співвласниками житлового будинку № 51 про проїзду Шишкіна в м. Бердянську Запорізької області. При цьому [PERSON] є власником 1/2 частини будинку, що складає квартиру № 1, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09. 01. 2008 року, виданого управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради згідно із Законом України «Про приватизацію». [PERSON] є власником 1/2 частини будинку, що складає квартиру № 2, на підставі договору купівлі продажу від 28. 12. 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 1704. Як вбачається з обох правовстановлюючих документів, і у [PERSON], і у [PERSON] значиться у власності літня кухня «В». Визначаючи кому дійсно належить ця господарська будівля, суд зважає на докази, надані позивачем, який стверджує, що вона розташована біля його квартири, і він користується нею з дня свого народження, тримає свої речі, побутову техніку, меблі, здійснив її газифікацію. Крім того, факт належності літньої кухні «В» [PERSON] підтверджено показаннями свідка [PERSON], який є першим власником тієї 1/2 частини будинку, де розташована квартира № 2, і вказував на те, що у нього в користуванні була літня кухня «Е», яку він перед продажем її [PERSON] зніс, а позивач завжди користувався літньою кухнею «В», яка знаходиться біля його квартири. Суд також приймає до уваги рішення Бердянського міськрайонного суду від 17. 06. 2014 року, яким визначено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку № 51 по проїзду Шишкіна, і де видно, що частина земельної ділянки, на якій розташована літня кухня «В», знаходиться у користуванні [PERSON] З тексту рішення не вбачається заперечень [PERSON] стосовно порушення його права на користування земельною ділянкою у звязку з тим, що літня кухня «В», яку він вважає своєю, виділяється [PERSON], він заперечував лише проти того, що позивачу надається земельна ділянка більшою площею. У якості доказу також суд приймає показання спеціаліста працівника КПТІ, який після дослідження інвентарної справи вказав, що реєстратором БТІ помилково занесена літня кухня «В» як така, яка є у користуванні [PERSON], і ця технічна помилка перейшла в усі подальші правовстановлюючі документи. Зі справи видно, що у [PERSON] свого часу була в користуванні літня кухня «Е», яку він в подальшому зніс, це підтверджено планом земельної ділянки з позначенням житлових та господарських будівель по пр. Шишкіна, 51 та абрисом будівель і поміткою реєстратора від 14. 04. 2006 року, з яких вбачається, що у [PERSON] в користуванні знаходиться літня кухня «Е», вказань на наявність літньої кухні «В» немає. Таким чином, суд вважає підтвердженим той факт, що літня кухня «В» помилково вказана як така, що належала [PERSON], і була відчужена [PERSON] [PERSON], отже у цій частині договір купівлі продажу має бути визнаний недійсним. Згідно до ст.. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Відповідач не вказав на те, що без наявності літньої кухні «В» він не придбав би цей будинок, тому суд вважає що його доводи стосовно того, що літню кухню він придбав і тому вона йому належить, спростовуються доказами, зібраними в судовому засіданні.

Outcome: approved