Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Ін-Тайм» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні. В обґрунтування позову вказує, що з 13.02.2020 року по 28.02.2020 року перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Ін-Тайм», що підтверджується записами у трудовій книжці серії [NUMBER] . Вказує, що з 13.02.2020 року по 28.02.2020 року відповідач включно нарахував йому, але не виплатив заробітну плату в загальній сумі 2 970,00 грн. 28 лютого 2020 року позивач звільнився за угодою сторін, але на день звільнення відповідач не провів з ним повного розрахунку. 08.05.2020 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести з ним розрахунок, оскільки заробітна плата йому була нарахована, але не виплачена, однак відповідач проігнорував його вимогу. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 2 970,00 грн., та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Представник позивача [PERSON] [PERSON] , яка діє на підставі довіреності в судовому засіданні в порядку ст. 49 ЦПК України позовні вимоги змінила в яких відмовилася від суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні станом на день ухвалення судового рішення, про що подала суду відповідну заяву, просила задовольнити суду в розмірі 2970 грн. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив та не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Про дату, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних доказів та постановити заочне рішення. Суд, взявши до уваги заяву позивача, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне. Із 13 лютого 2020 року по 28 лютого 2020 року [PERSON] був прийнятий начальником склад у м. Самборі Львівської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Тайм» згідно наказу № 12/2к від 12.02.2020 року. 28.02.2020 року [PERSON] звільнений за угодою сторін на підставі п.1\~ст. 36 КЗпП України\~згідно наказу № 28/387к від 28.02.2020 року. Обставини щодо прийняття позивача на роботу та звільнення підтверджуються відомостями, які містяться у трудовій книжці серії [NUMBER] від 28.02.2014 року, виданій на ім`я [PERSON] . Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України відносно [PERSON] , останньому відповідачем нараховано за лютий 2020 року 2979,00 грн. заробітної плати. З позовної заяви убачається, що [PERSON] заробітну плату з 13.02.2020 року по 28.02.2020 року в сумі 2970,00 грн. відповідач ТзОВ «Ін-тайм» не виплатив. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Відповідно до ч.1\~ст. 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1ст.116\~Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як вбачається із запису у трудовій книжці позивача, 28.02.2020 року [PERSON] звільнений за угодою сторін з посади начальника складу у м. Самборі Львівської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Тайм», а з позову убачається, що на момент звільнення відповідач не виплатив [PERSON] заробітну плату в розмірі 2979,00 грн. Вказане відповідачем не спростовано та протилежного не доведено. Відтак, позовна вимога про стягнення з ТзОВ «Ін-Тайм» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі з 13.02.2020 року по 28.02.2020 року підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1ст.117\~Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абзацу 3 п.2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до абзацу 1 п.8 розділу ІV вказаного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Враховуючи, що відповідач не провів повного розрахунку з [PERSON] у день звільнення, то в силу вимог\~ст.117 Кодексу законів про працю України\~ТзОВ «Ін-Тайм» зобов`язане виплатити [PERSON] його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відтак, вказана сума середнього заробітку підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, позов [PERSON] підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, то з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved