Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним, який мотивував тим, що він є власником житлового будинку з господарчими надвірними будівлями та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , який належить йому на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 06.12.2012, посвідченого приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник З.Д. та зареєстрованого в реєстрі за №1133. Вказане домоволодіння було придбане ним у [PERSON] , який на сьогоднішній день створює мені перешкоди у користуванні належним мені майном, проживає в будинку без реєстрації, здійснює протиправні дії, завдаючи шкоди майну. У 2012 році [PERSON] запропонував йому придбати у нього зазначене домоволодіння. Він погодився, оскільки мав потребу у додатковому житлі для своїх прийомних дітей. А так як діти були ще неповнолітні та проживали разом із ним та дружиною за адресою: [ADDRESS] , то він не заперечував проти того, щоб відповідач пожив деякий час у придбаному ним будинку. До оформлення договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна [PERSON] скаржився на вкрай незадовільний стан свого здоров`я, через що він 13.11.2012 склав заповіт, за яким усе своє майно заповів позивачу. 09.04.2015 [PERSON] був знятий із реєстрації місця проживання, що підтверджується записами будинкової книги, однак залишився й надалі проживати у будинку по [ADDRESS] , мотивуючи це тим, що у нього немає іншого житла. Станом на теперішній час за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована дружина позивача [PERSON] . Близько року тому [PERSON] повідомив позивача, що він не дасть йому можливості користуватися вказаним нерухомим майном, належним йому на праві власності. 11.10.2020 його дружина [PERSON] разом із старшими прийомними дітьми [PERSON] та [PERSON] прийшли до будинку по [ADDRESS] із вимогою до [PERSON] звільнити незаконно займане житлове приміщення. Розпочався конфлікт, який спровокував [PERSON] та повідомив у грубій формі, що залишати цей будинок не збирається і ні позивача, ні його сім`ю впускати також не збирається. Зважаючи на це, 15.10.2020 позивачем подано відповідну заяву до Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області, у якій останній повідомив правоохоронні органи про порушення [PERSON] його конституційного права на житло та протиправне позбавлення ним його власності. Крім того, 19.10.2020 позивачем було подано заяву до правоохоронних органів про вчинення [PERSON] крадіжки. Відповідач самовільно, із корисливих мотивів, вирізав систему опалення (труби, батареї, котел) у будинку із метою збуту, що було виявлено його дружиною [INFO] . Посилаючись на норми ст.ст.41,47 Конституції України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 328, 391 ЦК України, позивач просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування житлового будинку з господарчими надвірними будівлями та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] , без надання іншого жилого приміщення. У судовому засіданні позивач позов підтримав, за підстав указаних у ньому, просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`являвся, повідомлявся про дату, час і місце розгляду за колишнім місцем реєстрації по [ADDRESS] , але поштове відправлення (копія позовної заяви із додатками, копія ухвали про відкриття провадження у справі) не було вручене адресату за відмовою адресату від його прийняття та повернулося на адресу суду (а.с.40). \~ \~ \~ \~Крім того, відповідач, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, повідомлявся шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі інтернет (а.с.36,37,49,50,58). За указаних обставин, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних доказів у справі. Третя особа у судовому засіданні підтримала заявлений позов, просила його задовольнити. Заслухавши доводи позивача, позицію третьої особи, сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали перевірок ЄО №3224 від 15.10.2010 та ЄО №3269 від 19.10.2020 за зверненнями гр. [PERSON] , оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із огляду на наступне. Договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 06.12.2012, витягом з державного реєстру правочинів за №12241105 від 06.12.2012, витягом про державну реєстрацію прав за №36674664 від 12.12.2012 підтверджено належність позивачу [PERSON] право власності на житловий будинок із господарчими надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані по [ADDRESS] (а.с.6-9,57). Вказане домоволодіння було придбане позивачем [PERSON] (відповідача у справі). 13.11.2012 [PERSON] склав заповіт, за яким усе своє майно заповів [PERSON] (а.с.10). 09.04.2015 [PERSON] був знятий із реєстрації місця проживання, що підтверджується записами будинкової книги (а.с.21-26), однак, як указує позивач, залишився й надалі проживати у будинку по [ADDRESS] , мотивуючи це тим, що у нього немає іншого житла. Станом на теперішній час за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована дружина позивача [PERSON] (а.с.20). Оскільки відповідачем порушувалися конституційні права позивача на житло та його власність, останній 15.10.2020 звернувся із відповідною заявою до Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області, у якій просив провести перевірку по факту того, що гр. [PERSON] не бажає виселятися із будинку, який є його власністю (а.с.12). У ході проведення перевірки було установлено, що гр.. [PERSON] відмовляється залишити колишнє домоволодіння. Як пояснив [PERSON] , що на даний час не має змоги виїхати з будинку, але обіцяє, що найближчим часом забере свої речі та переїздить на інше місце мешкання. За результатами перевірки ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не було установлено та прийнято рішення про припинення подальшого розгляду звернення. Крім того, 19.10.2020 позивачем було подано заяву до правоохоронних органів про вчинення [PERSON] крадіжки, а саме за фактом того, що останній самовільно, із корисливих мотивів, вирізав систему опалення (труби, батареї, котел) у будинку із метою збуту, що було виявлено його дружиною 11.10.2020 (а.с.13). У ході проведення перевірки по заяві [PERSON] був опитаний [PERSON] , який повідомив, що дійсно між ним та [PERSON] булла усна домовленість про його проживання та користування домоволодінням по [ADDRESS] . Коли [PERSON] проживав у будинку він дійсно вирізав опалення для продажу у власних потребах, зіславшись на усну домовленість між ним та [PERSON] . Оскільки ознак кримінального чи адміністративного правопорушення під час перевірки не було установлено, поліцейським СРПП №3 Тростянецького ВП ГУ НП в Сумській області ст.сержантом поліції Біленком В. було прийнято рішення про припинення подальшого розгляду звернення. Таким чином, на підставі досліджених доказів судом установлено, що [PERSON] створює перешкоди [PERSON] у користуванні належним останньому майном, проживає у будинку без реєстрації, здійснює протиправні дії. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема у статті 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.3 ст.9\~ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК УРСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з статтею 391\~ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб будь-яких шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав. Отже, позивач, як власник нерухомого майна будинку вправі вимагати від відповідача усунення перешкод у користуванні своєю власністю, який без достатніх правових підстав проживає у будинку позивача, чим порушує права власника на володіння майном. Встановлено, що відповідач не перебував у сімейних стосунках із позивачем, і доказів того, що між сторонами був укладений договір на проживання відповідача у будинку позивача також суду представлено не було. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що заявлений позивачем позов обґрунтований та повністю доведений матеріалами справи, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач за ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області Линник О.С. від 26.10.2020 був звільнений від сплати судового збору (а.с.31), вважає за необхідне стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 840,890 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved