Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 03 грудня 2009 року з відповідачем зареєстрував шлюб в Центральному відділі реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблений актовий запис № 3468. Від шлюбу спільних дітей немає. Тривалий час позивач та відповідач спільний бюджет та господарство не ведуть, через те, що мають протилежні погляди на сімейне життя та обов'язки, між подружжям відсутнє взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, збереження шлюбу та примирення сторін неможливо внаслідок принципово різного ставлення до життя. Наміру поновлювати шлюбні відносини не має. Спільних дітей немає, спір про поділ майна відсутній. Просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], що зареєстрований 03 грудня 2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва та складено актовий запис № 3468. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином судовою повісткою у відповідності до ст. 128 ЦПК України, відзив та/або заперечення на позов не надала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 03.12.2009 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблений актовий запис № 3468. Від шлюбу дітей немає. Під час спільного проживання в сім'ї виникали сварки, скандали, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем,. Через постійні сварки, скандали сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 55 СК України подружжя зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. За змістом ст. ст. 24 ч. 1, 104 ч. 2, 110 ч. 1, 112 СК України, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Позивач поновлювати шлюбні відносини не бажає. Оскільки збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, відповідач ніяких дій направлених на поновлення та збереження шлюбних відносин не вчиняє, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спору про майно не виникає.

Outcome: approved