Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: Броварська районна державна адміністрація Київської області про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними матері, яка проживає окремо, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач зазначав, що 25.07.2012 р. між ним, [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Подружні стосунки між ним та [PERSON] були припиненні 29.05.2018 р., через її подружню зраду та нехтування сімейними цінностями. В цей день вона забрала речі і пішла з дому. Малолітні діти залишились проживати з ним. Через деякий час йому стало відомо, що відповідач проживає на орендованій квартирі в [ADDRESS] . На даний час він протягом восьми місяців самостійно займається вихованням та матеріальним забезпеченням дітей і вони мають всі необхідні умови для повноцінного життя та розвитку. Їхній старший син, [PERSON] , успішно навчається в першому класі Калинівської загально-освітньої школи і щодо його відвідання школи ніяких зауважень немає, що підтверджується характеристикою, а менший - [PERSON] , відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Сонечко», який також знаходиться в с. Калинівка. Ніяких зауважень від вихователів щодо виконання ним батьківських обов`язків не надходило, що підтверджується відповідною характеристикою. Крім того, їхні діти з початку навчального року три рази на тиждень відвідують школу сучасної системи рукопашного бою, що підтверджується відповідною довідкою, а також відвідують ДРЦ «ФУТБІК» два рази в тиждень. Через чотири місяці, після того як відповідач пішла з сім`ї, вона звернулась до органів опіки з заявою про визначення місця проживання їхніх малолітніх дітей з нею, але органом опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області, після детального дослідження умов проживання дітей, відношення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків та інших обставин, які необхідні для забезпечення найкращих інтересів дітей, 09.10.2018 р. було прийнято розпорядження № 872, яким визначено місце проживання дітей з позивачем. 12 жовтня 2018 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними було розірвано. 25 жовтня 2018 року [PERSON] знову звернулась до Служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації із заявою, в якій просила визначити графік спілкування її з дітьми, мотивуючи свою заяву тим, що позивач ніби то забороняє їй бачитись з ними, але зазначені обставини не відповідають дійсності, і є безліч доказів, що підтверджують протилежне. Зокрема, відповідач неодноразово забирала дітей зі школи та садочка і проводила з ними час, що підтверджується аудіо-записом розмови по телефону. Крім того, він жодним чином не забороняв і не забороняє бачитись їй з дітьми, а навпаки сприяє, тому щоб діти з нею спілкувались. Так, у серпні 2018 року діти майже цілий тиждень гостювали у неї на орендованій квартирі. У зв`язку із виниклою стресовою сімейною ситуацією, у їхнього сина [PERSON] з`явилися психологічні проблеми і тому він вимушений був звернутись до психолога для надання йому допомоги, що підтверджується інформаційною довідкою про психо-емоційний стан і відношення [PERSON] до батька [PERSON] та матері [PERSON] від 19.11.2018 р. З даної довідки психолога вбачається, що психологом, серед іншого, рекомендовано дитині краще зустрічі з мамою проводити виключно в денний час (без сумісного ночування) з метою уникнення травматизації на сексуальному тлі. Враховуючи зазначені обставини, він вимушений був в інтересах психічного здоров`я своїх дітей, просити орган опіки та піклування на певний час призначити зустрічі матері з дітьми лише у денний час, хай навіть ці зустрічі будуть мало не щодня, адже він не міг дозволити, щоб їхнім дітям була завдана якась шкода. Так, з урахуванням вище викладених обставин та того, що їхні діти щодня з 19:00 відвідують спортивні секції, які зокрема рекомендовані психологом, він подав до органу опіки та піклування заяву, в якій просив визначити наступний час спілкування матері зі своїми дітьми: понеділок - з 13:00 до 17:00, вівторок - з 13:00 до 17:00, середа - з 13:00 до 17:00, четвер - з 13:00 до 17:00, п`ятниця - з 13:00 до 17:00, перша та третя субота місяця з 11:00 до 19:00. Такий графік, зумовлений також тим, що дітям потрібно встигнути переодягнутись, поїсти та вивчити уроки. Але орган опіки та піклування, розглядаючи заяву позивача, не в повному обсязі дослідив подані в його заяві доводи і прийняв розпорядження № 1033 від 12.12.2018 р., яким надав відповідачу право забирати дітей з ночівлею. Вважає, що дане розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області не в повному обсязі відповідає інтересам дітей, тому змушений звернутись до суду з відповідним позовом. Крім того, зазначав, що відповідач після фактичного припинення їхніх відносин, а саме з 29.05.2018 р., зовсім не приймає участі в матеріальному утриманні дітей, хоча відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Він неодноразово надсилав відповідну вимогу з проханням приймати участь в матеріальному утриманні їхніх дітей, але вона всі вимоги ігнорувала. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визначити [PERSON] наступний час для спілкування з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме: понеділок - з 13:00 до 17:00, вівторок - з 13:00 до 17:00, середа - з 13:00 до 17:00, четвер - з 13:00 до 17:00, п`ятниця - з 13:00 до 17:00, перша та третя субота місяця з 11:00 до 19:00, стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 29.05.2018 р., стягнути на його користь понесені ним судові витрати в розмірі 32704,80 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення. Зокрема, щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей, вважають, що суд має відмовити позивачу у задоволенні такої вимоги, оскільки відповідач виконує свої батьківські обов`язки з утримання дітей, купує їм особисті речі та продукти харчування, що підтверджується відповідними чеками. Також зазначали, що позивач у справі чинить перешкоди у спілкуванні матері з дітьми. Дана обставина підтверджується актом від 21 червня 2019 року, складеним спеціалістом І категорії Калинівської селищної ради Політанською Тетяною Йосипівною. Також, в судовому засіданні відповідач пояснила, що проживає зі співмешканцем на орендованій квартирі, спального місця для ночівлі дітей в квартирі немає. Погодилася, що не всі надані нею чеки мають відношення до утримання дітей. В судове засідання представник третьої особи Броварської райдержадміністрації Київської області не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином, направили до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано 25 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 372 (а.с.9). Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.10-11). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області №872 від 09 жовтня 2018 року, визначено місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] (а.с.15). Розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області №1033 від 12 грудня 2018 року призначено порядок участі у вихованні малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з батьком [PERSON] , окремо проживаючій [PERSON] , визначивши такі дні та години побачень з дітьми: перший та третій тиждень місяця з 15.00 години п`ятниці до 19.00 години суботи з ночівлею (а.с.16). [PERSON] навчається в першому класі Калинівської загально-освітньої школи І-ІІІ ступенів з 03.09.2018 р., і щодо його відвідання школи ніяких зауважень немає, що підтверджується характеристикою наданою класним керівником 1-Г класу [PERSON] (а.с.12). [PERSON] з 2017 року по теперішній час відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Сонечко», який також знаходиться в с. Калинівка. Ніяких зауважень від вихователів, щодо виконання [PERSON] батьківських обов`язків не надходило, що підтверджується відповідною характеристикою (а.с.13). Крім того, малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з початку навчального року три рази на тиждень відвідують школу сучасної системи рукопашного бою, що підтверджується відповідною довідкою, а також відвідують ДРЦ «ФУТБІК» два рази в тиждень (а.с.14,45). Згідно рекомендацій інформаційної довідки про психологічно-діагностичні консультації з [PERSON] , [INFO] , останньому рекомендовано пройти курс психологічної реабілітації для усунення наслідків стресу, спричиненого сімейною ситуацією, уникати сильних стресів, агресивної поведінки з боку дорослих, активно займатися спортом, проживання дитини з батьком з метою уникнення ретравматизації на сексуальному тлі, зустрічі з мамою проводити виключно у денний час (без сумісного ночування) з метою уникнення ретравматизації на сексуальному тлі, для стабілізації психо-емоційного стану та кращої адаптації дитини до ситуації, яка склалася у сім`ї, вкрай необхідно, щоб хлопчик мав одне місце проживання, мав чіткий режим дня, дбайливе ставлення до емоційних потреб хлопчика, батькам [PERSON] пройти курс батьківського консультування для підвищення батьківської компетентності в індивідуальному підході до вирішення емоційних проблем сина. Зі змісту акту від 21 червня 2019 року, складеного спеціалістом І категорії Калинівської селищної ради, [PERSON] , вбачається, що позивач у справі перешкоджає відповідачу у спілкуванні з дітьми, вводить в оману працівників органів місцевого самоврядування мотивуючи це тим, що він оскаржує розпорядження Броварської РДА №1033 від 12.12.2018 року до суду. Вiдповiдно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України). Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-III, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідач, будучи матір`ю дітей прагне спілкування із ними, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є її правом та обов`язком. Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області №1033 від 12 грудня 2018 року призначено порядок участі у вихованні малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з батьком [PERSON] , окремо проживаючій [PERSON] , визначивши такі дні та години побачень з дітьми: перший та третій тиждень місяця з 15.00 години п`ятниці до 19.00 години суботи з ночівлею (а.с.16). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищезазначеного та діючи в інтересах неповнолітніх дітей, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері з дітьми. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Однак, ч.2 ст.191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно характеристики на [PERSON] від 06 серпня 2018 року, остання працює менеджером відділу продажів в ТОВ «Броварський алюмінієвий завод». В судовому засіданні встановлено, що її місячний дохід складає близько 15 000 гривень в місяць. Позивач [PERSON] звертався до відповідача [PERSON] з письмовими вимогами від 19 жовтня 2018 року та 11 грудня 2018 року щодо належного утримання та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей (а.с.17,18). За таких обставин, враховуючи що діти почали проживати з позивачем [PERSON] з 29 травня 2018 року та з урахуванням того, що участь у вихованні та утриманні дитини повинні приймати двоє батьків, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , починаючи з 29 травня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто по [INFO] .

Outcome: partial