Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 02.04.2011р. передав відповідачки грошову суму у розмірі 500000 грн. на підставі договору позики зі строком повернення до 01.01.2013 року, про що свідчить власноруч написана та підписана відповідачкою розписка. Однак у встановлений строк відповідачка свої зобов'язання не виконала та грошову суму не повернула. На неодноразові звернення щодо належного виконання прийнятого грошового зобов'язання відповідачка повідомляє про відсутність грошових коштів та про те, що здійснить повернення коштів пізніше. В зв'язку з чим, просить стягнути з відповідачки на його користь 500000 грн. та судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився , про день , час та місце слухання справи сповіщений належним чином , 20.01.2014 року від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити у повному обсязі (а.с.17). Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке мається в матеріалах справи (а.с.14). 20.01.2014 року від неї надійшло клопотання у якому зазначила , що на даний час у неї скрутне матеріальне становище, а тому не має можливості виконати зобов'язання за договором позики(а.с.15). 22.01.2014 року від відповідачки до суду надійшла телефонограма, у якої вона суму боргу визнала, просила розглядати справу за її відсутністю та прийняте рішення у відповідності до чинного законодавства (а.с.19). Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 02.04.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, оформлений в формі розписки. За вказаним договором відповідачка взяла в борг у позивача 500000 грн. та зобов'язалася повернути одержані кошти в строк до 01.01.2013 року (а.с.20). Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (кредитор) передає іншій стороні (позичальнику) у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язаний повернути кредитору таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним в момент передачі грошей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору позики в строк і в порядку, що встановлені договором. Однак у вказаний строк 01.01.2013р. [PERSON] гроші не повернула, чим порушила свої зобов'язання. Повне невиконання грошового зобов'язання відповідачки спостерігається і на момент розгляду справи. Статтею 526 ЦК Україну визначено,що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін і відповідно до вимог закону, договору або до вимог, що звичайно пред'являються. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору позики в строк і в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з письмових заперечень відповідачки (а.с.15) на даний час вона не може виконати зобов'язання за договором позики, так як знаходиться у скрутному матеріальному становищі, але частиною 1 ст. 625 ЦПК України передбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, позивач надав достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження цивільного правопорушення з боку відповідачки. На підставі викладеного , суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідачки на користь позивача слід стягнути суму боргу у розмірі 500000 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути судовий збір , який складає відповідно до ЗУ «про судовий збір» 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, виходячи з того , що позовні вимоги задоволені у повному обсязі з відповідачки стягується на користь держави судовий збір у розмірі 3654 грн. На підставі ст.ст.525, 530, 526, 625,1049 ЦК України,

Outcome: approved