Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка вказує , що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 26.11.1999 року. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 20.09.2010 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON] , [INFO]. Позивачка вказує на те , що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 19 лютого 2010 року вирішено стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], дочку [PERSON] в розмірі 270 (двісті сімдесят) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 01 лютого 2010 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка вказує, що відповідач взагалі не цікавиться життям дітей, не купляє їм ні одягу, ні взуття, ні продуктів харчування, ніколи не дає дітям грошей на кишенькові витрати, уникає з ними зустрічей. Самій позивачці вкрай важко утримувати дітей , тому що ціни на продукти харчування, товари першої необхідності, одяг та взуття, комунальні послуги постійно зростають, рівень життя знижується, а сума аліментів визначених рішенням суду від 19 лютого 2010 року на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] становить по 270 гривень в місяць, і тому вважає, що така сума є недостатньою і підлягає збільшенню до 1000 (одної тисячі) гривень в місяць на кожну дитину. Відповідач [PERSON] цілком здоровий, працездатного віку, може заробляти кошти собі на прожиття і на утримання неповнолітніх дітей. Інших неповнолітніх дітей, яких необхідно утримувати або платити аліменти, непрацездатних батьків у відповідача не має, він вдруге не одружений, неофіційно працює дальнобійником. Просить збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та що позовні вимоги нею підтримуються, проти винесення рішення та заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча неодноразово повідомлявся про час , день та місце розгляду справи, тому був судом повідомлений про судовий розгляд шляхом поміщення оголошення у газеті «Волинь Нова» за 22 квітня 2017 року та вважається таким, що належним чином повідомлений про час , день та місце розгляду справи. Зважаючи на дані обставини, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей слід задовольнити частково. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у шлюбі, який розірвано 20.09.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] , що стверджуються відповідними свідоцтвами про народження. Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 19 лютого 2010 року з [PERSON] в користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 270,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 01 лютого 2010 року і до досягнення дітьми повноліття. З часу призначення аліментів минуло більше семи років і позивачка звернулась з позовом про збільшення аліментів та просить стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000,00 гривень на кожну дитину щомісячно з дати подачі позовної заяви. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, і тому на відповідача [PERSON] законом покладається обовязок утримувати своїх неповнолітніх дітей, а не перекладати все на позивачку. Згідно ст184 ч.1СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідачу [PERSON] суд визначив сплату аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки платник аліментів мав нерегулярний, мінливий дохід. На даний час ситуація не змінилася, позивачка працює, а діти подорослішали і відповідно потребують збільшення коштів на їх утримання. Станом на 2010 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років становив 1197 ,00 грн. Якщо виходити з принципу рівності обовязків батька і матері утримувати дітей до повноліття, то розмір аліментів станом на 2016 рік виходячи із прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку становив 598,50 грн. на старшу дитину і на молодшу дитину 480,50 грн. Отже судом було присуджено стягувати з [PERSON] мінімальний розмір аліментів, хоча відповідач, як батько своїх дітей мав би розуміти те, що хоча діти проживають з матірю, але це не звільняє його від обовязків батька і він як батько повинен піклуватись про своїх дітей на рівні з матірю дітей, в тому числі надавати їм матеріальну допомогу. Згідно ст. 24 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років на кінець 2017 року становитиме 1860,00 грн. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Позивачка вказує, що вона намагаючись зберегти сімю з 23.08.2012 року відкликала виконавчий лист, але відповідач не змінив свого ставлення до неї та дітей, а в грудні 2016 року викинув з будинку речі, фактично вигнав їх з будинку, що являється спільною сумісною власністю. Позивачка вказує, що вона працює і отримує заробітну плату, але її заробітної плати недостатньо для утримання неповнолітніх дітей в зв'язку з погіршенням матеріального становища через економічну ситуацію в Україні. В той же час позивачка зазначає, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоровя, він є працездатного віку, інших утриманців не має, неофіційно працює, а тому повинен сплачувати аліменти в більшому розмірі, так як її матеріальний стан в порівнянні з 2010 роком погіршився у звязку із значним подорожчанням продуктів харчування, одягу та взуття , що підтверджується зміною прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років в Україні, і сума аліментів у розміру 270,00 грн. яку зобовязаний сплачувати відповідач на кожну дитину згідно з рішенням суду, є недостатньою для утримання сина та доньки і жодним чином не може задовольнити їхніх вікових та навчальних потреб. Ці доводи позивачки відповідачем жодним чином не спростовані, хоча він міг це зробити, так як судом двічі направлялись судові повістки про виклик його до суду, але відповідач на повідомлення суду не реагував, і тому суд повідомив його про судовий розгляд шляхом поміщення оголошення у газеті «Волинь Нова» за 22 квітня 2017 року. Таким чином, суд виходячи із рівності обовязків батька та матері утримувати дитину до повноліття, враховуючи стан здоровя відповідача, яке є задовільним, а також враховуючи, що у відповідача відсутні інші діти та непрацездатні члени сімї, яких він зобовязаний був би утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, і погіршилось в порівнянні з 2010 роком матеріальне становище одержувача аліментів, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів визначених Ковельським міськрайонним судом Волинської області від 19 лютого 2010 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з [PERSON], [INFO], ( ІПН [NUMBER]) проживаючого [INFO], в користь [PERSON] , [INFO], проживаючої в [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 930 ( девятсот тридцять ) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є справедливим, так як при такому розмірі аліментів дотримується принцип рівності обовязків батька та матері утримувати дітей до повноліття, а також визначений судом розмір аліментів забезпечить здобуття дітьми повної загальної освіти і сприятиме їх фізичному, духовному і моральному розвитку. Вимога позивачки [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] з дня подачі позовної заяви до задоволення не підлягає, оскільки позов заявлений не про стягнення аліментів, а про збільшення розміру аліментів, і тому аліменти у зміненому розмірі мають стягуватись від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] також слід стягнути дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: partial