overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що заявник з березня 2009 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS], однак зареєстрував місце проживання лише 04.03.2014 року на підставі ордеру. Вищевказане приміщення він планує приватизувати відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», однак не може цього зробити, оскільки згідно ст. 8 Закону право на приватизацію наступає після тривалого (не менш як п'ять років) фактичного проживання у гуртожитку. Факт постійного проживання заявника у кімнаті [ADDRESS] підтверджується актом мешканців будинку, а також може бути підтверджений поясненнями свідків. На підставі викладеного, заявник просить факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] постійно проживає з березня 2009р. по теперішній час у кімнаті [ADDRESS]. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтвердив обставини, які викладені в заяві, а також просив задовольнити заяву. Представники Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської Ради в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON] Суворовською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської Ради був виданий ордер № 080 серії СР від 03 березня 2014р. на зайняття кімнати [ADDRESS]. Однак судом встановлено, що фактично [PERSON] постійно проживав з березня 2009 року у кімнаті [ADDRESS]. Вищевказаний факт підтверджується актом мешканців гуртожитку від 16 жовтня 2014р., а також поясненням свідка [PERSON], що зареєстрований у кімнаті [ADDRESS] з 1999р.. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. № 1382-IV місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Таким чином, в судовому засіданні підтвердився факт, що [PERSON] ([INFO], що зареєстрований за адресою [ADDRESS], іпн. № [NUMBER]) постійно проживає з березня 2009р. по теперішній час у кімнаті [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про скасування рішення Полонського районного суду від 20 січня 2016 року, яким його визнано безвісно відсутнім. В обґрунтування вказував, що за заявою [PERSON] він був судом визнаний безвісно відсутнім, в той час як заявниця знала його місце перебування, а він надавав їй матеріальну допомогу на утримання їхніх малолітніх дітей. При розгляді справи [PERSON] заяву підтримав і просив її задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися. [PERSON] та представник Полонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану надали суду письмові заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їхній відсутності та вказали про визнання ними заяви. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що згідно рішення Полонського районного суду від 20 січня 2016 року [PERSON] В`ячеслава Вікторовича, за заявою його дружини [PERSON], визнано безвісно відсутнім. Відповідно до ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. В даний час [PERSON] утримується під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор», рахується за Дніпровським районним судом міста Києва та подав до суду заяву про скасування рішення, за яким його визнано безвісно відсутнім, і така заява на підставі зазначеної статті ЦК підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою. Заява мотивована тим, що заявник [PERSON] до 1999р. проживав у м. Одесі за адресою: [ADDRESS] . В 1999р. заявник покинув сім`ю до поїхав на заробітки. З 1999р. заявник вів антисоціальний спосіб життя та тільки нещодавно повернувся додому. Після того, як заявник повернувся додому, він дізнався від своєї тітки [PERSON] про наявність рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16.02.2004р., яким його було оголошено безвісно відсутнім. Заявник бажає відновити свої права, а тому просить скасувати рішення про визнання його безвісно відсутнім. В судове засідання заявник подав заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність та задовольнити вимоги. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, а також особу [PERSON] він підтверджує. Він також надав копію свідоцтва про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] .. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та проживав у м. Одесі. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 16.02.2004р. по цивільній справі №2-998/2004р. за заявою [PERSON] було оголошено [PERSON] 21.05.1996р. безвісно відсутнім. В суд спільно із заявою про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутнім [PERSON] надав копію паспорта серії [NUMBER] , строком дії з 29.04.1999р. по 29.04.2004р., а також копію свідоцтва про восьмирічну освіту № [NUMBER] . Згідно ст. 45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Враховуючи, що є наявні відомості про місце перебування [PERSON] [INFO] , якого було оголошено безвісно відсутнім, то необхідно скасувати відповідне рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою. Заява мотивована тим, що заявник [PERSON] у квітні 2012 року за виробничих потреб зареєструвався в м.Конотоп, але фактично там не проживав. Рішенням Конотопського міськрайсуду Сумської області від 21.03.2017 року його визнано безвісти відсутнім з 01.05.2014 року. Дане рішення заявником не оскаржувалося. Конотопським управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області Коваленку В.М. відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання. Тому, заявник звернувся до суду із відповідною заявою, оскільки бажає відновити свої права, а тому просить скасувати рішення про визнання його безвісно відсутнім. В судове засідання заявник та його представник подали заяви, згідно яких просили справу розглянути у їх відсутність та задовольнити вимоги. Представник заінтересованої особи Конотопського управління\~Державної міграційної\~служби України\~в Сумській\~області в судове засідання не з`явився, проте подали заяву, згідно якої просили справу розглянути у відсутність їх представника. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживав без реєстрації в [ADDRESS] в період з 2007 року по теперішній час, що підтверджується довідкою Сарівської сільської ради № 1506 від 09.11.2020 року. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21.03.2017 року по цивільній справі №577/670/17-ц за заявою [PERSON] було визнано [PERSON] , 1984 року народження, уродженця с.Вельбівка Гадяцького району Полтавської області безвісно відсутнім з 01.05.2014 року. В суд спільно із заявою про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутнім [PERSON] надав копію паспорта серії [NUMBER] , виданого Гадяцьким РВ УМВС України в Полтавській області 05.11.2004 року . Згідно\~ст. 45 ЦК України\~якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ч. 1\~ст. 309 ЦПК України\~у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Враховуючи, що є наявні відомості про місце перебування [PERSON] , якого було визнано безвісно відсутнім, то необхідно скасувати відповідне рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення від права на спадкування. Так позивач посилається на те, що під час розгляд справи по справі була проведена судова експертиза, витрати за проведення якої було сплачено позивачем, а саме вартість експертизи у розмірі 892 гривні 60 копійок. Крім того, позивач сплатив судовий збір у розмірі 121 гривні 80 копійок за подання заяви про забезпечення позову. В звязку з чим, він просить стягнути з відповідачки [PERSON] вищевказані судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Відповідачі просили відмовити у задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Так, дійсно позивач сплатив судовий збір у розмірі 121 гривні 80 копійок за подання заяви про забезпечення позову. Крім того, позивачем сплачено за проведення судової медичної експертизи у розмірі 892 гривні 60 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2015р. позовні вимоги \~ \~\~[PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення від права на спадкування були задовольні частково. Було усунуо [PERSON] від права на\~ спадкування за законом після\~ [PERSON], який помер 20 квітня 2014р., при цьому, позовні вимоги [PERSON] в частині усунення від права на спадкування\~ [PERSON],\~ після\~ [PERSON], який помер 20 квітня 2014р. було залишено без задоволення. Крім того, з [PERSON] (іпн., [INFO], м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога б. 60, кв. 92) на користь\~ [PERSON] (іпн. [NUMBER],\~ [INFO], що зареєстрований за адресою [INFO] б. 2, кв. 33) стягнуто судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. При ухваленні рішення суд врахував те, що позовні вимоги були задоволені частково, а тому суд стягнув частину судового збору у розмірі 121 гривні 80 копійок, яка сплачено під час подачі позову, а також судовий збір у розмірі 121 гривні 80 копійок за забезпечення позову. В звязку з чим, вимоги щодо стягнення з відповідачки [PERSON] додаткового судового збору у розмірі 121 гривні 80 копійок не підлягають задоволенню. В звязку з тим, що позовні вимоги були задоволені частково, то витрати за проведення експертизи повинні також були стягнути частково, тобто в ? частці. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 24.04.2013 року він позичив [PERSON] 3000 гривень на п'ять днів, строком до 30 квітня 2013 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач видав йому розписку. У встановлений договором строк та й поданий час [PERSON] борг йому не повернув. Просить стягнути з відповідача [PERSON] 3000 гривень боргу за договором позики. Позивач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити та справу розглядати у попередньому судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задоволити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив справу розглядати в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, роз'яснивши позивачу процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про стягнення боргу підлягає до задоволення. Із статті 328 Цивільного кодексу України слідує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За правилами ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу України, та інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його не допускається. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд прийшов до висновку, що [PERSON] не виконав умов договору позики, а тому є підстави для стягнення боргу за договором позики з [PERSON] в користь [PERSON] На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], Вільхуватської сільської ради про визнання права власності, посилаючись на те, що [INFO] померла спадкодавець за заповітом [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) в розмірі 5,17 га, розташованої на території Вільхуватської сільської ради. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON], але оформити своє право на майно в нотаріальному порядку не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно спадкодавця [PERSON] Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на вищевказане майно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Від відповідача Вільхуватської сільської ради надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть (а.с.5), [INFO] померла [PERSON], яка мала на праві власності земельну ділянку розміром 5,17 га на території Вільхуватської сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 7), витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 10). Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON] Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Визнання права власності на майно через звернення до суду не суперечить чинному законодавству. Згідно ч.2 ст.1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини за умовою чи з застереженням. Враховуючи, що позивач фактично прийняв спадщину, але оформити своє право на майно в нотаріальному порядку не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно спадкодавця [PERSON], суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, розміром 5,17 га., розташовану на території Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області , яка належала померлій [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про визнання його таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~-\~будинком [ADDRESS] . Посилається на те, що він є власниками вказаного житлового будинку. Відповідач зареєстрований у цьому будинку, однак з 2002 року без поважних причин у ньому не проживає, перебуває за кордоном. Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою порушує права позивача, який позбавлена можливості оформити житлову субсидію. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином. Оскільки розгляд\~справи здійснюється\~за відсутності\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~в силу\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~ [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 28.02.2004 р., технічним паспортом на вказаний житловий будинок. У вказаному будинку зареєстровані дружина позивача - [PERSON] , донька позивача - [PERSON] з дітьми, зять позивача - [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №2756 від 21.09.2021 р., свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] від 17.01.2002 р.. \~ \~ \~ \~ [PERSON] не проживає у вказаному будинку тривалий час - понад один рік, його особисті речі в будинку відсутні, що підтверджується актом обстеження від 08.12.2021 р.. Позивач зазначає, що з 2002 р. відповідач проживає у себе на батьківщині в південно-східній Азії. Факт реєстрації за вказаною адресою відповідача порушує права позивача як власника житла, унеможливлює отримання субсидії. Згідно із ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. При цьому, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позов слід задовольнити. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору у сумі, що мала бути сплачена на час подачі позову до суду, слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником вказаного будинку, у якому також зареєстрований і його син [PERSON] , який у 2001 р. виїхав у РФ на заробітки, а з 2004 р. із ним був взагалі втрачений зв`язок. Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою порушує права позивача, який позбавлений можливості отримувати житлову субсидію. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позов підтримав з аналогічних мотивів. Ствердив, що відносини із сином у нього були нормальні, однак, перебуваючи в РФ [PERSON] безслідно зник і заходи, спрямовані на з`ясування його місцезнаходження виявились безрезультатними. Без отримання субсидії позивач не має змоги утримувати житло, а факт реєстрації за вказаною адресою його сина, який там не проживає понад 18 років, унеможливлює отримання такої субсидії. \~ \~ \~ \~Відповідач у судові засідання не з`являвся. Про час та місце розгляду справи повідомлявся як за адресою його реєстрації, так і у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України через розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади в Україні. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши позивача, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 19.05.1993 р.. У вказаному будинку зареєстрований окрім позивача, його онучок ( [PERSON] , [PERSON] ) та правнука ( [PERSON] ) ще й відповідач [PERSON] [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №1317 від 14.03.2019 р., довідкою виконкому Ярмолинецької селищної ради №1871 від 16.04.2019 р.. [PERSON] у 2001 р. виїхав у РФ на заробітки, а з 2004 р. із ним був взагалі втрачений зв`язок, що підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] .. Таким чином, відповідач за місцем реєстрації не проживає 18 років. Зазначене унеможливлює отримання позивачем житлової субсидії в силу постанови КМУ №848 від 21.10.1995 р. та порушує його права як власника житла. Згідно із ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. При цьому, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved