Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до\~Миколаївської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, а саме просить суд: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,62 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Миколаївська сільська рада, право власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ІІІ-ОД №067621, виданого 17 грудня 1999 року, актовий запис №15, та після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,62 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Миколаївська сільська рада, право власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ІІІ-ОД №067622, виданого 17 грудня 1999 року, актовий запис №16. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд приходить до наступного. Суд встановив, що 04 липня 2000 року помер [PERSON] - батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 226382, виданий Миколаївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 13. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,62 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Миколаївська сільська рада, права власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ІІІ-ОД №067621, виданого 17 грудня 1999 року, актовий запис №15. 12.07.2011 року померла [PERSON] - мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 272707, виданим Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 10. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з\~\~земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,62 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Миколаївська сільська рада, права власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ІІІ-ОД №067622, виданого 17 грудня 1999 року, актовий запис №16. Позивач звернувся до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області\~ для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], [PERSON] однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлих, інших спадкоємців, які звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини або мають право на обов'язкову частку у спадщині немає, що підтверджується довідкою державого нотаріуса, наявною в матеріалах справи. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач є спадкоємцем першої черги майна померлих. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На даний час позивач не може оформити свої спадкові права відносно земельних ділянок, оскільки відсутній оригінали правовстановлюючих документів, у зв'язку із чим позивач був змушений звернутися до суду. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті батька та матері, має право на отримання спадщини, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки, оскільки відсутні оригінали державних актів на право приватної власності на землю. Таким чином права позивача, як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved