Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що з 1 листопада 1997 року по 1 вересня 2014 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Березівського районного суду Одеської області від 20 серпня 2014 року розірвано. У період спільного їх проживання ними було придбано:майно на загальну суму 85300 грн. та зроблено поліпшення житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] на загальну суму 280700 грн. Тому просить виділити йому у власність майно, згідно зазначеного у позові переліку, на загальну суму 41000 грн. та відповідачки - на загальну суму 44300 грн. Крім того, просить стягнути з останньої на його користь половину вартості всіх поліпшень, зроблених за час спільного проживання, на суму 140350 грн., залишив, при цьому, решту поліпшень відповідачки. Відповідач та її представник позов не визнали частково і пояснили, що дійсно за час шлюбу придбавалось майно, але, заперечуючи проти загальної вартості майна та розподілу його, зазначили, що деякі речі позивач вже вивіз, а вартість іншого майна, про яке йдеться у позові, занадто збільшена, у зв'язку з цим, просять відмовити у задоволенні позову. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, та розділити майно за взаємною згодою. Судом встановлено, що від шлюбу сторін, який за рішенням суду від 20 серпня 2014 року розірвано, є троє дітей, двоє з яких неповнолітні (а.с.8,19-21). Як свідчить з пояснень представника позивача, у період шлюбу сторін було придбане майно на загальну суму 85300 грн. та зроблене поліпшення житлового будинку з господарськими спорудами, що належить відповідачки, на загальну суму 280700 грн. Проте, заперечуючи проти вартості спільного майна та зроблених поліпшень житлового будинку, представник відповідача категорично не погодився з оцінкою всього спільного майна та виконаних робіт, зазначених позивачем у своєму позові. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Проте в порушення зазначеної процесуальної норми закону позивач не надав жодних належних доказів, що підтвердили б саме ту обставину, що оцінка вказаного у позові спільного майна та зроблених поліпшень, засновувалась на достовірній їх вартості. При вирішенні питання щодо розподілу відповідно до вимог сімейного законодавства спільного майна подружжя та поліпшень будинку, зроблених під час їхнього шлюбу, суд приймає до уваги, що сторони, не заперечуючи проти призначення товарознавчої експертизи для визначення дійсної вартості цього майна та поліпшень, відмовились від оплати експертного дослідження фактичної вартості спільного майна та, у зв'язку з цим, здійснювати самостійно оцінку спільного майна та зроблених поліпшень житлового будинку не має можливості.

Outcome: dismissed