Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , вказавши, що 04.01.2019 року [PERSON] допустила порушення Правил дорожнього руху та скоїла зіткнення з автомобілем Сhevrolet Laccetti NT196, реєстраційний номер [NUMBER] , належним позивачу, внаслідок чого автомобіль [PERSON] був пошкоджений. 26.04.2019 року ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» виплатила позивачеві страхове відшкодування в сумі 50491,41 гривню та витрати на евакуацію автомобілю в сумі 1200 гривень. Однак, за висновком судового експерта від 14.06.2019 року вартість матеріальних збитків. Нанесених [PERSON] внаслідок пошкодження автомобілю, складає 59795,02 гривні, а фактично вартість ремонту автомобілю коштувала 65606 гривень у відповідності до акту виконаних робіт. По суті вимог позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в сумі 15114,59 гривень та вартість експертного дослідження в сумі 4500 гривень, а також судовий збір. Ухвалою суду від 14.01.2020 року було відкрите провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 05.02.2020 року надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити у позові, вказуючи, що матеріальна шкода, яка була виплачена позивачеві страховою компанією, відповідала розміру завданих збитків станом на день їх заподіяння, з того часу автомобіль позивача міг зазнати нових пошкоджень, що може обумовити, що експертом у червні 2019 року визначена інша сума збитків. Позивачем відповідь на відзив на позовну заяву не подавалась. Інші заяви чи клопотання учасниками справи не подавались, а судом не вирішувались. При дослідженні письмових доказів, наданих сторонами, судом встановлено наступне. 04.01.2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю Сhevrolet Laccetti NT196, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілю ЗАЗ 110247, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої автомобілі були пошкоджені. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2019 року встановлена вина [PERSON] у скоєнні порушення ПДР, яке мало своїм наслідком вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до висновку № 65 експертного автотоварознавчого дослідження від 14.06.2019 року, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобілю Сhevrolet Laccetti NT196, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 59795,02 гривень. Згідно з актом виконаних робіт № 1509 від 01.10.2019 року загальна вартість робіт з ремонту автомобілю, які виконані фізичною особою-підприємцем [PERSON] становить 65606 гривень. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Статтями 29, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено наступне. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. З пояснень позивача вбачається, що страховою компанією у квітні 2019 року йому було виплачено страхове відшкодування. При цьому позивач не вказав, що він був не згоден з вартістю матеріального збитку, яка була визначена суб`єктом оцінювання, запрошеним страховою компанією, а до судового експерта [PERSON] А [PERSON] Г. звернувся майже через півроку після дорожньо-транспортної пригоди та через два місяці після отримання страхового відшкодування. З моменту ДТП та до момент оцінки суми матеріального збитку експертом у червні 2019 року сума матеріального збитку могла збільшитись як з об`єктивних причин, а саме внаслідок підвищення цін на запчастини, вартості робіт, інфляції, тощо, так і внаслідок отримання транспортним засобом позивача нових пошкоджень. Доказів протилежного позивачем не надано. Позивачем не надано висновку суб`єкта оціночної діяльності, яким було визначено вартість матеріальної шкоди, який став підставою для виплати страхового відшкодування страховою компанією, та не вказано, чому він з цим висновком не згоден, а через ненадання такого висновку суду, суд не міг проаналізувати та порівняти висновок про суму матеріального збитку, який зроблено на замовлення страхової компанії, з висновком, який здійснений за замовленням позивача у червні 2019 року. За таких обставин підстав для стягнення з відповідача різниці між сумою страхового відшкодування та сумою, вказаною в акті виконаних робіт, суд не вбачає, адже вимоги позивача в цій частині не доведені. Крім того, позивачем позов заявлено до неналежного відповідача. Так, посилання позивача на правову позицію Верховного Суду України у постанові від 20.01.2016 року, відповідно до якої потерпілий має права вимагати стягнення матеріальної шкоди як зі страховика, так і особи, яка завдала шкоду, недоречні, адже від цієї позиції Верховний Суд вже відступив у постанові від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц, в якій сформульовано нову правову позицію, відповідно до якої відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed