Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь 179 884 грн. 71 коп., з яких 176 884 грн. 71 коп. - розмір спричиненої матеріальної шкоди, 2 300 грн. 00 коп. - вартість експертного висновку, 1 000 грн. 00 коп. - підготовка документів до суду) та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 серпня 2018 року близько 12 години 00 хвилин [PERSON] в с. Сотниківка Яготинського району Київської області по вул. Київський Шлях в бік [PERSON] , керуючи автомобілем DAEWOO LANOS TF 69Y, в порушення п.п. 12,1, 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем ТОYОТА САМRY д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Так, на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, була складена схема дорожньо-транспортної пригоди, відібрано пояснення від учасників самої пригоди, в результаті чого відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення та справу направлено на розгляд до Яготинського районного суду Київської області. Постановою Яготинського районного суду Київської області від 29 серпня 2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - [PERSON] - застрахував цивільно-правову відповідальність в ПАТ НАСК «Оранта». Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 60С/08/18 розробленого ПП «ГАЛАВТОЕКСПЕРТИЗА» вартість завданого позивачу матеріального збитку внаслідок пошкодження КТЗ, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, витрати товарної вартості, становить 275 884,71 грн.. Так, при зверненні до ПАТ НАСК «Оранта» позивачу по справі було відшкодовано згідно встановленого ліміту відповідальності страховика лише 99 000 гривень страхового відшкодування. Разом з тим, даної суми недостатньо для відновлення пошкодженого транспортного засобу та проведення відновлюваних ремонтних робіт після ДТП, що сталося 12 серпня 2018 року. Таким чином, різницю між вартістю ремонту та відновлення транспортного засобу з урахуванням заміни деталей на нові та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі ліміту відповідальності страховика, повинна відшкодувати винна особа - [PERSON] . Дана сума становить 176 884, 71 (сто сімдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 71 копійок (275 884, 71 грн. - 99 000 грн. = 176 884,71 грн.). Крім того, внаслідок вказаних подій позивачу було також завдано моральної шкоди. Так, позивач фактично втратив можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, був змушений витрачати значний час для пересування громадським транспортом, витратив немало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, органів судової влади та державної автомобільної інспекції З метою визначення винної особи, встановлення вартості та відновлення транспортного засобу, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім`ю та роботу. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 10 000 грн., які повинні бути стягнуті з винної особи - [PERSON] . При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в котрому вказав, що позивач не подав належні та достовірні докази для підтвердження порушення його майнових прав як власника пошкодженого транспортного засобу ТОYОТА САМRY д.н.з. [NUMBER] та розрахунків матеріальних збитків та моральної шкоди. Позивач звернувся до суду з позовом для захисту свого порушеного праві власності у зв`язку з пошкодженням в результаті ДТП автомобіля ТОYОТА САМRY д.н.з. [NUMBER] та стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди. Враховуючи вимоги ст.22 ЦК України та те, що у пред`явленому позові позивач зазначив, що в результаті пошкодження в ДТП автомобіля ТОYОТА САМRY д.н.з. [NUMBER] , йому завдані матеріальні збитки. Однак, у позові ним не зазначено відомостей про те, що вказаний транспортний засіб дійсно належить йому на праві приватної власності. Також, позивач не подав разом з позовом належних та достовірних доказів, зокрема свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на підтвердження факту належності йому автомобіля ТОYОТА САМRY д.н.з. [NUMBER] . Позовна заява та додана до неї постанова Яготинського районного суду від 29.08.2019 року не містять відомостей про особу власника пошкодженого в результаті ДТП автомобіля ТОYОТА САМRY д.н.з. [NUMBER] . Позивач у них значиться як водій. У поясненні [PERSON] від 12.08.2019 року та протоколі про адміністративне правопорушення від 12.08.2018 року серії ОБ № 118021, складеного щодо [PERSON] , також не зазначено відомостей, ідо власником автомобіля ТОYОТА САМRY д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] .. У автомобілі ТОYОТА САМRY д.н.з. [NUMBER] в результаті ДТП пошкоджено ліве заднє крило, задній бампер, лівий задній ліхтар та кришка багажника, з місця ДТП він поїхав своїм ходом в м. Київ, що свідчить про малозначні механічні пошкодження транспортного засобу. Однак, позивачем, сума матеріальної шкоди від ринкової вартості автомобіля 548693 грн. на момент пошкодження, визначена у розмірі 275884,71 грн. та становить більше половини ринкової вартості автомобіля (275884 грн. : 548693 = 0,502802 х 100% = 50,28 % від ринкової вартості), що викликає сумніви у її достовірності. Позивач разом з позовною заявою не подав розрахунки втрат, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням автомобіля та розрахунки витрат, які він зробив або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Подані ним звіт про оцінку вартості матеріального збитку, фотографії, ремонтні калькуляції та протокол огляду колісного паспортного засобу не містять відомостей про обчислення розміру визначених позивачем збитків з використанням математичних дій (операцій). За ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Частиною 8 ст.83 ЦПК України суду заборонено приймати до розгляду докази, які учасники справи не подали у встановлений законом строк або судом строк, а тому на даний час суд не може прийняти до розгляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - ТОYОТА САМRY д.н.з. [NUMBER] та інші докази, оскільки позивач не виконав приписів ч.4 ст.83 ЦПК України, якими встановлено, що при поданні позовної заяви до суду, позивач у письмовій формі повинен повідомити, що він не може подати у встановлений законом строк з об`єктивних причин докази, вказавши причини, з яких вони не можуть бути подані та докази, які підтверджують, що він здійснював всі належні від нього дії для їх отримання. Також, позивач не виконав приписи ч. 1 ст.84 ЦПК України та не звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів судом, які б підтверджували, що він є власником пошкодженого в результаті ДТП автомобіля ТОVOТА САМRY д.н.з. [NUMBER] . Якщо ж таке клопотання надійде від позивача чи його представника після звернення до суду з позовом, то відповідно до 4.1 ст.84 цього Кодексу, суд зобов`язаний залишити його без задоволення. Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 7 цієї статті визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору з власної ініціативи. Оскільки свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та інші відповідні належні і достовірні докази не були подані позивачем разом з позовною заявою, а суд згідно закону уже не має права прийняти їх до розгляду, то за відсутності належних доказів суд не може виконати свій обов`язок та встановити в даному випадку чи дійсно було порушено майнові права позивача як власника автомобіля ТОVOТА САМRY д.н.з. [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст.2 та ч. 1 ст.4 ЦПК України, суд може захистити тільки порушені права та інтереси особи. Доказів про порушення майнових прав позивача не подано та уже не може бути подано у встановленому законом порядку. Обставина щодо належності автомобіля ТОVOТА САМRY д.н.з. [NUMBER] позивачу згідно ч.2 ст.78 ЦПК України може бути підтверджена свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та не може підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач у позові безпідставно не зазначив [PERSON] [INFO] , як особу, яку стосується спір, тобто як третю особу. Згідно висновку № 126-02/19 експертного автотехнічного дослідження від 01.2019 року, в діях водія [PERSON] з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1 та 14.1, яка перебуває у причинно-наслідковому звязку із виникненням ДТП 12.08.2018 року о 12 годині в с. Сотниківка Яготинського району Київської області по вул. Київський шлях. В даній дорожній обстановці, [PERSON] виконав маневрування ліворуч із виїздом на смугу зустрічного руху, перетинаючи напрямок руху автомобілю DAEWOO Lanos 77694 д.н.з. [NUMBER] , чим створив небезпеку для руху його водію [PERSON] та у останнього не було технічної можливості уникнути зіткнення. [PERSON] винен у заподіянні матеріальних збитків позивачу, а тому у даному випадку згідно п. 3 ч. 1 ст.1188 ЦК України, розмір відшкодування може бути визначений у відповідній частці залежно від його вини, що має істотне значення для справи. Незважаючи на це, позивач в порушення ч. 1 ст. 42 ЦПК України не залучив [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Отже, за таких умов суд не може стягнути тільки з одного відповідача матеріальні збитки та моральну шкоду. Більшу частину збитків та моральної шкоди суд повинен стягнути з [PERSON] .. У позовній заяві зазначено, що ПАТ «НАСК» «ОРАНТА» відшкодувала позивачу 99 000 грн. страхового відшкодування та відповідач повинен відшкодувати різницю між вартістю ремонту та відновлення автомобіля ТОVOТА САМRY д.н.з. [NUMBER] у розмірі 176 884,71 грн., так як він застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «НАСК ОРАНТА». Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно приписів вказаної статті ЦПК, потерпілому належить право вимоги про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою безпосередньо до особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Однак, позивач звернувся з позовом до [PERSON] , але не подав доказів, які б підтверджували, що він застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» чи в інших страховиків. Доданий позивачем до позову лист ПАТ НАСК «ОРАНТА» від 13.12.2018 року № 09-02-16/9304 містить недостовірні відомості про страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.11.2017 року N° АК 9618236. Насправді, за цим Договором ПАТ «НАСК «ОРАНТА» застрахувало цивільно-правову відповідальність іншої особи, [PERSON] [INFO] . Відповідач не є власником автомобіля DAEWOO Lanos 77694 д.н.з. [NUMBER] . Зазначені обставини підтверджують відсутність правових підстав для покладання на відповідача, як на особу, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі десяти тисяч гривень. Статтею 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3). Суд не може стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., так як позивач не подав жодних доказів для підтвердження рівня фізичних чи душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я чи із пошкодженням автомобіля. Більше того, у позові він не зазначив, що в результаті ДТП отримав каліцтво чи ушкодження здоров`я або переніс якісь душевні страждання у зв`язку з пошкодженням автомобіля ТОVOТА САМRY д.н.з. [NUMBER] . Враховуючи характер правопорушення (адміністративне), об`єкт порушення (автомобіль), відсутність фізичних та душевних страждань (страждання не підтверджені доказами), ступеня вини відповідача (необережність), що у ДТП більше винен [PERSON] ніж відповідач (відповідач порушив один пункт ПДР, а Самокиша два), відсутність істотних змін у особистому житті позивача (такі зміни не підтверджені доказами), відсутність знаків дорожнього руху на ділянці дороги, де сталося ДТП, а також, що позивачу відшкодовано 99 000 грн., то визначений розмір морального відшкодування у 10 000 грн. є надмірним та виходить за межі розумності і справедливості, а тому не може бути стягнутий з відповідача. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-84, 89, 95, 228-229, 235, 241, 243, 263-265 ЦПК України визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходить при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, наявності доказів, що їх підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо. Отже, за таких умов суд не має правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , а тому повинен відмовити у задоволенні позову повністю. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Відповідач та його представник в судовому засіданні підтримали зазначене у відзиві та вважають, що позов не підлягає до задоволення. Третя особа [PERSON] помер [INFO] (а.с.199). Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення стрін, показання свідків. дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З показань свідка, що є працівником поліції [PERSON] вбачається, що працював поліцейським сектору реагування патрульної поліції Яготинського ВП та в його обов`язки входило складати протоколи про адміністратвине правопорушення при наявності ДТП та 12.08.2018 року перебував на ДТП, пам`ятає, що при цьому ДТП були три автомобілі, інших обставин та облич водіїв не пам`ятає, в протоколі про адміністративне правопорушення вказувались всі обставини по справі. Не пам`ятає чи складався протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] .. В разі наявності вини обох водіїв складаються протоколи на обох водіїв. З показань свідка, що є працівником поліції [PERSON] вбачається, що працював поліцейським сектору реагування патрульної поліції Яготинського ВП та в його обов`язки входило складати протоколи про адміністратвине правопорушення при наявності ДТП та 12.08.2018 року перебував на ДТП, оскільки минуло досить часу, то він не пам`ятає всіх обставин справи, все зазаначалось в протоколі, в разі його складання. Пам`ятає, що був пошкоджений автомобіль, його ліва частина, вм`ятини були, автомобіль марки ВАЗ був попереду та всі необхідні відомості заазначено в матеріалахсправи про адміністративне правопорушення. Будь-яких сварок чи конфліктиних ситуацій після вказаної ДТП не було, як і не було відповідних зауважень. В разі якщо були свідки, то вони були зазначені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Так, з копії паспорта та посвідчення серії № [NUMBER] від 20.01.1993 року (а.с. 12-14), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Сотниківка Яготинського району Київської області, зареєстрований в [ADDRESS] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2). З копії постанови Яготинського районного суду Київської області від 29.08.2018 року по справі № 382/1447/18 (а.с. 15, 154), пояснень (а.с. 104-106, 155-158), схеми ДТП (а.с. 107, 165), доданого до матеріалів справи, матеріалу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КпАП України, вбачається, що 12.08.2018 року близько 12 години 00 хвилин гр. [PERSON] в с. Сотниківка Яготинського району Київської області по вул. Київський Шлях в бік [PERSON] , керуючи автомобілем DAEWOO LANOS TF 69Y д.н.з. [NUMBER] , в порушення п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21097 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем TOYOTA CAMRY д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 60С/08/18 (а.с. 17-31) розробленого ПП «ГАЛАВТОЕКСПЕРТИЗА» вартість завданого позивачу матеріального збитку внаслідок пошкодження КТЗ, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, витрати товарної вартості, становить 275 884,71 грн. та власником транспортного засобу TOYOTA CAMRY д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника автомобіля DAEWOO LANOS TF 69Y д.н.з. [NUMBER] застрахана в ПАТ НАСК «Оранта», яке здійснило виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 99 000,00 грн. (100 000 ліміт відповідальності - 1 000,00 грн. франшиза; 65 512,98 грн. сплачено 19.09.2018 року та 33 487,02 грн. сплачено 24.10.2018 року) на рахунок Ощадбанк, отримувач платежу [PERSON] (а.с. 16). З копії Квитанції до прибуткового касового ордеру 05/08/18 (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] провів оплату 27.08.2018 року за Звіт № 60с/08/18 2 000,00 грн.. З квитанції до прибуткового касового ордеру № 131 від 17.12.2018 року (а.с. 7) вбачається, що [PERSON] провів оплату адвокату Вак О.В. за написання позовної заяви, підготовку документів до суду 1000,00 грн. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуженя об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 38-39) вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З копії Договору купівлі-продажу житлового будинку серія НБ № 0863343 від 06.02.1998 року (а.с. 64, 132) вбачається, що [PERSON] купив у [PERSON] недобудований житловий будинок, готовністю 70 %, що знаходиться у [ADDRESS] . З копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 65, 131) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.08.1994 року, прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». З копії Полісу № АК/9618236 (а.с. 125-126) вбачається, що 08.11.2017 року у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля DAEWOO LANOS TF 69Y д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , ліміт відповідальності на одного потерпілого: за заподіяну життю і здоров`ю - 200000,00 грн., за заподіяну матеріальну школу - 100000,00 грн., розмір франшизи - 1000,00 грн.. З Акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 22.01.2019 року (а.с. 127) вбачається, що [PERSON] , його дружина [PERSON] надія [PERSON] та їх син [PERSON] проживають у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . З Довідки № 1 від 07.02.2019 року (а.с. 128) вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «Тепло-Тех» з 14.10.2017 року по 17.04.2018 року і з 31.01.2019 року по дату видачі довідки на посаді кочегара; його дохід з 01.01.2018 року по 31.01.2019 року склав 27 818,00 грн.. З фото (а.с. 135-137) вбачається наявність автомобіля з намерним знаком [NUMBER] та автомобіля з номерним знаком [NUMBER] , проте відсутнє на цих фото місце розташування даних автомобілів. З копії висновку № 126-02/19 експертного авто технічного дослідження від 01.03.2019 року (а.с. 138-153) вбачається, що в діях водія автомобіля ВАЗ н.з. [NUMBER] [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1 та 14.3 ПДР України і така невідповідність перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням ДТП , яке відбулося 12.08.2018 року о 12 год. 00 хв. в с. Сотниківка за участі автомобілів DAEWOO LANOS TF 69Y д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ВАЗ 21097 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Водій [PERSON] своїми одноосібними діями, здійснюючи маневрування ліворуч на зустрічну смугу руху, створив водію [PERSON] небезпеку для руху, яка пізніше переросла в аварійну обстановку. З технічної точки зору в діях водія автомобіля DAEWOO LANOS TF 69Y д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п. 12.4ПДР України і така невідповідність перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням даної ДТП, оскільки при умові його руху із дозволеною швидкістю руху 50 км/год, він мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ 21097 д.н.з. [NUMBER] .. При цьому, даний висновок складений після винесення постанови Яготинським районним судом та відсутні дані у вказаному висновку, що даний експерт несе відповідальність за правдивість складення даного висновку. З копії розрахунку страхового відшкодування від 18.10.2018 року (а.с. 179) та з розрахунку страхового відшкодування від 12.09.2018 року (а.с. 180) не вбачається, що особа, яка виконала даний розрахунок, є відповідальною особою та має право на складання таких розрахунків. З копії Актового запису про смерть № 188 від 14.06.2019 (а.с. 199) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З листа Яготинської районної державної нотаріальної контори № 196/01-16 від 17.03.2020 року (а.с. 223) вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в Яготинській районній ДНК спадкова справа не заводилася. Згідно ст. 6 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку... Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача спричиненої шкоди, суд, враховуючи вище викладене та виходячи з того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля ТОYОТА САМRY д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП становить 275 884 грн. 71 коп., ПАТ НАСК «Оранта» відшкодувало 99 000 грн. 00 коп., отже з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 178 884 грн. 71 коп. (176 884 грн. 71 коп. - спричиненої матеріальної шкоди та 2 000 грн. 00 коп. - витрат на проведення експертизи (що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру 05/08/18 від 27.08.2018 року (а.с. 8). При цьому, враховуючи, що присутня постанова Яготинського районного суду від 29 серпня 2018 року, щодо наявності вини в діях [PERSON] , а також той факт, що третя особа по даній справі померла, та як вбачається з матеріалав справи, спадкова справа не заводилась та відсутня в матеріалах справи постанова про притягнення до адміністративної відповідальної іншої особи, окрім відповідача по справі. Твердження представника відповідача, що в матеріалах справи не міститься належних доказів, що позивачу належить автомобіль вказаний в позові, спростовуються копією звіту про оцінку вартості матеріального збитку та його додатками де міститься вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що видане до ДТП, та засвідчено копію даного звіту та доданих до нього додатків, відповідним написом, печаткою та підписом представника позивача. Також, працівниками поліції при встановленні осіб причетних до ДТП встановлюються особи, належність їм чи третім особам транспортних засобів, та будь-яких заперечень щодо неналежності транспортного засобу позивачу по справі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. Крім цього, вказані обставини також перевіряються страховую компанією, та позивачу здійснені у відповідній частині проплати, що не заперечував представник позивача по даній справі. Проте, представником відповідача в разі, якщо він мав сумніви щодо відповідних копій, що свідчать про належність позивачу на праві власності вказаного в позові автомобіля, не заявлялось клопотання щодо огляду відповідного документу в залі суду. Так, твердження представника відповідача щодо правонаступників третьої особи не грунтується на вимогах ЦПК України та ЦК України, з врахуванням наданої відповіді нотаріальною конторою про те, що спадкова справа не заводилась. Що стосується позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. 00 коп., то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ст. 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини ( ч.1 ст. 1167 ЦК України). Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Судом також встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] спричинені душевні страждання, а тому з урахуванням суті позовних вимог, глибини душевних страждань позивача, обставин, при яких була заподіяна шкода, ступеня вини відповідача, вимог розумності і справедливості, суд вважає вірним стягнути з відповідача на користь позивача 5 000, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Щодо стягнення судових витрат, суд прийшов до таких висновків. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; Представником позивача було надано суду Акт виконаних робіт наданих [PERSON] адвокатом Вак О.В. у даній справі на суму 21 000,00 грн. (а.с. 25 - т. 2), до розрахунку додано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 82 від 08.02.2021 року на суму 21 000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру № 131 від 17.12.2018 року на суму 1 000, 00 грн., відповідно до договору про надання правової допомоги від 17.12.2018 року (а.с. 10 т. 1), ордера серія КС № 504424 (а.с. 9 т. 1), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4945/10 (а.с. 11 т. 1). Крім того, з позивача підлягає стягненню 1 000,00 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 ст. 137). Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137). Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] 21 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Як передбачено ст. ст. 15, 60, 62 ЦПК України та Законом України «Про адвокатську діяльність», правничу допомогу в суді може надавати адвокат, повноваження адвоката як представника посвідчується довіреністю або ордером. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом розрахунку суми судових витрат та квитанції до прибуткового касового ордеру № 7/20 від 05.03.2020 року та квитанції до прибуткового касового ордеру № 31/20 від 24.10.2019 року позивачкою було сплачено адвокату 8 500,00 грн.. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських послуг, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а й також чи сума їх була обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, п. 269. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що [PERSON] на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави 2 706 гривень судового збору.

Outcome: partial