Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник просить суд встановити факт його постійного проживання із тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що встановлення юридичного факту спільного проживання необхідне для оформлення його спадкових прав за заповітом після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 26 жовтня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа Тернопільська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення. Представник заявника адвокат Будз Т. В. у судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просив задовольнити їх в повному обсязі. Пояснив, що заявник є сином сестри померлої [PERSON] , яка хворіла з літа 2019 року до моменту смерті. З 09 липня до 18 жовтня 2019 року та з 17 січня до 24 лютого 2020 року лікувалася у Залозецькій районній лікарні, після перебування у лікарні [PERSON] проживала разом з заявником за адресою [ADDRESS] . [PERSON] доглядав за нею до смерті, після займався організацією похорону. Він є єдиним спадкоємцем, оскільки [PERSON] склала на нього заповіт, проте для оформлення своїх спадкових прав заявник не звертався до нотаріуса, оскільки на момент смерті спільно проживав із спадкодавцем. Представник заінтересованої особи Тернопільської міської ради Гулкевич С. Б. в судовому засіданні щодо задоволення заявлених вимог покладалася на думку суду. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він є сусідом заявника, оскільки все життя проживає навпроти нього в с. Мшанець Зборівського рну Тернопільської обл. Мама заявника та померла сестра раніше проживали в с. Дітківці Зборівського рну Тернопільської обл. Знав покійну [PERSON] , тому що вона приїжджала до заявника в гості, називала його сином. Коли тітка хворіла, то [PERSON] її лікував та проживав з нею до самої смерті, а потім похоронив її. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що була сусідкою [PERSON] , яка була одинокою, нею завжди опікувався племінник [PERSON] . Відколи [PERSON] почала хворіти у 2019 у році заявник постійно привозив їй продукти, їздив в лікарню, доглядав її. Влітку 2019 року та після перебування [PERSON] у лікарні 2020 року у зв`язку з необхідністю догляду заявник постійно перебував з нею та лікував її. Після смерті займався похороном. Про інших родичів померлої свідку невідомо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він є сином заявника. Пояснив, що тато опікувався своєю тіткою. З дитинства пам`ятає, що вони приїжджали до [PERSON] , привозили їй продукти. Коли тітка захворіла, татові довелося пожити певний час з нею, доглядати за нею та лікувати. Для батька померла [PERSON] приходиться маминою рідною сестрою, була незаміжньою. Лікуванням її займався тільки батько [PERSON] , а на момент смерті проживав з нею за адресою [ADDRESS] . Суд, заслухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) [INFO] [PERSON] померла [INFO] , про що складено актовий запис № 521. 19 липня 2009 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своєму племіннику [PERSON] . Відповідно до договору купівліпродажу квартири від 28 травня 1992 року, укладеного між виконкомом Тернопільської міської ради народних депутатів та [PERSON] , остання купила займану нею однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Згідно з реєстраційним посвідченням від 12 серпня 1992 року Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації посвідчило, що квартира [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору купівліпродажу однокімнатної комунальної квартири, посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 28 травня 1992 року за реєстром № 43497. Як слідує з довідки № 1190 від 09 жовтня 2020 року, виданої Залозецькою селищною радою Зборівського району Тернопільської області, у КНП «Залозецька районна лікарня» на стаціонарному лікуванні з 09 липня 2019 року до 18 жовтня 2019 року та з 17 січня 2020 року до 24 лютого 2020 року перебувала [PERSON] , опіку над якою здійснював [PERSON] . Відповідно до довідки № 7293 від 09 жовтня 2020 року [PERSON] була зареєстрована з 17 квітня 1986 року за адресою [ADDRESS] , померла [INFO] , виписана. Довідка № 1510201, видана 15 жовтня 2020 року ДП «Наш дім3» ПП «Наш дім» засвідчує, що [PERSON] проживав фактично без реєстрації за адресою [ADDRESS] в період з липня 2019 року по жовтень 2020 року, в тому числі на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Довідка № 706, видана 09 жовтня 2020 року Мшанецькою сільською радою про те, що [PERSON] зареєстрований в с. Мшанець Зборівського рну, але фактично проживав за адресою [ADDRESS] з липня 2019 року по жовтень 2020 року. Згідно довідки № 714, виданої 13 жовтня 2020 року Мшанецькою сільською [PERSON] займався похороном тітки [PERSON] , яка померла [INFO] і поніс витрати на похорон. Вона похована на цвинтарі в с. Дітківці. Відповідно до довідки № 725, виданої 19 жовтня 2020 року Мшанецькою сільською [PERSON] , жителька села Дітківці Зборівського рну Тернопільської обл., дівоче прізвище якої [PERSON] , являється рідною сестрою померлої [PERSON] . Згідно з посвідкою про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 24 листопада 2020 року Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південнозахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ), 21 січня 1962 року з виконавчому комітеті Мшанецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області Дядьо М. І. та [PERSON] зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище подружжя [PERSON] . Відтак, у зв`язку з відсутністю підтвердження факту постійного проживання заявника та його тітки на момент смерті останньої, [PERSON] не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно, згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17. Заявник не був зареєстрований за місцем проживання спадкодавця. Відтак, встановлення факту постійного проживання [PERSON] та [PERSON] необхідне заявнику для оформлення спадкових прав на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] . Спір щодо цього майна відсутній, як і відомості про коло інших спадкоємців померлої [PERSON] . З урахуванням вказаного, суд прийшов до висновку про те, що подана заява є підставною та підлягає до задоволення шляхом встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі своєю тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved