Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позов тим, що його тітка [PERSON] постійно проживала в с. Дігтярівка Новгород-Сіверського району. [INFO] тітка померла. Після її смерті залишилася спадщина, яку він має намір оформити, але після того як розпочав підготовку та збір необхідних документів виявилося, що відсутнє свідоцтво про народження батька, що підтверджувало б родинний зв'язок з тіткою, фактично дана обставина унеможливлює оформлення спадщини, тому змушений звернутися до суду. За життя тітка набула права власності на земельну ділянку загальною площею 2.49га, яка знаходиться на території Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської райдержадміністрації №410 від 25.12.2003року на її ім'я видавався Державний Акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 06.02.2004р. На даний час оригінал Державного Акту про право власності на земельну ділянку втрачений, з цього приводу він звертався до ЗМІ Позивач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач - Дігтярівська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За роз'ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову, суд виходить з такого. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). На земельні ділянки громадяни набувають право власності, зокрема, на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України); право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Перехід прав та обов'язків ( спадщина ) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців ) є спадкуванням (ст. 1216 ЦК України ), яке здійснюється за заповітом або за законом ( 1258 ЦК України). Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 24.12.2004 року в с. Дігтярівка Новгород-Сіверський район Чернігівської області у віці 92 роки померла [PERSON]. (а.с.8). Згідно архівної довідки «М-2710 від 14.09.2017року метричні книги Покровської церкви с. Дігтярівка Новгород-Сіверського повіту Чернігівської губернії за 1910рік на зберігання до архіву не надходили, тому архів не може видати довідку про народження [PERSON].(а.с.10). Згідно письмового пояснення [PERSON] мешканця с. Дігтярівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області [PERSON] [INFO] є племінником померлої [PERSON](а.с.18) Згідно письмового пояснення [PERSON] мешканки с. Дігтярівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області [PERSON] [INFO] є племінником померлої [PERSON](а.с.19) [INFO] померла [PERSON] Після її смерті позивачу залишилося спадкове майно, а саме земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно рішення Новгород-Сіверського районного суду від 05 жовтня 2017року встановлений факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини. Згідно довідки Дігтярівської сільської ради №03-23/566 від 11.07.2017року [PERSON], яка померла [INFO] постійно проживала в с. Дігтярівка разом з племінником [PERSON] [INFO]. (а.с.12) Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 06.02.2004р загальною площею 2.49га, яка знаходиться на території Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської райдержадміністрації №410 від 25.12.2003року дійсно видавався на ім'я [PERSON].(а.с.15) Таким чином, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України, ст. ст. 368, 370, 372 ЦК України, та те, що представник відповідача повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Щодо питання судових витрат то відповідно до п.9 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд повністю покладає судові витрати на позивача, що ним і зазначено при поданні позову.

Outcome: approved