Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на сімейне життя, втрату почуття кохання один до одного, що призвело до відсутності бажання подальшого спільного проживання. Як зазначає позивач, сім`я фактично розпалася, сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, тому примирення не можливе, шлюб існує формально і його слід розірвати. Позивач та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою судді від 27.11.2020р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Позивач та відповідач у засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій він також просив розглядати справу за його відсутності. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу в повному обсязі та про розгляд справи без її участі. В своїх заявах сторони зазначили про не можливість примирення між ними. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 18.08.2006 року у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №638, згідно повторно виданого 21.02.2020р. Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 21.01.2010 року Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану рОдеського міського управління юстиції, актовий запис №114, батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Причинами розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на сімейне життя, втрата почуття кохання один до одного, у зв`язку з чим сторони не підтримують подружні відносини. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Судом встановлено, що у сторін сім`я розпалася, відповідач погодилася на розірвання шлюбу, про що надала до суду письмову заяву, сторони не бажають зберігати шлюб. Отже, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved