Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнення 1 704 гривень 13 копійок заборгованості з орендної плати за 2011 рік, 3 % річних, інфляційного збільшення заборгованості. В письмовій заяві від 14 квітня 2015 року представник позивача [PERSON] а збільшила позовні вимоги і просила: розірвати договір оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнути з відповідача на користь позивача 2051 гривню 95 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вони в них вказали, що 17 січня 2005 року між сторонами був укладений договір оренди землі, згідно умов якого позивач надав відповідачу у строкове платне користування належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,7172 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01 січня 2009 року між сторонами було укладено додатковий договір до вищевказаного договору оренди землі, за умовами якого було збільшено плату за користування земельною ділянкою з 442 гривень до 1083 гривень 75 копійок за рік. На підставі договору оренди землі від 17 січня 2005 року відповідач користувався належною позивачу земельною ділянкою в період з травня 2007 року по грудень 2013 року, включно. В 2011-2012 роках відповідач не виплачував позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою і лише в листопаді 2013 року товариство виплатило йому 3425 гривень 78 копійок орендної плати за користування нею за 2011-2013 роки. Незважаючи на вимоги позивача товариство (систематично) протягом 2-х платіжних періодів підряд не виплачувало позивачу орендну плату, що є підставою для розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року. З урахуванням умов додаткового договору за 2011-2013 роки товариство повинно було сплатити [PERSON] 4986 гривень 39 копійок, тому сума заборгованості по орендній платі за ці роки становить 1 560 гривень 61 копійку з урахуванням індексів інфляції. З урахуванням даної суми заборгованості станом на листопад 2013 року відповідач повинен був сплатити [PERSON]. 3 % річних, що становить 93 гривні 38 копійок та 397 гривень 96 копійок інфляційного збільшення заборгованості. ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» звернулося до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року, стягнення 18 223 гривень 58 копійок заподіяних збитків та 1443 гривень 38 копійок виплаченої орендної плати за 2013 рік з урахуванням суми переплати. В письмовій заяві від 26 травня 2015 року представник ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» - Талденко О.В. зменшила позовні вимоги в частині стягнення збитків до 13 613 гривень 26 копійок, а в іншій частині позовні вимоги зустрічного позову просила залишити без змін. В обґрунтування зустрічних позовних вимог вони в них вказали, що згідно умов п.2.9 укладеного між сторонами договору оренди землі від 17 січня 2005 року орендодавець зобов*язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватись земельною ділянкою. Незважаючи на це 28 грудня 2012 року [PERSON] передав земельну ділянку, що є предметом укладеного між сторонами договору, в користування третій особі - ТОВ «АВІС - УКРАЇНА». На підставі укладеного між ними договору оренди землі від 12 грудня 2011 року ТОВ «АВІС-УКРАЇНА» фактично використовує земельну ділянку: у 2013 році орендована земельна ділянка була засіяна кукурудзою, а в 2014 році - соєю. Дії [PERSON] щодо передачі земельної ділянки у користування іншій особі є протиправними, оскільки порушують право ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» на користування зазначеною земельною ділянкою. За постановою Сумського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року було визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, укладених між ТОВ «АВІС-УКРАЇНА» та орендодавцями, в тому числі [PERSON] В 2014 році ТОВ «АФ «Косівщинська» планувало засіяти належну [PERSON] земельну ділянку соняшником та отримати 4273 гривні 44 копійки прибутку, а у 2014 році планувало засіяти земельну ділянку пшеницею та отримати 9 339 гривень 82 копійки прибутку. В зв*язку з цим загальна сума упущеної вигоди (збитків) ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» за 2013 -2014 роки становить 13 613 гривень 26 копійок. За 2013 рік товариство сплатило [PERSON] 925 гривень 79 копійок ( з урахуванням утриманого ПДФО) орендної плати за користування земельною ділянкою з урахуванням індексу інфляції, а також частково сплатило в рахунок майбутніх виплат 517 гривень 59 копійок, всього 1443 гривні 38 копійок. Оскільки ТОВ Агрофірма «Косівщинська» не могло користуватись земельною ділянкою сільськогосподарського призначення по незалежним від нього обставинам - через порушення [PERSON] умов договору, то відповідно до закону повинно бути звільнено від орендної плати за 2013-2014 роки. Позивач [PERSON] ні разу в судові засідання не з*явився, хоч про час судового розгляду справи належним чином повідомлений. В письмовій заяві просив провести судовий розгляд справи за його відсутності за наявними у ній матеріалами. Уточнені та збільшені позовні вимоги його представника підтримав і заперечував проти зустрічного позову. Представник позивача - [PERSON] уточнені та збільшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Зустрічний позов ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» не визнала повністю, оскільки в теперішній час межі належної позивачу земельної ділянки не визначені, нею в 2013 -2014 роках могло користуватись ТОВ «Агрофірма «Косівщинська», воно не мало перешкод для користування нею і вона не могла сказати на якому полі і де конкретно вона розташована. Представник відповідача не надав суду відповідних доказів щодо реальної можливості отримання товариством певних сум доходів від користування належною [PERSON] земельною ділянкою протягом 2013-2014 років. Крім того відсутні правові підстави для повернення сплаченої товариством на користь позивача орендної плати за 2013 рік. Належна позивачу земельна ділянка реально не передавалась в оренду ТОВ «АВІС -УКРАЇНА» в 2013 - 2014 роках і раніше по іншій справі [PERSON] помилково пояснив, що дане товариство в той час користувалось його земельною ділянкою. Представник відповідача ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» Талденко О.В. позов [PERSON] не визнала повністю, оскільки за 2-а роки відповідач порушив строки виплати орендної плати за користування земельною ділянкою позивача, що не є систематичною несплатою її. За умовами договору оренди землі та додаткового договору до нього ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» за 2011 - 2-13 роки розрахувалось з позивачем у повному обсязі по орендній платі з урахуванням індексів інфляції, пені та відрахуванням податку з доходів фізичних осіб і фактично переплатило йому в рахунок майбутніх виплат 517 гривень 59 копійок, хоч з січня 2013 року фактично не користувалось його земельною ділянкою. Не могла сказати на якому полі і де розташована належна позивачу земельна ділянка. Зустрічний позов ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» підтримала в повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що [PERSON] в задоволенні позову та ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити за їх необгрунтованістю. 17 січня 2005 року між сторонами був укладений договір оренди землі, згідно умов якого [PERSON] надав відповідачу у строкове платне користування належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2, 7172 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років, який 22 травня 2007 року був зареєстрований у Сумському РВ Сумської РФ ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», що підтверджується його копією ( ар.с.11-12). Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становила 29 466 гривень 74 копійки, орендна плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі становила 442 гривні за рік ( 1, 5% від даної суми). Відповідно до п.11 договору оренди землі - обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 30 числа останнього у звітньому році місяці ( п.12 договору). 01 січня 2009 року між сторонами було укладено додатковий договір до вказаного вище договору оренди землі, який був зареєстрований у Сумському РРВ Сумської РФ ДП «Центр державного земельного кадастру» 11 листопада 2010 року ( ар.с.10). Відповідно до п.1.3 додаткового договору - п.9 договору був викладений у новій редакції , що орендна плата повинна вноситься орендарем у формі натуральної і вона була встановлена у розмірі 1083 гривень 75 копійок за рік, що становить 3% від нормативно-грошової оцінки земельного паю, яка стала становить 36 125 гривень 14 копійок. 26 листопада 2013 року відповідач поштовим переказом виплатив [PERSON] 3 425 гривень 78 копійок орендної плати за користування землею за 2011 - 2013 роки, що підтверджується його копією та оригіналом, який оглядався в судовому засіданні ( ар.с.48). Відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України - підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. З урахуванням індексів інфляції та умов укладених між сторонами договору оренди землі та додаткового договору до нього орендна плата за користування належною позивачу земельною ділянкою становить: за 2011 рік - 1133 гривні 60 копійок (1083, 75грн. *104,6 %); за 2012 рік - 1133 гривні 60 копійок; за 2013 рік - 1139 гривень 27 копійок (1133, 60 грн. *100,5 %). Згідно умов п. 14а договору розмір пені становить: за 2011 рік з 31 грудня 2011 року по 26 листопада 2013 року (1133, 60грн.*697 дн.*0,01 %) = 79 гривень 01 копійку; за 2012 рік з 31 грудня 2012 року по 26 листопада 2013 року (1133,60 грн.*331дн.*0,01 %) = 37 гривень 52 копійки. З урахуванням 15 % ПДФО відповідно до вимог ст. 168 Податкового кодексу України до виплати [PERSON] станом на 26 листопада 2013 року належало: за 2011 рік - (1133,60 грн.+79,01 грн.=1212,61 грн.-181, 89 грн.) = 1030,72 гривень; за 2012 рік - (1133, 60 грн.+37,52 грн.=1171,12 грн.-175, 67 грн.) = 995,45 гривень; за 2013 рік - (1139,27 грн.-170,89 грн.) = 968, 38 грн., а всього 2994 гривні 55 копійок. В розрахунку представника позивачки помилково був врахований індекс інфляції, починаючи з травня 2007 року та 3 % річних, а в розрахунку представника відповідача при нарахуванні розміру орендної плати за 2012-2013 роки помилково була взята не проіндексована сума орендної плати в розмірі 1083,75 гривень, тому суд не приймає до уваги дані розрахунки представників сторін. Стягнення 3 % річних за прострочення строків виплати орендної плати не передбачено умовами договору оренди землі та додаткового договору до нього. Таким чином, орендна плата за користування земельною ділянкою ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» за 2011 та за 2012 роки була виплачена позивачу з порушенням визначених договором строків, однак у повному обсязі з нарахуванням інфляційних сум та пені, за 2013 рік вона була виплачена йому своєчасно і в повному обсязі, порушення визначених договором строків виплати орендної плати за 2011-2012 роки не є систематичною несплатою орендної плати, тому [PERSON] необхідно відмовити в задоволенні позову про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнення 2051 гривні 95 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості за його необґрунтованістю. Сам по собі факт несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою не свідчить про систематичне невиконання відповідачем договірних зобов'язань і не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі. Під час дії укладеного між сторонами договору оренди землі від 17 січня 2005 року - 12 грудня 2011 року [PERSON] уклав договір оренди даної земельної ділянки з ТОВ «АВІС-УКРАЇНА», який був зареєстрований у державному реєстрі 21 грудня 2012 року, що підтверджується його копією. За постановою Сумського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року по справі № 818/2664/14 було визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, укладених між орендодавцем та ТОВ «АВІС-УКРАЇНА» , в тому числі і з орендодавцем [PERSON], яка набрала законної сили ( а.с.75-77). Під час розгляду даної справи ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» надало докази на підтвердження того факту, що саме воно користувалось належною позивачу земельною ділянкою протягом 2013 - 2014 років. Згідно ст.. 22 ЦК України - збитками є доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про оренду землі» - збитками вважаються зокрема доходи, які орендар міг би реально отримати у разі належного виконання орендодавцем умов договору. Таким чином у вигляді упущеної вигоди можуть бути відшкодовані тільки ті доходи, які б могли бути реально отримані. Належна на праві власності [PERSON] земельна ділянка площею 2, 7172 га знаходиться у складі єдиного масиву земель, який був переданий в оренду на підставі договорів оренди, її межові знаки , які встановлювались при виготовленні державного акту на право власності на землю були втрачені в процесі обробітку спірної земельної ділянки в складі єдиного масиву земель, представник відповідача не надала суду відповідних доказів про конкретне місце розташування його земельної ділянки і що товариство планувало в 2013 - 2014 роках засіяли дану земельну ділянку саме соняшником та пшеницею і реально отримали прибуток на вказану в заяві про зменшення позовних вимог суму,- тому фактично неможливо встановити реальний розмір прибутку, який можна було б отримати від обробітку його земельної ділянки за той час. Згідно звіту форми № 4-С2 «Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2013 року» ТОВ АФ «Косівщинська» на орендованих землях крім того вирощувало багаторічні трави ( ар.с.105-106). Представник відповідача не надала суду належних доказів про можливість отримання реальних доходів, а надала лише розраховані за середніми статистичними показниками уявні розрахунки бажаних, але не реальних доходів, які начебто товариство могло б отримати, тому суд не приймає до уваги дані розрахунки. Крім того в судовому засіданні не було встановлено і представник відповідача не надала суду відповідних доказів, що в 2013 - 2014 роках ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» не користувалось та не могло користуватись належною позивачу земельною ділянкою і що саме нею в той час користувалось ТОВ «АВІС-УКРАЇНА» , тому відсутні правові підстави для стягнення з позивача на його користь 1443 гривень 38 копійок виплаченої орендної плати за 2013 рік з урахуванням її переплати. Таким чином в судовому засіданні не було встановлено про порушення прав та завдання збитків ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» по вині позивача, тому йому необхідно відмовити в задоволенні зустрічного позову про розірвання договору оренди землі від 17 січня 2005 року, стягнення 13 613 гривень 26 копійок заподіяних збитків та 1443 гривень 38 копійок виплаченої орендної плати за 2013 рік з урахуванням її переплати за його необгрунтованістю.

Outcome: dismissed