Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) та зобов'язання вчинити певні дії, в якій посилаючись на його порушене право щодо набуття права на земельну частку (пай), як члена КСП ім. Кірова Казанківського району, просив ухвалити судове рішення, яким відновити його в праві на земельну частку (пай) розміром 10,27 умовних кадастрових гектарів на землях реформованого КСП, які на даний час перебувають у віданні Казанківської РДА Миколаївської області, та зобов'язати Казанківську РДА, відділ Держземагенства у Казанківському районі, виконком Михайлівської сільської ради Казанківського району в межах повноважень підготувати документи, винести рішення та видати на його ім'я Сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 10,27 в умовних кадастрових гектарах. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, а його представник за довіреністю [PERSON] пояснив, що згідно до наказу №1 від 19.02.1997 року позивач був прийнятий на роботу та в члени КСП ім. Кірова Казанківського району. Згідно протоколу №1 від 15.01.2000 року загальних зборів вказаного підприємства було затверджено список членів КСП на отримання земельної частки (паю), в якому прізвище позивача значиться за №36, та звернення до виконкому Михайлівської сільської ради Казанківського району про передання 650 га землі із земель резервного фонду в колективну власність КСП ім. Кірова для розпаювання членам КСП, які були пропущені в списках на розпаювання і які були поновлені в членах КСП у відповідності до рішення загальних зборів. Своїм рішенням за №14/3 від 12.07.2000 року Михайлівська сільська рада Казанківського району затвердила наданий КСП список членів підприємства, які помилково були пропущені в списках на розпаювання. Після отримання права на земельну частку (пай) у розмірі 10,27 умовних кадастрових гектарів позивач уклав з ТОВ «Казанківська агрофірма «Агротех» договір про рентні платежі, які отримував від цього товариства по 2010 рік включно. В першій декаді лютого 2011 року посадові особи ТОВ «Агротех» повідомили позивача про припинення згаданого договору, так як в нього відсутні документи, які засвідчують його право на земельну ділянку, що стало приводом до звернення до суду за захистом порушеного права на земельну частку (пай). Вважає, що у відповідності до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» позивач [PERSON], як член КСП ім. Кірова, мав і має право на отримання земельної частки (паю), але це право було порушено, тому просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач - Казанківська РДА, явку свого представника не забезпечив, але надіслав письмові заперечення на позовну заяву [PERSON], в яких просив розглянути позов за відсутності представника та зазначив, що Державний акт на право колективної власності на землю колишньому КСП ім. Кірова було видано 05 грудня 1995 року. Розпорядженням Казанківської РДА за №444-р від 10.12.1996 року було затверджено розрахунки вартості і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) членів КСП ім. Кірова. Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Кірова видача та реєстрація сертифікатів здійснювалася 6 березня 1997 року, тобто після прийняття [PERSON] до членів вказаного КСП. На теперішній час паювання земель по колективним сільськогосподарським підприємствам завершено, тому не має потреби у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) громадянам, за якими в судовому порядку визнається таке право, так як одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Представник відповідача - відділу Держземагенства у Казанківському районі, за дорученням Пихтіна О.І. позовні вимоги [PERSON] визнала частково, вважає, що позивач має право на земельну частку (пай), проте сертифікат, який посвідчує це право, на сьогоднішній день йому видати неможливо. Представник відповідача - Михайлівської сільської ради Казанківського району - сільський голова Кібенко В.В. заявлений позов не визнала і пояснила, що на момент паювання земель КСП ім. Кірова Казанківського району та отримання ним Державного акту на право колективної власності на землю, що мало місце в грудні 1995 року, позивач [PERSON] не був членом цього підприємства, оскільки був прийнятий в його члени в 1997 році, тому не набув право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП ім. Кірова, просила відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю, зокрема постійні працівники - члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Згідно трудової книжки АС№158691, заповненої СГВК ім. Кірова 08 серпня 2000 року на ім'я [PERSON], [INFO], останній був прийнятий на роботу та в члени КСП ім. Кірова Казанківського району на посаду електрика 19.02.1997 року (Пр. №1 від 19.02.1997 року) і був звільнений у зв'язку з переведенням 31.03.2000 року (Пр. №1 від 04.03.2000 року). Зафіксовані в цій трудовій книжці дані щодо дати прийняття [PERSON] в члени КСП ім. Кірова співпадають з даними, які містяться в протоколі №1 загальних зборів уповноважених членів КСП ім. Кірова від 19 лютого 1997 року. При дослідженні Державного акту на право колективної власності на землю серії МК №003 встановлено, що вказаний акт 05 грудня 1995 року був виданий колективному сільськогосподарському підприємству ім. Кірова Казанківського району Миколаївської області, якому передано у колективну власність 7373,9 гектарів землі для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Михайлівської сільської ради від 07 червня 1995 року №6/2. До цього акту додано список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства. Таким чином, на момент паювання земель КАСП (колгосп) ім. Кірова Казанківського району та отримання ним Державного акту на право колективної власності на землю, позивач [PERSON] не працював в цьому підприємстві і не був його членом, внаслідок чого його прізвище не могло фігурувати у списку осіб власників земельних часток (паїв), долученого до Державного акту на право колективної власності на землю, тому виходячи зі змісту ст. ст.22, 23 ЗК України (в редакції Закону 1990 року) та указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 позивач [PERSON], який був прийнятий в члени КСП лише в 1997 році, не набув право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП ім. Кірова. Доводи представника позивача щодо набуття членом КСП ім. Кірова [PERSON] права на земельну частку (пай) з посиланням на протокол №1 від 15.01.2000 року загальних зборів вказаного підприємства та на рішення Михайлівської сільської ради Казанківського району за №14/3 від 12.07.2000 року суд вважає безпідставними. На загальних зборах членів КСП ім. Кірова Казанківського району, що відбувалися 18.02.1999 року, при розгляді заяв членів КСП, у тому числі і заяву [PERSON], було прийнято рішення про включення в списки на паювання землі тих членів КСП, котрі відпрацювали в даному господарстві не менше п'яти років. 15.01.2000 року на загальних зборах КСП ім. Кірова Казанківського району при розгляді питання щодо затвердження списку членів КСП на отримання земельного паю було прийнято рішення про затвердження рішення комісії по реорганізації про виділення земельного паю, враховуючи трудову участь за останні п'ять років (1995-1999), а головне - був членом КСП на момент першого етапу розпаювання - 1995. При цьому, незважаючи на те, що [PERSON] став членом КСП лише в 1997 році та відпрацював в цьому підприємстві всього три роки (менше п'яти років) і станом на 1995 рік (перший етап розпаювання) не був членом КСП, було прийнято рішення про виділення йому, як і іншим членам підприємства, земельної частки (паю). Також було вирішено просити виконком Михайлівської сільської ради розглянути питання про передачу 650 га землі із земель резервного фонду в колективну власність КСП ім. Кірова для розпаювання членам КСП, які були пропущені в списках на розпаювання і які були прийняті в члени КСП, згідно рішення загальних зборів. Рішенням Михайлівської сільської ради №14/3 від 12.07.2000 року було вирішено передати 650 га землі із земель резервного фонду сільської ради в колективну власність КСП ім. Кірова для розпаювання членам КСП, які були помилково пропущені в списку на розпаювання. Таким чином, на момент паювання землі та отримання КСП ім. Кірова Державного акту на право колективної власності на землю, що мало місце 05 грудня 1995 року, позивач [PERSON] не входив до складу КСП і відповідно не був внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), який долучається до Державного акту на право колективної власності на землю, внаслідок чого його не можна вважати таким, що помилково був пропущений в списку на розпаювання, тому він не підпадає під дію рішення Михайлівської сільської ради №14/3 від 12.07.2000 року, оскільки 650 га землі, були передані в колективну власність КСП ім. Кірова для розпаювання членам КСП, які були помилково пропущені в списку на розпаювання. Викладене вище вказує на необґрунтованість заявлених вимог позивача [PERSON], тому суд відмовляє в їх задоволенні. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору належить віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed