Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до [PERSON] сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на земельний пай. Позовні вимоги мотивував тим, що у порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 13.11.1998р. та батька [PERSON], який помер 01.05.1995р. залишилась не успадкована, належна їм на праві власності, земельна ділянка площею 1,87 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території [PERSON] сільської ради. Оскільки батьки померли випадково, то не встигли одержати державні акти на право приватної власності на землю. Після смерті батьків він фактично прийняв спадщину на все майно, так як користується даною земельною ділянкою. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку не може оформити спадщину на неї. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,87 га, що на території [PERSON] сільської ради. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради та відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, а саме: державний акт на право приватної власності на землю ІV-ІФ № 010748 від 01.03.2001р.; сертифікат на право власності на земельну ділянку серії ІВ-XII № 032090, виданий на [PERSON]; свідоцтво про смерть [PERSON] 13.11.1998р. серії І-НМ № 014468; довідку [PERSON] сільської ради від 22.05.2017р.; заповіт, посвідчений секретарем Прутівської сільської ради 06.12.1994р. на все належне [PERSON] майно, на користь позивача; довідку Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 13.07.2017р.; постанову Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 13.07.2017р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії,- вважає, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні, на підставі вищевказаних доказів встановлено, що [PERSON] передано у приватну власність земельну частку (пай) площею 1,87 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення сільської ради від 08.11.2000р.. З дня її смерті, 13.11.1998р., спадкоємцем вищевказаного земельної частки (паю) за заповітом є позивач, який вступив в управління спадковим майном та веде догляд за ним. Зважаючи на те, що державий акт на право приватної власності на землю виданий на [PERSON] вже після її смерті, тобто 13.11.1998р., а тому вона набула права власності тільки на земельну частку (пай) площею 1,87 га, а не на вказану спірну земельну ділянку. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення, а тому за позивачем слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території [PERSON] сільської ради, в межах земельної ділянки площею1,87 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ІФ № 010748 від 01.03.2001р., виданого на [PERSON]. В решті позову слід відмовити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 1218, 1268, ЦК України,

Outcome: partial