Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з даним позовом. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який розірвали [INFO] . За час спільного подружнього життя у них народився син: [PERSON] , [INFO] , який на даний час досяг повноліття і проживає разом з нею. Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати повнолітнього сина, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. На даний час їхній син навчається в Університеті «Львівська політехніка» на факультеті «Комп`ютерні науки», на платній формі навчання. Усупереч вимогам закону, відповідач який проживає окремо від неї та повнолітнього сина, матеріально їм не допомагає, іншої участі у вихованні сина не приймає та не виконує жоден із тих обов`язків, які покладені на нього законом як на батька дітей. За таких умов, враховуючи досягнення сином повноліття та його навчання, вона не має можливості належним чином самостійно, без участі батька утримувати їхнього сина. Тому змушена сама утримувати та виховувати їхнього повнолітнього сина, отримуючи незначну заробітну плату, чого звичайно недостатньо для належного та необхідного забезпечення та утримання дитини так і її особистого проживання. Наскільки їй відомо, відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності, зареєстрованого суб`єкта господарювання, що не дає можливості визначити розмір частки від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити,і є тими істотними обставинами, які надають підстави суду, згідно ч. 1 ст. 184 СК України, визначити аліменти на утримання повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. А тому просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] , в користь [PERSON] , аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., щомісячно, починаючи з 15.11.2019 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просить його задовольнити, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] , (актовий запис № 158), виданого 09.11.2000 року відділом РАГС Трускавецької міської ради Львівської області на ім`я [PERSON] , [INFO] , відомо, що його батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Довідкою № 199 від 27 серпня 2019 року встановлено, що [PERSON] є студентом 1- го курсу денного відділення Національного університету «Львівська політехніка». Закінчує навчання 30 червня 2022 року. Згідно договору №509-3 від 02.08.2019 року про надання освітніх послуг, замовником якого є [PERSON] , відомо, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 60900 грн. Із квитанції до прибуткового касового ордера № 53244 від 02.08.2019 року відомо, що позивачкою були понесені витрати за навчання в розмірі 9250 грн. Вказане свідчить про те, що дитина сторін, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, потребу сина в матеріальній допомозі, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, які мають значення для справи. Додатково суд зазначає, що ч. 1 ст. 199 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей, які продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 15.11.2019 року і до досягнення дочкою двадцяти трьох років, або припинення навчання. На підставі викладеного,

Outcome: approved