Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», третя особа Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український міжнародний банк» про стягнення страхового відшкодування, у якій зазначає, що 10.02.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір страхування № 720586204.14 автомобіля позивача марки Citroen C-Elysee, д/н [NUMBER]. 21.05.2014 року на вул.. Новгородські в м. Харкові в районі буд. №4 сталося дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля позивача, внаслідок чого вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження. У звязку з даною подією позивач терміново зателефонував на гарячу лінію відповідача та повідомив про даний випадок, після деякий час на місце ДТП прибув представник відповідача, який зафіксував дану пригоду. 22.05.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування для відповідного здійснення ремонту автомобіля. Відповідно до ремонтної калькуляції від 28.05.2014 року, яку було проведено на замовлення відповідача у сервісному центрі «Автоцентр Citroen», вартість відновленого ремонту автомобіля [NUMBER], внаслідок отриманих пошкоджень при даному ДТП становить 33671,01 грн. Таким чином, позивачем були проведені всі дії як того вимагає п. 7.1 договору страхування. Однак, відповідач, в порушення умов договору страхування, своїм листом № 2,683 від 26.06.2014 року відмовив позивачу у виплаті суми страхового відшкодування у звязку з тим, що він повідомив неправдиві відомості про предмет страхування, а саме на момент ДТП, на автомобілі [NUMBER] були встановленні розпізнавальні знаки служби таксі «905». Але, з даною відмовою відповідача позивач не погоджується, вважає її необґрунтованою, оскільки така відмова договором не передбачена, крім того, позивач не здійснював перевезення пасажирів, використовуючи свій автомобіль в якості «Таксі», що підтверджується пояснення учасників ДТП, протоколом ДТП. До теперішнього часу відповідач не відшкодував виплати позивачу. У звязку з наведеним, позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та надав пояснення відповідно до викладених у позові. Також надав пояснення щодо обставин, викладених представником відповідача у заяві про перегляд раніше винесеного заочного рішення. Зокрема, про те, що є він належним позивачем у справі, оскільки незважаючи на те, що банк дійсно є вигодонабувачем, грошові кошти за ремонт автомобілю були сплачені ним особисто у повному обсязі, на підставі чого був проведений ремонт автомобілю. Банк фактично отримав грошові кошти за ремонт автомобілю, шляхом ремонту самого автомобілю, який знаходиться у заставі банку. Актами огляду після ремонту пошкоджень автомобілю не встановлено. Жодного доказу щодо використання автомобілю в якості таксі відповідач не надав. Також грошові кошти за ремонт автомобілю були сплачені з урахуванням ПДВ. Представник відповідача, третьої особи в судове засідання не зявилися, про день та час судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином. Причини повторної неявки представника відповідача в судове засідання суд не визнає поважними, оскільки відповідач є юридичною особою, і повторна неможливість відрядження для участі в судовому засіданні представника не є у даному випадку підставою для відкладення розгляду справи. Суд, відповідно до ст.. 224-226 ЦПК України, за згодою позивача ухвалює у справі повторне заочне рішення. Третя особа Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» в судове засідання не зявилася. Про день та час судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2014 року, [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.05.2014 року по вул. Новгородській в районі будинку №4 у м. Харкові. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Відповідно до ремонтної калькуляції від 28.05.2014 року, яку було проведено на замовлення відповідача у сервісному центрі «Автоцентр Citroen», вартість відновленого ремонту автомобіля [NUMBER], внаслідок отриманих пошкоджень при даному ДТП становить 33671,01 грн. Таким чином, позивачем були проведені всі дії як того вимагає п. 7.1 договору страхування. Однак, відповідач, в порушення умов договору страхування, своїм листом № 2,683 від 26.06.2014 року відмовив позивачу у виплаті суми страхового відшкодування у звязку з тим, що він повідомив неправдиві відомості про предмет страхування, а саме на момент ДТП, на автомобілі [NUMBER] були встановленні розпізнавальні знаки служби таксі «905». Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про страхування», страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України. Страхувальники можуть укладати із страховиками договори про страхування третіх осіб (застрахованих осіб) лише за їх згодою, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Застраховані особи можуть набувати прав і обов'язків страхувальника згідно з договором страхування. Страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про страхування», одним з видів обов'язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Автомобіль Citroen C-Elysee, д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], застрахований ним у Приватному акціонерному товаристві «Акціонерній страховій компанії «Інго Україна» (договір страхування № 720586204.14). [PERSON] своєчасно повідомив Відповідача про настання вищевказаного страхового випадку (ДТП) та подано відповідну заяву. «22» травня 2014 року позивачем до Приватного акціонерного товариства «Акціонерної страхової компанії «Інго Україна» була подана заява про виплату страхового відшкодування згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач виплати страхового відшкодування не здійснив, що ним не заперечується. Щодо фактичних заперечень на позовні вимоги, викладені представником відповідача у заяві про скасування заочного рішення, суд зазначає, що використання позивачем застрахованого транспортного засобу в якості таксі не доведено належними та допустимими доказами, зокрема, матеріали справи містять дві різні фотографії щодо зовнішнього вигляду транспортного засобу після ДТП. На ксерокопії фотокартки, наданої представником відповідача, мається зображення автомобілю, але будь-яких ідентифікаційних ознак належності зазначеного автотранспортного засобу саме позивачу не надано. З наданих копій матеріалів про адміністративне правопорушення та відповідної постанови суду не вбачається, що автомобіль використовувався в якості таксі. З листа ТОВ «АВТО ГРАФ М» від 20.04.15 року вбачається, що грошові кошти в розмірі 33671, 01 грн. з урахуванням ПДВ за ремонт автомобілю були сплачені у повному обсязі. З відповіді ПАО «ПУМБ» вбачається, що банк не заперечує проти виплати страхового відшкодування [PERSON] за договором страхування № 720586204.14 від 10.02.14 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач є належним. На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достатність доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved