Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [INFO] помер його рідний брат - [PERSON], і до складу спадкової маси увійшов житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] У зв'язку із відсутністю відомостей про реєстрацію вказаного будинку у Державному реєстрі прав, позивач не взмозі оформити право на спадщину у позасудовому порядку. В судове засідання, позивач не з'явився, відповідно до поданої через канцелярію суду заяви, просив позов задовольнити з підстав зазначених у ньому та розглянути справу за його відсутності за наявними у ній матеріалами. Представник відповідача виконавчого комітету Свободянської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без їх участі та не заперечує проти позовних вимог [PERSON]. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційна служба Берегівського районного управління юстиції, в судове засідання не з'явився, відповідно до поданої до суду заяви, просить розглянути справу за їх відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 1 ст.61 ЦПК України установлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України). Відповідно до норм процесуального закону, за відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб та відповідає матеріалам справи, з таких підстав. Матеріалами справи підтверджується, що [INFO], помер рідний брат позивача - [PERSON]. Як вбачається із довідки виданої органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини - інші спадкоємці, окрім позивача - відсутні. До складу спадщини входить житловий будинок, що є предметом цього судового спору, на підставі відомостей внесених до по господарської книги Свободянської сільської ради, вказаний будинок за життя належав спадкодавцю. Технічним паспортом на спадковий житловий будинок, виготовленим бюро технічної інвентаризації підтверджується, що будинок самочинно побудований не був та на підставі п.3.1. «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж» затвердженого Наказом Мінрегіонбуду за №95 від 13.03.2013р. (реєстрація в Мін'юсті за №612/23144), відповідає державним будівельним нормам та правилам. Згідно із ст.ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України, спадкоємством є перехід прав та обов'язків від особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що залишились за спадкодавцем та не припинились внаслідок його смерті, спадщина відкривається в день смерті спадкодавця або оголошення її померлою. В ст.ст.1217, 1258 ЦК України, передбачено, що спадкування відбувається за заповітом чи за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Позивач - рідний брат спадкодавця, на підставі ст.1262 ЦК України, є спадкоємцем другої черги, і за відсутності інших спадкоємців, в тому числі і тих які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, має право на отримання свідоцтва про право на спадщину. Листом приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю реєстрації спадкового будинку у Державному реєстрі прав. Відсутність умов для оформлення спадщини у загальному порядку, відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування», є підставою для вирішення питання про спадщину в судовому порядку. Згідно із ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Визнання права є одним із прийнятних та передбачених законом способів захисту права судом - ст.ст.15,16 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, підтвердженими належними і допустимими доказами, спадковий будинок дійсно за життя належав спадкодавцю і на даний час входить до складу спадщини, а позивач є єдиним спадкоємцем, що потребує відповідного оформлення. Зважаючи на вищевикладене та

Outcome: approved