Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Миргородської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в колишньому КСП ім. Ульянова Миргородського району площею 3,75 га. У позові посилається на те, що він працював в КСП ім. Ульянова та ним було отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Оригінал даного сертифікату ним втрачений, що позбавляє його можливості скористатися своїм правом на отримання на підставі даного сертифікату земельну ділянку. Просить суд визнати його право на земельну частку пай розміром 3,75 га. без виділення земельної ділянки в натурі на місцевості, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Ульянова на території Остапівської сільської ради Миргородського району, що було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданим та зареєстрованим 22.12.1999 року Миргородської районною державною адміністрацією. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи. Представник позивача [PERSON] -[PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити як законний та обґрунтований. Представник відповідача -Миргородської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи. Представник третьої особи Остапівської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з'явився, з установи на адресу суду надійшов лист з якого вбачається, що сільська рада не має заперечень проти задоволення позову, а справу просить розглянути у відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З повідомлення Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області вбачається, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Миргородською райдержадміністрацією по КСП ім.. Ульянова, громадянину [PERSON] видано сертифікат на земельну частку (пай) серія [NUMBER], зареєстрований 22.12.1999 року за №718 (а.с.6). З довідки Остапівської сільської ради Миргородського району вбачається, що [PERSON] був включений до списку власників земельних сертифікатів на території Остапівської сільської ради Миргородського району за №77. Його земельна частка (пай) згідно проекту землеустрою знаходиться під №72, площа 3,75 га. на території Остапівської сільської ради Миргородського району (а.с 25). Згідно ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує майнове право позивача [PERSON] на земельну частку (пай) позбавляє його можливості отримати земельну ділянку, що призводить до порушення його майнового права. Зважаючи на вище викладене, позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки іншим правовим шляхом захистити його право не можливо.

Outcome: approved