Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . В квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] , який не є членом його родини чи близьким родичем, останній є чоловіком попередньої власності квартири, з серпня 2019 року в квартирі не проживає. Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає йому розпоряджатись та користуватись нею на власний розсуд, тягне за собою збільшення оплати за комунальні послуги, позбавляє можливості оформити субсидію. На підставі викладеного, просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 09.12.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Пигідою С.І., позивачу на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки ОСББ «Ювілейна, 53» від 14.06.2021р., відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту, складеного 14.06.2021року ОСББ «Ювілейна, 53» за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] , проте не проживає у квартирі з серпня 2019 року. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою (будинком) на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Отже, відповідач [PERSON] не є членом родини позивача, з серпня 2019 року у квартирі не проживає, його особисті речі в ній відсутні, у зв`язку із чим суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . З огляду на це, позовні вимоги в є обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved