Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з вказаним позовом до суду в обгрунтування якого зазначив, що 20.10.2015 року уклав з відповідачем усну угоду купівлі-продажу автомобіля ГАЗ-2752, державний номер [NUMBER]. Вказаним автомобілем відповідач розпоряджався відповідно до доручення від 15.12.2005 року , даного йому власником даного автомобіля [PERSON]. В зв'язку з тим, що [PERSON] відмовився приїхати до нотаріуса, вони з відповідачем уклали усний договір купівлі-продажу, оформивши його розпискою, яку написав [PERSON] , та передав технічний паспорт на автомобіль та сам автомобіль, а він заплатив йому 32 тисячі гривень. Відповідач запевнив, що автомобіль нічим не обтяжений і в зручний для нього час може зняти автомобіль з реєстраційного обліку в МРЕВ. Проте 15.11.2015 року він, керуючи вищевказаним автомобілем, на 161 км. автодороги Київ-Ковель був зупинений працівниками Коростенської роти ДПС, так як його автомобіль знаходиться в розшуку, автомобіль був затриманий відповідно до постанови ВДВС Баранівського районного управління юстиції від 31.05.2013 року. Коли він звернувся до відповідача з питанням повернення йому його коштів за автомобіль, відповідач залишив його претензії без задоволення. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь кошти в сумі 32 тисячі гривень як відшкодування збитків за вилучений за рішенням суду автомобіль ГАЗ-2752, номерний знак [NUMBER]. До судового засідання позивачем були уточнені позовні вимоги, згідно яких останній просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку кошти як відшкодування збитків в сумі 32 (тридцять дві тисячі) гривень за вилучений за рішенням суду товар, а саме автомобіль [NUMBER]. В судове засідання позивач не явився, в уточненій позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідач [PERSON], не явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що єдиним належним відповідачем у даній справі є [PERSON] як власник вилученого автомобіля. Відділ ДВС Баранівського районного управління юстиції, свого представника в судове засідання не направив. Будучи належним чином повідомлений про що свідчить підпис у розносній книзі суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, відповідно до п.4 ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлений належно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно довіреності від 15.12.2005 року співвідповідач [PERSON] уповноважив відповідача [PERSON] правом керувати та розпоряджатися (продавати, обмінювати, заставити, тощт) автомобілем марки ГАЗ 2752, державний номер [NUMBER] , 1999 року випуску (а.с.8).На даний час дана довіреність не скасована, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру довіреностей (а.с.60). Зазначений автомобіль на момент видачі довіреності належав відповідачу [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7). Співвідповідач [PERSON], згідно розписки, копія якої містиься в матеріалах справи, продав належний йому автомобіль відповідачу [PERSON] за 24 ( двадцять чотири тисячі) гривень 15.12.2005 року (а.с.31). Відповідач [PERSON] в свою чергу, згідно розписки продав належний йому автомобіль ГАЗ 2752 згідно довіреності, виданої 15.12.2005 року, для позивача [PERSON] за 32 (тридцять дві тисячі) гривень (а.с.6). Відповідно до вимоги пункту 3 частини першої ст.208 ЦК України щодо необхідності вчинення правочинів між фізичними особами у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, постанову Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, папівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», яка також передбачає письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів та спеціальний порядок перереєстрації автомобіля. А відповідно до пункту 4 зазначеної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Даний порядок встановлений Положенням позивачем не дотримано, оскільки згідно повідомлення начальника Новоград-Волинського ЦНППзВАЗ УДАІ УМВС України в Житомирській області, станом на 01.04.2014 року за співвідповідачем [PERSON] .зареєстрований транспортний засіб - автомобіль марки ГАЗ-2752, державний номер [NUMBER], 1999 року випуску (а.с.42). Статтями 237, 244, 245 ЦК України визначено, що довіреність є письмовим документом, який видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана або має тимчасове право вчиняти правочини від імені другої сторони, яку вона представляє. Виходячи з наведених норм, правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем [PERSON], між відповідачем та співвідповідачем [PERSON] не можна вважати договором купівлі-продажу автомобіля, оскільки своєю довіреністю співвідповідач [PERSON]. уповноважив відповідача тільки на тимчасове розпорядження автомобілем, яке здійснюється від його імені та в його інтересах. Судом встановлено, що згідно постанови відділу ДВС Баранівського райуправління юстиції від 19.09.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна- автомобіль марки ГАЗ-2752, державний номер [NUMBER], 1999 року випуску, який належить [PERSON], арештований та оголошено заборону на його відчуження, на підставі виконавчого листа про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору на загальну суму 25431 грн.53 коп. (а.с.40,42). Отже, вимога позивача про стягнення грошових коштів в солідарному порядку з [PERSON] як відшкодування збитків за вилучений автомобіль на підставі ст.661 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] не є власником автомобіля, а лише діяв в інтересах [PERSON], який видав йому довіреність на право керувати і розпоряджатися автомобілем АЗ-2752, тому не може бути продавцем. Щодо вимоги про стягнення в солідарному порядку коштів з співвідповідача [PERSON], в цій частині позов підлягає чстковому задоволенню, оскільки згідно виданої розписки, [PERSON] продав автомобіль ГАЗ-2752, від імені власника, яким розпоряджався на підставі виданої власником довіреності, що підтверджується копією розписки від 20.10.2015 року та копією довіреності від 15 грудня 2005 року (а.с.6) і тому лише власник несе відповідальність за майно яке йому належить і яке він відчужує. На підставі викладеного,

Outcome: partial