Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яка як спадкоємець свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла спадщину, проте не встигла оформити свої спадкові права. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється єдиним спадкоємцем після своїх батьків. Проте не може оформити свої спадкові права на заявлене майно, оскільки батько придбав дане домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконавчим комітетом Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 28 серпня 1993 року за р. №103, проте не зареєстрував своє права власності. З даної причини йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Сторона позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, просила задовольнити позов за обставин на його обґрунтування. Представник відповідача подала аналогічного змісту заяву. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] помер [INFO] в с. Круча Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Факт перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27 серпня 1976 року міськ ЗАГС м. Юрмала Латвія. Згідно матеріалів спадкової справи №111/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем являється його дружина [PERSON] , яка частково оформила спадкові права. За змістом довідки виконавчого комітету Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за № 415 від 29 червня 2020 року домоволодіння по [ADDRESS] належало [PERSON] , померлому [INFO] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 28 серпня 1993 року виконавчим комітетом Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за р.№ 103, придбав [PERSON] . У відповідності до довідки Старокостянтинівського бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації від 12 квітня 2018 року за № 397 право власності на вищевказану нерухомість за [PERSON] не зареєстровано. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на заявлене домоволодіння [PERSON] , приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області листом від 28 травня 2020 року за № 85/01-16 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своє смерті. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12 серпня 2020 року виконавчим комітетом Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. [PERSON] заповіла все своє майно та права синові [PERSON] , про що склала заповіт, посвідчений 05 лютого 2018 року секретарем Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Кравчук О.С. за р. № 9. У відповідності інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданого [PERSON] , приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області, за № 61359738 від 19 серпня 2020 року даний заповіт є чинним. Зі змісту матеріалів спадкової справи № 91/2020, заведеної [PERSON] , приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області, 19 серпня 2020 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , єдиним її спадкоємцем являється [PERSON] , який вже частково оформив свої спадкові права. Відповідно до роз`ясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Частиною 3 наведеної статті передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 4 цієї статті також встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на вищевказану нерухомість відповідно до закону. Приймаючи до уваги те, що позивач є єдиним спадкоємцем та прийняв спадщину, відсутній спадковий спір, однак він не може оформити право власності на вказане спадкове майно у зв`язку з відсутністю зареєстрованого права власності на нього за спадкодавцем, а також не може в адміністративному порядку звернутися задля оформлення права власності, так як власник помер, тому права підлягають захисту, а вищевказані обставини не можуть бути підставою для відмови у захисті права позивача. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved