Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що з 11 травня 2007 року перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований виконкомом Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району, Волинської області, актовий запис № 04. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, вони проживають окремо одне від одного, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, та інтересам їх неповнолітніх дітей, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить його задовольнити, в своїх поясненнях зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що наданий судом строк для можливого примирення з позивачем бажаних результатів не приніс, вони не примирилися, однак шлюб з позивачем розривати не бажає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.05.2007 року виконкомом Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району, Волинської області, актовий запис № 04. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного подружнього життя у них ародилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьками яких являються сторони по справі, що стверджується копіями свідоцтва про народження дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, наданий судом термін для можливого примирення результатів не дав, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved