Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Покутинецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, у якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Покутинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, площею 0,77 га на підставі державного акта серії [NUMBER] від 26.04.2007 року зареєстрованого за № 010774800456. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в с. Покутинці. Після смерті матері залишилось спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,77 га, яка знаходиться на території Покутинецької сільської ради. Позивач є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] та рішенням Віньковецького районного суду від 19.10.2016 року йому визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане майно. Тому, з метою реалізації своїх спадкових прав, [PERSON] змушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивача подав до суду заяву, якою просив позовні вимоги задовольнити, справу слухати без участі сторони позивачів. Відповідачем було надіслано до суду заяву, в якій він просить розглянути справу без представника Покутинецької сільської ради, позовні вимоги визнає. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів. Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], яка померла [INFO] року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22.12.2011 року, актовий запис № 15), являлася власником земельної ділянки площею 0,77 га, яка знаходиться на території Покутинецької сільської ради. Ділянка, згідно повідомлення відділу Дергеокадастру № Н-682/0639/19-16 від 19.10.2016 року належала їй на підставі Державного акта серії [NUMBER] за № 010774800456 від 26.04.2007 року. Після смерті спадкодавця на вказане майно відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем майна за законом першої черги після померлої [PERSON] та рішенням Віньковецького районного суду від 19.10.2016 року йому визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, проте він не має змоги зареєструвати право власності на належну спадкодавцю земельну ділянку в зв'язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів на цю ділянку, що є перешкодою для реалізації ним права власності на спадкове майно. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори № 1028/02-31 від 18.11.2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ втрачено, що є перешкодою для реалізації ним права на спадкове майно. Втрата оригіналів цих документів підтверджується оголошенням у газеті «Сільські новини» за 05.08.2016 року № 32. Позивач не може в позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На підставі викладеного, позивач довів підстави та предмет позову, тому за ним слід визнати право на земельну ділянку, розташовану на території Покутинецької сільської ради. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Outcome: approved