Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свемон-Маркет», Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про визнання договорів недійсними. В обґрунтування вимог посилається на те, що 04.09.2014 року з отриманої ухвали суду про відкриття позовного провадження у справі за позовною заявою ПАТ «Банк «Київська Русь» до [PERSON], ТзОВ «СВЕМОН-МАРКЕТ» про стягнення заборгованості йому стало відомо, що 27.12.2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ним було укладено договір поруки № 115829-44.3, за яким він зобов'язався солідарно та в повному обсязі відповідати перед кредитором (ПАТ «Банк «Київська Русь») за виконання взятих на себе ТзОВ «СВЕМОН-МАРКЕТ» зобов'язань за кредитним договором. Вказаний договір підписаний невідомою йому особою від його імені, а тому просить суд визнати вказаний договір поруки недійсним та стягнути із відповідачів на його користь судові витрати. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив суд позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Банк «Київська Русь» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, оскільки договір поруки укладався саме із позивачем, який власноручно поставив підпис у примірниках договору, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та [PERSON] було укладено договір поруки № 115829-44.3, відповідно до умов якого останній поручився солідарно та в повному обсязі відповідати за кредитними зобов'язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕМОН-МАРКЕТ» (а.с. 4-5). Як передбачено ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В судовому засіданні представник позивача заперечував проти справжності підпису [PERSON] у даному договорі, посилаючись на висновок експертизи, та просив визнати правочин недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 968 від 06.03.2015 року, підписи Договору поруки № 115829-44.3 від 27.12.2013 року розміщені: в графі «Поручитель» 1-го, 2-го, 3-го, 4- го аркушів, в графі «Поручитель_____[PERSON]» та Директор____[PERSON]» 4-го аркуша - ймовірно виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с. 75-79) Отже, в судовому засіданні було встановлено факт, що підпис в оспорюваному договорі в графі «Поручитель» ймовірно виконаний не [PERSON] Висновок судово-почеркознавчої експертизи у суду не викликає сумнівів в його достовірності, та не спростований будь-якими іншими доказами. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що підпис в договорі № 115829-44.3 від 27.12.2013 року виконаний не [PERSON], про що свідчить відсутність його волевиявлення на укладення даного договору та невідповідність вимогам ст. 203 ЦК України. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає достатніми підстави для задоволення позову. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому із відповідачів слід солідарно стягнути на користь позивача судові витрати у справі - судовий збір та оплату вартості експертизи.

Outcome: approved