Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із даним позовом до ПАТ «Укртрансгаз» та просив скасувати наказ №506-к від 17.11.2014р. про його звільнення із посади начальника сектору охорони об*єктів у зв*язку зі скороченням чисельності штату працівників за пунктом 1 частини 1 ст.40 КЗпП України і поновити його на вказаній посаді, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу і 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої порушенням його трудових прав, обгрунтовуючи позов тим, що 04.04.2011р. був прийнятий на роботу на посаду заступника начальника сектору охорони об*єктів при апараті ДК «Укртрансгаз», а 06.11.2013р. він був переведений на посаду начальника сектору охорони об*єктів ПАТ «Укртрансгаз». 17.09.2014р. його було попереджено відповідачем про зміну істотних умов праці та звільнення за скороченням чисельності штату працівників на підставі пункту 1 частини 1 ст.40 КЗпП України з 18.11.2014р. Від запропонованих вільних вакансій з метою переведення на іншу роботу він відмовився, оскільки відповідачем пропонувалися низькооплачувані посади та нижчого рівня кваліфікації. 17.11.2014р. він був звільнений із займаної посади на підставі пункту 1 частини 1 ст.40 КЗпП України. Однак, вважає, що фактичного реформування ПАТ «Укртрансгаз» і зменшення чисельності штату працівників насправді не відбулося, оскільки новостворений замість Управління безпеки та сектору охорони об*єктів Департамент безпеки отримав усі функції ліквідованого управління безпеки та сектору охорони об*єктів, при цьому чисельність працівників нового підрозділу (департаменту безпеки) не зменшилась, а навпаки збільшилась. У зв*язку із чим позивач вважає, що фактично скорочення чисельності штату працівників у ПАТ «Укртрансгаз» не відбулося, а тому його звільнення на цій підставі є незаконним. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 2, 5-1, 40, 49-2, 235, 237-1 КЗпП України. В судовому засіданні позивач і його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на порушення трудових прав позивача, при цьому позивач пояснив, що порушення своїх трудових прав вважає саме в тому, що, на його думку, фактично скорочення чисельності штату працівників ПАТ «Укртрансгаз» не відбулося, оскільки на базі ліквідованого Управління безпеки та сектору охорони об*єктів новоутворений підрозділ - Департамент безпеки отримав усі функції ліквідованого підрозділу, до нього частково були переведені працівники ліквідованого Управління безпеки та сектору охорони об*єктів, а йому відповідну роботу в новому Департаменті безпеки не запропонували, а пропонували лише мало оплачувані посади, які не відповідають його рівню кваліфікації та досвіду. Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, а також пояснила про те, що суд, при вирішенні питання поновлення працівника на посаді, звільненого за скороченням чисельності штату працівників, повинен з*ясовувати та перевіряти такі питання як: чи мало місце скорочення чисельності штату працівників, реорганізація або зміни в організації виробництва, чи дотримано підприємством, установою чи організацією усіх прав вивільненого працівника та визначена законом процедура звільнення за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, однак ні суд, ні учасники процесу не мають права надавати оцінку доцільності або недоцільності скороченню чисельності штату працівників, реорганізації або зміни в організації виробництва, оскільки вирішення даних питань відноситься до виключної компетенції власника або уповноваженого ним органу. Вважала, що ПАТ «Укртрансгаз» було дотримано порядку звільнення позивача у зв*язку із скороченням чисельності штату працівників, зокрема, попереджено письмово [PERSON] про наступне вивільнення за два місяці, позивачу неодноразово пропонувалися інші вільні та той час посади для переведення, але він на них не погоджувався, отримана згода профспілкового комітету на звільнення позивача, а також останньому своєчасно видано трудову книжку і виплачено компенсацію за частину невикористаної щорічної відпустки. Утворення керівництвом ПАТ «Укртрансгаз» іншого підрозділу з аналогічними, на думку позивача, функціями, не має значення, оскільки не стосується законності звільнення позивача і є виключним правом власника. Третя особа - президент ПАТ «Укртрансгаз» Прокопів І.Б. в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду пакет документів, що стосуються суті спору та просив розглядати справу за своєї відсутності, про що повідомив суд письмово (а.с. 166 - заява). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу в межах позовних вимог, заслухавши пояснення позивача і його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що ПАТ «Укртрансгаз» діє на підставі Статуту (а.с. 197-214 Том №1 - копія статуту). 04.04.2011р. [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду заступника начальника сектору охорони об*єктів при апараті ДК «Укртрансгаз» (а.с. 169 Том №1 - копія наказу №87-к від 04.04.2011р.), а 06.11.2013р. він був переведений на посаду начальника сектору охорони об*єктів ПАТ «Укртрансгаз» (а.с. 170 Том №1 - копія наказу №470-к від 05.11.2013р.) Сектор охорони об*єктів ПАТ «Укртрансгаз» діяв на підставі Положення (а.с. 234-235 Том №1 - копія). Наказом №415 від 27.11.2013р. ПАТ «Укртрансгаз» були затверджені штатні розписи (а.с. 239-240 Том №1 - копія, а.с. 241-254 Том №1 - копія штатного розпису працівників апарату ПАТ «Укртрансгаз», який діяв з 01.01.2013р., а.с. 1-4 Том №2 копія штатного розпису працівників підрозділів при апараті ПАТ «Укртрансгаз»). Наказом №466 від 26.12.2014р. ПАТ «Укртрансгаз» були затверджені нові штатні розписи (а.с. 5 Том №2 - копія наказу, а.с. 6-12 Том №2 - копія штатного розпису працівників апарату ПАТ «Укртансгаз», що діє з 01.01.2015р., а.с. 13-15 Том №2 - копія штатного розпису працівників підрозділів при апараті ПАТ «Укртрансгаз», що діє з 01.01.2015р.) Міністерство енергетики та вугільної промисловості України 24.03.2014р. направило Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» лист, в якому зазначено про те, що зважаючи на ускладнений фінансовий стан Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» та значний розмір чистого збитку від діяльності Компанії в поточному році, передбаченого проектом фінансового плану Компанії як окремої юридичної особи на 2014р., просить в дводенний термін подати актуалізовану інформацію щодо вжитих і запланованих Компанією заходів з виконання наказу Міненерговугілля від 11.03.2014р. №237 «Про невідкладні заходи стабілізації фінансового стану галузі та запобігання проявам корупції», а також пропозиції до заходів з виконання вимог постанови КМ України №65 від 01.03.2013р. «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» (а.с. 27 Том №1 - копія листа). На виконання вказаного вище листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, заступник голови правленні ПАТ «Нафтогаз» Чупрун В. надіслав керівникам підрозділів лист від 27.03.2014р., в якому запропонував надати власні пропозиції із даного питання в термін до 01.04.2014р. з метою розробки загального Плану заходів (а.с. 39 Том №1 - копія листа), щодо якого ПАТ «Укртрансгаз» були надані пропозиції (а.с. 40-41 Том №1 - копія). Наказами №262 від 14.08.2014р. (а.с. 173 Том №1 - копія наказу), №278 від 28.08.2014р. (а.с. 175 Том №1 - копія наказу), №291 від 03.09.2014р. (а.с. 177 Том №1 - копія наказу) ПАТ «Укртрансгаз» було затверджено штатну чисельність працівників та організаційної структури апарату ПАТ «Укртрансгаз», що підтверджується додатками до вказаних вище наказів про організаційну структуру ПАТ «Укртрансгаз» (а.с. 174, 176, 178 Том №1 - копії). А відповідно наказом №263 від 14.08.2014р. були затверджені нові зміни до штатного розпису (а.с. 31 Том №2 - копія наказу, а.с. 32-35 Том №2 - зміни до штатного розпису працівників апарату ПАТ «Укртрансгаз», що вводяться в дію з 16.08.2014р.) 18.08.2014р. головою правління ПАТ «Укртарнсгаз» було затверджено Положення про департамент безпеки та охорони об*єктів ПАТ «Укртрансгаз» (а.с. 236-238 Том №1 - копія). 15.09.2014р. головою правління ПАТ «Укртрансгаз» на виконання наказу ПАТ «Укртрансгаз» №337 від 19.09.2013р. був підписаний наказ №304 «Про затвердження змін до штатних розписів», згідно якого затверджені зміни до штатних розписів, в тому числі і ПАТ «Укртрансгаз», та зобов*язано директорів філій ПАТ «Укртрансгаз» і начальника управління кадрів вжити заходів щодо приведення чисельності та штату працівників апарату та філій у відповідність до затверджених змін до штатних розписів (а.с. 45-46 Том №1 - копія наказу), до якого додано зміни до штатного розпису працівників апарату ПАТ «Укртрансгаз», що вводиться в дію з 17.09.2014р. і ці зміни стосуються, крім інших посад, начальника сектору охорони об*єктів (а.с. 47-49 Том №1 - копія змін до штатного розпису). У зв*язку із запланованими змінами в організації виробництва та наступною зміною істотних умов праці, 17.09.2014р. [PERSON] був попереджений письмово про можливе звільнення із займаної посади на підставі пункту 1 частини 1 ст.40 КЗпП України з 18.11.2014р. у зв*язку зі скороченням чисельності штату працівників і у разі його відмови від переведення на іншу вакантну посаду, перелік яких був наданий позивачу для ознайомлення і як вбачається з відмітки на зазначеному вище попередженні, [PERSON] від переведення відмовився (а.с. 50 Том №1 - копія попередження, а.с. 51-79 Том №1 - перелік вакантних посад ПАТ «Укртрансгаз» станом на 17.09.2014р.) [PERSON] надавалися перелік вакантних посад в ПАТ «Укртрансгаз» станом на 27.10.2014р. (а.с. 80-104 Том №1 - копія переліку), станом на 29.10.2014р. (а.с. 105-129 Том №1 - копія переліку), станом на 17.11.2014р. (а.с. 130-155 Том №1 - копія переліку), від переведення на які позивач відмовився, про що в справі є повідомлення від 29.10.2014р. (а.с. 156 Том №1 - копія). Крім цього, сам позивач не заперечував тієї обставини, що йому неодноразово надавалися списки вакантних посад для ознайомлення та переведення, однак від них він відмовився, оскільки запропоновані посади його не влаштовували за оплатою праці та низькою кваліфікацією. Листом від 20.10.2014р. голова об*єднаного профкому працівників апарату ПАТ «Укртрансгаз» Гончаров В.В. був повідомлений про заплановане скорочення посад, в тому числі посади начальника сектору охорони об*єків, та у зв*язку із відмовою [PERSON] на переведення на іншу посаду, запропоновано вирішити питання щодо надання згоди на розірвання трудового договору із працівниками, в тому числі й з [PERSON] (а.с. 157-158 Том №1 - копія листа). 24.10.2014р. об*єднаний профком працівників апарату ПАТ «Укртрансгаз» розглянув вказаний вище лист на засіданні та надав згоду на розірвання трудового договору із працівниками, в тому числі й з [PERSON], про що був повідомлений заступник голови правління Павлюк В.С. листом від 27.10.2014р. (а.с. 159-160 Том №1 - копія листа). Наказом №506-к від 17.11.2014р. [PERSON] був звільнений з посади начальника сектору охорони ПАТ «Укртрансгаз» з 18.11.2014р. у зв*язку зі скороченням чисельності штату працівників на підставі пункту 1 частини 1 ст.40 КЗпП України з виплатою компенсації за 5 календарних днів невикористаної щорічної відпустки та виплатою вихідної допомоги відповідно до ст.44 КЗпП України (а.с. 192 Том №1 - довідка), з яким позивач був ознайомлений 18.11.2014р. (а.с. 161 Том №1 - копія наказу). В матеріалах справи є службова записка директора департаменту організації праці Сороченка Д.М. на ім*я директора юридичного департаменту Гайсина Р.Р. від 16.0.2015р. щодо удосконалення структури та оптимізації чисельності працівників та скорочення чисельності працівників ПАТ «Укртрансгаз» (а.с. 185 Том №1 - копія службової записки) та довідка про доходи ПАТ «Укртрансгаз» за 2013р., 2014р. (а.с. 186 Том №1). Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного. Згідно пункту 1 частини 1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Зі змісту цієї норми права вбачається, що така правова підстава звільнення як скорочення чисельності працівників охоплюється процесом зміни в організації виробництва і праці. Відповідно до частини 2 вказаної вище правової норми, звільнення з підстав, зазначених в пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. В пункті 19 постанови Пленуму Верховного суду України №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992р. з наступними змінами і доповненнями роз*яснино про те, що розглядаючи трудові спори, пов*язані зі звільненням за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов*язані з*ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи був він попереджений за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до частин 1, 2 ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках зміни в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Частина 3 цієї ж норми права визначає, що одночасно з попередженням про звільнення у зв*язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Тобто, запропонована для переведення робота має відповідати професії чи спеціальності працівника, а у разі відсутності такої роботи допускається пропозиція нижчої за рівнем кваліфікації посада. Стаття 64 ГК України в частині 3 визначає про те, що підприємства самостійно визначають свою організаційну структуру, встановлюють чисельність працівників і штатний розпис. Тобто, власник на свій розсуд має право формувати штат і структуру підприємства, установи або організації, змінити чисельність працівників певного фаху і кваліфікації та чисельність одних посад зменшити, здійснити звільнення працівників, що не забороняє одночасно прийнявши рішення про прийняття на роботу працівників іншого фаху і кваліфікації, змінити чисельність інших посад. Аналізуючи вказані вище норма матеріального закону і керівні роз*яснення вищестоящих судів, суд приходить до висновку про те, що при вирішенні трудового спору щодо поновлення на роботі працівника, звільненого у зв*язку зі скороченням чисельності штату працівників, суд зобов*язаний перевірити наявність підстав для звільнення та дотримання відповідачем порядку вивільнення працівника за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, зокрема, чи мало місце скорочення чисельності штату або чисельності працівників, однак суд не має права обговорювати питання про те, чи доцільними були зміни в організації виробництва та наступне скорочення штату працівників, а також чи були підстави для утворення інших структурних підрозділів та їх функціональне навантаження, оскільки вирішення вказаних питань відноситься законодавцем до виключної компетенції власника або уповноваженого ним органу. В даному випадку [PERSON] позовні вимоги обґрунтовував тим, що, на його думку, фактичне скорочення чисельності штату працівників ПАТ «Укртрансгаз» не відбулося, оскільки штат працівників відповідача кількісно збільшився. Але, як вбачається зі змісту самої статті 40 ч.1 п.1 КЗпП України, скорочення чисельності штату працівників охоплюється поняттям змін в організації виробництва і праці, що в свою чергу може містити скорочення одних підрозділів підприємства, установи, організації із вивільненням їх працівників і одночасне створення інших підрозділів із наповненням їх новими посадами, що в кінцевому результаті може мати місце кількісну більшість фактичних працівників в підприємстві, установі чи організації в цілому, однак це не може свідчити про те, що зміни в організації виробництва та праці і відповідно скорочення чисельності штату працівників не мали місце, оскільки такі внутрішні процеси формування структури і штату працівників вирішує виключно власник або уповноважений ним орган на свій розсуд. В даній справі встановлено і підтверджено відповідачем належними і допустимими доказами відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України про те, що в ПАТ «Укртрансгаз» мали місце зміни в організації виробництва і праці та відповідно скорочення чисельності штату працівників, зокрема, зі штату ПАТ «Укртарнсгаз» був виведений сектор охорони об*єктів, який очолював позивач, в повному обсязі, при цьому створення іншого підрозділу - Департаменту безпеки для вирішення даного спору юридичного значення не має, оскільки не може свідчити про штучне, на думку позивача, скорочення чисельності штату працівників, судом перевірено дотримання відповідачем визначеного законом порядку звільнення позивача за ініціативою відповідача та з*ясовано, що [PERSON] у відповідності до ст.49-2 КЗпП за два місяці письмово був попереджений про заплановане майбутнє звільнення, йому неодноразово пропонувалися вільні посади для переведення, від яких позивач відмовився, відповідач отримав згоду профспілкового комітету на звільнення позивача, провів із ним повний розрахунок та видав трудову книжку, тобто, ПАТ «Укртарнсгаз» було дотримано усіх вимог трудового законодавства. Крім цього, сам представник позивача не заперечував, що відповідачем дотримано порядку звільнення позивача з підстав скорочення чисельності штату працівників, однак, вважав, що таке скорочення мало лише формальний характер і саме цю обставину покладав в основу обґрунтування позову. Однак, така позиція позивача є лише припущенням, оскільки спростовується письмовими доказами, зібраними в справі, а відповідно до частини 4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, звільнення позивача з ініціативи власника з підстав скорочення чисельності штату працівників відбулося з дотриманням процедури, визначеної для цього КЗпП України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог про скасування наказу про звільнення позивача та поновлення його на роботі судом не встановлені. У зв*язку із наведеним, не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, оскільки порушення відповідачем трудових прав позивача не мало місце, а тому для застосування ст.237-1 КЗпП України правові підстави відсутні. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог належними і допустимими доказами та необхідність відмовити в позові.

Outcome: dismissed