Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою і просить постановити рішення, яким встановити, що трудова книжка заповнена 25.11.1974 року, 1992 року та заява від 16.11.1982 року за № 508 про прийняття його, [PERSON] на роботу видані на [PERSON], [INFO] належить йому, [PERSON], [INFO], відповідно до паспортних даних [NUMBER] виданого Галицьким РВ УМВС в Івано-Франківській області 26.03.1997 року. В заяві [PERSON] посилається на ті обставини, що він народився [INFO] та проживає в [ADDRESS]. В травні 2017 року звернувся до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії по віку. Однак, в управлінні йому було повідомлено, що є розбіжність належності йому правовстановлюючих документів, а саме в трудовій книжці заповненій 25.11.1974 року по батькові зазначено неправильно '[PERSON]' замість правильного [PERSON], [INFO] Згідно заяви про прийняття його на роботу апаратчика в цех №4 від 16.11.1982 року за № 508 його по батькові також зазначено неправильно '[PERSON]'. Встановити факт належності йому його трудової книжки та заяви іншим шляхом крім судового порядку, він не може. При цьому, заявник в заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує. В судове засідання представник заінтересованої особи Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області не з'явився. Однак, таким подано заяву про розгляд справи без участі представника, а також зазначено, що заявлені вимоги [PERSON] визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд заяву задовольняє з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що заявник, [PERSON] народився [INFO] в с. Комарів, Галицького району, що підтверджується копією паспорта та свідоцтва про народження (а.с.4, 13). Заявник досяг пенсійного віку та звернувся до управління Пенсійного фонду для оформлення пенсії по віку. Однак, у призначені пенсії йому було відмовлено в зв'язку з розбіжністю у його правовстановлюючих документах, а саме, з копій трудових книжок заповнених від 25.11.1974р. та від 10.11.1992р. по батькові зазначено неправильно '[PERSON]' (а.с.5, 7). Згідно копії заяви про прийняття на роботу апаратчика в цех №4 від 16.11.1982 року за № 508 по батькові також зазначено неправильно '[PERSON]' (а.с.8). У всіх документах, що посвідчують особу заявника, [PERSON], а саме, копія паспорта громадянина України, копія свідоцтва про народження, копії свідоцтва про шлюб, вбачається, що по батькові заявник зазначений «[PERSON]». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За наведених вище обставин і доказів суд вважає, що заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст. 256 ч.1 п. 6 ЦПК України,

Outcome: approved