Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що на підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 02 жовтня 2017 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі по 888 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення нею навчання та на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 888 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення ним навчання. Виконавчий лист про стягнення аліментів, зокрема на утримання повнолітньої дочки [PERSON] на даний час перебуває на виконанні в Іллінецькому районному відділі ДВС. Як зазначив позивач, згідно повідомлення № 01.2-12/134 від 21 січня 2019 року Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка Ющенка», його дочка [PERSON] , [INFO] , працює в Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. академіка О.І. Ющенка на посаді інструктора з трудової терапії на умовах повного робочого дня з 23 березня 2018 року по теперішній час та щомісячно отримує повну суму законодавчо встановленого мінімуму заробітної плати. Таким чином, [PERSON] , маючи постійну роботу протягом повного робочого дня, і її робота, а не навчання, з 23 березня 2018 року і по даний час є основним видом її діяльності, вона не являється на даний час такою, що потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням в розумінні ч. 1 ст. 198 та ч. 1 ст. 199 СК України, що є однією з основних умов при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина. За таких умов, оскільки позивач на даний час ніде не працює через відсутність роботи, а тому не має ніяких заробітків, а матеріальне становище його дочки [PERSON] стосовно отримання доходів значно краще ніж його, так як вона отримує щомісячний розмір законодавчо встановленого мінімуму заробітної плати, чого не має він, позивач просить звільнити його від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] за вищевказаними рішеннями суду, оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає припинити стягнення аліментів на утримання дочки та приховує обставини, що дочка [PERSON] має постійну роботу та заробітну плату, а тому не потребує ніякого матеріального утримання з його сторони. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк подала відзив на позовну заяву, в якому позовних вимог не визнала, зазначила, що дочка навчається на контрактній формі навчання і всю заробітну плату, яку вона отримує, витрачає на оплату за навчання. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким у задоволенні позову відмовити із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов`язків батьків утримувати повнолітніх дітей. Так, судом встановлено, що на підставі рішення Іллінецького районного суду від 02 жовтня 2017 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі по 888 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення нею навчання та на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 888 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення ним навчання (а.с.7-9). Вказане також підтверджується довідкою відповідною Іллінецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області (а.с.10). Згідно повідомлення № 01.2-12/134 від 21 січня 2019 року Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка Ющенка», [PERSON] , [INFO] , працює в Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. академіка О.І. Ющенка на посаді інструктора з трудової терапії на умовах повного робочого дня з 23 березня 2018 року по теперішній час та щомісячно отримує повну суму законодавчо встановленого мінімуму заробітної плати (а.с.11). Відповідно до ст. ст. 180, 199, 200 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд бере до уваги доводи позивача про те, що його повнолітня дочка [PERSON] , на утримання якої з нього стягуються аліменти за рішенням суду, на даний час працює на умовах повного робочого дня у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. академіка О.І. Ющенка, де щомісячно отримує повну суму законодавчо встановленого мінімуму заробітної плати. При цьому суд також бере до уваги те, що [PERSON] наразі навчається на денній формі навчання за контрактом в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини. Термін її навчання з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2019 року. Вартість навчання складає 15680,00 грн. Вказане підтверджується наданими відповідачем і наявними у справі копією договору №1040 про надання освітніх послуг від 21 серпня 2018 року та відповідною довідкою Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини за №019012 від 31 січня 2019 року. Заробітну плату, яку [PERSON] отримує в мінімальному розмірі, вона витрачає на оплату послуг за навчання, що підтверджується копіями відповідних квитанцій про оплату за навчання. Таким чином коштів, які у неї залишаються після оплати за навчання не достатньо для її самостійного належного повноцінного утримання, у зв`язку з чим [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Таким чином, з огляду на викладене в контексті наведених правових норм, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про припинення стягнення з нього аліментів, присуджених за рішенням суду на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO], яка продовжує навчання, слід відмовити. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір в розмірі 768,40 грн., який було сплачено позивачем при зверненні до суду з позовною заявою про припинення стягнення аліментів, слід залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed