overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 11 листопада 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Оваднівської ради, Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 13. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Часто зловживає спиртними напоями. Шлюбні відносини між ними тривалий час не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, у зв'язку з чим, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, в своїх поясненнях суду зіслалався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заявлений позивачем позов визнав. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.11.2012 року виконкомом Оваднівської сільської ради, Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 13. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, [PERSON], [INFO], батьками якого являються сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Як ствердив в судовому засіданні позивач, наданий судом строк для можливого примирення бажаних результатів не дав, відповідач не виправивсяь, шлюбні відносини вона відновлювати не бажає, просить суд шлюб між ними розірвати. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 17 червня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 96 та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях суду зіслалась а обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 96. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного подружнього життя у них неповнолітніх дітей немає. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як пояснила в судовому засіданні позивач та не заперечилось відповідачем, що вони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 19.07.2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 657 та відповідно було видано свідоцтво про шлюб. Від спільного подружнього життя у них спільних дітей немає. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сімї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сімї відсутні взаєморозуміння та довіря. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її нтересам, а тому, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях суду зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні розписки в матеріалах справи, причину неявки суду не повідомив, будь-яких письмових пояснень чи заперечень стосовно позову не надав, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.07.2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 657. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Як встановлено судом, від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. Згідно зі\~ ст. 24 Сімейного кодексу України\~ шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження\~ \~ відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 31 серпня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турійського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 29. Від спільного подружнього життя у них дітей немає. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сімї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сімї відсутні взаєморозуміння та довіря. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу слухати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, письмових заперечень та пояснень відносно позову не надіслав, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне розгляд справи провести у його відсутності, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечує.. Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турійського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 29. Дана обставина стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від спільного подружнього життя у них спільних дітей немає. Згідно зі\~ ст. 24 Сімейного кодексу України\~ шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження\~ \~ відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що з 01 липня 2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 649. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що вони з травня 2013 року подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує, що позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 649 (а.с. 7 ). Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування\~ жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про\~ побудову\~ сімейних відносин між собою\~ та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік\~ зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина\~\~ зобовязана\~ утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік\~ відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування\~ до припинення шлюбних\~ відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена\~ Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому,\~ що шлюб може бути розірвано\~ в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї\~ стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач з травня 2013 року подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства та не бажають разом проживати, шлюб існує лише формально. Враховуючи\~ особливий характер сімейних відносин, які склалися\~ в даній сімї, та їх\~ обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сімї, та з врахуванням\~ вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що з 07.03.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 23. Від спільного подружнього життя у них дітей немає. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву згідно якої заявлений позов визнав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 23. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Як встановлено судом, від спільного подружнього життя дітей не мають. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02 березня 2008 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 193. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO] Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з березня 2010 року, шлюб існує формально. Просить шлюб укладений з 02 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] розірвати. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказував, що позов визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 березня 2008 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 193 (а.с. 3). Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], 06.09.2008 р.н.(а.с.4), який проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач з березня 2010 року не проживають разом, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Спору про поділ майна та місця проживання дитини між сторонами немає. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved