Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на цілу частку квартири [ADDRESS] та 1/3 частку квартири [ADDRESS] . До підготовчого засідання позивач уточнив позовні вимоги та звернувся до суду з уточненою позовною заявою до Павлоградської міської ради, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на цілу частку квартири [ADDRESS] та 1/3 частку квартири [ADDRESS] . У обґрунтування позову позивач зазначив, що він є батьком [PERSON] , яка померла [INFO] . Ним з поважних причин було пропущено строк прийняття спадщини. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного йому було надано додатковий строк для прийняття спадщини. 04.11.2017 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті його дочки за № 922/2017 на підставі його заяви. 12.04.2019 року державним нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дочки, оскільки не встановлено коло спадкоємців. Так на момент смерті [PERSON] разом з нею був прописаний і проживав її син [PERSON] , який помер [INFO] . Після померлого [PERSON] заведено спадкову справу 21/2018 приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу. Згідно пошуку спадкоємців у померлого залишився неповнолітній син [PERSON] . Згідно інформації КП «МІРАЦ ПМР» за адресою квартира [ADDRESS] , [ADDRESS] інформація щодо зареєстрованих осіб відсутня. Крім того, згідно даних паспорту наданих нотаріусу, прізвище [PERSON] вказано як « [PERSON] » тоді як прізвище померлої [PERSON] - « [PERSON] ». Також нотаріусу не надано правовстановлюючих документів на квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , які належали померлій. З метою усунути розбіжності прізвища матері [PERSON] та [PERSON] позивач звертався до Софіївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Дніпропетровській області. Однак йому було відмовлено, оскільки із наданих копій документів юридичних підстав встановити, що [PERSON] та [PERSON] мати та син - немає. Враховуючи, що крім позивача відсутні будь-які спадкоємці, які у встановленому законом порядку мають право на частку в спадщині, він звернувся до суду з даним позовом та просив його задовольнити. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Корягіна В.М. позовні вимоги підтримала у повному обсязі посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Представник відповідача Павлоградської міської ради Гончар С.А. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Тимченко О.М. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, покладаються на рішення суду. Вислухав представника позивача, з`ясував обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд встановив наступне. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з реєстру актів цивільного стану, де батьком [PERSON] вказаний - [PERSON] . Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб де зазначено, що [PERSON] [INFO] 06 листопада 1967 року уклала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище - [PERSON] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища де вказано, що [PERSON] , [INFO] , 25 квітня 1975 року уклала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] . (а.с. 8, 9, 10) [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 50,51) Крім того, [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] . Інші 2/3 частини зареєстровані за [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого 16.10.1995 року відділом по обліку та розподілу житлової площі. (а.с. 49) Згідно довідки [PERSON] , постійно мешкала та була зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . (а.с. 52) [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 11) 04 листопада 2017 року позивач звернувся до Першої Павлоградської державної нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв`язку з порушенням вимог ст. 1270 ЦК України якою законодавцем передбачений встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року [PERSON] визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після померлої [INFO] [PERSON] , тривалістю у три місяці. (а.с. 13) Листом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори від 06 липня 2018 року сина померлої [PERSON] - [PERSON] було повідомлено про відкриття спадкової справи за № 911/2017 від 04 листопада 2017 року на підставі заяви поданої батьком померлої [PERSON] (а.с. 14) [INFO] [PERSON] помер (а.с. 16,17). 10 березня 2019 року [PERSON] на підставі довіреності посвідченої державним нотаріусом Першої Павлоградської державної контори від імені Омельченка І.М. звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про видачу на ім`я довірителя свідоцтв про право на спадщину за законом на цілу частку квартири [ADDRESS] та 1/3 частку квартири [ADDRESS] , що відкрилася після смерті доньки [PERSON] . 12 квітня 2019 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на цілу частку квартири [ADDRESS] та 1/3 частку квартири [ADDRESS] , що відкрилася після смерті [PERSON] , позивачу було відмовлено у зв`язку з неможливістю встановити коло спадкоємців, тому що на момент смерті [PERSON] за адресою її місця реєстрації та фактичного проживання разом з нею був прописаний та проживав її син [PERSON] , який помер [INFO] . Після померлого [PERSON] заведено спадкову справу 21/2018 приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу від 12.04.2019 року. Згідно пошуку спадкоємців у померлого залишився син [PERSON] . За даними КП «МІРАЦ» інформація щодо зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] . відсутня. Крім того спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . (а.с. 16) Як зазначає позивач у позові та пояснила представник позивача в судовому засіданні правовстановлюючі документи на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] - відсутні. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та різницею в прізвищі спадкодавця [PERSON] та сина [PERSON] , спадкоємець позбавлений можливості отримати спадщину. За інформацією Першої Павлоградської державної нотаріальної контори від 12.06.2021 року, 13 червня 2018 року на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду від 23.02.2018 року про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою було зареєстровано заяву про прийняття спадщини № 1201 від громадянина [PERSON] . Інших заяв про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після померлої [PERSON] до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори не надходило. (а.с. 60) Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Частиною 1ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вказаної статті позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Передумовою для застосування зазначеної статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. З урахуванням встановлених обставин, дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, з метою захисту порушених майнових прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, оскільки у позивача відсутній інший шлях для відновлення своїх прав та підтвердження свого права власності в будь-який інший спосіб.

Outcome: approved