Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ПП «Астек», третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення заборгованості по виплаті пенсії з урахуванням інфляційних витрат, 3% річних та інших штрафних санкцій, відшкодування моральної шкоди. Позивач зазначав, що з 01 квітня 2008 року по 18 червня 2018 року він працював (офіційно) на ПП «Астек» водієм власника підприємства. По проханню відповідача, він ще півроку працював на підприємстві, отримував зарплату та пенсію. В 2019 році відбулося перерахування пенсій і йому не було надано добавки на пенсію (у зв`язку збільшенням мінімальної зарплати та прожиткового мінімуму). 22.07.2019 р. позивач поцікавився в Пенсійному фонді причини відсутності будь-якого збільшення його пенсії, на що йому було пояснено, що в нього лише 34 років стажу. Згідно витягу з системи призначення та виплати пенсії, роботодавець позивача не здійснював за нього обов`язкові страхові внески та не звітувався про нарахування заробітної плати майже половину його стажу роботи. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти на компенсації частки невиплаченої пенсії на загальну суму в розмірі 47 945,34 грн., яка складається з: суми основного боргу в розмірі 16891,20 грн., суми індексації несплаченої частки пенсії в розмірі 16697,02 грн., суми компенсації втрати частини грошових доходів в розмірі 1604,61 грн., суми процентів від користування в розмірі 2752,51 грн. та суми моральної шкоди в розмірі 10000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача ПП «Астек» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. В судове засідання представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01 квітня 2008 року по 18 червня 2018 року працював на ПП «Астек» водієм власника підприємства, що підтверджується записами в його трудовій книжці та витягом з Реєстру зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон). Виключно цим Законом визначаються платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками, а також набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат. Згідно з пунктом 1 статті 14 Закону, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (включаючи тих, які образи особливий спосіб оподаткування) є страхувальниками для фізичних осіб, що працюють у них на умовах трудового договору (контракту), або інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, а згідно статті 15 - платниками страхових внесків. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 17 Закону, страхувальник зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати страхові внески в установлені строки і в повному обсязі. Для роботодавців, страхові внески до солідарної пенсійної системи, згідно частини першої статті 19 Закону, нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності. Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону, страхові внески не включаються до складу податків, інших обов`язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Указ Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва», прийнятий відповідно до п. 4 Перехідних положень Конституції України і діє до набрання чинності законом, прийнятим Верховною Радою України з цих питань. У зв`язку з набранням чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування, з метою уникнення надмірної сплати страхових внесків платниками єдиного податку за найманих працівників сума коштів, що спрямовується до Пенсійного фонду у вигляді частини ставки єдиного податку, зараховується в рахунок сплати страхових внесків за відповідні періоди. Порядок подання звітності до органів Пенсійного фонду визначений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за №64/8663 (із змінами) (далі - Інструкція). Відповідно до пункту 11.11 Інструкції передбачено, що платники щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків, за формою згідно з додатком 23 цієї Інструкції. Крім того, фізичні особи-підприємці повинні подавати до системи персоніфікованого обліку індивідуальні відомості за себе та, у разі використання найманої праці, за своїх працівників. Правила формування та подання відомостей про застрахованих осіб до системи персоніфікованого обліку визначені Порядком формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 р. №7-6 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 10.08.2004 р. №1000/9599. Відповідальність страхувальників за порушення вищезазначених вимог у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування передбачена статтею 106 Закону. Зокрема, відповідальність за неподання, несвоєчасне подання, не за встановленою формою звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду визначена пунктом 5 частини дев`ятої статті 106 Закону. З письмових матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] пропрацював на Приватному підприємстві «Астек» 121 місяць, з яких 54 місяці відповідач не здійснював сплату страхових внесків за нього, як працівника. Загальний стаж роботи позивача з 2004 року становить 144 місяці 23 дні, роботодавці сплачували страховий внесок 90 місяців, з яких 67 місяців - відповідач ПП «Астек». На даний час пенсія позивача [PERSON] нарахована та виплачена в розмірі 1564,00 грн. З огляду на викладене, відповідач ПП «Астек» своїми діями зменшив пенсію позивача на 37,5%. Таким чином, борг по невиплаті позивачу заробленої пенсії становить в розмірі 938,40 грн. за кожен місяць (1564 грн. х 37,5% / 62,5% (сплачені страхові внески). За період з 18.06.2018 р. по 01.12.2019 р. загальний борг по невиплаченій пенсії позивача [PERSON] становить в розмірі 16891,20 грн. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки): 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За нормами матеріального права, об`єктами цивільного права є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформації (ст.177 ЦК України). Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичного чи юридичної особи (ст.178 ЦК України). Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ст.182 ЦК України). Продукцією, плодами та доходами є все те, шо виробляється, добувається, одержується з речі або приноситься річчю. Продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.189 ЦК України). За ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити ні тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконати його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, Відповідно до ст.536 ЦК України, за користуванням чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужим грошовими коштами встановляються договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання (ст. 546 ЦК України). Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штраф, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штраф є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконання зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання. Порушенням зобов`язання за статтею 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до проведених математичних розрахунків, сума інфляційних витрат з урахуванням індексу інфляції на суму невиплаченої щомісячної пенсії в розмірі 938,40 грн. за період з 18 червня 2018 року по 01 грудня 2019 року (місяць в якому має пройти розрахунок) становить в розмірі 16697,02 грн. Сума компенсації втрати частини грошових доходів, виходячи із всієї суми, яка мала бути нарахована та виплачена позивачу в розмірі 2502,40 грн., за період з18 червня 2018 року по 01 грудня 2019 року, становить в розмірі 1604,61 грн. Крім того, відповідач користується грошовими коштами, які належать позивачу. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити проценти, як втрачену вигоду (що прийняті на ринку банківських послуг - від 20% річних) (ст.526 ЦК України), що розраховується за кожний місяць окремо на дату фактичної сплати невиплаченої заробленої пенсії та складає суму в розмірі 2752,51 грн. Таким чином, стягненню з відповідача ПП «Астек» на користь позивача [PERSON] підлягають грошові кошти в розмірі 37945,34 грн., з яких: сума основного боргу в розмірі 16891,20 грн., сума індексації несплаченої частки пенсії в розмірі 16697,02 грн., сума компенсації втрати частини грошових доходів в розмірі 1604,61 грн., сума процентів від користування в розмірі 2752,51 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000 грн., то при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд визначає характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Належних доказів спричинення моральної шкоди позивачем не надано, а судом не здобуто. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial