Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цією заявою, мотивуючи її тим, що він народився [INFO] в с. Ведмедівка Носівського району Чернігівської області. З моменту народження і до теперішнього часу він постійно проживає на території України. Останнім місцем його реєстрації було [ADDRESS]. 25 липня 1989 року він був знятий з реєстрації по вказаній адресі і більше ніде не реєстрував місце свого проживання. Він (заявник) має паспорт громадянина СРСР, паспорт громадянина України не отримував. 22 квітня 2016 року він (заявник) звертався до Носівського РС УДМС України в Чернігівській області, просив видати паспорт громадянина України, але йому було відмовлено в зв'язку з тим, що відсутні докази реєстрації постійного місця проживання на території України, рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. [PERSON] просив суд встановити факт його постійного проживання на територрії України станом на 13 листопада 1991 року. В судовому засіданні заявник заяву підтримав з мотивів, які в ній викладені, просив задовольнити. Представник Носівського РС УДМС України в Чернігівській області не заперечувала проти встановлення даного факту. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що знають заявника з народження, стверджували, що він проживав та працював у м. Чернігів до 1989 року. З січня 1990 року постійно проживав у [ADDRESS] в будинку батьків, виїжджав на роботу в м. Чернігів. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. З копії паспорта громадянина СРСР, який виданий 10 серпня 1976 року (а.с. 3-4), вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Ведмедівка Носівського району Чернігівської області, був зареєстрований та 25 липня 1989 року знятий з реєстрації в [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що 11 листопада 1991 року [PERSON] був прийнятий на роботу ливарником пластмасу кооперативу «Ласточка» в м. Чернігів, що підтверджується копією записів з трудової книжки [PERSON] (а.с. 5-7). Добуті по справі докази суд визнає належними та допустимими, такими, що підтверджують факт постійного проживання заявника на території України станом на 13 листопада 1991 року. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, дає можливість отримати паспорт громадянина України. Заявник позбавлений можливості в іншому порядку встановити зазначений факт. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява обґрунтована на законі та підлягає задоволенню.

Outcome: approved