Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до головного лікаря КНП Первомайська ЦРЛ Панаріна І.І. про незаконне звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників та поновлення на роботі, в якому просив з урахуванням збільшення позовних вимог визнати дії [PERSON] як системне порушення його трудових прав, визнати незаконним його звільнення з роботи з мотивів особистої неприязні з метою помсти, поновити його на посаді лікаря акушера-гінеколога в КНП Первомайська ЦРЛ, передати позовну заяву для експертного висновку в Міністерство охорони здоров`я України, враховуючи необхідність для повного, об`єктивного розгляду з метою вирішення трудового спору медичних знань, орієнтації в медичній нормативно-правовій базі, відсутність відповідей з Харківської обласної державної адміністрації на вимогу МОЗ України. В обґрунтування позову зазначив, що він працював лікарем акушером-гінекологом в КНП Первомайська ЦРЛ з 20.01.2014р. до 31.03.2020р. 31.03.2020 його як лікаря акушера-гінеколога денного стаціонару поліклінічного відділення та відділення профілактичних медичних оглядів було звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, відповідно п.1 ст.40 КЗпП України наказом №50-ос від 16.03.20р. (підстава наказ головного лікаря №115 від 16.03.20р.). Позивач вказує, що його становище (робоче місце, графік роботи) як працівника лікарні різко погіршилось влітку 2018р.. Він був змушений відстоювати свої права на рівні лікарні. В результаті [PERSON] став йому погрожувати, в наслідок чого, ним були направленні численні скарги на дії головного лікаря. 07.11.2018 з грубими порушеннями трудового законодавства, що підтверджено довідкою Департаменту охорони здоров`я ХОДА від 11.10.2019р., було складено наказ №276 «Про адміністративне стягнення», в якому йому за невиконання своїх функціональних обов`язків, некоректну поведінку, порушення трудової дисципліни оголошено догану. Під грубим тиском, залякуванням незаконним звільненням в той же день з боку головного лікаря [PERSON] , районного акушера-гінеколога [PERSON] він був змушений дати згоду на перевід його з 0,75 ставки посади лікаря акушера-гінеколога жіночої консультації на 0,5 ставки лікаря акушера-гінеколога денного стаціонару поліклініки та 0,25 ставки лікаря акушера-гінеколога відділення профоглядів поліклініки. 03.02.2020 він звернувся зі зверненням про наявність вакантних посад в лікарні, [PERSON] надав відповідь від 07.02.2020 за №01-18/185, в якій підтверджує наявність 2,25 вакантних посад для чергувань в акушерсько-гінекологічному відділенні ЦРЛ та своє оціночне судження його професійних навичок для несення таких чергувань. Таким чином, позивач зазначає, щоб звільнити його [PERSON] фактично застосував не лише п.1, а і незаконно п.2 статті 40 КЗпП України. [PERSON] не мав повноважень визначати профнепридатність, навіть не намагався створити атестаційну комісію. Крім того, в лікарні були передбачені з 1 квітня лікарські ставки іншого профілю відповідно до законтрактованих з Національною службою здоров`я медичних пакетів гарантованих державою медичних послуг. Але цього йому запропоновано не було, а було запропоновано іншим лікарям зверху ставки, не у відповідності до їх профілю. Позивач зазначає, що за 5 років відчергував близько 180 разів, нарікань, доган з боку адміністрації лікарні та керівництва акушерсько-гінекологічної служби стосовно роботи черговим лікарем, скарг з боку вагітних, роділль, породілль, гінекологічних хворих не мав. Ускладнень, випадків каліцтва, інвалідізації жінок, дітей так само не мав. Таким чином позивач зазначає, що [PERSON] навмисно, свідомо створював умови, щоб він самостійно звільнився, його трудові права системно порушувались протягом тривалого часу. Тому, оскільки у [PERSON] , на думку позивача, не було законних підстав для його звільнення з роботи, крім корисних мотивів та бажання помститися, він просить позов задовольнити. 20.05.2020 року відповідно до ухвали позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку загального позовного провадження. 08.07.2020 відповідно до ухвали суду клопотання позивача про витребування доказів у КНП Первомайська ЦРЛ задоволено. 08.07.2020 відповідно до ухвали суду позивачу відмовлено у вимозі про призначення експертизи та передання позову для експертного висновку в Міністерство охорони здоров`я України. 08.07.020 відповідно до ухвали суду строк підготовчого провадження по у цивільній справі продовжено на 30 днів. 23.07.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, який було прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи надані відповідачем письмові докази. Щодо вимоги визнати дії відповідача як системне порушення трудових прав позивача, визнати звільнення відповідача з роботи позивача незаконним, як з мотивів особистої неприязні з метою помсти, відповідач вважає її такою, що є безпідставною та необґрунтованою у зв`язку з наступним. 03.03.2020 позивач з`явився до відділу кадрів, де йому було запропоновано вільні посади, начальник відділу кадрів вголос зачитала позивачу перелік посад та запропонувала письмово надати згоду на переведення на одну з них або письмово відмовитись. Позивач відмовився підписувати лист, сказав, що прийде о 13 год. 00 хв., але в зазначений час не з`явився, про що складено відповідний акт. Відповідач зазначає, що при звільненні позивача не мав згоди запропонувати йому іншу роботу в лікарні на посаді лікаря, оскільки в лікарні як на момент звільнення так і до теперішнього часу відсутні вільні посади, що відповідають професії , кваліфікації чи спеціальності позивача. Крім того, у КНПП Первомайська ЦРЛ при звільненні позивача були інші вакантні посади, але позивач не надав згоду на переведення. На думку відповідача, позивач безпідставно звинувачує його та інших працівників лікарні у протиправних діях проти нього, скільки позивач порушував трудову дисципліну, за що до нього було застосовано адміністративне стягнення, що підтверджується копією наказу від 07.11.2018 року. На підставі заяви позивача від 08 січня 2014 року про прийняття на роботу наказом №8-ос від 15 січня 2014 позивач був прийнятий на посаду лікаря-акушера-гінеколога денного стаціонару поліклінічного відділення на 0,5 ставки з 20 січня 2014 року та до відділення по проведенню профілактичних медичних оглядів на посаду лікаря-акушера-гінеколога на 0,25 ставки. Наказом № 135-ос від 02 серпня 2014 року позивач переведений на 0,5 ставки лікаря- акушера-гінеколога денного стаціонару з 04 серпня 2014 року. Наказом № 205-ос від 01 грудня 2014 року позивача переведено на 0,5 ставки лікаря- акушера-гінеколога жіночої консультації та на 0,5 ставки лікаря-акушера-гінеколога денного стаціонару з 02 грудня 2014 року на підставі заяви позивача. Наказом № 217-ос від 18 грудня 2014 року позивача переведено на 0,75 ставки лікаря- акушера-гінеколога жіночої консультації з 01 січня 2015 року на підставі заяви позивача. Наказом № 115-ос від 01 серпня 2016 року позивача переведено на 0,75 ставки лікаря- акушера-гінеколога жіночої консультації та на 0,25 ставки лікаря-акушера-гінеколога денного стаціонару з 01 серпня 2016 року на підставі заяви позивача. Наказом № 163-ос від 01 листопада 2016 року позивача переведено на 0,75 ставки лікаря- акушера-гінеколога жіночої консультації з 17 листопада 2016 року на підставі заяви позивача. Наказом № 211-ос від 09 листопада 2018 року позивача переведено на 0,5 ставки лікаря- акушера-гінеколога денного стаціонару та на 0,25 ставки лікаря-акушера-гінеколога відділення профмедоглядів з 12 листопада 2018 року на підставі заяви позивача. Наказом № 50-ос від 16 березня 2020 року позивача звільнено з посади лікаря-акушера- гінеколога денного стаціонару та з посади лікаря-акушера-гінеколога відділення профмедоглядів з 31 березня 2020 року, у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до наказу № 287 від 25 лютого 2019 року наказом головного лікаря КНП Первомайська ЦРЛ, у зв`язку з проведенням реформи охорони здоров`я України, а саме реформи вторинної ланки, яка розпочнеться 01 квітня 2020 року, з метою оптимізації штатного розкладу лікарні, реорганізації відділень, які надають медичні послуги, що не будуть оплачуватися Національною службою здоров`я України, проведенням скорочення чисельності та штату працівників, створено комісію по визначенню переважного права по залишенню на роботі працівників. Начальником відділу кадрів була складена порівняльна таблиця з визначення осіб які мають переважне право залишення на роботі (за спеціальністю акушерство і гінекологія). 27 грудня 2019 року було видано накази №304, 305 щодо скорочення ліжко-місць та посад. 27 грудня 2019 року, він звернувся до голови профспілкового комітету КНП Первомайська ЦРЛ [PERSON] , щодо проведення консультації стосовно заходів щодо несприятливих наслідків звільнення та зведення їх до мінімуму та надано подання для надання згоди на звільнення працівників. 08 січня 2020 року на засіданні профспілкового комітету КНП Первомайська ЦРЛ надано згоду на звільнення працівників, що підтверджується копією витягу з протоколу № 72 засідання профспілкового комітету, в тому числі позивача. 13 січня 2020 року, позивачу [PERSON] було надано попередження про звільнення та повідомлено, що на даний час в лікарні відсутні посади лікарів, які можуть підійти позивачу, але запропоновано 4 посади які не є лікарськими. Також на ім`я головного лікаря в листопаді 2018 року надійшло колективне звернення працівників жіночої консультації щодо поведінки позивача. Крім того, завідувачем жіночої консультації була проведена оцінка надання амбулаторної акушерсько-гінекологічної допомоги в жіночій консультації за 2018 рік. За результатами оцінки встановлено, що позивачем не проведено жодної маніпуляції та малого оперативного втручання. В 2019 році КНП Первомайська ЦРЛ отримано чисельні відмови пацієнтів від лікування під наглядом позивача. Відповідач також зазначив, що позивач працюючи лікарем не дотримувався форми ведення медичної документації, а саме форми первинної облікової документації № 039/о затвердженої Наказом МОЗ № 527 від 28.07.2014 року, оскільки пацієнти були змушені записуватися до нього на будь - яких аркушах. На підставі вищевикладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову. 14.08.2020 відповідно до ухвали суду у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення КНП Первомайська ЦРЛ у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача відмовлено, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити повністю на підставі викладеного у позові та письмових поясненнях. Також у заяві від 13.08.2020 зазначив, що вважав та вважає відповідачем по справі саме головного лікаря [PERSON] . Відповідач надав до суду заяву з проханням проводити судове засідання без фіксування технічними засобами, у задоволенні позову відмовити. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що наказом №8-ос від 15 січня 2014 року [PERSON] був прийнятий на посаду лікаря-акушера-гінеколога денного стаціонару поліклінічного відділення на 0,5 ставки з 20 січня 2014 року та до відділення по проведенню профілактичних медичних оглядів на посаду лікаря-акушера-гінеколога на 0,25 ставки. Наказом № 135-ос від 02 серпня 2014 року [PERSON] переведений на 0,5 ставки лікаря- акушера-гінеколога денного стаціонару з 04 серпня 2014 року. Наказом № 205-ос від 01 грудня 2014 року [PERSON] переведено на 0,5 ставки лікаря- акушера-гінеколога жіночої консультації та на 0,5 ставки лікаря-акушера-гінеколога денного стаціонару з 02 грудня 2014 року на підставі його заяви. Наказом № 217-ос від 18 грудня 2014 року [PERSON] переведено на 0,75 ставки лікаря- акушера-гінеколога жіночої консультації з 01 січня 2015 року на підставі його заяви. Наказом № 115-ос від 01 серпня 2016 року [PERSON] переведено на 0,75 ставки лікаря- акушера-гінеколога жіночої консультації та на 0,25 ставки лікаря-акушера-гінеколога денного стаціонару з 01 серпня 2016 року на підставі його заяви. Наказом № 163-ос від 01 листопада 2016 року позивача [PERSON] переведено на 0,75 ставки лікаря- акушера-гінеколога жіночої консультації з 17 листопада 2016 року на підставі його заяви. Наказом № 211-ос від 09 листопада 2018 року [PERSON] переведено на 0,5 ставки лікаря- акушера-гінеколога денного стаціонару та на 0,25 ставки лікаря-акушера-гінеколога відділення профмедоглядів з 12 листопада 2018 року на підставі його заяви. Наказом № 50-ос від 16 березня 2020 року [PERSON] звільнено з посади лікаря-акушера- гінеколога денного стаціонару та з посади лікаря-акушера-гінеколога відділення профмедоглядів з 31 березня 2020 року, у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. В своїх позовних вимогах позивач просив визнати його звільнення з роботи незаконним та поновити на роботі лікаря акушера-гінеколога в КНП Первомайська ЦРЛ. Частинами 1-3 статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Відповідно до\~статті 21\~КЗпП України\~трудовий\~договір визначається\~як угода\~між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою. Суд зазначає, що суб`єктами індивідуальних трудових спорів є працівник та роботодавець. Працівник це фізична особа, яка виконує працю. Роботодавець це юридична особа, фізична особа-підприємець або фізична особа, яка використовує найману працю за трудовим договором або має використовувати таку працю за трудовим договором. Належною стороною індивідуального трудового спору є саме роботодавець і не може бути посадова особа юридичної особи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що головний лікар [PERSON] не є належним відповідачем в індивідуальному трудовому спорі по справі, що розглядається, оскільки є посадовою особою. Листом від 07.07.2020 з посиланням на п.п. 3,4 ч.5 ст. 12 ЦПК України, суд роз`яснював позивачу про його право на залучення юридичної особи КНП Первомайська ЦРЛ в якості відповідача по справі. (а.с. 179 т.1 ) В листі від 13.08.2020 позивач зазначив, що вважає належним відповідачем за його позовом саме головного лікаря [PERSON] . Оскільки позивач наполягає на тому, що за вимогами які є предметом розгляду по цій справі є саме головний лікар [PERSON] , а також просив провести судовий розгляд без його участі, при цьому клопотання про заміну неналежного відповідача не заявляв, то ці обставини унеможливлюють вирішення спору по суті позовних вимог. Таким чином, суд на цій підставі дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed