Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON], приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про солідарне стягнення завданих дорожньо-транспортною пригодою матеріальної шкоди в розмірі 11038,53 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. Участь у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача взяли департамент соціальної політики Івано-Франківської облдержадміністрації, [PERSON], на стороні відповідача - [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та суду пояснив, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженні автомобіля позивача є відповідач, який повинен відшкодувати завдані ним збитки та витрати. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та надав суду копію постанови від 25 червня 2014 року судді Апеляційного суду Івано-Франківської області щодо [PERSON] Просив у задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання, відповідно до яких він в час, коли сталося ДТП у жовтні 2013 року, проїздив на велосипеді поблизу зіткнення автомобілів. Автомобіль, яким керував [PERSON] обігнав його і зупинився біля дорожнього знаку. Самого моменту зіткнення не бачив, оскільки цьому заважав інший транспортний засіб. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а також про необґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином не підлягає доказуванню обставина зіткнення 10 жовтня 2013 року транспортних засобів, якими керував позивач та відповідач [PERSON], оскільки ними визнається. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно постанови від 25 червня 2014 року судді Апеляційного суду Івано-Франківської області, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі вказаної постанови суд вважає встановленою відсутність вини відповідача [PERSON] у вчиненні 10 жовтня 2013 року дорожньо-транспортної пригоди, оскільки така вина не підтверджена належними доказами. За таких обставин,

Outcome: dismissed