Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 16 жовтня 1993 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 561. Обґрунтовуючи позовну заяву [PERSON] зазначає, що сімейне життя із [PERSON] погіршилося, у них виникали численні суперечки, він втратив до неї почуття любові та взаємної згоди. З лютого 2013 року вони припинили сумісне проживання, спільного бюджету немає, спільного господарства не ведуть. Їхній шлюб носить умовний характер, а їхня сім'я розпалася остаточно. [PERSON] пред'явила до [PERSON] зустрічну позовну заяву про поділ майна подружжя у якій уточнивши позовні вимоги просить суд стягнути із останнього на її користь грошові кошти в розмірі 151146,39 грн., в рахунок компенсації вартості ? частки спірного автомобіля TOYOTA RAV-4, та придбаних за час шлюбу меблів, які були привласнені [PERSON] Обґрунтовуючи вимоги за зустрічної позовною заявою [PERSON] вказує на те, що під час шлюбу нею та чоловіком за сімейні кошти було придбано у власність автомобіль TOYOTA RAV-4 (номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER]), який [PERSON] незаконно зняв з реєстрації в органах Державтоінспекції та здійснив без її дозволу як співвласника вказаного майна, його відчуження за грошові кошти на користь іншої особи. Вартість згаданого автомобіля становить 123000,00 грн., отже вважає, що з відповідача на її користь слід стягнути ? частку вартості спірного автомобіля у сумі 61500,00 грн. Також, за час шлюбу ними було придбано м'які та корпусні меблі загальною вартістю 98109,68 грн., вартість яких на сьогоднішній день складатиме 179292,78 грн. Меблі утримуються [PERSON] у зв'язку з чим з нього на її користь слід стягнути компенсацію у розмірі 89646,39 грн. в рахунок частки грошових коштів за привласнені меблі. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримали та просили пред'явлену первісну позовну заяву задовольнити. В обґрунтування первісного позову посилалися на викладені у ньому обставини. У задоволенні зустрічного позову про поділ майна подружжя просили відмовити у повному обсязі зауваживши на відсутності правових підстав для стягнення грошових коштів на користь [PERSON] [PERSON] первісну позовну заяву не визнала та просила у розірванні шлюбу відмовити зазначивши, що вона не втратила до чоловіка почуття любові та поваги, а думка її чоловіка згодом може змінитися. Подібні конфлікти у них траплялися й раніше. Просила задовольнити зустрічну позовну заяву у повному обсязі зазначивши, що чоловік без її дозволу як співвласника продав придбаний під час шлюбу автомобіль TOYOTA RAV-4, а також привласнив собі придбані під час їхнього шлюбу дорогі м'які та корпусні меблі. Вважає, що з чоловіка на її користь слід стягнути ? частку вартості спірного подружнього майна. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають у шлюбі, який 16 жовтня 1993 року був зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 561. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, конфлікти та свари у сімейному житті. Поміж сторонами склалися неприязні стосунки, в чому суд зміг впевнитися під час розгляду справи у судовому засіданні, при з'ясуванні обставин справи та фактичних взаємин сторін. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Разом із тим, в судовому засіданні було встановлено, що під час шлюбу сторонами було придбано автомобіль TOYOTA RAV-4 (номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER]), який органами Державтоінспекції було зареєстровано на [PERSON] Але 30 травня 2013 року вказаний автомобіль було знято з реєстрації для реалізації, що підтверджується повідомленням Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Дніпропетровська та Дніпропетровського району підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 10.02.2014 року. Згідно довідки-рахунку від 30.05.2014 року [PERSON] вказаний спірний автомобіль було відчужено за 105188,00 грн. Згідно повідомлення УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 25.03.2014 року за вих. № 14/Б-155 автомобіль на підставі договору з 30.05.2013 року було перереєстровано на іншого власника. Разом із тим, [PERSON] не надавала [PERSON] своєї згоди на відчуження спірного автомобіля. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] ? частки вартості вказаного автомобіля є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, у зв'язку з тим, що вартість автомобіля TOYOTA RAV-4 (номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER]) становить не 123000,00 грн. як зазначила позивачка у зустрічному позові, а лише 105188,00 грн., що підтверджується довідкою-рахунком від 30.05.2014 року. Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою про стягнення вартості частки меблів у сумі 89646,39 грн., що утримуються [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки сторонами не було надано доказів про придбання такого майна під час шлюбу та його відповідно вартості. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Поділ спільного майна подружжя, згідно роз'яснень, наведених у п.п. 22-24, 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (надалі Пленум ВСУ №11 від 21.12.2007р.), здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визнано домовленістю між ними або шлюбним договором. За ч.1 ст. 71 СК України, майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. За змістом ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на корить [PERSON] слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 114,70 грн. та в розмірі 525,94 грн. В решті позовних вимог за зустрічним позовом слід відмовити.

Outcome: partial