Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з сином, [PERSON], та у його вихованні, визначення способу участі у вихованні сина, місця та часу спілкування з ним. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем 29.09.2010 року, остання перешкоджає його побаченням з сином, забороняє спілкуватися з ним, зокрема і по телефону. Вказує, що 11 та 26 березня 2017 року виїжджав до місця проживання сина у с. Юнашків з метою його побачити, однак йому ніхто двері не відчинив, по телефону відповідач відмовила у побаченні з дитиною, про що він склав акти за участі [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник, [PERSON], позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні повідомила, що не заперечує щодо побачень позивача із сином, однак не погоджується із обставинами, викладеними в позовній заяві, оскільки жодних перешкод для його участі у вихованні та спілкуванні із сином не чинила. Зокрема, ні 11 березня 2017 року, ні 26 березня 2017 року позивач до неї не телефонував. Не був він у ці дні і поряд з їхнім будинком, оскільки в будинку ведуться ремонті роботи і на подвірї завжди в цей час перебували робітники. Вважає, що подання цього позову зумовлене ухваленням Рогатинським районним судом Івано-Франківської області рішення від 21.12.2016 року, яким позивача попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання сина. [PERSON] в судовому засідання повідомив, що батько до нього телефонував у березні 2017 року, обіцяв приїхати, однак не приїхав та не повідомив чому. До моменту проведення засідання комісією з питань захисту прав дитини батька не бачив приблизно 5 років. Зараз у нього відсутнє бажання бачитись з батьком. Представник служби в справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації [PERSON] суду пояснила, що 12 травня 2017 року комісією з питань захисту прав дитини визначено такі способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина, [PERSON], - систематичні побачення з дитиною у вихідні та святкові дні за попередньою домовленістю з матірю та за побажанням дитини. Ухвалення саме такого рішення зумовлене ненаданням [PERSON] будь-яких доказів чинення матірю дитини перешкод його участі у вихованні та спілкування з дитиною. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, думку дитини, представника органу опіки та піклування, та, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Так, відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 023053 батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29.09.2010 року. [PERSON] проживає разом із мамою, [PERSON], в с. Юнашків, вул. Яковенка, 27, Рогатинського району Івано-Франківської області, що встановлено на підставі пояснень сторін. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 12 від 12 травня 2017 року визначено такі способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина, [PERSON], - систематичні побачення з дитиною у вихідні та святкові дні за попередньою домовленістю з матірю та за побажанням дитини. Згідно із ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до\~\~ст. 158 СК України\~\~за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Згідно\~з\~ст. 159 СК України\~\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Надані позивачем акти від 11 та 26 березня 2017 року, складені за його участю та участю [PERSON], не підтверджують факту чинення перешкод [PERSON] у його побаченні з сином, оскільки в них тільки зазначено, що йому не було відчинено вхідні двері до будинку. Водночас жодних доказів, які б підтверджували наявність домовленості зявитися саме в ці дні для побачення з дитиною не надав. Більше того, [PERSON], повідомив, що очікував в березні 2017 року на побачення з батьком, однак той так і не приїхав і не передзвонив, хоча він має власний телефон і може по ньому спілкуватися з батьком без посередництва матері. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає невстановленим факт чинення відповідачем перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною та у її вихованні і, відповідно, дійшов висновку, що права позивача не були порушеними.

Outcome: dismissed