Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 18.04.2017 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. В шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на його утриманні. Він має постійне місце роботи, але його доходу не достатньо , щоб забезпечити в повній мірі потреби дітей. Син [PERSON] навчається в ВНАУ на факультеті механізації сільського господарства на денній контрактній формі навчання. Просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти в сумі по 1000 грн. щомісячно на утримання кожної дитини: дочки - [PERSON], [INFO], досягнення дитиною повноліття та на утримання сина [PERSON], [INFO] та до закінчення ним навчання до 01.07.2020 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та пояснив, що він працює в СТОВ «Еко Ніка» с. Строїнці. Його середньомісячна заробітна плата становить 2600 грн. (до виплати). Крім того, один раз на рік він отримує орендну плату за земельний пай в сумі 5000 грн. Він проживає в будинку матері разом з дітьми. Син не працює навчається на денній формі, вартість навчання 7000 грн. в рік, проживання в гуртожитку 800 грн. в місяць. Дочка навчається в школі в 4 класі. Відповідачка [PERSON] тричі (17.07., 31.07. та 19.09.2017 року) в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Причин неявки суду не повідомлено. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що узгоджується з вимогами ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. 18.04.1997 року сторони уклали шлюб. В шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти проживають з позивачем, перебувають на його утриманні, що стверджується довідкою виконкому Строїнецької сільської ради від 13.06.2017 року (а.с.5). Відповідно до\~ст.180 СК України\~відповідачка також зобов'язана утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»\~України та\~ст. 141 СК України,\~\~батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 1777 грн., з 1 грудня 1860 грн.; для працездатних осіб - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні. Син - [PERSON] навчається у Вінницькому національному аграрному університеті на факультеті механізації сільського господарства на денній контрактній формі навчання, загальна вартість навчання за період 2016-2020 рр. становить 28000 грн., термін навчання до 2020 року, що стверджується довідкою даного навчального закладу № 467 від 10.03.2017 року (а.с. 8) та Договором про навчання № 133.16д/АІ від 11.08.2016року (а.с. 9). Відповідно до\~ст.199 СК України, якщо дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року\~№ 2402-III дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Оскільки син сторін - [PERSON], [INFO], досягнув 18 років, при визначенні розміру аліментів на його утримання підстав для застосування ч.2 ст. 182 СК України. Як роз'яснено в п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за\~\~обов'язкової\~\~сукупності\~\~таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до частини 3 статті\~10, статті\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка працездатна, інших утриманців не має. Доказів на спростування наведених в позові обставин суду не надала. Разом з тим, позивач [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому ним розмірі. Докази, на які посилається позивач та його представник, доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання, у розмірі 500 грн. на місяць; на утримання дочки [PERSON] у сумі 900 грн. щомісячно, що відповідає половині прожиткового мінімуму, визначеного законом для її віку, тобто мінімальному розміру аліментів на дитину. Згідно Закону України п.3 ч.1 ст. 5 «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Тому, судовий збір, з урахуванням мінімального розміру судового збору за позов майнового характеру, що становить 640 грн., слід стягнути з відповідача в прибуток держави.

Outcome: approved