Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якому зазначив, що між ними 17 листопада 2015 року був зареєстрований шлюб. Від шлюбу дітей не мають. З грудня 2019 року шлюбні відносини між сторонами припинились, оскільки мають різний світогляд. Позивач зазначає, що шлюб носить формальний характер та примирення не бажає, просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 26.11.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.9). Ухвалою суду від 19.03.2021 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с.15). В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] в позовній заяві про розірвання шлюбу, другим пунктом зазначив про розгляд справи без його участі (а.с.2). Відповідач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Цебер О.Ю. на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру від 14.07.2021 року, через канцелярію суду надала письмову заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить позов задовольнити (а.с.22). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, у в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. В судовому засідання встановлено, що між сторонами 17 листопада 2015 року зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 526 (а.с.3). Сторони від шлюбу дітей не мають. Позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем, тому звернувся до суду з позовом, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує про що надала відповідну заяву, а отже сторони примирення не бажають, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як вказує ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України та ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що відповідач визнала позов та визнання позову є безумовним, та не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з урахуванням того, що сім`я сторін остаточно розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, сторони примирення не бажають, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved