Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми боргу, просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 800880 грн. 90 коп., з яких 717956 грн. 88 коп. - сума основного боргу, пені за несвоєчасне повернення позики в сумі 82924 грн. 02 коп., пославшись на те, що 20 травня 2013 року було укладено договір безпроцентної позики, згідно якого позивач передав відповідачу у власність кошти в сумі 44000 Євро, а відповідач зобов»язався повернути гроші не пізніше 20 листопада 2013 року. На підтвердження отримання від позивача вищевказаної суми грошей відповідач 20.05.2013 року надав відповідну розписку. Однак у зазначений термін [PERSON] грошей не повернув, а тому він змушений звертатись до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив суд стягнути з відповідача суму боргу 717956 грн. 88 коп., суму пені за несвоєчасне повернення позики в розмірі 82924 грн. 02 коп., а крім того позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 травня 2013 року було укладено договір безпроцентної позики, згідно якого позивач передав відповідачу у власність кошти в сумі 44000 Євро, а відповідач зобов»язався повернути гроші не пізніше 20 листопада 2013 року. На підтвердження отримання від позивача вищевказаної суми грошей відповідач 20.05.2013 року надав відповідну розписку. Одержання ним зазначеної суми підтверджується договором позики та написаною розпискою від 20.05.2013 року (а.с.18, 19). [PERSON] борг [PERSON] не повернув, оригінал розписки оглядався у судовому засіданні. Таким чином він не виконав добровільно прийняті на себе зобов'язання за договором позики. Ст. 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ст. 530 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зобов'язання [PERSON] повинен повернути позику в сумі 717956 грн. 88 коп., суму пені за несвоєчасне повернення позики в розмірі 82924 грн. 02 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved