Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Спадщину після її смерті прийняв чоловік [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після смерті останнього відкрилась спадщина на спадкове майно - житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами , який знаходиться по [ADDRESS]. Позивач являється спадкоємцем після смерті спадкодавця та прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивач просить суд визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно. Сторони в судове засідання не з'явились, проте подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Просили суд, позов задовольнити. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились по наявних матеріалах справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно акту від 16.05.1960 року вбачається, що на підставі рішення виконкому Луцької міської ради депутатів трудящих виділено [PERSON] земельну ділянку під будівництво житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 4). [INFO] [PERSON] року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с. 7). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] та позивач [PERSON], оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] право власності на вищевказане спадкове майно не оформляв. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.09.1998 року вбачається, що [INFO] [PERSON] помер (а.с. 9). Відповідно до змісту ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. [PERSON] являється дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.03.1967 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] № 424875 від 15.07.1989 року, згідного якого позивач прізвище [PERSON] змінила на [PERSON]. (а.с. 13, 14). Отже, відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) позивач належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті матері [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] в порядку ст. ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується матеріалами справи. Інші спадкоємці, що претендують на спадкове майно відсутні, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. ) Також судом встановлено, що позивач не має можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірну будівлю. Відповідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Разом з тим, до 19 січня 1996 року, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в населених пунктах. Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 29 червня 98 року. Саме цього дня набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09 червня 1998 року №121. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно - частина 1 статті 4 Закону). Згідно із частиною 4 ст. 3 вищезазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як встановлено судом, на земельній ділянці по [ADDRESS] розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], який побудовано в 1960 році та не здано в експлуатацію. Оскільки, на момент побудови вищевказаного житлового будинку у 1960 році (до 29 червня 1998 року) законодавством не було передбачено обов'язкової реєстрації прав власності на нерухоме майно, а тому дана нерухомість набута спадкодавцем у власність з дотриманням установленого порядку набуття. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], а саме на житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами , який знаходиться по [ADDRESS]. На підставі наведеного та

Outcome: approved