Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], де третя особа Тячівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, орган опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації про виготовлення закордонного паспорта та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. В позовній заяві зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] і від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні і вихованні, а з відповідачем сімейні відносини не склалися і вони проживають окремо та відповідач участі у вихованні і догляді за дітьми не бере. В даний час вона має можливість забезпечити відпочинок та оздоровлення дітей за кордоном, однак відсутність згоди відповідача перешкоджає у виготовленні документів для виїзду дітей за кордон. А тому просить дозволити виготовлення паспорту для виїзду за кордон та виїзд за кордон для доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] без згоди батька [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і додатково пояснила, що на даний час має можливість тимчасово виїхати в Румунію, де забезпечити дітям відпочинок і оздоровлення. Просить позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково і не заперечує виїзд дітей за кордон, але тільки тимчасово на лікування і у супроводі матері. Представник Тячівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представник органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, так як згідно до поданої письмової заяви проти позову не заперечив і просив розглянути справу у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні і вихованні у позивачки. Згідно ст. 141 CK України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років ). потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Як встановлено в судовому засіданні позивачка має намір забезпечити відпочинок та оздоровлення дітей за кордоном, а згоди на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та виїзд за кордон неповнолітніх відповідач невмотивовано не надає. Право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та повертатися в Україну, а також право на охорону здоров'я гарантуються Конституцією України (ст.ст. 33, 49). Згідно зі ст. 3 п. 1 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 і ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991року, ст. 7 ч. 8 СК України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами,… судами, адміністративними … органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.ст. 154, 155 СК України батьки мають право на самозахист дитини, а здійснення ними своїх батьківських прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини. Беручи до уваги необґрунтовану відсутність згоди батька на виготовлення дітям документів та на виїзд за кордон із обумовленою метою і пов'язане з цим фактичне обмеження права дитини, а також наявність позитивного висновку з цього приводу органу опіки і піклування , суд вважає , що в інтересах дітей позов слід задовольнити частково щодо виготовлення документів і тимчасовий виїзд дітей за кордон на період лікування у супроводі позивачки. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивачку.

Outcome: partial