Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Любимівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові зазначено, що 28 червня 2013 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку № 51 вул. Без назви в с. Дніпровка Михайлівського району Запорізької області. При житті померла склала заповіт, відповідно до якого належний їй житловий будинок вона заповіла позивачу. Однак, позивач не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, так як у встановлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач вважає, що цей строк він пропустив з поважних причин, так як вважав, що спадщину він прийняла фактично, оскільки він постійно мешкає в спадковому будинку, а також вважав, що заповіт це і є документом, який підтверджує його право власності на майно. Позивач просить суд надати йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 28 червня 2013 року. В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання представник відповідача Любимівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області не з'явився, від нього надійшло клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача і відповідачів про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про неможливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії заповіту, 16 липня 2009 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Любимівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 24, відповідно до якого належний їй на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с. Дніпровка, вул. Без назви, 51, вона заповіла [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 01 липня 2013 року виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] померла 28 червня 2013 року, про що 01 липня 2013 року складено відповідний актовий запис № 13. Після її смерті залишилось спадкове майно житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с. Дніпровка, вул. вул. Без назви, 51, який належав [PERSON] на підставі рішення місцевого Михайлівського районного суду Запорізької області № 2-1223 від 16 червня 2003 року. Спадкоємцем за заповітом є позивач. Інших спадкоємців за заповітом немає. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті [PERSON], яка померла 28 червня 2013 року, відкрита спадкова справа. Згідно заяви від 27 грудня 2013 року, зареєстрованої за № 703, відповідач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 03 червня 2009 року після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 28 червня 2013 року. Відповідно до поданих до суду заяв, відповідачі позов визнають в повному обсязі, а згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом було встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, оскільки вважав, що спадщину він прийняла фактично, так як він постійно мешкає в спадковому будинку, а також вважав, що заповіт це і є документом, який підтверджує його право власності на майно. Тому суд вважає можливим визнати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними. На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини визнані судом поважними, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 28 червня 2013 року.

Outcome: approved