Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, який уточнив 14.03.2018р., про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 25.06.2003 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В заяві посилається на те, що з відповідачем спільне життя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, у зв'язку з чим почали виникати сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям. Сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім'я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. Позивач у підготовче судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи в підготовчому судовому засіданні за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явилася. Подала відзив на позов, в якому просила розглянути справу в підготовчому судовому засіданні без її участі, позов визнає. Зазначила, що дійсно сімейні стосунки з чоловіком припинені з вересня 2017 року, з того часу проживають окремо один від одного. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливим. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, відповідно до ст.ст.200, 223, 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.06.2003 року відділом РАГС Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №275. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між подружжям припинені, проживають окремо один від одного з вересня 2017 року. Обоє прийшли до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції №0.0.975685430.1 від 27.02.18р. позивачем [PERSON] при подачі позову було сплачено 704,80 гривень судового збору, отже з державного бюджету підлягає поверненню 352,40 гривень.

Outcome: approved