Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого 13.01.2001 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (актовий запис №11), посилаючись на те, що подальше спільне життя подружжя із збереження шлюбу неможливе, шлюбні відносини фактично припинені з червня 2020 року, спільне господарство не ведеться, тому він просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Судові витрати сплачені при подачі позовної заяви до суду просив з відповідача не стягувати. Відповідач, будучи повідомленою судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надала. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого повторно 18.12.2000 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 13.01.2001\~року сторони\~уклали шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №11\~(а.с.23). Згідно зі свідоцтвами про народження, серії [NUMBER] , виданого 13.02.2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Комунарського районного управління юстиції, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 4). Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно із ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved