Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 06 квітня 1990 року помер [PERSON], який на день смерті мав у власності житловий будинок з господарськими будівлями №154 по вул. П.Савишина в с.Леухи Іллінецького району Вінницької області. Спадщину після його смерті фактично прийняв [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину на вказане майно не отримав, оскільки в свідоцтві №161 про право власності на жилий будинок від 14 жовтня 1991 року помилково відсутній номер житлового будинку. 21 листопада 2012 року між позивачем та [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продажу житлового будинку з господарськими будівлями №154 по вул. П.Савишина в с.Леухи Іллінецького району Вінницької області та земельної ділянки площею 0,6029 га, на якій розміщений вказаний житловий будинок, з яких 0,0927 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, а 0,5102 га цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка належить відповідачу на підставі державного акта на право приватної власності на землю, бланк серії ІІ-ВН №004095, виданим на підставі рішення 16 сесії 21 скликання Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 25 січня 1994 року. Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. В рахунок виконання укладеного договору, 21 листопада 2012 року [PERSON] сплатив відповідачу 12000 грн. вартості житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки. [PERSON] в свою чергу на виконання досягнутої домовленості надав [PERSON] розписку про отримання грошей в сумі 12000 грн., передав ключі від житлового будинку та державний акт на право приватної власності на землю. При цьому зобовязався у подальшому сприянні нотаріального посвідчення фактично укладеного і виконаного сторонами в повному обємі договору купівлі-продажу. На даний час відповідач відмовляється оформити нотаріально договір купівлі-продажу. Тому він просить суд визнати за відповідачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, встановити факт укладення 21 листопада 2012 року договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, та визнати за ним право власності на придбане майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду заяву із проханням вирішити справу в його відсутність і задовольнити його позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів Правовідносини, що є предметом спору між сторонами по справі, регулюються цивільним законодавством України щодо спадкових прав та правових наслідків недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Зокрема, відповідно до ст.ст.220, 328 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що сторони 21 листопада 2012 року дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки ціною 12000 грн. На виконання такої взаємної домовленості добросовісний покупець [PERSON] передав продавцю [PERSON] обумовлену ними суму грошових коштів у розмірі 12000 гривень, взамін фактично отримав придбане майно, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються також і поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження [PERSON] 01 жовтня 1970 року (а.с.3), копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON] (а.с.4), копією свідоцтва про народження [PERSON] 10 квітня 1937 року (а.с.5), копією свідоцтва про смерть 06 квітня 1990 року [PERSON] (а.с.6), копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.7), копією ідентифікаційного номера [PERSON] (а.с.8), копією техпаспорта на житловий будинок (а.с.10,11), копією свідоцтва №161 на право особистої власності на жилий будинок (а.с.12), копією довідки КП «Гайсинське МБТІ» про інвентаризаційну вартість будинку (а.с.13), копією державного акта на право приватної власності на землю (а.с.14), копією угоди між [PERSON] та [PERSON] (а.с.15,16), копією розписки [PERSON] про отримання від [PERSON] коштів в сумі 12000 грн. в рахунок оплати придбаного житлового будинку з господарськими будівлями (а.с.17). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає вимоги позивача доведеними, тому за [PERSON] слід визнати право власності на Житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], визнати дійсним факт укладення позивачем 21 листопада 2012 року із відповідачем договору купівлі-продажу, за позивачем слід визнати право власності на майно в порядку їх придбання, за вказаним договором купівлі-продажу, як за добросовісним набувачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved