Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 03 січня 2034 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 серпня 2015 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у приморському районі Одеського МУЮ, актовий запис № 1294. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], 03 січня 2016 року, який знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги не надає, ухиляється від утримання малолітнього сина. За таких обставин, позивач вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася до матеріалів справи додала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання двічі не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчать зворотні поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки відділу обліку та моніторингу ГУ ДМС України в Одеській області від 06 листопада 2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: вул. Комсомольська (зараз Миколаївська), 43, смт. Любашівка Любашівського району Одеської області. Суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2015 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського МУЮ, актовий запис № 1294. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], 03 січня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 458706, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 20 січня 2016 року, який знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги не надає, ухиляється від утримання малолітнього сина. З травня 2018 року відповідач проживає окремо від своєї сімї. Позивач ніде не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною. В позовній\~заяві позивач\~зазначає,\~що відповідач\~має не\~регулярний,\~мінливий дохід,\~частину якого\~одержує в\~натурі,\~тому остання\~вважає,\~що стягнення\~аліментів необхідно\~проводити в\~твердій грошовій\~сумі на\~користь позивача\~на утримання\~малолітнього сина\~[PERSON],\~[INFO]\~в розмірі\~3000\~грн.\~щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, однак є фізично здоровим і працездатним, працює та отримує певний дохід. Доказів на підтвердження наявності у відповідача інших доходів суду позивачем не надано. Інших неповнолітніх дітей та утриманців у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ч. ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач заявила вимогу про стягнення аліментів з батька дитини у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісяця. Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. Так, враховуючи, що прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 грудня 2018 року становить 1626 грн., а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1626: 2 = 813 грн.), що перевищує 3000 гривень, тому враховуючи викладене позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 січня 2018 року і до повноліття дитини, тобто до 03 січня 2034 року. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави.

Outcome: partial