Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.03.1997 року, договору дарування частини квартири №342 від 24.02.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., та ухвали Суворовського районного суду м.Херсона від 02.11.2001 року належить квартира [ADDRESS] . У зв`язку з втратою вказаних вище вказаних правовстановлюючих документів на даний час він позбавлений можливості реалізувати своє право на розпорядження вказаним майном. Згідно довідки Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2019 вих.№5121/19 вбачається, що справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинок була розглянута Суворовським районним судом м.Херсона в 2001 році та була зареєстрована за №2-4341/01. Згідно акту-передачі від 19.04.2016 року всі архівні справи Суворовського районного суду м.Херсона були передані до архіву Херсонського міського суду Херсонської області, проте станом на 31.01.2019 року вказана справа 2-4341/01 в архіві міського суду не значиться, у зв`язку з чим видати рішення суду неможливо. Видача дублікату свідоцтва про право власності на житло не передбачена «Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127. Враховуючи викладене, положення ст.ст. 321,392 ЦК України просив суд визнати за ним права власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов просить задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні позову покладався на розсуд суду. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позову. Враховуючи подані заяви та належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд дослідивши матеріали цивільної та інвентарної справ встановив, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.03.1997 року, виданого Управлінням обліку і використання комунального майна м.Херсона 20.03.1997 року, належним чином копія якого міститься матеріалах інвентарної справи БТІ, [PERSON] та членам його сімї: [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної, спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] (а.інв.с.7). На підставі ухвали міського суду Суворовського району м.Херсона від 02.11.2001 року за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.03.1997 року, виданого Фондом комунального майна м.Херсона (а.інв.с.14). Згідно договору дарування частини квартири №342 від 24.02.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., [PERSON] подарувала [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яка належить останній на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.03.1997 року, виданого Фондом комунального майна м.Херсона (а.інв.с.32). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.02.2019 року спірна квартира належить [PERSON] на праві спільної часткової власності. Підстава виникнення права власності: договір дарування від 24.02.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Маршаловою Л.В. за р. № 342 свідоцтво про право власності від 20.03.1997 року, видане згідно розпорядження №4874ж Управління обліку і використання комунального майна м.Херсона; Ухвала місцевого суду Суворовського району м.Херсона від 02.11.2001 року (а.с.5). Згідно довідки Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2019 вих.№5121/19 вбачається, що справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинок була розглянута Суворовським районним судом м.Херсона в 2001 році та була зареєстрована за №2-4341/01. Згідно акту-передачі від 19.04.2016 року всі архівні справи Суворовського районного суду м.Херсона були передані до архіву Херсонського міського суду Херсонської області, проте станом на 31.01.2019 року вказана справа 2-4341/01 в архіві міського суду не значиться, у зв`язку з чим видати рішення суду неможливо. Відсутність оригіналів вказаних документів позбавляє позивача права на розпорядження своїм майном та отримати їх, в інший спосіб, аніж у судовому порядку, неможливо. Згідно ч.1ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Враховуючи той факт, що позивач не має можливості вирішити даний спір у позасудовому порядку, а отримати дублікати правовстановлюючих документів, якими визнано за позивачем право власності на квартиру, неможливо, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved