Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , та просив усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказував на те, що відповідач по справі є його брат. [INFO] померла їх мати, [PERSON] . За життя вона склала заповіт, відповідно до якого заповідала все своє майно йому [PERSON] , та його брату, [PERSON] в рівних частках. З часу успадкування 1/2 частини вищевказаної квартири відповідач та його сім`я володіє усім спадковим майном, використовуючи його на свій розсуд. [PERSON] перешкоджає в можливості потрапити до квартири, вселитися до неї та користуватися. Відповідач змінив замки, а ключі в добровільному порядку надати відмовляється. Всі ці обставини стали підставою для звернення до суду з вищевказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача та позивач повністю підтримали позов вказуючи на те, що позивач є власником частини квартири і має право також нею користуватися, тоді як відповідач не визнає цього права, створює перешкоди. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом, постановою Одеського апеляційного суду від 22.10.2019 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину майна у вигляді квартири [ADDRESS] . Інша 1/2 частина квартири належить відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.12.2007 р. Позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу перешкоджання у доступі до належної йому частини квартири з боку брата. Згідно листа від 27.12.2019 року вих. №39/19388, складеного за результатами розгляду звернення Суворовського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області, позивачу було рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Згідно з нормами ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За вимогами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як закріплено в ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Нормою ст.317 ЦК України закріплено зміст права власності , за яким власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Нормами ст.150 ЖК також закріплено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В судовому засіданні було встановлено про відсутність згоди відповідача взагалі на спільне користування з позивачем квартирою. Оцінивши усі надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача як власника 1/2 частини квартири є обгрунтованими, оскільки він має право на користування своїм майном, тому має право і на вселення в квартиру, отримання ключів від вхідних дверей, а відповідач не має право перешкоджати йому. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем під час звернення до суду в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved