Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до суду до [PERSON], [PERSON], третя особа: відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він як власник квартири [ADDRESS] 24.12.2015 року уклав усний договір з громадянином Індії [PERSON] та з громадянином Індії [PERSON] про надання їм тимчасової реєстрації у своїй квартирі на 6 місяців, щоб відповідачі мали можливість оформити та отримати тимчасову посвідку на проживання в Україні. Після спливу шести місяців від дня їх реєстрації в квартирі позивача вони зобов'язувалися добровільно знятися з реєстрації. Позивач зазначив, що відповідачі в даній квартирі жодного разу не знаходилися, комунальними послугами не користувалися, їх особистих речей там ніколи не було, жодної поштової кореспонденції за цією адресою відповідачі ніколи не виписували та не отримували, ключів від квартири в них також не було, оскільки в цій квартирі позивач мешкає зі своєю дружиною та сином. Однак, відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, до теперішнього часу з реєстрації в квартирі добровільно не знялися, що змусило позивача звернутися з позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явився, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомили. В судове засідання третя особа - відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради не з'явилися, повідомлялися належним чином про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомили, ніяких заяв до суду не надавали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування від 28.10.2011 року, що зареєстрований в реєстрі за №2900.( а.с. 5). Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку (а.с.8,9,33), акту непроживання (а.с.32), наданих КП «Жилкомсервіс» та довідок, наданих відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області (а.с. 17,18) в квартирі позивача зареєстровано місце проживання відповідачів: [PERSON] з 24.12.2015 року та [PERSON] з 24.12.2015 року. Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлені строки, вона в судовому порядку визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається на те, що з моменту реєстрації і по теперішній час жоден з відповідачів у вказаній квартирі не проживають. Станом на теперішній час самостійно з реєстрації в квартирі позивача вони не знялися. Ніхто з відповідачів не є членом сім'ї позивача, на теперішній час факт реєстрації відповідачів в квартирі, яка належить [PERSON], суперечить його волі та створює для нього перешкоди у користуванні та розпорядженні своєю квартирою, призводить до зайвого нарахування комунальних платежів. Таким чином, під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що відповідачі не проживають у [ADDRESS]. З урахуванням викладеного, відповідачі не проживають в спірній квартирі понад строків, передбачених законом, і втратили право користування нею. Доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у сумі 1280,00 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved