Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що він народився [INFO] та є сином [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] . Його батьки перебувають у шлюбі, але проживають окремо. Він із 01.09.2018 року навчається у Львівському державному університеті фізичної культури ім. І. Боберського на денній формі навчання (державне замовлення). Термін закінчення навчання у навчальному закладі становить 30.06.2022 року. За час його навчання стипендії він не отримує. У період навчання проживає в студентському гуртожитку [ADDRESS] за проживання в якому з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року його матір`ю сплачено 14 500(чотирнадцять тисяч п`ятсот) грн. Відповідач не надає позивачу жодної матеріальної допомоги, його мати самостійно несе витрати на його навчання та утримання, не дивлячись на те що на її утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Інших джерел доходів він не має, офіційно працювати та отримувати доходи не може, оскільки навчається на денній формі навчання, тому потребує матеріальної допомоги. У зв`язку із складною економічною ситуацією, матері позивача важко самостійно утримувати його та забезпечувати його повноцінний фізичний, духовний та психологічний розвиток. Враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, немає інших утриманців, є священнослужителем в с. Морозовичі Самбірського району Львівської області, тому має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, так як працює і отримує доходи. Навчаючись у вузі позивач вимушений купувати собі підручники, витрачати кошти на проїзд до навчального закладу, а також на харчування та одяг. Із урахуванням видатків, які мати позивача щомісячно несе на його утримання, які пов`язані з оплатою гуртожитку, харчування, купівлею одягу та взуття, необхідністю забезпечення побутових та інших потреб для його гармонійного та повноцінного розвитку, позивач визначає розмір аліментів для відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) грн. щомісячно. Надає приблизний розрахунок коштів, які витрачені його матір`ю на його утримання: - проживання в гуртожитку плата, за який становить 5 000 гривень за навчальний курс, 5000/2 батьків= 2500/12 місяців =208 гривень за місяць з кожного з батьків; - у період навчання позивач доїжджає в університет раз в тиждень. Вартість квитка маршрутки «Самбір-Львів» і «Львів-Самбір» в обидві сторони становить 60+60 =120 грн. навчальний місяць складається з чотирьох тижнів (120*4=480 грн.) по 240 грн. в місяць з кожного з батьків; - харчування (обід 70,00 *21 навчальний день = 1470грн. в місяць) / 2 батьків 735,00 грн. в місяць з одного з батьків; - харчування (сніданок та вечеря приблизно 80*21 начальний день= 1680/2 батьків =840 грн. в місяць з одного з батьків; Окрім того позивач несе втрати на: - одяг та взуття (що в рік становить 10000.00грн.) / 2 батьків 5000. П`ять тисяч гривень розділити на 12 місяців = 416 грн. в місяць з одного з батьків; - канцтовари, підручники, зошити, ручки, телефон та інтернет, ліки в 2021 році склали 5000грн. /12 місяців = 416 грн. /2 батьків 208грн. в місяць з одного з батьків. Із врахуванням наведеного, просить суд стягувати із відповідача на його користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення позивачем віку 23 років; судові витрати просить покласти на відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Представник позивача адвокат Кіт В.Ю. у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково. Додатково пояснив, що крім позивача у нього є ще один неповнолітній син, який проживає з матір`ю та на утримання якого, згідно рішення суду, він сплачує аліменти в розмірі 1 300 грн. щомісячно. Розмір його заробітної плати становить 4 500 грн. на місяць. Розуміє, що позивачу, який є його старшим сином, потрібна матеріальна допомога, однак фінансово він не спроможний платити визначений у позові розмір аліментів, оскільки у нього маленька зарплата і він не має можливості заробити більше. Він неодноразово допомагав позивачу, однак не вимагав у нього розписок. Зазначене у позові, що за проживання сина в гуртожитку за період із 01.09.2018 року по 30.06.2021 року його матір`ю сплачено 14 500(чотирнадцять тисяч п`ятсот) грн., не відповідає дійсності. У вказаний період вони з дружиною проживали разом і дані кошти сплатив він. Також не відповідає дійсності факт, що він відмовляється надавати допомогу сину. Він згідний сплачувати аліменти, які визначені законом, орієнтовно в розмірі 1 000 грн. Вказані в позові розрахунки щодо проживання позивача в гуртожитку, на його доїзд до університету, харчування, він визнає. Однак не згідний із визначеним розміром витрат на одяг та взуття, канцтовари, підручники, зошити, ручки, телефон, інтернет, ліки. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, справу просила слухати за її відсутності та повідомити про прийняте судом рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Із копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] відомо, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі із 12.08.2000 року (а.с. 8). За час перебування в шлюбі у сторін народились двоє дітей - сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 13). Із довідки виданої Львівським державним університетом фізичної культури ім.Івана Боберського від 17.02.2021 року відомо, що [PERSON] є студентом третього курсу факультету фізичної культури і спорту ЛДУФК денної форми навчання (державне замовлення). Передбачений термін закінчення навчання 30 червня 2022 року. (а.с. 9). Згідно довідок Львівського державного університету фізичної культури ім.Івана Боберського відомо, що [PERSON] зареєстрований в гуртожитку [ADDRESS] . Реєстрації на час денного навчання дійсна з 12.09.2018 року до 01.07.2022 року. Студентом за період проживання в гуртожитку із 01.09.2018 року по 30.06.2021 року оплачено 14 500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) грн. (а.с. 10-11). Факт реєстрації позивача за адресою місцезнаходження гуртожитку навчального закладу, також підтверджується даними довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 5). Згідно довідки № 180 від 09.02.2021 року, виданої виконавчим комітетом Самбірської міської ради Львівської області відомо про склад сім`ї [PERSON] , який складається із: сина [PERSON] , [INFO] ; батька [PERSON] , матері [PERSON] та чоловіка [PERSON] , який по місцю реєстрації не проживає (а.с. 7). Отже, судом встановлено, що позивач є студентом навчального закладу денної форми навчання. Враховуючи віддаленість місця проживання і навчання, зареєстрований в гуртожитку, за проживання в якому необхідно вносити плату; також необхідні кошти для доїзду до університету один раз на тиждень, що теж є фінансово затратним. На підтвердження понесених витрат, представив суду довідки, документи про перекази готівки, фіскальні чеки, квитки (а.с. 18-24), що підтверджують той факт, що позивач несе фінансові витрати і тому потребує матеріальної допомоги батьків, зокрема відповідача. Згідно довідки, наданої закладом освіти, а саме Львівським державним університетом фізичної культури ім. І.Боберського відомо, що позивачу [PERSON] стипендія не нараховується (а.с. 12). Із довідки про доходи матері позивача [PERSON] відомо, що їй нараховується заробітна плата в розмірі 5 000 грн. (а.с. 17). Розмір заробітної плати відповідача [PERSON] , який є священиком і керівником релігійної громади Апостола і євангеліста Іоана Богослова с. Морозовичі Самбірського району Львівської області, становить 4 500 грн. на місяць, що підтверджується довідкою Управління Львівської єпархії Української Православної Церкви. Також відповідачем сплачуються аліменти на утримання неповнолітнього сина, що підтверджується квитанцією. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За правилами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Зазначене випливає також з Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у п.20 якої роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене та враховуючи пояснення учасників судового розгляду, представлені суду докази, слід зазначити таке. Позивач, будучи сином відповідача, звернувся в суд з позовом про стягнення аліментів на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в навчальному закладі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, представивши на це суду відповідні докази. Однак виходячи із реальних обставин справи, зокрема щодо фінансової можливості відповідача надавати таку допомогу позивачу, беручи до уваги розмір його доходів, який підтверджується наданою суду довідкою, наявність у платника аліментів неповнолітньої дитини, крім позивача, на утримання якої ним сплачуються аліменти, та враховуючи передбачений законом обов`язок щодо сплати аліментів відповідачем, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1200 гривень щомісячно, з моменту подачі заяви і до закінчення навчання чи до досягнення позивачем 23 років. У відповідності до ст. 141 ПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial