Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом в інтересах [PERSON] мотивуючи тим, що [INFO] помер батько останньої [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. До складу спадкового майна ввійшли, в тому числі, земельні ділянки площею 0,0610 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,5181 га для ведення особистого селянського господарства, право власності на які було посвідчено за спадкодавцем державним актом на право приватної власності на землю серії СМ №000333. [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, будучи спадкоємцем першої черги за законом і на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Разом з тим, оформити свої спадкові права на земельні ділянки в нотаріальній конторі вона не може, оскільки вищевказаний державний акт був виданий після смерті [PERSON] .. Просив визнати за [PERSON] право власності на ці земельні ділянки в порядку спадкування за законом. [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Представник відповідача Дяківської сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Приймаючи до\~уваги,\~що сторони\~в судове\~засідання не\~з`явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] , який проживав в с.Дяківка, Буринського району, Сумської області, у зв`язку з чим відкрилася спадщина на його майно, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу [PERSON] , копією паспорта [PERSON] (а.с.6,). До складу спадкового майна ввійшли, в тому числі, земельні ділянки площею 0,0610 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,5181 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належали [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №000333, виданого Дяківською сільською радою 08.05.2001 року, що підтверджується \~копією державного акту, копією рішення Дяківської сільської ради «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність та користування», рішенням Дяківської сільської ради «Про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна по [ADDRESS] », звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.17-22,24-40). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] , фактично вступивши в управління\~ та володіння спадковим майном згідно вимог ст.529, п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, які діяли на час відкриття спадщини, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом і на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується довідкою Дяківської сільської ради та копією спадкової справи (а.с.43,70-73). Однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса на вищевказані земельні ділянки [PERSON] не може, оскільки державний акт виданий 08.05.2001 року, тобто після смерті [PERSON] , що вбачається з роз`яснення приватного нотаріуса Головенської Л.В. (а.с.23). Разом з тим, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5914382052019 від 27.12.2019 року власником земельної ділянки площею 0,0610 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що\~ має кадастровий номер 5920983200:07:001:0002 та знаходиться по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.7-11). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5914382782019 від 27.12.2019 року власником земельної ділянки площею 0,5181 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що\~ має кадастровий номер 5920983200:07:001:0003 та знаходиться по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.12-16). Крім того, зазначене спадкове майно було виділене в натурі на місцевості, про що свідчить план меж земельних ділянок, який зображений в державному акті та належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №000333 виданого Дяківською сільською радою народних депутатів 08.05.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7, який було видано згідно рішення виконавчого комітету Дяківської сільської ради народних депутатів Буринського району Сумської області «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність та користування» №23 від 17.07.1993 року (а.с.17-21). В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, факт видачі державного акту після смерті [PERSON] , унеможливив отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно,\~ оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ\~ «Порядку\~ про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При цьому документ, який посвідчує право на земельні ділянки [PERSON] виданий після його смерті, в зв`язку з чим нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Разом з тим, дослідженими судом доказами беззаперечно встановлено, що зазначені земельні ділянки належали спадкодавцю [PERSON] .. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, а ч.1 ст.131 цього Кодексу передбачено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати\~ у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2016 року) передбачено, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим законом та іншим нормативно-правовим актам. Не розглядаються документи з підчищеннями, або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно\~ тлумачити зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.\~ Згідно ст.27 цього Закону, державна реєстрація права власності проводиться, в тому числі,\~ на підставі свідоцтва про право на спадщину, державного акту на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року та рішення суду, що набрали законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, в силу ст. 1225 ЦК України\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на землю гарантується Конституцією (ч.2 ст. ст.373 ЦК). Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним\~ документа, який посвідчує його право власності. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права чи інтереси інших осіб, а також те, що [PERSON] прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved