Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що її батько [PERSON] , який проживав в м. Франкфорт штат Нью-Йорк в США, помер [INFO] . Заяву про прийняття спадщини після його смерті до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини позивач не подавала, як і не вчинила інших дій по прийняттю спадщини, оскільки не було можливості самостійно поїхати в США, лише в липні 2020 року змогла отримати речі, належні її покійному батькові, серед яких були свідоцтво про смерть і заповіт, відповідно до якого [PERSON] усе належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] , заповідав їй, [PERSON] . Коли позивач дізналась про заповіт, то звернулась до нотаріуса з метою оформити спадщину. Однак у заведенні спадкової справи після смерті батька їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач являється спадкоємцем за заповітом. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача [PERSON] , є відповідач [PERSON] , однак вона у встановлений законом строк також не вчинила будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] , на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] , ні за законом, ні за заповітом немає. Посилаючись на зазначені обставини, вказуючи на те, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , однак пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, просила суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , терміном три місяці. Позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги позивача визнає повністю, просила розгляд справи здійснювати без її участі. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу без участі позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Статтями 1269, 1270 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини, де вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , який проживав в м.Франкфорт штат Нью-Йорк в США, помер [INFO] . Заяву про прийняття спадщини після його смерті до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини позивач не подавала, як і не вчинила інших дій по прийняттю спадщини, оскільки не було можливості самостійно поїхати в США, лише в липні 2020 року змогла отримати речі, належні її покійному батькові, серед яких були свідоцтво про смерть і заповіт, відповідно до якого [PERSON] усе належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] , заповідав їй, [PERSON] . Коли позивач дізналась про заповіт, то звернулась до нотаріуса з метою оформити спадщину. Однак у заведенні спадкової справи після смерті батька їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач являється спадкоємцем за заповітом. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача [PERSON] , є відповідач [PERSON] , однак вона у встановлений законом строк також не вчинила будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] , на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] , ні за законом, ні за заповітом немає. Відповідач [PERSON] проти задоволення заявлених позивачем вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не заперечує. Зазначені обставини встановлено з досліджених судом свідоцтва про смерть [NUMBER] від 14.06.2011 (а.с.3), заповіту від 18.06.2004, посвідченого приватним нотаріусом Любешівського районного нотаріального округу Волинської області Бомк В.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 520 (а.с.4), довідки Любешівської селищної ради Волинської області № 2235 від 21.07.2020 (а.с.6), повідомлення Любешівської державної нотаріальної контори № 580/01-16 від 19.08.2020 (а.с.13). Наведені обставини свідчать про поважність причин, з яких [PERSON] не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини та не вчинено будь-яких інших дій по її прийняттю. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що [PERSON] , являючись спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому слід визначити їй додатковий строк у три місяці, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved