Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду х вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що 25.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 12569, відповідно до якого з позивача запропоновано стягнути в користь відповідача заборгованість в розмірі 9413,40 грн. за кредитним договором 7869541 від 03.10.2018. Із виконавчого напису випливає, що він є боржником за кредитним договором, укладеним з ТОВ «І Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал». 17.03.2021 на підставі оскаржуваного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Клехо А.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а постановою від 01.04.2021 звернуто стягнення на його доходи. Зазначає, що виконавчий напис № 12569 від 25.01.2021, вчинений з грубим порушенням вимог закону та є незаконним, оскільки кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення такого, не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить визнати таким, що не підлягає до виконання, виконавчий напис від 25.01.2021 № 12569 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., а також стягнути понесені у справі судові витрати. Ухвалою судді від 12.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. 12.04.2021 ухвалою суду відмовлено у забезпеченні позову. Ухвалою суду від 12.05.2021 витребувано документи, які слугували підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача та пояснення від третіх осіб на адресу суду не надходили. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, установив таке. 25.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 12569, яким з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» стягнено суму заборгованості за період з 27.12.2018 по 06.01.2021 в розмірі 9413,40 грн. (а.с. 09). На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Клехо А.Є. 17.03.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64875938 Оскаржуваний виконавчий напис, було вчинено нотаріусом на підставі кредитного договору № 7869541 від 03.10.2018, який не був посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Так, згідно ст. 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року (далі - Перелік). Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Поряд з тим, 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» України № 662 від 26.11.2014 року, зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто, на даний час, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 25.01.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові Верховно суду від 15.04.2020 року № 158/2157/17. Доказів іншого сторонами суду надано не було. Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, а відтак, оскаржуваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. Вимога про стягнення судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп., сплаченого позивачем за подання заяви про забезпечення позову до задоволення не підлягає, з огляду на те, що в задоволенні такої заяви було відмовлено.

Outcome: partial