Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 30.08.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції, актовий запис № 55, та стягнення з останнього аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу між нею та [PERSON] позивачка просить її прізвище не міняти та залишити «[PERSON]». Позивачка у позовній заяві зазначила, що 30 серпня 2011 року вони з відповідачем уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції, актовий запис № 55. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Їх шлюб розпався тому, що вони не розуміють одне одного, від цього часто виникають сварки, скандали. Вони мають різні погляди на життя. У зв'язку з цим, вони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 30.08.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції, актовий запис № 55, та стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця Житомирської області, Лугинського району, с.м.т. Жовтневе, аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу між нею та [PERSON] позивачка просить її прізвище не міняти та залишити «[PERSON]». Ухвалою судді від 27 серпня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] у повному обсязі підтримала заявлені нею позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Вважає, що дитина повинна рости в сім'ї де є взаємопорозуміння. В сім'ї часто виникали сварки, скандали, свідком яких іноді бувала дитина. З огляду на це, наполягає на розірванні шлюбу. Вказала, що вони з відповідачем проживають окремо близько півроку, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки припинили. Вважає за неможливе подальше подружнє життя і збереження шлюбу. Примирення між ними неможливе, у них залишились дружні відносини. Стан здоров'я дитини задовільний. Спору про поділ майна немає. Місце проживання дитини визначено і вона буде проживати разом з нею. Також повідомила, що на даний час вона отримує стипендію у розмірі 410 грн. на місяць, а також щомісячну державну допомогу малозабезпеченій родині в розмірі 1315 грн. Коштів на утримання доньки не вистачає. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки, але не на постійній основі та розмір допомоги залежить від його заробітку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та вказав, що він згоден на розірвання шлюбу з позивачкою та згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі визначеному позивачкою в позовній заяві. Підтвердив, що між ним та позивачкою дійсно виникали сварки, були суперечки, але вони мирились. Оскільки позивачка вирішила піти від нього, то він тримати її не буде. Підтвердив пояснення, надані позивачкою в судовому засіданні в обґрунтування заявлених позовних вимог. Зауважив, що стан його здоров'я задовільний та у нього на утриманні нікого немає. На даний час він не працює та отримує допомогу по безробіттю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши позицію відповідача по суті заявлених позовних вимог та заслухавши його пояснення, надані в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в ході судового засідання, сторони зареєстрували між собою шлюб 30 серпня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 30.08.2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 55. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 3 ). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Чернігів та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7 ). З довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області від 21.08.2015 року за № 4941 встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрована і проживає за адресою : [ADDRESS], та до складу її сім'ї входять : чоловік - [PERSON]; донька - [PERSON], 2012 року народження ( а.с. 8 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивачка зазначає те, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, не розуміють одне одного, від цього часто виникають сварки, скандали. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу та відновлювати стосунки наміру не має, спору з приводу майна у сторін не має, місце проживання дитини визначено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх спільної неповнолітньої дитини, а тому враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачкою причини розірвання шлюбу, згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням матеріального становища обох сторін, відсутності у подружжя інших спільних неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному позивачкою в позовній заяві, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved