Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства, мотивуючи тим, що його батьки проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, а після його народження утримували та виховували його. [INFO] його батько [PERSON] помер, у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли усі права та обов`язки, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Однак він належним чином не може оформити свої спадкові права, оскільки у його свідоцтві про народження у графі батько зазначено « [PERSON] », а не « [PERSON] ». В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в заяві, доповнивши, що [PERSON] , який помер [INFO] це його батько. Останній за життя визнавав його своїм сином. Встановлення даного факту необхідне йому для оформлення спадщини після смерті батька. Представник заінтересованої особи Черепівської сільської ради в задоволенні заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожний окремо, підтвердили, що заявник є сином [PERSON] .. За життя, мати заявника [PERSON] та батько [PERSON] з 1996 року до 2000 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та піклувалися одне про одного. [PERSON] виховував та доглядав заявника, визнаючи себе його батьком. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зокрема, відповідно ч.3 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останнього, факт їхнього батьківства може бути встановлено рішенням суду в окремому провадженні. У п. 3 цієї Постанови роз`яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених ст. 53 чинного на момент виникнення спірних правовідносин КпШС 1969 р., суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Відповідно до ст.53 КпШС України, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи на утримання якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства, спільне виховання чи утримання дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , у зв`язку з чим суд застосовує норми Кодекса про шлюб та сім`ю України, що діяли до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності Сімейним кодексом України. (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). Запис про народження заявника у Книзі реєстрації народжень проведено 04.07.1997 року за №4 відповідно до ч. 2 ст.55 КпШС України, тобто запис про батька заявника проведений на підставі заяви його матері [PERSON] , що вбачається із пояснень заявника, свідоцтва про народження заявника та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.8,37-38). Згідно довідок Черепівської сільської ради (а.с.7,19) [PERSON] з 1996 року до 2000 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з матір`ю заявника [PERSON] , яка померла [INFO] . Вони разом вели спільне господарство, спільно виховували та утримували заявника, що також підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] заявник звернувся до нотаріальної контори, але отримав відмову оскільки у його свідоцтві про народження у графі батько зазначено « [PERSON] », а не « [PERSON] » (а.с.8). Таким чином, даючи оцінку вищенаведеним доказам та здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] за життя визнавав своє батьківство по відношенню до [PERSON] .. Як до його народження так і після проживав однією сім`єю з ним та його матір`ю, з якою не перебував у зареєстрованому шлюбі, ведучи з ними спільне господарство та спільно виховуючи [PERSON] і утримуючи його в дитинстві. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність факту, який просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення його майнових прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved