Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 25 липня 2002 року між ним та [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж житлового будинку, розташованого в смт Дашів Іллінецького району Вінницької області, по вул. Кірова, 73. Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. В рахунок виконання укладеного договору, 25 липня 2002 року [PERSON] сплатив [PERSON] 7070 грн. вартості житлового будинку. [PERSON] в свою чергу на виконання досягнутої домовленості надала [PERSON] розписку про отримання грошей в сумі 7070 грн., передала ключі від будинку та правовстановлюючі документи на них. При цьому, через нагальну необхідність їхати до Росії, де відповідач постійно проживала, зобовязалася пізніше нотаріально посвідчити фактично укладений і виконаний сторонами в повному обємі договір купівлі-продажу. На сьогоднішній день [PERSON] відмовляється нотаріально оформити договір купівлі-продажу. Тому він просить суд встановити факт укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та визнати за ним право власності на майно, придбане за договором купівлі-продажу. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду заяву із проханням вирішити справу в його відсутність і задовольнити його позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів Правовідносини, що є предметом спору між сторонами по справі, регулюються цивільним законодавством України щодо правових наслідків недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Зокрема, відповідно до ст.ст.220, 328 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що сторони 25 липня 2002 року дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в смт Дашів Іллінецького району Вінницької області, по вул. Кірова, 73, ціною 7070 грн. На виконання такої взаємної домовленості добросовісний покупець [PERSON] передав продавцю [PERSON] обумовлену ними суму грошових коштів у розмірі 7070 гривень, взамін фактично отримав придбане майно. На даний час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються також і поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.3,4), копією ідентифікаційного номера [PERSON] (а.с.5), копією техпаспорта на житловий будинок (а.с.6,7), копією правил про порядок в проведенні будівельних робіт (а.с.8), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.9), розпискою [PERSON] про отримання від [PERSON] грошей в сумі 7070 грн. в рахунок придбаного житлового будинку (а.с.10), копією квитанції на суму 7070 грн. (а.с.11), довідкою ФОП [PERSON] про вартість житлового будинку (а.с.12). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає дійсним факт укладення позивачем 25 липня 2002 року із відповідачем договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в смт Дашів Іллінецького району Вінницької області, по вул. Кірова, 73, за позивачем слід визнати право власності на майно в порядку його придбання за договором купівлі-продажу як за добросовісним набувачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved