Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «СМАРТБІЗНЕС» про стягнення безпідставно набутих коштів. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.03.2018 р. між ним та ТОВ «СМАРТБІЗНЕС» був укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0071, відповідно до якого сторони зобовязалися у встановлений строк укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки «Mazda», модель СХ-5, 2014 року випуску на умовах попереднього договору. Відповідно до п. 1.5 попереднього договору сторони зобовязалися укласти основний договір 05.04.2018 р. за умови повного виконання ним п. 2.1 попереднього договору. Якщо станом на 05.04.2018 р. транспортний засіб не буде придбаний відповідачем, то сторони визначають, що основний договір буде укладено на пятий день після придбання транспортного засобу відповідачем, про що останній зобовязується повідомити позивача у письмовому вигляді із зазначенням конкретної дати, часу і місця укладення основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення основного договору сторони визначили 31.12.2019 р.. На виконання умов п. 2.1 попереднього договору від 29.03.2018 р. він здійснив оплату авансу відповідачу в сумі 78\~000 гривень. Однак, станом на 05.04.2018 р. основний договір не був укладений, жодних повідомлень від відповідача про придбання чи не придбання транспортного засобу для його наступної передачі йому на його адресу від відповідача не надходило, пропозиції про укладення основного договору сторонами не направлялися, що на його думку свідчить про припинення зобовязань, встановлених договором, а тому 78\~000 гривень, сплачені ним в якості авансу за попереднім договором, є такими, що набуті без достатньої правової підстави та підлягають поверненню. Просить суд стягнути з ТОВ «СМАРТБІЗНЕС» на його користь суму безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 78\~000 гривень. В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. № 72). Відповідач також не з'явився в судове засідання. Про день та час розгляду справи був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, розміщеному 08.08.2018 р. (а.с. № 71). 15.05.2018 р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що договір відповідає вимогам законодавства України, а тому при вирішенні спору між сторонами повинні застосовуватись положення договору. Пропозиція щодо укладення основного договору має бути надіслана не пізніше 31.12.2019 р., даний термін ще не настав. Зазначив, що він не здійснює продаж товарів за публічним договором, оскільки не взяв на себе обовязок здійснювати продаж товарів кожному, хто до нього звертається. Укладаючи попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу від 29.03.2018 р. № 0071, відповідач взяв на себе обовязок одноразово для конкретної особи позивача підібрати автомобіль конкретної марки та комплектації, придбати його та продати позивачу. А тому, на дані відносини не поширюється Закон України «Про захист прав споживачів». Вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та необґрунтованими та просить суд повністю відмовити у задоволенні позовної заяви. За таких обставин, враховуючи положення ст. 280 ЦПК України та думку позивача, який не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підстаі наступного. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи по суті встановлено, що 29 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАРТБІЗНЕС» (продавець) та [PERSON] (покупець) був укладений попередній договір № 0071 купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до якого сторони зобовязалися у встановлений строк укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу на умовах, встановлених у цьому попередньому договорі. Транспортний засіб, який продавець зобовязався придбати у третіх осіб для його відчуження покупцеві за основним договором, та який являтиметься предметом основного договору, має наступні ідентифікаційні ознаки: марка «Mazda», модель СХ-5, рік випуску 2014, інші характеристики 2.0D AT, Style+, білий (колір, пробіг тощо) (п. 1.2 попереднього договору № 0071 купівлі-продажу транспортного засобу від 29.03.2018 р.). \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.3, п. 1.4 попереднього договору № 0071 купівлі-продажу транспортного засобу від 29.03.2018 р. основний договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти основний договір і прийняття пропозиції другою стороною. Пропозицію укласти основний договір може зробити кожна із сторін такого договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.5 попереднього договору № 0071 купівлі-продажу транспортного засобу від 29.03.2018 р. сторони зобовязалися укласти основний договір 05 квітня 2018 року за умови повного виконання п. 2.1 цього попереднього договору. Згідно п. 2.1, п. 2.2. попереднього договору № 0071 купівлі-продажу транспортного засобу від 29.03.2018 р. на підтвердження дійсних намірів сторін на укладення основного договору в момент укладення цього попереднього договору покупець перераховує на поточний рахунок продавця грошові кошти в розмірі 78\~000 гривень, а продавець своїм підписом під цим попереднім договором підтверджує отримання таких коштів. Зазначена сума розцінюється сторонами як аванс за основним договором, а при оформленні основного договору вартість майна, що підлягає сплаті покупцем, буде зменшена на суму, сплачену за цим попереднім договором. З квитанції № 032810085 від 29.03.2018 р. вбачається, що [PERSON] на виконання умов попереднього договору здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 78 000 гривень на розрахунковий рахунок № 26007013065218 в ПАТ «СБЕРБАНК», МФО 320627, який належить відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Смартбізнес» (а.с.№ 5). Згідно ч. 1, ч. ч. 2, 3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Як вбачається з позовної заяви, станом на передбачену попереднім договором дату укладення основного договору, а саме 05 квітня 2018 року, основний договір між позивачем і відповідачем укладений не був, жодних повідомлень від відповідача про придбання чи не придбання транспортного засобу для його наступної передачі позивачу на адресу позивача від відповідача не надходило, пропозиції про укладення основного договору сторонами не направлялись, що з огляду на норми частини третьої статті 635 ЦК України, свідчить про припинення зобовязання, встановленого попереднім договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Оскільки зобовязання між позивачем і відповідачем за попереднім договором припинились на підставі ч. 3 ст. 635 ЦК України, то грошові кошти в сумі 78\~000 гривень, сплачені позивачем на користь відповідача за попереднім договором, є такими, що набуті без достатньої правової підстави (є безпідставно набутим майном), а отже підлягають поверненню позивачу. Відповідач в добровільному порядку не повернув позивачу безпідставно набуті грошові кошти. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так як, згідно Закону України «Про судовий збір» відповідач не звільнений від сплати судового збору, то з нього на користь держави підлягають стягненню 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-19 від 07 грудня 2017 року становить 704, 80 гривень.

Outcome: approved