Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 листопада 2012 року сторони зареєстрували шлюб. У них є син [PERSON], [INFO], який проживає з [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалось, через протилежні погляди на сімейне життя. У 2016 року шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо. Подальше спільне життя й збереження сімї вважає неможливим, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач в підготовче засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач в підготовче засідання також не зявилася, подала заяву про визнання позову. У заяві також просила суд справу розглянути без її участі, позов визнала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи що останні скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 109509 від 24.11.2012 (а.с. 6). У сторін є спільна дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо (а.с. 1, 8). Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити їх інтересам, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб сторін слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у звязку з визнанням відповідачем позову.

Outcome: approved