Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, у якій указує, що 16.05.2012 він з відповідачем уклав безвідсотковий договір позики, за яким надав відповідачу позику у сумі 4400 доларів США. З метою повернення наданих у позику коштів, він, 29.01.2015, направив письмове повідомлення відповідачу та надав строк для повернення коштів терміном 6 місяців. Указане повідомлення відповідач отримала 31.01.2015. Посилаючись на те, що у 6-місячний строк з часу отримання повідомлення про повернення коштів відповідач не повернула боргу, починаючи з 01.08.2015 у нього виникло право на стягнення коштів у судовому порядку у зв'язку з простроченням боржника, тому позивач просить стягнути з [PERSON] борг за договором позики у сумі 184472,95 грн. У судовому засіданні позивач підтримав свою заяву, просив її задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, але на попередньому судовому засіданні фактично визнала, що дійсно укладала безвідсотковий договір позики з позивачем, який надав їй у позику 4400 доларів США. Підтвердила, що вона має борг перед позивачем. Суд, заслухавши позивача, дослідивши подані докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що 16.05.2012 між сторонами був укладений безстроковий, безвідсотковий договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримала від [PERSON] 4400 доларів США (а.с.6). Згідно п.п.1,3 указаного договору позичальник зобовязувалася повернути предмет позики у повному обсязі після письмового повідомлення з вимогою повернення позики на протязі шести календарних місяців з часу отримання повідомлення. Повернення предмета позики повинно бути виконане одночасно готівкою у відповідності до п.1 даного договору. Згідно п.6 договору позичальник за невиконання строків повернення боргу, зазначених у п.3 договору, сплачує позикодавцеві: пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки; 10% річних від простроченої суми (ст.625 ЦК України). 29.01.2015 [PERSON], у відповідності до п.1 зазначеного договору, надіслав повідомлення [PERSON] за місцем її проживання, щодо повернення суми позики у строк 6 календарних місяців з дня отримання даного повідомлення, у будь-який час та місці. При цьому, позивач указав позичальнику про наслідки невиконання договору позики (а.с.7). Як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] отримала повідомлення позивача 31.01.2015 (а.с.8). З часу отримання зазначеного повідомлення суму позики протягом 6 календарних місяців [PERSON] не повернула та не повернула її до цього часу, про що відповідач не заперечувала у попередньому судовому засіданні, а отже, відповідно до п.6 договору настають наслідки за невиконання позичальником строку повернення боргу. Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч.1 ст.1046 ЦК України, згідно якої, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За розрахунком позивача, указаним у позові, загальна сума боргу відповідача становить 184472,95 грн. Указану суму позивач обрахував таким чином. Позика обрахована за формулою: (сума боргу) х (курс гривні до долара США, встановлений НБУ на день предявлення позову). Курс гривні станом на 14.12.2017 становить 27,10 грн., тому 4400х27,20=119240,00 грн. Пеня обрахована за формулою : (сума боргу в доларах США на день виконання зобовязання) х (подвійна облікова ставка НБУ) : (100%): (365 - кількість днів у році) х (кількість днів прострочення). Посилаючись на строк позовної давності по стягненню пені в один рік, позивач указав, що з 14.12.2016 по день подання позову 14.12.2017 сума пені склала 1147,39 доларів США (4400х28:100:365х119=401,67; 4400х26:100:365х42=131,64; 4400х25:100:365х153=461,10; 4400х27:100:365х47=152,98), що у перерахунку на гривні по курсу НБУ на день подання позову становить 31094,27 грн. Суму 10% річних позивач обрахував за формулою: (сума боргу в доларах США на день виконання зобовязання) х (10% річних): (100%): (365 кількість днів у році) х (кількість фактичних днів прострочення зобовязання), яка склала суму у розмірі 1259,73 доларів США (4400х10:100:365х334 = 402,63; 4400х10:100:365х365=440,00; 4400х10:100:365х346=417,10), що у перерахунку на гривні по курсу НБУ на день подання позову становить 34138,68 грн. Суд, проаналізувавши розрахунок позивача щодо загальної суми боргу та її складових, вважає, що позивачем проведено не точний розрахунок суми боргу, пені та 10% річних. Так, станом на 14.12.2016 курс гривні до долара США складав 27,26749 грн. Отже, основна сума боргу складає 119976,95 грн. (4400х27,26749=119976,95). Сума пені позивачем розрахована вірно щодо суми обрахованої у доларах 1147,39 доларів США, але з урахуванням курсу долара 27,26749 грн. становить 31286,45 грн., а не 31094,27 грн. як указав позивач. 10% річних становить сума у розмірі 28465,90 грн., а не 34138,68 грн., як указав позивач, оскільки 10% річних необхідно рахувати починаючи з 01.08.2015 (час з якого у позивача виникло право на стягнення коштів). Так, за 2015 рік за 153 дні сума склала 184,44 доларів США (4400х10:100:365х153=188,44); за 2016 рік за 366 днів склала 440 доларів США (4400х10:100:366х366=440); за 2017 рік за 348 днів склала 419,51 доларів США (4400х10:100:365х348=419,51), що складає загальну суму 1043,95 доларів США та у перерахунку гривні по курсу НБУ становить 28465,90 грн. (1043,95х27,26749= 28465,90). Отже, враховуючи вищевикладене, з урахуванням досліджених доказів у справі, а також зважаючи на те, що відповідачем до теперішнього часу сума боргу не повернута, суд вважає за необхідне стягнути суму боргу у судовому порядку, задовольнивши частково позовні вимоги, виходячи із вищенаведених розрахунків, а у задоволенні інших позовних вимог необхідно відмовити. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у сумі 179729,30 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1797,29 грн. у відшкодування сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial