Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що він відповідно до ч. 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» отримує 100 % знижки плати за користування комунальними послугами, а саме водопостачання в межах середніх норм споживання. Постановою КМУ № 409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» встановлено єдині соціальні нормативи користування послугами, на які надаються пільги та субсидії - централізованого постачання холодної води 4 куб. метри на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води (п. п. 2 п. 3). Склад його сімї становить три особи, пільгами користується тільки він. КП «Лубни-водоканал» у своєму листі від 15.05.15 року № 01-04/584 повідомляє, що встановлена соціальна норма для їх сімї становить 12 куб. метрів на 3 осіб і з урахуванням середнього споживання води 8 куб. метрів на місяць проводить оплату за послуги водопостачання та водовідведення по пільговому тарифу - 10, 41 грн/куб. метр. У відповідності до п. 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМУ від 21.07.05 р. № 630 у разі встановлення лічильників у квартирі, де проживає пільговик їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири. Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу, за фактичними витратами, але не вище нормативів (норм) споживання, визначених законодавством. Тобто, при споживанні 8 куб. метрів води у місяць 4 куб. метра він не сплачує і 4 куб. метра сплачує по загальній вартості 15,61 грн. за 1 куб. м. (з ПДВ). За пільгові 4 м. куб. метра води управління праці та соціального захисту населення Лубенської міської ради здійснює розрахунок з КП «Лубни-водоканал» на підставі отриманих від них звітів щодо послуг наданих пільговим категоріям громадян, що підтверджується листом № 04-06/4665 від 10.12.2015 року. КП «Лубни-водоканал», порушуючи чинне законодавство, а саме п.п.2, 3 Постанови КМУ № 409 від 06.08.14 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» нараховує йому за спожиті послуги з першого кубічного метра води по ціні 10 грн. 41 коп., чим фактично позбавляє його наданих державою пільг. Внаслідок незаконних дій КП «Лубни-водоканал» у нього утворилась незрозуміла заборгованість, яка станом на 01.05.2015 року становила 144 грн. 84коп., а станом на 31.10.2016р. становить 522 грн. 90 коп. Вважав, що нарахування йому заборгованості в сумі 522 грн. 90 коп. станом на 31.10.2016 року є незаконним і таким, що порушує його права та підлягає анулюванню, а встановлений КП «Лубни-водоканал» йому пільговий тариф в сумі 10 грн. 41 коп., за яким йому нараховується плата за водопостачання не відповідає чинному законодавству України. Відповідно до п.п. 46 п.1 ч.1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) субєктам господарювання, які є виконавцями цих послуг» від 21.04.2016 року № 645 КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради Полтавської області встановлені тарифи на послугу з централізованого водопостачання холодної води 7 грн. 18 коп. (з податком на додану вартість), на послугу з централізованого водовідведення 9 грн. 14 коп. (з податком на додану вартість) з 10.06.2016р., а до цього часу з 01.02.2015 року загальна сума за централізоване водопостачання і водовідведення складала 15 грн. 61 коп. за куб метр води. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохав суд : визнати незаконними досудову претензію КП «Лубни-водоканал на суму 522 грн. 90 коп. від 31.10.2016 року та встановлений йому пільговий тариф в сумі 10 грн. 41 коп., що вказаний у листі «Лубни-водоканал» за № 01-04/584 від 15.05.2015 року; зобовязати КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради Полтавської області анулювати суму боргу на його особовому рахунку в сумі 522 грн. 90 коп. (станом на 31.10.2016р.) і привести тарифи за водопостачання, на підставі яких йому нараховується плата за водокористування, у відповідність до чинного законодавства України, а саме звільняти його від сплати за споживання 4 куб. метрів води, а за споживання зверх цієї норми нараховувати тариф з 01.02.2015 року в сумі 15 грн. 61 коп. за куб. метр води, а з 10.06.2016р. в сумі 16 грн. 32 коп. за куб. метр води на підставі п.п.46 п.1 ч.1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) субєктам господарювання, які є виконавцями цих послуг» та п.п.2, 3 Постанови КМУ № 409 від 06.08.14 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування». (а.с. 1-2, 15-17). До суду надано письмові заперечення на позовну заяву від відповідача КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради, у яких зазначалося, що з 01.05.2010 року і до цього часу КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради є єдиним виробником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території міста Лубни для усіх категорій споживачів приєднаних до комунальних систем централізованого водопостачання та водовідведення. За весь період проживання позивача [PERSON] у квартирі [ADDRESS], ними у даний житловий будинок надавалися послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, якими користувався позивач. Шляхом створення особового абонентського рахунку № 1209710 та видачею абонентської книжки сторони вступили в договірні правовідносини, при цьому позивач, починаючи з 01.10.2014 року, не в повному обсязі сплачував за послуги, чим порушив встановлений законом термін внесення оплати за комунальні послуги, сплачуючи лише частину спожитих послуг внаслідок чого виникла заборгованість станом на 01 грудня 2016 р. в розмірі 565,42 грн. Між позивачем та відповідачем письмовий договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення був укладений вже після прийняття даної позовної заяви. Враховуючи ті обставини, що позивач користувався послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, сплачував за надані послуги, між сторонами фактично склалися договірні відносини, в зв'язку з чим позивач повинен щомісячно вносити плату за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до діючих тарифів. Під час вручення позивачу договору про надання послуг з централізованого водопостачання, водовідведення № 1209710 від 06.12.2016 р. було встановлено та складено акт перевірки, в якому зафіксовано, що на момент перевірки в даному помешканні зареєстровано та фактично проживає троє осіб. В порушення вимог ст. 68 ЖК України, ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п. 3.7 «Правил користування системами центрального комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», позивач не в повному обсязі вносив плату за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню. В п. 22 Постанови КМ України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» вказано, що у разі коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг, у договорі робиться відповідна позначка. При цьому дані про зазначену пільгу вносяться у договір між виконавцем та постачальником. У разі встановлення квартирних засобів обліку їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири. Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу, за фактичними витратами, але не вище нормативів (норм) споживання, визначених законодавством. Позивач вносить плату за отримані послуги з водопостачання та водовідведення згідно показників засобу обліку не пропорційно кількості мешканців квартири, а враховує, що 4 м3, надані йому як пільговикові в межах середніх норм споживання, згідно Постанови КМУ № 409 від 06.08.2014 р. «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», є 100-відсотковим відшкодуванням держави на його особовий рахунок, відкритий у водоканалі, не враховуючи показники засобів обліку. Для зручності обрахунку та нарахування плати за надані послуги водоканалом здійснюється розподіл пропорційно до кількості мешканців, починаючи з першого кубу використаної води, згідно показників лічильника на холодне водопостачання. Такий спосіб визначення своєї пільгової частки також набагато зручніший та зрозуміліший. Позивач сплачував не в повному обсязі за надані відповідачем послуги внаслідок виникла дана заборгованість, оскільки позивач віднімає 4 м3, які надані йому як споживачу пільгової категорії, а інші використані м3 сплачує згідно діючого тарифу, що не є пропорційно до кількості мешканців та вимог чинного законодавства. Також позивач допускав порушення та надавав показники засобу обліку холодної води не кожного місяця, в терміни передбачені законодавством та договором, що і спричинило, в деяких місяцях, перевищення норм соціального споживання. Управління праці та соціального захисту населення здійснює розрахунки з постачальниками послуг на підставі отриманих від них щомісячних звітів щодо послуг, наданих пільговим категоріям громадян за формою «2 - пільга» та у відповідності до Постанови КМУ від 29.01.2003 р. № 117 «Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги». Постачальники послуг, в тому числі і водоканал, у щомісячних звітах вказують інформацію, згідно переданої споживачами. На підставі викладеного відповідач прохав суд відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та прохав його задовольнити, обгрунтовував позовні вимоги обставинами, викладеними у позовній заяві. Пояснив, що фактично спір між ним та відповідачем виник з того приводу, що він вважає, що 4 куб. м. води йому як пільговику мають бути відшкодовані незалежно від загального споживання по квартирі. Договір із відповідачем було укладено у 2016 році, однак до цього часу він сплачував за надавані відповідачем послуги по лічильнику та у квартирі за весь час, коли було нараховано борг було зареєстровано три особи. Представники відповідача КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову заперечували, обгрунтовували заперечення проти позову обставинами, викладеними у позовній заяві. Зясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач [PERSON] є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, які надає відповідач КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради за адресою м. Лубни Полтавської області віл. Ватутіна 45 кв. 37. 6.12.2016 р. між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, у якому зазначено, що у квартирі зареєстровано 3 особи. До укладення договору [PERSON] сплачував за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за даною адресою за показниками лічильника з урахуванням трьох осіб, зареєстрованих у квартирі, по факту надання даних послуг, що підтверджується відкриттям особового рахунку № 1209710, абонентською книжкою, де відображені відповідні проплати. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця -надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. До 6.12.2016 р. між сторонами був відсутній письмовий договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення, проте відповідачем надавалися такі послуги, а позивачем приймалися, що є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав і обов'язків. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року за № 6-59 цс13. Також встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується відповідним посвідченням , виданим 18.11.2009 року. Відповідно до ч. 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу [PERSON] надано 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Постановою КМУ № 409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» встановлено єдині соціальні нормативи користування послугами, на які надаються пільги та субсидії - централізованого постачання холодної води 4 куб. метри на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води (п. п. 2 п. 3). Відповідно статті 51 Бюджетного кодексу України при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім'ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства 1 та 2 групи або інвалідами 1 групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни 1 групи та доглядає за ним, за умови що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним. Встановлено, що склад сімї позивача становить три особи, пільгами користується тільки позивач. Згідно п. 22 Постанови КМ України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у разі коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг, у договорі робиться відповідна позначка. При цьому дані про зазначену пільгу вносяться у договір між виконавцем та постачальником. У разі отримання права на пільги споживач подає виконавцю письмову заяву та документи, що його підтверджують. Оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу. У разі встановлення квартирних засобів обліку їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири. Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу, за фактичними витратами, але не вище нормативів (норм) споживання, визначених законодавством. Судом встановлено, що позивач, вносить плату за отримані послуги з водопостачання та водовідведення згідно показників засобу обліку не пропорційно кількості мешканців квартири, а враховує, що 4 м3, надані йому як пільговикові в межах середніх норм споживання, згідно Постанови КМУ № 409 від 06.08.2014 р. «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», є 100-відсотковим відшкодуванням держави на його особовий рахунок, відкритий у водоканалі, не враховуючи показники засобів обліку. Згідно листа Міністерства соціальної політики від 14.09.2015 року відповідно до п. 22 Постанови КМ України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у разі встановлення квартирних засобів обліку води їх показання розподіляються пропорційно до кількості мешканців квартири. Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу , за фактичними витратами, але не вище нормативів (норм) споживання, визначених законодавством. Таким чином, враховуючи, що позивачем оплачувалися послуги шляхом віднімання 4 м3, які надані йому як споживачу пільгової категорії, а інші використані метри кубічні сплачувалися згідно діючого тарифу, що не є пропорційно до кількості мешканців та вимог чинного законодавства, тому відповідачем правомірно нараховано борг позивачу в розмірі 565 грн. 42 коп. станом на 01.12.2016 року. Також суд вважає, що відповідачем не встановлювався позивачу особливий тариф, не передбачений ніякими нормами законодавства у розмірі 10,41 грн., враховуючи наступне. Так, дані нарахування проводилися відповідачем для зручності обрахунку та нарахування плати за надані послуги водоканалом пропорційно до кількості мешканців, починаючи з першого кубу використаної води, згідно показників лічильника на холодне водопостачання. Вказані нарахування математично зводяться до одного і того ж числа з урахуванням необхідності сплати за послуги, що надає відповідач, відповідно до п. 22 Постанови КМ України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», що продемонстровано представником відповідача в судовому засіданні на основі відповідних прикладів з урахуванням використання чи не використання позивачем його пільгових 4 м3 води. Таким чином, позовні вимоги позивача є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed