Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Рубленської територіальної громади в особі Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання за ним в порядку спадкування після [PERSON], яка померла 18 липня 2013 року, права власності на земельну ділянку площею 4,9592 га, кадастровий номер 6321484500:02:000:0219, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рубленської сільської ради. [PERSON] на обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] 31 січня 2014 року [PERSON] звернувся із заявою до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON], до складу якої, крім іншого майна, входить і земельна ділянка площею 4,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території\~ Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області та належала [PERSON] як спадкоємцю після померлого [PERSON], якому вказана земельна ділянка належала на підставі державного акту серії IV-ХР № 001321 на праві приватної власності на землю, виданого Рубленською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області 12 березня 2002 року. Державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа, оскільки зазначена земельна ділянка була успадкована [PERSON] після смерті 23 січня 2002 року її чоловіка [PERSON], однак вона не оформила це належним чином, не отримала державного акту про право власності на землю. За таких обставин позивач звернувся до суду і просить в судовому порядку захистити його право.\~\~ Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] пояснила, що [PERSON] дружина померлого діда позивача, яка склала заповіт на імя [PERSON], за життя успадкувала земельну ділянку, про яку йдеться у позові, однак не оформила державного акту на право власності на земельну ділянку, як це передбачалося чинним на той час законодавством у сфері земельних відносин. Від відповідача надійшов лист, у якому Рубленський сільський голова просить розглянути справу у відсутність представника відповідача та зазначено про відсутність заперечень відносно позову (а.с. 44). На підставі досліджених доказів судом встановлені обставини справи і визначено відповідно до них правовідносини. Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 404417 [PERSON] померла 18.07.2013 року (а.с. 6). Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 289131 [PERSON] помер 23.01.2002 року (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАР № 859818, спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON], до складу спадкового майна входить і земельна ділянка площею 4,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території\~ Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області та належала померлому [PERSON] на праві приватної власності на землю на підставі державного акту серії IV-ХР № 001321, виданого Рубленською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області 12 березня 2002 року згідно рішення цієї ж сільської ради № 3 від 28 січня 2002 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10, кадастровий номер земельної ділянки 6321484500:02:000:0219 (а.с.9,12). Дане свідоцтво є підставою для видачі новому власнику державного акта на право приватної власності на землю, однак за життя [PERSON] не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку і виготовити на своє ім'я відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] за життя склала заповіт на користь [PERSON], а тому після його смерті було заведено спадкову справу № 04/2014 у Великобурлуцькій державній нотаріальній конторі Харківської області, зареєстровану в реєстрі за № 299 (а.с. 10,11). [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (а.с. 45). Відносно оформлення спадщини на земельну ділянку площею 4,9592 га, кадастровий номер 6321484500:02:000:0219, нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивувавши це відсутністю державного акту на земельну ділянку на імя [PERSON], який померла особа за життя не одержала. Інших заяв про прийняття спадщини не надходило (а.с. 30). Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У пункті 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначено, що відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав, що передбачено ч.1\~ст.125 ЗК України. Відповідно до ч.4\~ст.25 ЦК України\~цивільна правоздатність\~\~фізичної особи припиняється у момент її смерті. Тому зареєструвати право власності на земельну ділянку за померлою [PERSON] неможливо. Згідно з\~ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~ст.126 ЗК України\~право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Право [PERSON] на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] є невизнаним, оскільки державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], що дало йому право, в порядку ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права судом. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємицею земельної ділянки площею 4,9592 га, яка знаходиться на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, після померлої [PERSON] Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає. За нормами ч.1\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Відповідно до п.«г» ч.1\~ст.81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Оскільки на теперішній час у відповідності до\~ст.25 ЦК\~цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у зв'язку з її смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Згідно з\~ст.212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог, [PERSON] як спадкоємець після смерті [PERSON] має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування. За таких обставин суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити, визнавши за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved