Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області, в якому просить визнати дійсним усний договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], укладений між ним та [PERSON] і визнати за ним право власності на вищезазначений житловий будинок. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в 2012 року між ним та [PERSON] був укладений усний договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. Умови усного договору сторонами виконано в повному обсязі. Він являється власником вищезазначеного житлового будинку та сплачує комунальні послуги, також разом з дружиною вони здійснили його ремонт. На даний час бажає належним чином і у встановленому законом порядку оформити документи на вищевказаний будинок, щоб надалі реалізувати своє право власності на нерухоме майно, а оскільки [PERSON] помер [INFO]., тому він і звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, оскільки до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій підтримує заявлені позивачем вимоги і просить їх задовольнити, та просить суд слухати справу у їх з позивачем відсутність. Представник відповідача- Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області в судове засідання не з'явилась, оскільки до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій визнає заявлені позивачем вимоги і просить суд слухати справу у її відсутність. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно вимог п.4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до вимог ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно вимог ч.3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Так, в порушення вимог ч.2 ст.657 ЦК України, сторони не уклали договір купівлі-продажу житлового будинку у письмовій формі і нотаріально не посвідчили, тобто не виконали вимоги закону. Причин, які б завадили нотаріальному посвідченню договору в 2012 р. позивач не зазначив і підтверджуючих доказів не надав. Із довідки Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області від 19 червня 2015 р. слідує, що житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] належав без документів, які посвідчують право власності, [PERSON] Оскільки, [PERSON] не оформив права власності на вищезазначений будинок у визначеному законом порядку, він не є його власником і не міг здійснювати його відчуження, а тому за таких обставин останній не міг бути стороною по договору купівлі-продажу нерухомого майна і не мав повноважень домовлятись про істотні умови договору. З цього слідує, що підстави для визнання договору купівлі-продажу будинку між сторонами відсутні. Позивач обґрунтовує своє право на будинок наступними доказами: довідками та рішенням Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області, технічним паспортом, актом обстеження житлового будинку та рахунками з квитанціями. Але зазначені докази не можливо прийняти в якості належних, оскільки вони не підтверджують наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу та права власності за позивачем на будинок у розумінні ст. 657 ЦК України. Також, позивач не зазначив підтверджуючих доказів, що з вини відповідача порушуються його права, а з таких підстав і відсутній спір про право. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, не будучи укладеним договір купівлі-продажу житлового будинку не може бути визнаний судом дійсним, а тому відсутні й правові підстави для визнання права власності на нього, тому позов [PERSON] про визнання дійсним усного договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] та визнання за ним права власності на вищезазначений житловий будинок є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed