Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, треті особи: [PERSON], [PERSON] про виділ ? частки майна. Позивач зазначав, що 01 жовтня 2016 року померла його бувша дружина [PERSON], з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 1983 року по 20 липня 2010 року. Під час перебування в шлюбі з [PERSON], у 1985 році з земельного фонду радгоспом «Бобрицький» їм була виділена земельна ділянка площею 0,24 га в с. Бобрик Броварського району Київської області по вул. Чапаєва, 13, на якій ними спільно у 1986 році збудовано житловий будинок, а в послідуючі роки ними спільно добудовано прибудову, тамбур, ганок, сарай-гараж, сарай, гараж, погріб, сарай, вбиральню, навіс, навіс, колодязь, колонку, ворота з хвірткою, хвіртку, огорожу. Вказану земельну ділянку площею 0,24 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 30 від 26.05.1999 р. приватизовано на ім'я [PERSON], про що оформлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №968913, виданий 07.10.2008 р. та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010832500177. На її ж ім'я, але вже після розірвання шлюбу оформлено право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за цією ж адресою, про що оформлено свідоцтво про право власності серії СТА № 690654 від 20.11.2015 р., зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 78198532212 від 20.11.2015 р. Оскільки вказане майно набуте ним та [PERSON] спільно під час шлюбу з 27.02.1983р. по 20.07.2010р., то, згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, воно належить їм на праві спільної сумісної власності. Своє майно спадкодавець [PERSON] за життя згідно заповіту, посвідченого виконкомом [PERSON] сільської ради 27.06.2006р. № 43 заповіла їхньому сину [PERSON], який своєю заявою від 15.03.2017р. за № 627 прийняв спадщину. За правилом ст. 71 Закону України «Про нотаріат», позивач звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на ? частку у їхньому спільному майні, але нотаріус позивачу відмовив, посилаючись на те, що на час смерті [PERSON] він у шлюбних відносинах з нею не перебував і до числа спадкоємців за законом не належить. Посилаючись на викладене, просив суд здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили про їх задоволення. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направили до суду листа про розгляд справи у відсутність представника за наявними в справі матеріалами. В судовому засіданні третя особа [PERSON] покладався на розсуд суду. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 27 лютого 1983 року, який було розірвано 20 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ОК №068641, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.13,14). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №968913, виданого 07.10.2008 р. та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010832500177, на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 30 від 26.05.1999 р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,24 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Бобрик, вул. Чапаєва, 13 (а.с.12). Також [PERSON] є власником житлового будинку, збудованого на вищевказаній земельній ділянці, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20 листопада 2015 року, індексний номер: 48050896 (а.с.10). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 листопада 2015 року та технічного паспорта на житловий будинок, за адресою: Київська область, Броварський район, с. Бобрик, вул. Чапаєва, 13, знаходиться житловий будинок загальною площею 88,5 кв.м., житловою площею 60,5 кв.м., позначений на плані літерою «А-1», прибудова «а», тамбур «а1», ганок, сарай-гараж «Б», сарай «б», гараж «В», погріб «Г», сарай «Є», вбиральня «Ж», навіс «З», навіс «Д», колодязь «К», колонка «К1», ворота з хвірткою «N», хвіртка «N1», огорожа «N2». Рік побудови - 1986 (а.с.6-9,11). Згідно довідки №175 від 26 травня 2017 року, виданої [PERSON] сільською радою Броварського району Київської області, документів засвідчення факту надання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва за адресою: Київська область, Броварський район, с. Бобрик, вул. Чапаєва, 13, сільська рада немає, рік будівництва житлового будинку згідно погосподарських книг 1986, інформацією щодо оформлення права власності на земельну ділянку та житловий будинок сільська рада не володіє, забудовниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Бобрик, вул. Чапаєва, 13, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.27-30). 01 жовтня 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №379973, виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області (а.с.43 зворотна сторона). За життя, а саме 27 червня 2006 року, [PERSON] склала заповітне розпорядження, яким все своє майно заповіла [PERSON], [INFO] (а.с.44). Позивач [PERSON] звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на ? частку у їхньому з покійною дружиною [PERSON] спільному майні, але нотаріус позивачу відмовив, посилаючись на те, що на час смерті [PERSON] він у шлюбних відносинах з нею не перебував і до числа спадкоємців за законом не належить (а.с.15). Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007\~року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначає, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Дослідивши письмові матеріали справи та вислухавши думку сторін в судовому засіданні, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Бобрик, вул. Чапаєва, 13, побудований в 1986 році, був побудований [PERSON] та [PERSON] під час перебування в шлюбі, він є обєктом спільної сумісної власності подружжя і частки майна дружини та чоловіка є рівними. Також, згідно до ч.1 ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Крім того, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної, сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved