Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти, внесені на депозитний вклад відповідно до договору банківського вкладу № 003-21015-080914 від 08.09.2014 року, в розмірі 105000 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги мотивовано тим, що 08.09.2014 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», укладено договір строкового банківського вкладу на виконання якого позивачем передано відповідачу грошові кошти в розмірі 105000 грн., а банк зобов'язався повернути вклад та сплатити відсотки відповідно до умов договору. Датою повернення коштів було визначено 07.12.2014 року. Після закінчення терміну дії договору позивач звернувся з вимогою про повернення всіх коштів, в чому йому було відмовлено. Сторони в судове засідання не з'явились, представником позивача до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Причини неявки представника відповідача в судове засідання не відомі, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. В матеріалах справи знаходяться раніше подані письмові заперечення на позов. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», був укладений договір банківського вкладу № 003-21015-080914 про депозитний вклад «Найкращий» у гривнях, за умовами якого позивач зобов'язався передати грошові кошти в сумі 105000 грн., а банк зобов'язався повернути вклад та сплатити відсотки відповідно до умов договору. Строк повернення вкладу сторонами погоджено до 07.12.2014 року. Дія договору припиняється з виплатою всієї суми вкладу разом з відсотками (п.1.9). Згідно квитанції [PERSON] внесено кошти в сумі 105000 грн. на вкладний рахунок згідно договору банківського вкладу. На час розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем депозитного вкладу. Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. За змістом ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Частиною 3 ст. 1058 ЦК України визначено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку. Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядження клієнта видати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку розрахункового документа. Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшло своє повне підтвердження те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не повернув позивачу грошові кошти за договором банківського вкладу № 003-21015-080914 від 08.09.2014 року (вклад «Найкращий» у гривнях) - 105000 грн. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки вони не ґрунтуються на чинному законодавстві та спростовуються матеріалами справи. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України у зв'язку із звільненням позивача від сплати судового збору з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1050 грн.

Outcome: approved