Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON]. Позивач просить суд визнати недійсним частково свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом [PERSON] 11 листопада 2013 року по спадковій справі №20/2013 реєстраційний номер 4229 в частині житлової прибудови «А-1» з цегли до житлового будинку «А» з саману. Просить також визнати право власності [PERSON] на окреме житлове приміщення прибудови «А-1» з цегли до житлового будинку «А» з саману за адресою [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідач за заповітом від його матері [PERSON] успадкував житловий будинок (будинок під літерою А та прибудова з цегли під літерою «А-1»), про що йому було видане оспорюване свідоцтво про право на спадщину. Однак позивач стверджує, що на момент смерті їх мати [PERSON] була власником лише житлового будинку під літерою «А», а прибудова з цегли під літерою «А-1» їй на праві власності не належала. Натомість позивач стверджує, що він цю прибудову побудував за власні кошти з дозволу матері для окремого проживання своєї сім'ї. Тому вважає прибудову своєю власністю. Третя особа - приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] подала письмове заперечення проти позову, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Позиція третьої особи полягає у тому, що на оформлення спадщини за заповітом їй було подано правовстановлюючий документ на будинок та технічний паспорт, виготовлений 07.11.2013 року р.н.12735265. Зі змісту технічного паспорту спірна прибудова А1 є 1985 року побудови і не значиться як житлова. Таким чином на момент смерті [PERSON] була власником цілого житлового будинку із належними побудовами, в тому числі прибудовою А1, загальною площею будинку 105,5 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м. Зазначені параметри житлового будинку на момент смерті [PERSON] із часу переходу його до неї шляхом успадкування після смерті чоловіка не змінювалися. Крім того, позивач не зазначає жодного доказу, який би засвідчував його право забудовника прибудови (заяви-згоди власників, дозвіл компетентних органів тощо). Третя особа звертає увагу суду на зміст технічного паспорту, виготовленого на замовлення [PERSON] 26.03.2014 року, де року будівництва прибудови А1 не зазначено, її названо житловою прибудовою, хоча житлова площа будинку та сама - 50,4 кв.м. В судовому засіданні позивач дав пояснення про те, що спірна прибудова була побудована у 1985-1986 роках ним спільно з батьком. Батько, наприклад, брав камінь на будівництво. Будівлю зводили вдвох. Його брат, відповідач [PERSON], виїхав жити до м.Львова. У прибудові жив він з дружиною. Після смерті батька позивач відмовився від своєї частки у спадщині, що відкрилася, на користь матері. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що будувати прибудову допомагали родичі. У 2010 році всі брати знали про існування заповіту матері. Після смерті батька позивач відмовився від прийняття спадщини на користь матері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що [PERSON] і його дружина деякий час проживали у прибудові. Свідок [PERSON] дав показання про те, що бачив котлован ще десь у 1973 році. На будівництві прибудови брала участь вся родина. Свідок [PERSON] засвідчив, що прибудову будував позивач для свого сина. Батьки не заперечували. Будівництво тривало довгий час. У будівництві приймали участь і інші члени родини. Свідок [PERSON] дав показання про те, що позивач і відповідач є його рідними братами, участь у будівництві брали участь всі брати, але більше працював позивач. Ніякої домовленості між батьками і позивачем про те, що прибудова буде належати позивачу, не було. Позивачу було відомо, що все майно після смерті батька [PERSON] успадкувала мати [PERSON] Позивач разом з іншими братами відмовився від спадщини вцілому на користь [PERSON], ніяких претензій з приводу майна, в нього не було. Позивачу також відомо було про те, що мати [PERSON] все майно заповідала відповідачу [PERSON], який вкладав значні кошти у спадкове майно. Заслухавши пояснення сторін, виступи їх представників, розглянувши доводи заперечення третьої особи, дослідивши подані сторонами суду докази - показання свідків, письмові докази, суд всебічно та повно з'ясував фактичні обставини, на які особи, що беруть участь у справі, посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дійшов наступних висновків. Встановлено, що на час розгляду справи відповідач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS], Закарпатської області; будинковолодіння складається із житлового будинку під літ.А в цілому з саману. 3 житлові кімнати, загальною площею 105,5 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м.; складові частини - прибудова з цегли літера А1, сарай з цегли літера Б, вбиральня з цегли літера В., та ворота металеві №1, огорожа металева №2. (а.с.7,8). Право власності набуто ним шляхом спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], що засвідчено Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого 11.11.2013 року приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] Позивач частково оспорює право власності відповідача, оскільки вважає себе власником частини успадкованого відповідачем об'єкту нерухомого майна. На цій підставі просить визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину у частині. Суд констатує, що спірні правовідносини врегульовані нормами Цивільного кодексу України від 1963 року та Цивільного кодексу України від 2003 року. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності набувається в тому числі шляхом спадкування. На обґрунтування вимог позову позивач стверджує, що він вважає себе власником прибудови з цегли до житлового будинку літера А1, оскільки він її збудував зі згоди матері та батька для проживання своєї сім'ї. Ця прибудова на переконання позивача не ввійшла до складу спадщини, що відкрилася на день смерті їх матері [PERSON], оскільки мати не набула право власності на цю прибудову. На підтвердження вказаних обставин позивач представив показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], надав суду, зокрема, дозвільну документацію на будівництво будинку, та технічний паспорт, виготовлений на його замовлення Виноградівським КП РБТІ 26.03.2014 року. З'ясовуючи фактичні обставини, що мають юридичне значення для вирішення порушеного позивачем спору, суд встановив наступне. Зі змісту дозвільної документації на будівництво встановлено наступне. 26.09.1955 року [PERSON] батькові сторін, на підставі Договору було надано у безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку, на якій він збудував житловий будинок із двома житловими кімнатами житловою площею 39,9 кв.м., загальною площею будинку літ.А 75,6 кв.м.(а.с.12-16). Встановлено ту обставину, що прибудова до будинку була зведена за життя користувача земельної ділянки [PERSON] у 1985-1986 роках. Дана обставина визнана сторонами та підтверджена показаннями свідків. [INFO] [PERSON] помер у м.Виноградів Закарпатської області. Право власності забудовника [PERSON] на зведений ним житловий будинок за адресою [ADDRESS], було оформлено та засвідчено Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим 02.09.1998 року Виноградівською міською радою. Вказаний жилий будинок зареєстрований у цілому Виноградівським РБТІ на праві особистої власності за [PERSON] та записаний в реєстрову книгу №17 за реєстровим номером 4131 09.09.1998 року.(а.с.11). Право власності [PERSON] на вказаний жилий будинок, що оформлене на підставі Акту «Прийомки в експлуатацію індивідуального будинковолодіння», затвердженого рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 18.08.1998 року №347, та засвідчене Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим 02.09.1998 року Виноградівською міською радою, визнається і ніким не оспорено. Зі змісту наданого суду Акту «Прийомки в експлуатацію індивідуального будинковолодіння», затвердженого рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 18.08.1998 року №347, встановлено, що на час огляду 10.06.1998 року садиби [ADDRESS], будинковолодіння складалося з індивідуального одноквартирного будинку житловою площею 50,4 кв.м., загальною площею 112,0 кв.м. (а.с.24,25). З досліджених документів вбачається, що внаслідок зведення прибудови збільшено загальну площу житлового будинку, а житлова площа будинку збільшилася із 39,9 кв.м. до 50,4 кв.м. Зі змісту інформаційної довідки, наданої Виноградівським РБТІ встановлено, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] був введений в експлуатацію 10.06.1998 року. Інвентаризацією, проведеною у 1985 році було зафіксовано житловий будинок разом з добудовою. Додані до довідки документи (Генеральний план (схема), План будинку літера А, Експлікація внутрішніх приміщень до плану житлового будинку літера «А») підтверджують надану інформацію, а також підтверджують ту обставину, що у 1985 році житловий будинок літера «А» мав добудову - «А1». Будинок з прибудовою містили три житлові кімнати житловою площею 50,4 кв.м. Таким чином, твердження позивача про те, що жила прибудова під літерою «А-1» не була об'єктом права власності [PERSON] - спростоване. Проаналізувавши вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що до складу спадщини, відкритої на день смерті [PERSON], ввійшло право власності на житловий будинок загальною площею 105,5 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м., з належними до нього надвірними спорудами. Дружина померлого - [PERSON] - прийняла спадщину та стала спадкоємцем в цілому майна [PERSON]. Встановлено, що позивач [PERSON] не заявляв претензій на склад спадщини, відкритої на день смерті батька, що в цілому перейшла до матері. Право власності на вказане нерухоме майно в цілому перейшло до [PERSON] в порядку спадкування за законом на підставі ст.ст.524,527,529, 548, 549 ЦК України від 1963 року. Таким чином, відповідно до ст.12 ЗУ «Про власність» [PERSON] набула право власності на майно, одержане внаслідок успадкування. Крім того, до [PERSON] перейшло і право безстрокового користування земельною ділянкою у тому обсязі, у якому таке право належало спадкодавцю. 25.03.2008 року державним нотаріусом Боричок К.В. [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на цілий жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Жилий будинок під літерою «А» в цілому саманний, житлова площа якого 50,4 кв.м., загальна корисна площа 105,5 кв.м., з належними до нього надвірними спорудами: Б-сарай цегляний, В-уборна цегляна, 1-ворота металічні, 2-огорожа металічна. (а.с.9). Право власності 09.04.2008 року зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно , р.н.12735265 в книзі 17, номер запису 4131. [INFO] [PERSON] померла у м.Виноградів Закарпатської області. За заповітом її спадкоємцем став відповідач [PERSON] Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд констатує, що на момент відкриття спадщини [PERSON] на праві власності належало нерухоме майно на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.03.2008 року, до складу якого входили: Жилий будинок під літерою «А» в цілому саманний, житлова площа якого 50,4 кв.м., загальна корисна площа 105,5 кв.м., з належними до нього надвірними спорудами: Б-сарай цегляний, В-уборна цегляна, 1-ворота металічні, 2-огорожа металічна. (а.с.9) Суд дослідив документи із Спадкової справи, надані третьою особою приватним нотаріусом [PERSON], та встановив, що згідно технічного паспорту від 07.11.2013 року, на підставі якого відбулася видача спірного Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, житловий будинок літера «А» має три житлові кімнати, житловою площею 50,4 кв.м., загальну площу 105,5 кв.м. Сам житловий будинок 1965 року побудови і має прибудову 1985 року побудови, що окремо позначена літерою А1. (а.с.27-31). Позивач на обґрунтування позову подав Технічний паспорт, виготовлений на його замовлення. Дослідивши вказаний Технічний паспорт на садибний житловий будинок [ADDRESS], виготовлений 26.03.2014 року Виноградівським РБТІ, суд констатує, що описи об'єкту нерухомого майна у представлених суду кожним учасником технічних документах не відрізняються за житловою площею, кількістю житлових кімнат та інших приміщень. Згідно даних експлікації приміщень до плану житлового будинку [NUMBER] літера «А» (Технічний паспорт від 26.03.2014 року) житловий будинок літера «А» має три житлові кімнати, житлова площа складає 50,4 кв.м., загальна площа 105,5 кв.м., що відповідає плану будинку в цілому (а.с.17-19). Проаналізувавши наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що безпідставним та спростованим є твердження позивача про те, що прибудова до житлового будинку літера «А1» не належала [PERSON] на праві власності на момент її смерті. Так, у своїй сукупності проаналізовані докази засвідчують, що прибудова літера А1 та житловий будинок літера А складають в цілому трикімнатний житловий будинок, житловою площею 50,4 кв.м., загальною площею 105,5 кв.м., і саме такий об'єкт нерухомого майна входив до складу спадщини, що відкрилася на день смерті батька сторін - [PERSON] Успадкувавши вказане майно, [PERSON] правомірно набула право власності на трикімнатний житловий будинок, житловою площею 50,4 кв.м., загальною площею 105,5 кв.м. У свою чергу, після смерті [PERSON] на підставі ст.ст.1216-1218 ЦК України до спадкоємця за заповітом [PERSON] правомірно перейшло право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна, а також право користування земельною ділянкою у тому обсязі, у якому таке право належало спадкодавцю, на підставі ст.1225 ЦК України. Отже, всебічно та повно перевіривши обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно набув шляхом спадкування право власності на об'єкт нерухомого майна по [ADDRESS], що складається із житлового будинку під літ.А в цілому з саману. 3 житлові кімнати, загальною площею 105,5 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м.; складові частини - прибудова з цегли літера А1, сарай з цегли літера Б, вбиральня з цегли літера В., та ворота металеві №1, огорожа металева №2. (а.с.7,8) Доводи позивача про те, що прибудова з цегли до будинку побудована ним за власні кошти для проживання його сім'ї, на підтвердження чого він представив показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд відхиляє, оскільки такі не спростовують правомірність набуття відповідачем права власності на спірне майно. Отже, розглянувши цивільну справу на підставі поданих сторонами доказів та у межах заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed