Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ПАТ Облтеплокомуненерго про визнання неправомірними дій щодо нарахування витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по лютий 2017 року; зобовязання здійснити перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по лютий 2017 року відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року №359 та провести коригування по особовому рахунку №97574. Заявлені вимоги позивач обгрунтовує тим, що 28.10.2011 року між ним та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води в [ADDRESS] (особовий рахунок 97574). Відповідно до акту про прийняття у експлуатацію, теплопостачальна організація (ПАТ «Облтелокомуненерго») з 15.11.2011 року дозволяє експлуатацію теплоспоживання з квартирним приладом обліку теплової енергії. В п.15-1 вище вказаного договору зазначено, що споживач додатково сплачує за опалення місць загального користування згідно нарахувань, відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року №359, яка є чинною і на теперішній час, ніяких змін до неї не вносилось. Зазначає, що в опалювальний сезон 2016-2017 років опалення в його квартирі не вмикалося, що підтверджується приладами обліку, але за жовтень 2016 року він отримав рахунки на оплату за телопостачання з зазначенням в ньому опалення по будинковому лічильнику 0,31 Гкал на суму 431,86 грн., листопад 2016 року 0,75 Гкал. на суму 1018,21 грн., грудень 2016 року 0,73 Гкал. на суму 988,23 грн., січень 2017 року 0,85 Гкал. на суму 1 149,06 грн. (в розрахунку не вказано, але вважає, що це плата за опалення місць загального користування). Посилається, що за чотири місяці поточного сезону середній показник споживання складає 0,66 Гкал, що більше у 6 разів, та вказує на безпідставні та незаконні нарахування плати, тобто споживання тепла по будинку повинно було збільшитися більш ніж у 6 разів. Вказує, що 16.12.2016 року звернувся до відповідача про перерахунок оплати за опалення місць загального користування у відповідності до Методики та з вимогою надати такі розрахунки, але листом №129-Т від 16.01.2017 року відповідач повідомив, що застосування минулорічної методики розрахунку є неможливим і застосування Методики призводить до того, що нарахування за опалення споживачам, у яких відсутні прилади обліку перевищать в 1,5-2 рази річну норму на опалення 1 кв.м. житлових будинків, тобто тариф і надав свою власну формулу розрахунків, яка не обгрунтовується законами та нормативно-правовими актами. Вважає, що дії відповідача, щодо нарахування йому витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загальногог користування з жовтня 2016 року по лютий 2017 року є неправомірними так, як нараховані в порушення укладеного договору та Методики. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. При викладенні пояснень посилався на обставини зазначені в позові. Вказав, що представлений відповідачем розрахунок за опалення місць загального користування у спірний період не відповідає Методиці. Представники відповідача позовні вимоги не визнали в повному обсягу, надали письмові заперечення проти позову на які посилались при викладенні пояснень. Наполягали, що розрахунок відповідачем проводиться у відповідності до п.1.4, 2.2.1., 2.2.2. Методики. Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи: типовий договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води від 28.10.2013 року (а.с.4-7), [PERSON] прийняття в експлуатацію (а.с.8), лист [PERSON] на імя Голови правління ПАТ «Облтеплокомуненерго» від 16.12.2016 року (а.с.9-11), копії квитанції (а.с.12-15), лист №129-Т від 15.01.2017 року (а.с.16-17), акт прийняття приладів обліку після повірки від жовтня 2013 року та акт розпломбування від 07.08.2013 року (а.с.18), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсягу. При цьому суд виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. [PERSON] є мешканцем квартири [ADDRESS] і споживачем послуг, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго». Вказаний будинок обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, в ньому наявні квартири як обладнані квартирними лічильниками обліку теплової енергії, так і без таких лічильників[ADDRESS] обладнана квартирним лічильником обліку теплової енергії (а.с.4-8,18), що учасниками розгляду не оспорюється. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненями не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнало квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Пункти 12 і 28 зазначених Правил в даному випадку застосовані бути не можуть, оскільки містять певні умови, наявність яких судом не досліджувалась, формул розрахунків в них відсутні. Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі Методика) п.1.2. Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року позивачу визначалась у відповідності до п.1.4., 2.2.1, 2.2.2, розділом 3 Методики, п.12 Правил та умовами договору від 28.11.2011 року, на що вказували представники відповідача і зазначено в представлених ними запереченнях. З таким розрахунком не може погодитись суд, виходячи з наступного: Відповідно до п.1.4. Методики кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні суб»єкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. В даному ж випадку, як з»ясовано судом, певна кількість квартир в будинку 74 по вулиці Незалежності в місті Чернігові, в тому числі і квартира позивача, обладнана приладом обліку витрат теплової енергії на опалення, а отже зазначений пункт Методики в даному випадку застосуванню не підлягає. Таким чином, порядок розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування, має визначатися розділом 2 Методики. Пункт 2.1.4. Методики вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. В той же час п.2.1.4. Методики наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК. Пункти 2.2.1. і 2.2.2. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку. Зазначені пункти Методики (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 74 по вулиці Незалежності в місті Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою. Таким чином, дії відповідача щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по лютий 2017 року є неправомірними, а отже його порушене право підлягає захисту заявленим способом шляхом зобовязання ПАТ «Облтеплокомуненерго» здійснити [PERSON] перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по лютий 2017 року відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року №359 та провести коригування по особовому рахунку №97574. Дослідивши і проаналізувавши всі надані сторонами докази в їх сукупності з нормативно-правовими актами, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є цілком обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обягу. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved