Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що рішенням Герцаївської міської ради №20-02/06 від 27.04.2006 року його матері [PERSON] разом із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було надано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , на підставі якого вони стали співвласниками цієї земельної ділянки (кадастровий номер 7320710100:01:003:0085, площею 0,0984 га). Вказував, що його матір [PERSON] померла [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Співвласники земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] також померли, а їх правонаступниками є спадкоємці, які прийняли спадщину - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З метою прийняття спадщини, він звернулася до нотаріальної контори, однак приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Опришко С.І. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій №654/02-31 від 07.12.2016 року, у зв`язку із тим, що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на майно не була виділена (не визначена). Враховуючи наведене, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, просив суд ухвалити рішення, яким визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0984 га, кадастровий номер 7320710100:01:003:0085, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 1/7 частини. У судове засідання позивач не з`явився, від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, від них надійшли заяви, в яких вказали що позовні вимоги визнають, просили розгляд справи провести у їх відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили, а також не подали відзиву на позов. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0984 га, кадастровий номер 7320710100:01:003:0085, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №90362696 від 23.06.2017 року, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва на спадщину, однак, однак приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Опришко С.І. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій №654/02-31 від 07.12.2016 року, у зв`язку із тим, що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на майно не була виділена (не визначена). Так, звертаючись до суду із даним позовом, позивач вказував на те, що оскільки частки кожного із співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку не визначено, він позбавлений можливості у визначеному законом порядку отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно й відповідно, з метою захисту своїх прав, просив суд визначити розмір частки спадкодавця у праві власності на спірну земельну ділянку. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому, відповідно до положень ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду. Згідно із положеннями ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Також слід зазначити, що згідно із ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст.357 ЦК України. Зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно роз`яснень, які містяться у п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року визначено, що у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Таким чином, з огляду на вищенаведене та враховуючи, що у спадкоємця відсутня можливість іншого способу, окрім судового, захистити свої права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню й відповідно слід визначити частку спадкодавця у праві власності на спірну земельну ділянку - відповідно у розмірі 1/7 частини. На підставі ст.ст.368, 370, 372 ЦК України та

Outcome: approved