Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON], яка померла [INFO]., мала у приватній власності земельні ділянки площею 2.7164 га та 0.3560 га, розташовані на території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області, право власності на які за ним посвідчено Державними актами на право власності на земельну ділянку, та які вона заповіла позивачу. Позивач, як спадкоємець по заповіту, успадкував вказане майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки в Державних актах на вказані земельні ділянки, виданих на ім'я спадкодавця, невірно вказано кадастрові номера земельних ділянок. В зв'язку з викладеним позивач просить суд визнати недійсними вказані Державні акти на право власності на земельну ділянку в частині зазначених в них кадастрових номерів земельних ділянок, а також визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки, належні спадкодавцю. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а представник відповідача- Городоцької сільської ради Ружинського району - визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO]. в с.Городок Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть. На підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], виданих 10.02.2003р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження голови Ружинської 2 райдержадміністрації від 27.06.2002р. №320, судом встановлено, що до спадкового майна [PERSON] входять земельні ділянки, розташовані на території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею , відповідно, 02.7164 га та 0.3560 га . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З спадкової справи №11/2015, заведеної 21.01.2015р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлої [INFO]. [PERSON] вбачається, що позивач у встановлений законом строк прийняв її спадщину як спадкоємець по заповіту, успадкувавши відповідно до заповіту, посвідченого 16.02.2009р. секретарем Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області, майно спадкодавця [PERSON], а саме: земельні ділянки, які належали спадкодавцю відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] площею, відповідно, 2.7164 га та 0.3560 га. Проте, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори в Житомирські області від 10.06.2015р. №1284/02-14, державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на вказану спадщину з підстав відсутності витягів з Державного земельного кадастру. Відділом Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області позивачу відмовлено у видачі вказаних витягів з Державного земельного кадастру в зв'язку з допущеними помилками в кадастрових номерах земельних ділянок, належних [PERSON], що вбачається з повідомлення вказаного відділу від 18.05.2015р. №8-621-0.5-1122/2-15. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є відсутність витягів з Державного земельного кадастру на успадковані ним земельні ділянки. Судом встановлено, що у вищевказаних Державних актах на право власності на земельну ділянку, виданих на ім'я спадкодавця [PERSON], зазначено кадастрові номера земельних ділянок, відповідно, [NUMBER] та № [NUMBER]. В той же час, як вбачається з вищевказаного повідомлення, наданого відділом Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області 18.05.2015р., копій витягів з Державного земельного кадастру на земельну ділянку від 07.05.2015р. за [PERSON] на підставі вищевказаних Державних актів на право власності на земельну ділянку зареєстровано право власності на земельні ділянки площею 2.7164 га та 0.3560 га, розташовані на території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номера яких, відповідно, -[NUMBER] та [NUMBER]. З врахуванням викладеного, суд приходить до впевненості, що в Державних актах на право власності на земельну ділянку, виданих на ім'я [PERSON], допущено помилки, а саме: невірно вказані кадастрові номера належних їй земельних ділянок. Внести зміни щодо виправлення вказаних помилок в оригінал правовстановлюючого документу після смерті спадкодавця неможливо, хоча право власності [PERSON] на зазначені у вказаних Державних актах земельні ділянки ніким не оспорюється. 3 А тому усунення порушень прав позивача можливо лише в судовому порядку шляхом визнання частково недійсними виданих спадкодавцю Державних актів на право власності на земельну ділянку та визнання за позивачем права на спадкове майно, зазначене в заповіті спадкодавця. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу його обов'язок відповідно до вимог Податкового кодексу України провести декларування отриманої спадщини.

Outcome: approved