Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2018 року, від даного шлюбу спільних дітей не мають. З самого початку спільне життя з відповідачем складалося, проте згодом між ними почали виникати непорозуміння у сімейних відносинах, почалися сварки, скандали. У них з відповідачем різні погляди на життя. Чоловік не турбується про благополуччя сім`ї, не бажає влаштовуватися на роботу, оскорбляє та принижує її, веде спосіб життя на власний розсуд, інколи зловживає спиртними напоями. На даний час з відповідачем вони проживають разом, проте між ними припинені всі відносини як чоловіка та дружини. Спільне господарство вони не ведуть, у них відсутній спільний бюджет. Відповідач байдуже відноситься до процедури розірвання шлюбу, й не бажає розривати шлюб через органи РАЦС. Відповідачка витрати, понесені нею у вигляді оплати судового збору, не бажає стягувати з відповідача на свою користь. У зв`язку з цим [PERSON] просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просить задовольнити її позов, розглянути справу без її участі без застосування засобів технічної фіксації. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] . Одночасно повідомляє, що станом на сьогоднішній день вона не є вагітною та дітей віком до одного року не має. Судовий збір з відповідача на свою користь просить не стягувати. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву, в якій визнав позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути без його участі без застосування засобів технічної фіксації. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 24 травня 2018 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24 травня 2018 року. Суд, беручи до уваги наполягання позивачки на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивачка на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви та заяв сторін вбачається, що вони не виявили бажання зберегти сім`ю, тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом з`ясовано, що волевиявлення позивачки, яка наполягає на задоволенні позову, і відповідача, який позов визнав, є їх свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має суттєве значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved