Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису від 08 червня 2021 року №107686 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у 8 390 грн 42 коп. таким, що не підлягає виконанню. Заявлені вимоги мотивує тим, що у 2005-2006 році він дійсно отримував кредитну картку в акціонерному пенсійно-поштовому банку «Аваль», заборгованість по якій ним вчасно погашена, перед іншими фінансовими установами зобов`язань жодних немав. А у жовтні 2021 року позивачу стало відомо про існування ВП №67034202 про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у сумі 8 390 грн 42 коп. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису від 08 червня 2021 року №107686 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Вважає, що нотаріус не дотримався вимог законодавства, яким врегульовано процедуру та порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, а саме пересвідчився у достовірності наявності заборгованості позивача як такої, позивачем не було отримано письмове повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом, то з таких підстав виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, що змусило його звернутися до суду з позовом. Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито з призначенням справи до судового розгляду без виклику сторін. Відповідач у відповідності до ст.278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні без виклику сторін не надав. Треті особи будучи повідомленими у встановленому законом порядку, про дату, час та місце розгляду справи, правом на надання пояснення щодо позову не скористалися. Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, також залишити позовну заяву без розгляду. Суд, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі статей 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №107686, згідно якого за кредитним договором № 010/82/0053/58124 від 11 травня 2006 року, укладеного між [PERSON] та АТ «Райффайзен банк Аваль» було звернено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанії «Еліт Фінанс», якому ТОВ «Фінпром Маркет», відступлено право вимоги на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 250521-ВП від 25 травня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами», відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №011020-ПВ від 01 жовтня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-7 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу АТ «Оксі банк», відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги № 1 від 10 травня 2018 року, якому АТ «Райффайзен банк Аваль», на підставі Договору відступлення прав вимоги відступлено право вимоги за вказаним вище кредитним договором Згідно виконавчого напису нотаріуса, стягнення заборгованості проводиться за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року. Сума повної заборгованості складає 8 390 грн 42 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту у сумі 7 492 грн 68 коп.; заборгованість за відсотками та комісією у сумі 147 грн 74 коп.; заборгованість за штрафними санкціями у сумі 700 грн.; плата за вчинення виконавчого напису у сумі 50 грн. 06 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67034202 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанії «Еліт Фінанс» заборгованості у сумі 8 390 грн. 42 коп. Згідно зі ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили ; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.06.2019 в справі № 750/1627/18, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 по справі №310/9293/15. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 по справі № 6-887цс17. У контексті вищезазначеного, по наданому відповідачем нотаріусу кредитному договору та розрахунку заборгованості довести безспірність такої заборгованості має кредитор при зверненні до нотаріуса. Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед відповідачем, не спростованої останнім, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню такими, що не підлягають виконанню. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved