Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні та визначення способу спілкування з дитиною. Свої вимоги вмотивував тим, що з 05 березня 2014 року перебуває з відповідачкою у шлюбі від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина разом із відповідачкою проживають за місцем проживання батьків останньої с. Горбова Герцаївського району Чернівецької області, а сам він проживає окремо від них. Так як відповідачка та її матір усіляко перешкоджають спілкуватися з дитиною, просив зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні із малолітньою донькою [PERSON], визначити дні побачень з дитиною двічі на тиждень у вихідні дні без присутності матері, при цьому, донька у присутності відповідачки має прибути до м. Чернівці на вул. Головну 188/40 де має відбутися зустрічі із дитиною у присутності членів його родини чи то друзів. Також, просив суд зобовязати відповідачку узгоджувати час передачі йому дитини, про обставини неможливої передачі йому доньки за навності таких, а також, у випадку захворювання дитини письмово повідомити його про стан її здоровя, спосіб лікування дитини та медичний заклад в якому остання перебуває. Під час розгляду справи, позивачем збільшено позовні вимоги в частині встановлення часу зустрічей із донькою [PERSON], зокрема, просив встановити час зустрічей із дитиною два тижня на місяць, тобто по одному тижню включно в кожного з батьків з інтервалом через тиждень. В судовому засіданні представниця позивача підтримала позовні вимоги з урахуванням збільшення їх розміру та суду пояснила, що відповідачка не надає можливості позивачу бачитися із донькою яка разом із відповідачкою проживають у будинку батьків останньої. Навідування позивачем доньки завжди закінчувалися сварками які ініціювалися матірю відповідачки по відношенню до позивача. Через такі обставини, позивач і звернувся з даним позовом до суду. При цьому, просила врахувати, що позивач працевлаштований та графік його роботи дає йому можливість бачитися із донькою повних дві неділі на місяць які він бажав провести із дитиною. З урахуванням сварок які влаштовувалися матірю відповідачки під час навідування позивачем доньки, то просила суд врахувати вимоги позивача щодо місця передачі йому дитини. За для того аби не були обмеженні права батька на виховання доньки, зважаючи на те, що дитина часто хворіє а позивач про вказане не знає і не може дізнатися від відповідачки, просила суд задовольнити й вимоги позивача щодо зобовязання відповідачки в означеній частині. Відповідачка [PERSON] частково заперечувала проти позову позивача посилаючись у своєму поясненні на те, що з позивачем перебуває у шлюбі проте, до народження доньки, з причин відсутності порозуміння із позивачем перейшла жити до своїх батьків с. Горбова Герцаївського району Чернівецької області, де проживає й наразі разом з донькою. З часу її проживання з донькою за місцем проживання батьків, позивач навідував доньку усього два рази та й такі зустрічі закінчувалися скандалами та сварками які ініціювалися самим позивачем з членами її родини. Проти зустрічі позивача з донькою не заперечує, однак так як доньці ще не має одного рочку, то надати позивачу доньку на цілий тиждень вважає безглуздо. Окрім того, в її родині створено усі умови для нормального розвитку дитини, вона з донькою проживає в окремій кімнаті. Такі житлові умови в позивача відсутні, оскільки він з батьками та його сестрою проживають в однокімнатній квартирі. Щодо повідомлення позивача про стан здоровя дитини, то вона й сама його повідомляла, свідченням чого є навідуванням його матері і сестри до лікарні де вони лікувалися. Представник органу опіки та піклування Герцаївської райдержадміністрації Чернівецької області діючи на захист інтересів дитини, з урахуванням житлових умов сторін, статі дитини та її віку, вважає за можливе визначити спосіб участі позивача [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у формі систематичних побачень з дитиною, а саме 1 та 3 субота місяця з 15.00 год. до 17.00 год. та 2 і 4 неділя місяця з 12.00 год. до 14.00 год. обумовивши побачення батька з дитиною в присутності матері за місцем проживання малолітньої дитини. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, сторони 05 березня 2014 року уклали між собою шлюб зареєструвавши його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 275. Від спільного шлюбу у сторін, 13 грудня 2014 року народилася донька [PERSON]. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 липня 2015 року за яким було стягнуто аліменти з [PERSON], тобто позивача за даною справою, на користь відповідачки на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], було встановлено, що в сторін не склалося спільне життя, з жовтня 2014 року вони проживають окремо та донька [PERSON] проживає з матір'ю. Такі обставини сторони не оспорюють та суду підтвердили, що й на час розгляду справи донька сторін продовжує проживати разом з відповідачкою в с. Горбова Герцаївського району Чернівецької області. З акту обстеження умов проживання дитини, [PERSON] від 28 вересня 2015 року вбачається, що дитина проживає у будинку який складається з чотирьох кімнат в якому є ванна кімната, три спальні та вітальня. В кімнаті дитини наявні іграшки, дитяче ліжко, одяг, стіл для годування, ванночка, коляска, ходунки. До дитини відносяться з любовю. За даними Чернівецького учбово-виробничого обєднання УТОС, батько дитини [PERSON], тобто позивач проживає за адресою : [INFO]. 21 вересня 2015 року було складено акт обстеження житлово-побутових умов квартири позивача, з якого вбачається, що останній проживає разом з батьками та сестрою в однокімнатній квартирі площею 17,1 кв.м., обладнана водопроводом, каналізацією, центральним опаленням. Свідок [PERSON] суду підтвердила, що позивач разом із нею та батьками проживають в однокімнатній квартирі за вищезазначеною адресою. Водночас, балкон облаштований під окрему кімнату, яку вона використовує під кімнату, а відтак площа житлової кімнати є достатньою для проживання і доньки позивача. За обставин неприязних відносин що склалися між позивачем та зокрема матірю відповідачки, останній побоюється навідувати доньку за місцем її проживання, проте усіляко намагається їй допомогти, в т.ч. і на час коли дитина разом із відповідачкою знаходилась на лікуванні у лікарні м. Чернівці, де вона особисто навідувалася до дитини й надала допомогу яку передав позивач. Нормою ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько дитини мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою. Згідно із ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У відповідності з вимогами ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання алкогольними напоями або наркотичними засобами. У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню інтересів дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи не обхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у винятком ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалися з батьками всупереч їх бажанню. Крім того, згідно із ст.ст. 11 та 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Частинами 4, 5, 6 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом вказано спору, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору та суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За висновком органу опіки та піклування Герцаївської РДА Чернівецької області запропоновано участь [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO] визначивши час для спілкування батька з дитиною у формі систематичних побачень з дитиною, а саме 1 та 3 субота місяця з 15.00 год. до 17.00 год. та 2 і 4 неділя місяця з 12.00 год. до 14.00 год. обумовивши побачення батька з дитиною в присутності матері за місцем проживання малолітньої дитини, ураховуючи при цьому стан здоров'я дитини, її вік, житлові умови необхідні для проживання та розвитку дитини. Ураховуючи встановлені судом обставин, суд частково погоджується із запропонованим органом опіки та піклування Герцаївської РДА варіантом визначення часу та місця спілкування з дитиною, та зважаючи на те, що дитина ще маленька, їй не виповнився один рік та позивач без присутності матері не зможе самостійно доглянути дитину, забезпечити її відповідним харчуванням і дотриманням розпорядку дня, приймаючи також до уваги віддаленість позивача від місця проживання дитини, часу занятого позивачем на роботі і часу необхідного позивачу для відпочинку після роботи, суд вважає за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні своєї доньки [PERSON] щонеділі з 11-ї до 14-ї години за місцем проживання дитини зобовязавши [PERSON] не чинити перешкод позивачу у спілкуванні\~\~з донькою [PERSON] На думку суду, саме такий спосіб визначення часу та місця спілкування з дитиною буде повністю відповідати інтересам самої дитини і не буде перешкоджати нормальному її розвитку. При цьому, обумовивши побачення з дитиною за місцем її проживання, суд перш за все виходить з інтересів дитини зваживши на постійні конфліктні ситуації які виникали між сторонами та членами їх сімей, про що суду підтвердили як представниця позивача так і сама відповідачка. У разі зміни обставин, пов'язаних із віком дитини,\~\~при наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно вимог\~ст. 158 СК України\~звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно ст. 159 СК України\~знову звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини. Твердження представника позивача про можливе обмеження прав позивача на виховання дитини через його зайнятість роботою протягом двох тижнів у місяць в т.ч. неділі, з інтервалом у сім днів, суд до уваги не приймає, так як згідно трудового договору укладеного 05 червня 2015 року між позивачем та підприємцем [PERSON], позивачу надається вихідні дні субота та неділя (п.5 трудового договору). Наданий суду представником позивача графік обліку робочого часу позивача [PERSON] охоплює лише період жовтня 2015 року, при цьому будь-яких змін чи то доповнень вищевказаний трудовий договір не містить. Зважаючи на те, що судом визначено спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні своєї доньки [PERSON], то його позовні вимоги в частині зобовязання відповідачки привезти доньку до місця його проживання та можливої передачі доньки у присутності інших осіб є зайвими. Щодо позовних вимог позивача в частині зобов'язання відповідачки письмово повідомити його про стан здоровя доньки, спосіб лікування дитини та медичний заклад в якому остання перебуває задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Так, ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в статті 16 ЦК України. За правилами ст. ст. 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна та зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків ,встановлених цим Кодексом. Виходячи із системного аналізу ст. ст. 157- 161 Сімейного кодексу України, зокрема ст. 157 цього Кодексу, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, а у разі виникнення спору між матірю та батьком дитини щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, цей спір вирішується за правилами ст. 159 СК України. Проте у своєму позові, позивач не зазначив у який із передбачених чинним законодавством спосіб необхідно зобовязати відповідачку узгоджувати з ним питання медичного забезпечення дитини (стан її здоровя, спосіб лікування дитини та медичний заклад в якому остання перебуває) та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в цій частині відповідачкою порушуються його законні права та інтереси. Відтак, такі позовні вимоги позивача суд знаходить безпідставними. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню та документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 243,60 грн. На підставі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст.\~7,\~141,\~155,\~157, 158,\~159 СК України,\~\~

Outcome: partial