Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що знаходяться по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її батька - [PERSON], який помер [INFO] В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказане нерухоме майно. Заповіту за життя [PERSON] не укладав, тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є дружина спадкодавця (мати позивача) - [PERSON] та діти: позивач - [PERSON] та її сестра - [PERSON]. Позивач спадщину прийняла в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем. Інші спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] в межах встановленого ст.1270 ЦК України строку від спадщини відмовились. Незважаючи на це, реалізувати свої спадкові права позивач в позасудовому порядку не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, про що нотаріусом їй було видано відповідну постанову. Сторони в підготовче засідання не з'явились. Позивач у позовній заяві одночасно вказала про підтримання позовних вимог та розгляд справи просила проводити у її відсутності. Хворостівський сільський голова Любомльського району Волинської області надіслав на адресу суду заяву від 12.03.2018 року за вих.№44 про відсутність заперечень щодо позову [PERSON] та розгляд справи без участі представника сільської ради. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, розгляд справи здійснювався у підготовчому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого повторно Любомльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 08.06.2017 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в селі Хворостів Любомльського району Волинської області (а.с.8). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Витягом з погосподарської книги №2 за 2017 рік Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 08.06.2017 року №314 стверджено, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, 1974 року побудови, який знаходиться в [ADDRESS], по особовому рахунку [NUMBER] належав [PERSON] (а.с.38). Згідно довідки цієї ж сільської ради від 08.06.2017 року №331, до складу спадкового майна [PERSON] також увійшли: право на земельну частку (пай), земельна ділянка площею 0,25 га та грошові вклади з відсотками (а.с.37 - на звороті). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З довідки Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) від 18.08.2017 року №48816124 встановлено, що заповіту [PERSON] за життя не складав, тому, в силу ч.2 ст.1223 ЦК України, спадкування після його смерті здійснюється за законом (а.с.7, 32). Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, є дружина та діти спадкодавця: дружина - [PERSON], дочки: [PERSON] та [PERSON]. Ступінь родинних зв'язків між спадкодавцем та позивачем, як батьком та дочкою, доводиться копією свідоцтва про народження останньої [NUMBER], виданого Хворостівською сільською радою Любомльського району Волинської області 20.08.1967 року, та копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого Луківською селищною радою Турійського району Волинської області 18.11.1994 року (а.с.10). З довідки Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області встановлено, що на день смерті [PERSON] позивач проживала разом з ним та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] тобто у спадковому будинку, де проживає й по сьогоднішній день (а.с.7). Отже, позивач прийняла спадщину у відповідності до положень ч.3 ст.1268 ЦК України. Інші спадкоємці першої черги: [PERSON] та [PERSON], у відповідності до положень ч.1 ст.1273, ч.2 ст.1274 ЦК України, від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовились, про що свідчать їх заяви від 30.05.2017 року та від 04.09.2017 року, відповідно, засвідчені посадовими особами органу місцевого самоврядування (а.с.11, 11 - на звороті). З копії матеріалів спадкової справи №78/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що інших спадкоємців, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадковому майні після його смерті, немає. Таким чином, спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], що спадкує приналежне останньому майно, є позивач - [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З повідомлення приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] від 23.02.2018 року №01-16/61 встановлено, що на ім'я позивача видано два свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме, на земельні ділянки та грошові вклади (а.с.28). Постановою цього ж приватного нотаріуса від 18.12.2017 року №470/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю (а.с.5). Така відмова нотаріуса узгоджується з вимогами ст.ст.68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, а тому спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 12.03.2018 року за №116703900 підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.40). На підставі технічного паспорта від 30.06.2017 року, встановлено, що зазначене нерухоме майно побудоване за життя спадкодавця - [PERSON] та ознак самочинного будівництва не має (а.с.14-20). Частиною 1 статті 82 ЦПК України регламентовано, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З'ясовані по справі обставини свідчать, що позиція відповідача щодо пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням відповідачем позову, суд вважає доведеними, а заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню. У зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи, у відповідності до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved