overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком № 171 по вул. Соборній в с. Пиріжки Малинського району Житомирської області шляхом визнання [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування будинком № 171 по вул. Соборній в с. Пиріжки Малинського району Житомирської області. Представник позивача позов підтримав, про що надав суду відповідну заяву. Погодився на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не зявились. У звязку з цим суд розглядає справу відповідно до вимог ст. ст. 224-233 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивач на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва від 24.05.2013 року стала власником будинку № 171 по вул. Соборній (до перейменування Леніна) в с. Пиріжки Малинського району Житомирської області (а.с. 4). До цього власником будинку був [PERSON] (а.с. 7-10). Однак в цьому будинку зареєстровані: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 11). Реєстрація цих осіб в будинку позивача створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні цим будинком, а тому суд усуває перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком № 171 по вул. Соборній в с. Пиріжки Малинського району Житомирської області шляхом визнання [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування будинком № 171 по вул. Соборній в с. Пиріжки Малинського району Житомирської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом. Свій позов мотивує тим, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказує, що крім неї в квартирі зареєстровані відповідачі по справі, які з 2001 року в даному будинку не проживають, також відсутні будь-які їх особисті речі та майно. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком, що знаходиться в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач заявила клопотання про уточнення позовних вимог. Просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з довідки виданої Баївською сільською радою Луцького району Волинської області № 925 від 23 грудня 2013 року про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої уповноваженому власнику, членові житлово-будівельного кооперативу [PERSON], адреса [ADDRESS], про те, що до складу сім'ї (зареєстрованих) входять: [PERSON] (уповноважений власник), [PERSON] (невістка), [PERSON] (онук), [PERSON] (онук) (а.с. 5). Судом встановлено, що відповідачі в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] не проживають на протязі останніх 8 років, речей їх також немає, що стверджується дослідженим в судовому засіданні актом показів свідків (а.с. 8). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 2 ст. 405 ЦК передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вказує позивач в позовній заяві, реєстрація відповідачів створює їй перешкоди у користуванні належним нерухомим майном, оскільки вона змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачі позов визнали, суд прийшов до висновку, що слід визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що знаходиться в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та Малинської міської ради Житомирської області в якому просить визнати за нею право власності на гараж [NUMBER] літера «А», який розташований в [ADDRESS] як за спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину після смерті сина [PERSON]. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідачі позов визнали, про що також надали суду відповідні заяви. Відповідно до статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] а про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 лютого 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 35, посилаючись на те, що від шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON] [INFO], який проживає з нею, вказуючи, що шлюбні стосунки з відповідачем не склалися та припинені декілька місяців тому через різні погляди на подружнє життя, застосування фізичного насилля, з відповідачем раніше припиняли шлюбні стосунки, не проживали разом з 2014 року по листопад 2016 року, примирились та з листопада 2016 року по січень 2017 року проживали однією сім'єю, потім [PERSON] стала проживати окремо в с. Тридуби Кривоозерського району. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду надіслав заперечення, вказує, що фізичне насилля відносно позивачки не застосовував, просив в інтересах їх малолітнього сина - [PERSON] [INFO], надати строк для примирення терміном 6 місяців. Ухвалою суду від 29 березня 2017 року провадження по справі зупинено та надано подружжю строк для примирення терміном один місяць до 3 травня 2017 року. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не поновлюють їх з січня 2017 року через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів, примирення позивач не бажає, прийняті судом міри для збереження сім'ї результатів не дали, сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, раніше припиняли шлюбні стосунки, не проживали разом з 2014 року по листопад 2016 року, примирились та з листопада 2016 року по січень 2017 року проживали однією сім'єю, потім [PERSON] стала проживати окремо в с. Тридуби Кривоозерського району. За таких обставин суд вважає, що подальше подружнє життя між сторонами та збереження сім'ї є неможливим, тому на підставі ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 600 грн. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] василя Васильовича про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею і відповідачем зареєстровано 6 лютого 2007 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімя розпалася по тій причині, що мають різні характери і погляди на життя. Між ними часто виникали сварки, внаслідок чого втратили почуття поваги і довіри одне до одного, що привело до припинення сімейних відносин. Разом не проживають близько двох років. Примирення з відповідачем вважає неможливим і просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і додатково пояснила, що примирення з відповідачем вважає неможливим, оскільки за час сумісного проживання він її постійно ображав, навіть бив, а тому настоює на розірванні шлюбу і просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. Сторони тривалий час разом не проживають і не підтримують сімейних стосунків. Позивачка в судовому засіданні наполягає на розірванні шлюбу і примирення не бажає. Враховуючи наведене та причини припинення сімейних відносин сторін , суд вважає , що шлюб між сторонами існує тільки формально , подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим , а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Позовних вимог щодо порядку поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила: - визнати спільною сумісною власністю її та відповідача: квартиру [ADDRESS] та гараж № 107 в гаражному кооперативі ВАТ «Прожектор»; - визнати за позивачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; - визнати за позивачем право власності на ? частину гаражу № 107 в гаражному кооперативі ВАТ «Прожектор». Пізніше позивач змінила свої позовні вимоги та просить: - визнати спільною сумісною власністю її та відповідача: квартиру [ADDRESS], гараж № 107 в гаражному кооперативі ВАТ «Прожектор» та автомобіль КІА Sportage, 2007 року виробництва, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER]; - визнати за позивачем право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS]; - визнати за відповідачем право особистої приватної власності гараж № 107 в гаражному кооперативі ВАТ «Прожектор» та автомобіль КІА Sportage, 2007 року виробництва, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER]. Відповідач позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. У зв?язку з цим суд позов задовольняє в повному обсязі. Суд стягує з відповідача на користь позивача половину сплаченого нею судового збору, оскільки суд виносить рішення на користь і позивача і відповідача. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просила постановити рішення про поділ спільно нажитого майна подружжя: земельної ділянки та житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем з 1979 р. по 2014 р. перебувала в шлюбі. В 1985 р. подружжям [PERSON] на земельній ділянці, яка наділялась [PERSON], побудовано житловий будинок, а пізніше господарські будівлі, споруди, що відображені в технічному паспорті. Будинок був побудований за спільні кошти подружжя, проте право власності на зазначене будинковолодіння та земельну ділянку оформлено на [PERSON] В зв'язку з тим, що будинок та земельна ділянка зареєстровані на чоловіка, шлюб розірваний, будинок та земельна ділянка придбані під час шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя, позивачка звернулась в суд з позовом про реальний поділ майна, набутого подружжям за час шлюбу, просила виділити їй 1/2 частину земельної ділянки, житлового будинку, господарських будівель, споруд, що розташовані по [ADDRESS]. В ході розгляду справи, після проведення судової будівельно-технічної експертизи, позивачка,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила провести розподіл легкового автомобіля марки «Mercedes-Benz» 110, 2000 року виробництва, шасі № VSA 63809413273767, державний номерний знак [NUMBER] між нею та відповідачем шляхом передачі автомобіля їй у власність з присудженням відповідачу грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності. Пізніше відповідач змінила свої позовні вимоги та просить поділити спільне майно подружжя легковий автомобіль марки «Mercedes-Benz» 110, 2000 року виробництва, шасі № VSA 63809413273767, державний номерний знак [NUMBER] між нею та відповідачем, залишивши його в користуванні відповідача та стягнувши з відповідача на її користь 68840 гривень, що становлять половину вартості автомобіля замість її частки у праві спільної сумісної власності. Відповідач позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову відповідачу роз?яснені. У зв?язку з цим суд позов задовольняє в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просила розділити між сторонами домоволодіння [ADDRESS] та визнати її право власності на його 1/2 частину, посилаючись на обставини набуття майна під час шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, заявила про погодження із відповідачем варіанту № 2 поділу майна, визначеного висновком технічної експертизи № 41202/1_с від 13 лютого 2015 року. В зв'язку із зарахуванням суми компенсації в рахунок понесених нею судових витрат, просила не стягувати з неї на користь відповідача суму компенсації вартості більшої частки. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги у варіанті, запропонованому позивачкою, без стягнення на його користь компенсації вартості більшої частки. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав з врахуванням інтересів сторін та дитини, приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 69-71 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила розірвати шлюб, оскільки з грудня 2014 року спільно з [PERSON] не проживає та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, просила справу розглянути без її участі. Одночасно наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2002 року, згідно свідоцтва про одруження (а.с. 3), але спільно не проживають з грудня 2014 року, оскільки втратили взаємопочуття та взаємоповагу один до одного. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивача: доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини: [NUMBER] від 16 лютого 2006 року (а.с. 4) та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою СКП «Наш Дім» від 10 вересня 2015 року та також не заперечується відповідачем. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання позивної заяви про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила розірвати шлюб, оскільки з лютого 2015 року спільно з [PERSON] не проживає та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, просила справу розглянути без її участі. Одночасно наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не зявився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2011 року, згідно свідоцтва про одруження (а.с. 3), але спільно не проживають з лютого 2015 року, через різні погляди на сімейне життя. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивача: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини: серії І СР № 151384 від 16 серпня 2012 року (а.с.4) та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Асоціації власників жилих будинків «Едельвейс» № 76 від 4 грудня 2015 року (а.с.7) та також не заперечується відповідачем. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила розірвати шлюб, оскільки з січня 2015 року спільно з [PERSON] не проживає та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, просила справу розглянути без її участі. Одночасно наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 1983 року, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23 вересня 1983 року (а.с. 3), але спільно не проживають з січня 2015 року, оскільки втратили взаємопочуття та взаєморозуміння один з одним. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивача: доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 9 вересня 1999 року (а.с.4) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 травня 2002 року (а.с.5) та не заперечується відповідачем. Діти знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради Смілянського району № 1182 від 7 серпня 2015 року (а.с. 6) та також не заперечується відповідачем. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Судові витрати за подання позову про розірвання шлюбу слід покласти на позивача за її згодою. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved