Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 11 липня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 400 доларів СІІІА ( чотириста доларів США 00 центів) зі строком повернення до 11 листопада 2016 року. Грошові кошти у розмірі 400 доларів США ( чотириста доларів США 00 центів) були передані [PERSON] у момент підписання розписки. Відповідно до вказаної розписки [PERSON] взяв на себе додаткове зобов`язання сплатити позикодавцю проценти за кожний місяць з дня отримання позички до повного погашення боргу у розмірі 5% від суми позики. Сума позики була передана позивачем, а відповідачем отримана в повному обсязі, однак відповідач кошти у встановлений строк не повернув, у зв`язку з чим [PERSON] звернувся до суду та просив стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики від 11.07.2016 рокуу розмірі 27729,60 грн. (двадцять сім тисяч сімсот двадцять дев`ять грн. 60 коп.), що в еквіваленті складає 1060.00 дол. США (одна тисяча шістдесят доларів США 00 центів), яка складається з 10464,00 грн. - заборгованості за договором позики, що в еквіваленті складає 400.00 дол. США (чотириста доларів США 00 центів), та відсотків у розмірі 17265,60 грн. (сімнадцять тисяч двісті шістдесят п`ять гривень 60 копійок) що в еквіваленті складає660.00 дол. США (шістсот шістдесят доларів США 00 центів), а також судовий збір у розмірі 768,40 грн. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 липня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 400 доларів СІІІА ( чотириста доларів США 00 центів) зі строком повернення до 11 листопада 2016 року. (а.с. 10), що підтверджується складеною розпискою (а.с. 5). Зазначеною розпискою передбачено, що [PERSON] взяв на себе додаткове зобов`язання сплатити позикодавцю проценти за кожний місяць з дня отримання позики до повного погашення боргу у розмірі 5% від суми позики. Сума позики була передана позивачем, а відповідачем отримана в повному обсязі, однак відповідач кошти у встановлений строк не повернув. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Згідно зі змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Як передбачено ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з правовими позиціями, викладеними в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року по справі №6-63цс13, у спорі про стягнення боргу за договором позики, розписка за своєю суттю є документом, який підтверджує укладення договору позики, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Доказами, які надано позивачем на підтвердження заявлених вимог, є договір позики грошових коштів та розписка. Суд зауважує, що зміст розписки містить зазначення обставин, на які посилається позивач, та факт надання ним грошових коштів відповідачу. Таким чином, надана позивачем розписка відповідає вимогам ч.2 ст.1047 ЦК України, оскільки посвідчують передання грошової суми позикодавцем позичальнику та підтверджують укладення договору позики і його умов. Станом на теперішній час у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань утворилася заборгованість у сумі 26192,60 грн. (двадцять сім тисяч сімсот двадцять дев`ять грн. 60 коп.), що в еквіваленті на момент розгляду справи складає 1060.00 дол. США (одна тисяча шістдесят доларів США 00 центів), які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved