Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців . Позов мотивований тим, що заявник 24 травня 1995 року в відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом став власником житлового будинку з погосподарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Громадянок [PERSON] та [PERSON] ,відповідачів по справі, заявник поселив у своєму домі, який належить йому на праві приватної власності та які стали мешкати з 1996 року. Відповідачки проживаючи у вищевказаному домогосподарстві повинні були його охороняти, підтримувати жилі приміщення в належному стані та сплачувати комунальні тв інші платежі. Однак за весь період свого проживання, [PERSON] та [PERSON] не виконували покладених на них обов'язків, а потім обрали собі інше місце проживання. У вказаному домоволодінні відповідачки не проживають вже понад 8 років. Вказані обставини змусили [PERSON] звернутися до суду, просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням -житлового будинку з погосподарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні доповідає суду проте, що з 2006 року [PERSON] проживає один, громадянка [PERSON] та її дочка [PERSON] з цього часу мешкають окремо від заявника. На даний час виникла необхідність у оформленні субсидії, однак прописка відповідачів перешкоджає в цьому. Відповідачі своєю пропискою порушують право власності, яке полягає в перешкоді користування жилим приміщенням в його будинку. [PERSON] долучає акт обстеження матеріально-побутових умов, просить суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, згідно поштового повідомлення повернуто з відміткою за закінченням терміну зберігання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав суду показання, в яких свідчить проте, що він знає [PERSON] вже давно, біля нього жила співмешканка [PERSON] зі своєю дочкою [PERSON], вони проживали разом до 2006 року, а зараз відповідачі проживають в іншому місці. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала суду показання в яких зазначила, що вона з [PERSON] проживає разом з 2006 року та з цього часу відповідачів не бачила. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом достовірно встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з погосподарськими будівлями, який розташован за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченного виконкомом Турбівської селищної ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області від 03 липня 1991 року і зареєстрованого в реєстрі за №174. Згідно домової книги за №7 крім позивача, також зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В підтвердження того, що відповідачі не проживають в житловому будинку за адресою [ADDRESS], який належить позивачу на праві приватної власності, позивачем надано суду акт обстеження матеріально побутових умов в якому зазначено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зереєстровані в будинку за адресою:[ADDRESS],але не проживають в ньому більше 2-х років. За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень стаття 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Оскільки в судовому засіданні підтверджен факт непроживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] в належному позивачеві будинку понад шість місяців, суд прийшов до висновку, що вони втратили право користування даним жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved