Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] , в період з лютого 2008 року по день смерті останньої [INFO] , а також встановити факт його постійного проживання з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в період з лютого 2008 року по день смерті останнього [INFO] . В обґрунтування поданої заяви посилався, що він після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , став постійно проживати без реєстрації разом зі своєю рідною тіткою [PERSON] (рідною сестрою його матері [PERSON] ) та її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За життя його рідна тітка [PERSON] та її чоловік [PERSON] залишили на його ім`я заповіти, за якими заповіли йому належні їм частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] чоловік його рідної тітки [PERSON] помер. Його рідна тітка [PERSON] померла [INFO] . Звернувшись до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті тітки та її чоловіка, які за життя склали на його ім`я заповіти, він звернувся до нотаріуса, проте нотаріус йому повідомила, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки на час смерті тітки та її чоловіка він перебував на реєстраційному обліку за іншою, ніж спадкодавці, адресою, про що видала постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4462/02-31 та № 4463/02-31. Зазначив, що за життя його рідна тітка та її чоловік були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , за адресою вказаного жилого приміщення впродовж десяти останніх років разом з ними проживав і він. Все життя в нього з тіткою та її чоловіком були дуже добрі стосунки. Власних дітей тітка з чоловіком не мали, а тому ставилися до нього, як до рідного сина, вони разом проживали однією сім`єю, він дбав про тітку та її чоловіка, як належить дбати синові про батьків, вони вели спільне господарство, були єдиною родиною, а відтак, він вважає себе особою, яка фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцями з лютого 2008 року по час відкриття спадщини, продовжує проживати за адресою вказаного жилого приміщення по цей час, дбає за спадковим майном. За вказаних обставин, просив задовольнити заяву в повному обсязі з підстав, наведених у заяві. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі, роз`яснено заявнику його право звернутися до суду із позовною заявою на загальних підставах. Постановою Харківського апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 05 березня 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами окремого провадження, призначено справу до судового розгляду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив. Представник [PERSON] адвокат Дугіна Д.О. у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності. Беручи до уваги присутність у судовому засіданні представника заявника, заяву заінтересованої особи про можливість розгляду справи за відсутності їх представника, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутністю вказаних учасників справи. Суд, заслухавши вступне слово представника заявника, дослідивши докази по справі, дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, як це закріплено положеннями ч. 5 ст. 81 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За правилами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 293\~ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Задоволення заяви для заявника має юридичне значення, оскільки останній має намір реалізувати своє право на прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У заяві заявник просить суд встановити факт постійного проживання спадкодавця [PERSON] ,\~ [INFO] , яка померла [INFO] та спадкоємця [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з лютого 2008 року до часу відкриття спадщини [INFO] . Також просить встановити факт постійного проживання спадкодавця [PERSON] ,\~ [INFO] , який помер [INFO] та спадкоємця [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] лютого 2008 року до часу відкриття спадщини [INFO] . Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про зміну прізвища, ім`я, по батькові серії [NUMBER] , виданим 24 листопада 1986 року Московським відділом РАЦС м.Харкова, [PERSON] , [INFO] , змінив прізвище на з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 17 лютого 1987 року палацом новонароджених м. Харкова було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] . Таким чином знаходить своє підтвердження факт того, що [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] . Як убачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00029565458 від 13 лютого 2021 року, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько [PERSON] , матір [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00029565946 від 13 лютого 2021, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько [PERSON] , матір [PERSON] . Таким чином знаходять своє підтвердження ті обставини, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, а [PERSON] є рідним племінником [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00029566168 від 13 лютого 2021 року, 26 червня 1963 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 3578, було проведено реєстрацію актового запису про шлюб, після реєстрації якого прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 24 листопада 1967 року Комінтернівським бюро РАЦС м. Харкова, 24 листопада 1967 року було зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , про що у книзі записів актів цивільного стану було проведено відповідний запис за № 1112. Після реєстрації одруження [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Виходячи з наведеного, знаходить своє підтвердження обставина того, що [PERSON] , [INFO] , є рідною тіткою [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла матір [PERSON] [PERSON] , що знаходить своє підтвердження свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції, про що у Книзі реєстрації смертей 11 лютого 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 2358. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 23 грудня 1997 року, реєстраційний номер [NUMBER] , виданим Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як убачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 11 серпня 2009 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Степанець О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 4-1215, [PERSON] , який проживає за адоресою: [ADDRESS] , успадкував Ѕ частку майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкове майно, на яке в указаній частці видано свідоцтво складається з 1/3 частини двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] , житловою площею квартири 27,4 кв.м., загальною площею квартири 45,7 кв.м. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим 11 серпня 2009 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Степанець О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 4-1217, [PERSON] , яка проживає за адоресою: [ADDRESS] , успадкувала Ѕ частку майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкове майно, на яке в указаній частці видано свідоцтво складається з 1/3 частини двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] , житловою площею квартири 27,4 кв.м., загальною площею квартири 45,7 кв.м. За вказаних обставин знаходить своє підтвердження обставина того, що після смерті [PERSON] квартира [ADDRESS] стала належати на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині кожному відповідно. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 7113. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно з яким, на випадок своєї смерті належну йому частину квартири [ADDRESS] заповідає [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина знаходить своє підтвердження заповітом, посвідченим 20 грудня 2008 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Степанець О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 4-2077. Як убачається зі спадкової справи № 1080/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , початої П`ятою Харківською міською державною конторою 11 листопада 2020 року, зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 3198, 11 листопада 2020 року до П`ятої ХМДНК надійшла заява [PERSON] , [INFO] , в якій він просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом або постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Заяв від інших осіб, які б звернулися з питання прийняття або відмови від спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , матеріали спадкової справи не містять. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4462/02-31 від 11 листопада 2020 року державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Степанець О.Б., [PERSON] , [INFO] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 20 грудня 2008 року за № 4-2077, після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , який на день смерті постійно мешкав за місцем реєстрації адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю факту прийняття [PERSON] спадщини. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 4189. [PERSON] за життя склала заповіт, згідно з яким, на випадок своєї смерті належну їй частину квартири [ADDRESS] заповідає [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина знаходить своє підтвердження заповітом, посвідченим 20 грудня 2008 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Степанець О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 4-2076. Як убачається зі спадкової справи № 1081/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , початої П`ятою Харківською міською державною конторою 11 листопада 2020 року, зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 3199, 11 листопада 2020 року до П`ятої ХМДНК надійшла заява [PERSON] , [INFO] , в якій він просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом або постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Заяв від інших осіб, які б звернулися з питання прийняття або відмови від спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , матеріали спадкової справи не містять. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4463/02-31 від 11 листопада 2020 року державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Степанець О.Б., [PERSON] , [INFO] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 20 грудня 2008 року за № 4-2076, після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті постійно мешкала за місцем реєстрації адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю факту прийняття [PERSON] спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини перебував на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] до смерті останніх за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що вони з [PERSON] проживають в одному під`їзді в будинку [ADDRESS] . [PERSON] вже давно, після смерті його матері, переїхав проживати до своєї тітки [PERSON] та її чоловіка [PERSON] . Подружжя [PERSON] не мали власних дітей, вони ставилися до [PERSON] , як до рідного сина, [PERSON] постійно опікувався [PERSON] до їх смерті, матеріально забезпечував їх, оскільки «тьотя [PERSON] » хворіла, піклувався про її лікування, здійснив їх поховання після смерті. Зазначила, що за життя [PERSON] та [PERSON] завжди казали, що після їх смерті належна їм квартира залишиться [PERSON] , якого вони вважали своїм сином. \~ \~ \~ \~Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] до смерті останніх за адресою: [ADDRESS] . Пояснила, що [PERSON] проживає з нею в одному під`їзді в будинку [ADDRESS] . Зазначила, що [PERSON] вже давно переїхав проживати до своєї рідної тітки [PERSON] з її чоловіком [PERSON] , це відбулося після смерті матері [PERSON] . У подружжя [PERSON] не було власних дітей, а відтак вони сприймали [PERSON] як власного сина, завжди за життя розповідали, що після їх смерті належна їм квартира залишиться тільки « [PERSON] ». [PERSON] піклувався про тітку та її чоловіка до самої їх смерті, забезпечував їх всім необхідним, виключно він займався їх похованням. \~ \~ \~ \~Що стосується письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] , які містяться при матеріалах справи та на які, як на доказ в обґрунтування обставин, викладених у пред`явленій заяві посилається заявник, то суд не бере їх до уваги, позаяк такі особи судом в якості свідків не допитувалися, про кримінальну відповідальність відповідно до вимог ст. 384, 385 КК України не попереджалися, до присяги не приводилися, а відтак, їх письмові свідчення не можна вважати допустимими доказами. Згідно з ч. 2 ст. 315\~ЦПК України можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Вимогами ст. 1218 ЦК України закріплено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він на заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, як це встановлено положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно з листом ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. У випадках, якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Як убачається з наведеного вище, згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцями на час відкриття спадщини дає змогу заявнику прийняти спадщину. З огляду на викладене, зібрані по справі докази, як кожен окремо, так і у їх сукупності, належна оцінка таких доказів вказують на наявність підстав для задоволення заяви, позаяк обставини того, що [PERSON] постійно прожив з [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини з лютого 2008 року по час смерті спадкодавців знаходять своє підтвердження належними та допустимими доказами, які містяться при матеріалах справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved