Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 травня 1993 року Пістинською сільською радою Косівського району між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №9. У вказаному шлюбі народилось троє дітей, одна з яких є неповнолітньою. Позивач вважає, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди подружжя на сімейне життя та обов`язки. З 2020 року припининено подружні відносини, відповідач рік тому залишила сім`ю та пішла проживати у свій будинок, зникло взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, втратили почуття любові і поваги один до одного. За таких обставин [PERSON] вважає, що шлюб існує формально, примирення є неможливим. Разом не проживають та не підтримуємо будь-яких сімейних та шлюбних відносин. Майнового спору та спору про місце проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження малозначні справи, в тому числі справи про розірвання шлюбу. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Ухвалою Косівського районного суду від 17.03.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано термін для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. 21.05.2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому вона заперечує проти розірвання шлюбу із позивачем, сподіваючись на примирення подружжя та просить надати строк для примирення терміном на 6 місяців. Ухвалою судді від 24.05.2021 року було постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали клопотання про надання подружжю строк для примирення шість місяців, обґрунтовуючи тим, що перед судовим засідання сторони почали спілкуватись між собою та є надія на примирення подружжя для збереження сім`ї, що відповідатиме інтересам, зокрема, відповідача та дітей сторін, так як причиною, що слугувала для звернення до суду із даним позовом були непорозуміння між подружжям, що виникали внаслідок втручання у їх відносини матері позивача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо надання строку для примирення подружжя, мотивуючи тим, що такий захід не дасть позитивного результату, зважаючи на не підтримання відносин між подружжям понад один рік та його небажання відновлювати шлюбні стосунки із відповідачем. Ухвалою суду від 30.06.2021 року заяву відповідачки [PERSON] задоволено частково, надано строк для примирення 3 місяці та зупинене провадження у справі до закінчення строку для примирення, тобто до 30.09.2021 року включно. Ухвалою суду від 04.10.2021 року в зв`язку із закінченням строку дії ухвали від 30.06.2021 року у даній справі постановлено відновити провадження та призначити судове засідання на 11:30 годину 28.10.2021 року. Сторони в судове засідання не з`явились, звернулись із заявами, у яких просять здійснювати розгляд справи у їх відсутності. Позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач не заперечує проти задоволення позову. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення з огляду на нижче наведене. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Наданий судом строк для примирення подружжя не дав позитивного результату. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідач у відзиві поставила вимогу про визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін із нею, але така вимога не була нею заявлена у формі зустрічного позову, а позивачем така вимога не заявлена, тому суд не розглядає її в межах даного судового провадження. На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved