Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

[PERSON] , звернувшись до суду із даною заявою, посилається на те, що на підставі договору дарування від 09 квітня 1982 року, посвідченого державним нотаріусом Межівської державної нотаріальної контори Свириденко З.І. і зареєстрованого у реєстрі за №353, вона являється власницею житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] . Разом з тим, у вказаному вище договорі дарування її по батькові було вказано як « [PERSON] », хоча за паспортними даними вона - [PERSON] . За нею під помилковим по батькові як « [PERSON] » зареєстровано зазначений будинок. Внаслідок розбіжності написання її по батькові в договорі дарування і паспорті на теперішній час виникла невідповідність між документом, що посвідчує її особу, та правовстановлюючим документом, який було видано на неї. На даний час вона має на меті розпорядитися належною їй власністю, проте у зв`язку з різністю написання по батькові, державним реєстратором було відмовлено у реєстраційній дії через невідповідність написання її як обдарованої. Виправити помилковість запису неможливо, оскільки дарувальник - [PERSON] [INFO] помер. У зв`язку з вказаними обставинами просить встановити факт належності їй вищевказаного договору дарування. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Межівської селищної об`єднаної територіальної громади в судове засідання також не з`явився і в свою чергу подав клопотання, в якому просив розгляд справи провести без його участі. Проти задоволення заяви не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Врахувавши заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими виходячи із наступного. Як видно із досліджених доказів, заявнику на праві власності належить житловий будинок по [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 09 квітня 1982 року державним нотаріусом Межівської державної нотаріальної контори Свириденко З.І., зареєстрованого в реєстрі за № 353. Право власності зареєстровано в Синельниківському БТІ 19 квітня 1982 року (а.с.11-12). Однак, у вищевказаному договорі дарування допущено описку в написанні по батькові обдарованої, а саме: в документі зазначено по батькові « [PERSON] », що не збігається з по батькові, зазначеним в паспорті та інших правовстановлюючих документах, де значиться « [PERSON] ». Заявниця, бажаючи здійснити державну реєстрацію права на нерухоме майно, звернувся до державного реєстратора, однак у державній реєстрації йому було відмовлено через розбіжності в написанні її по батькові в договорі дарування та в інших правовстановлюючих документах. Із наявних доказів видно, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Лохвичі, Любешівського району, Волинської області та її батьками були [PERSON] та [PERSON] . Наведене стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 червня 1965 року (а.с.9). 13 квітня 1973 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13 квітня 1973 року (а.с.10). На підставі свідоцтва про народження заявниці 05 березня 1999 року Межівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області видано паспорт громадянина України, де її зазначено « [PERSON] » (а.с.7). 09 квітня 1982 року між [PERSON] та заявницею укладено договір дарування будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в якому помилково зазначено по батькові заявниці « [PERSON] » (а.с.11-12). Із виписки з інвентаризаційних матеріалів вбачається, що право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за заявницею в Синельниківському БТІ відповідно до договору дарування, де також зазначено її по батькові неправильно. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про належність правоустановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на вищенаведені письмові докази та беручи до уваги заяви сторін, суд приходить до висновку, що договір дарування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданий на ім`я [PERSON] , належить заявниці, а до виниклих обставин призвела неуважність відповідної посадової особи, яка оформляла документ та невірно вказала по батькові обдарованої, а тому виходячи із того, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву. На підставі наведеного та ст.ст.15, 16 ЦК України,

Outcome: approved