Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить суд розірвати договір довічного утримання, укладений між ним як відчужувачем та [PERSON] як набувачем, оскільки [PERSON] неналежно виконує обов`язки за умовами договору довічного утримання, та просить суд застосувати правові наслідки такого розірвання - із набуттям [PERSON] права власності на нерухоме майно та зі зняттям нотаріусом заборони відчуження, накладеної у зв`язку із посвідченням вказаного договору. В судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи. Позивач подав до суду письмову заяву, у якій просить провести судовий розгляд справи без участі позивача. Позов підтримує та просить задовольнити його на вказаних у позовній заяві та заявах по суті справи підставах. Відповідач [PERSON] не з`явився в судові засідання втретє, у всіх випадках будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судових засідань. Причин неявки суду не повідомляв. Заяв про відкладення судових засідань від нього до суду не надходило. Відзиву відповідач не подав. Відтак, на підставі ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи, що позивач не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків. Суд встановив, що 26 вересня 2018 року між, позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено Договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Рішко О.І. За умовами Договору відчужувач [PERSON] передав, а [PERSON] - отримав у власність житловий будинок з\~ надвірними спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] , а Набувач зобов`язався забезпечувати [PERSON] , утриманням та доглядом довічно. А саме, відповідно до п.п.10, 11 Договору матеріальне забезпечення з щомісячного утримання мало надаватись набувачем [PERSON] у сумі 1500 грн. Утримання визначено у вигляді надання побутових послуг та забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів. Відповідно до п.п.12.2.1. Договору Набувач зобов`язаний у встановлені строки та у необхідному обсязі здійснювати надання утримання, визначеного у п.п.10, 11 Договору. Відповідно до п.12 Договору відчужувач [PERSON] має право вимагати розірвання договору та повернення житлового будинку та земельної ділянки у разі не виконання або неналежного виконання Набувачем своїх обов`язків за цим договором. Таким чином, між учасниками справи на підставі Договору довічного утримання від 26.09.2018 року виникли правовідносини, врегульовані, зокрема, Гл.15 ЦК України. Відповідно до загальних положень про виконання зобов`язання (ст.526 ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.744 (Глава 15) ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Встановлено, що відповідач [PERSON] неналежно виконує обов`язки за умовами Договору, всупереч положенням пунктів 10, 11 Договору не надавав і не надає щомісячного утримання, не забезпечує надання позивачу [PERSON] побутових послуг. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи та відповідні їм норми цивільного права суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і вимогу про розірвання договору довічного утримання належить задовольнити. Крім того, законом встановлено правові наслідки розірвання договору довічного утримання. Так, відповідно до положень ч.1 ст.756 ЦК України, «у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.» Таким чином, Рішення суду про розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є рішенням суду, на підставі якого відбувається набуття відчужувачем за договором в даному випадку позивачем [PERSON] - права власності на майно, яке було ним за договором передано в даному випадку на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок відповідно до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що застосування судом визначених законом правових наслідків розірвання договору довічного утримання, а саме висновок суду у рішенні\~ про набуття відчужувачем права власності на майно, яке було ним за договором передано, є необхідним для забезпечення належного виконання рішення в частині державної реєстрації поновленого речового права. Крім того, 26.09.2018 року приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Рішко О.І. на підставі ст.73 ЗУ «Про нотаріат» та у зв`язку із посвідченням договору довічного утримання, накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна житлового будинку з надвірними спорудами, [ADDRESS] , який належить за договором [PERSON] Василю [PERSON] . Зареєстровано в реєстрі за №2054. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.73 ЗУ «Про нотаріат», п.2 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій, заборона відчуження майна накладається, зокрема, при посвідченні договору довічного утримання (догляду). При цьому, відповідно до ст.74 ЗУ «Про нотаріат», п.5.1. гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій, Нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема, про розірвання договору довічного утримання (догляду). Таким чином, Рішення суду про розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є рішенням суду, на підставі якого нотаріусу належить зняти заборону відчуження майна - житлового будинку з надвірними спорудами, [ADDRESS] накладеної 26.09.2018 року приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Рішко О.І., зареєстровану в реєстрі за №2054. Відтак, суду задля ефективного захисту права позивача, про що позивач просив суд, слід забезпечити реалізацію нотаріусом і визначеного ст.74 ЗУ «Про нотаріат» правового наслідку розірвання договору довічного утримання (догляду). На підставі викладеного, та

Outcome: approved