Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що із 29 жовтня 1977 року він перебуває у шлюбі із [PERSON]. 10.01.2014 року державним виконавцем Бречко І.К. відділу державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції згідно наказу №5019/1241/12 виданого 08.02.2013 року Господарським судом Рівненської області було описане наступне майно: - автомобіль OPЕL VIVARO, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER]; - автомобіль ГАЗ 2705, 2000 року випуску, державний номер [NUMBER]. Вважає, що майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і частини майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено між ними або шлюбним договором. Зазначене в акті опису майно є їхньою спільною сумісною власністю, оскільки вказані автомобілі придбані за час шлюбу і позивач, як власник, має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві власності. Враховуючи наведене, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину автомобіля OPЕL VIVARO, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] та автомобіля ГАЗ 2705, 2000 року випуску, державний номер [NUMBER] та виключити з акту опису і арешту вказане майно, звільнивши з-під арешту. Представник відділу державної виконавчої служби Радивилівського району Рівненської області Бречко І.К. позову не визнавав і пояснив, що 26.02.2013 року ним відкрито виконавче провадження на підставі наказу, виданого 08.02.2013 року Господарським судом Рівненської області про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь фізичної особи [PERSON] 3147,93 грн. заборгованості. Постільки боржником добровільно в термін до 05.03.2013 року не сплачено вказані кошти, 10.01.2014 року ним в присутності понятих [PERSON] та [PERSON] було складено акт опису і арешту майна, яким описано спірні автомобілі, власником яких є [PERSON] [PERSON] позов визнавала і пояснила, що акт опису і арешту майна, складений державним виконавцем Бречко І.К., є незаконним, так як на даний період ряд справ розглядається в Господарському суді Рівненської області і підготовлено інші позови. Заслухавши сторони, свідка та дослідивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Так, згідно оглянутого виконавчого провадження №680/2 номер за ЄДРВП:36718493 від 26.02.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції Бречко І.К. було відкрито виконавче провадження на підставі наказу №5019/1241/12 виданого 08.02.2013 року Господарським судом Рівненської області про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь фізичної особи [PERSON] 1964 грн. заборгованості, 110,93 грн. пені та 1073,00 грн. судового збору. 10.01.2014 року ним проведено опис і арешт майна на автомобіль OPЕL VIVARO, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] та автомобіль ГАЗ 2705, 2000 року випуску, державний номер [NUMBER], власником яких є [PERSON] Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з акту опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Згідно ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Частиною 1 ст.55 Закону передбачено, що державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит державного виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває в них, та майно чи кошти, які вони мають передати боржнику. Частиною 1 ст.57 Закону, встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Отже, як вбачається з перелічених норм закону, державний виконавець має право вчиняти дії в межах виконавчого провадження тільки відносно майна боржника, тобто при вчиненні будь якої дії щодо майна чи коштів, він повинен впевнитись, що вони належать боржнику у виконавчому провадженні. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Факт укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON] 29.10.1977 року доводиться із свідоцтва про укладення шлюбу, оформленого Лідихівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис №20. Відповідно до ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частини майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено між ними або шлюбним договором. Враховуючи всі обставини справи, суд знаходить доведеним, що автомобіль OPЕL VIVARO, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] та автомобіль ГАЗ 2705, 2000 року випуску, державний номер [NUMBER] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст.353 цього Кодексу. На підставі викладеного та

Outcome: approved