Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась 10.01.2014р. до місцевого суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що вони віддалились один від одного та втратили почуття взаємної любові і поваги, між ними виникли неприязні відносини через постійні суперечки та сварки. Останній принижував та ображав її. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] народження, визначення місця проживання якого на даний час між ними не вирішено. Шлюбні відносини припинили з квітня 2013 року. На примирення з відповідачем не згодна. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні тим, що зазначені у поданій нею заяві. Просила після розірвання шлюбу залишити за нею теперішнє прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав, на примирення не погодився. Щодо стягнення судових витрат вважав доцільним їх розподілити порівну. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 68. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] народження, визначення місця проживання якого на даний час між ними не вирішено. На ґрунті особистого ставлення між сторонами виникла нетерпимість одне одного. Шлюбні відносини припинені і збереження сім'ї неможливе, на примирення сторони не згодні. Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112-115 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що оскільки сторони шлюбні відносини припинили та на примирення не згодні, а відповідач позов в частині розірвання шлюбу визнав, то збереження шлюбу суперечить інтересам, як позивача так і відповідача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 243,60грн., які відповідно до ст. 88 ЦПК України і підлягають стягненню з відповідача. Крім того, сторона, проти якої, постановлено судове рішення, має відшкодувати стороні, на користь якої воно ухвалено, понесені нею і документально підтверджені витрати на правову допомогу. При цьому, згідно ч.2 ст.84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно наданої квитанції від 08.01.2014р. за підписом адвоката [PERSON] завіреної відповідною печаткою, за надання правової допомоги (складання позовної заяви) позивачкою було сплачено 270грн., які і підлягають стягненню. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved