Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю зі своєю бабусею [PERSON], померлою 07 серпня 2004 року, в період з 07 серпня 1999 року по 07 серпня 2004 року, тобто по день її смерті. Свої вимоги мотивує тим, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі, але не може оформити свої спадкові права, оскільки на момент її смерті він був зареєстрований та фактично проживав за тією ж адресою, що і спадкодавець: вул. Мічуріна, № 220, с. Криничне, Болградський район, Одеська область, тоді як в його паспорті значиться адреса реєстрації: вул. Мічуріна, № 214, с.Криничне, Болградський район, Одеська область в період з 11.02.1998 року по 03.08.2006 року. Приватний нотаріус [PERSON] постановою від 27 березня 2017 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з виявленими розбіжностями, тому він змушений звернутися до суду з питання встановлення факту проживання однією сімєю з метою оформлення своїх спадкових прав. Заявник в судовому засіданні підтримав вимоги за поданою заявою, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в позові. Пояснив, що від народження та до самої смерті він проживав разом з бабусею в її домоволодіння за адресою: вул. Мічуріна, № 214, с. Криничне, Болградський район, Одеська область. Бабуся повністю займалась його вихованням, з її дому він пішов служити до лав [PERSON], і туди ж повернувся після завершення служби. В 80-х роках було змінено нумерацію будинків на вулиці Мічуріна, с. Криничне, однак в його паспорт зміни не вносились. Потім він одружився, народилися діти, і всі вони проживали в бабусиному будинку. Вели спільне господарство, разом обробляли город, доглядали за будинком, мали спільний бюджет. Будучи бабуся в похилому віці, він повністю здійснював за нею догляд. Помилка в паспорті в адресі реєстрації перешкоджає йому наразі оформити належним чином свої спадкові права. Представник заінтересованої особи Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області [PERSON] (а.с.36-38) підтримала заяву [PERSON], просила задовольнити. Пояснила, що дійсно заявник все своє життя проживав разом з померлою [PERSON] в одному домоволодінні, що підтверджується записами погосподарських книг Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, та вели спільне господарство. Були однією сімю, усі роботи по господарству виконували разом, мали спільний бюджет, усі питання та проблеми вирішували спільно. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заява, пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення заяви [PERSON] за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла 07 серпня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 382958 (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина, та з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON] Болградського районного нотаріального округу Одеської області звернувся 27.03.2017 року заявник [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 106/2017 (а.с.24-35). Втім, свідоцтво про право на спадщину за заповітом йому видано не було, в звязку з розбіжностями в адресі його місці реєстрації в паспорті громадянина України з даними довідки сільської ради, виданої Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, про що нотаріусом складено постанову від 27.03.2017 року (а.с.14). Родинні відносини між заявником, який є спадкоємцем за заповітом та спадкодавцем, бабусею підтверджуються: - свідоцтвом про народження заявника серії VІІ-УР № 0988315 від 25.07.1966 року (а.с.6); - свідоцтвом про народження матері заявника, [PERSON], серії І-ЖД № 397596 від 05.02.1974 року (а.с.7); - свідоцтвом про шлюб батьків матері заявника, тобто його бабки і діда, серії І-ЖД № 421594 від 11.10.1978 року (а.с.8). Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: п. 10, 12\~\~Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зі змінами від 25.05.1998 року,\~ст. 256-259 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.256 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для одержання права на спадкування необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю. Відтак умовою закликання до спадкування таких осіб є сплив п'ятирічного строку ще до дати смерті спадкодавця, а не в один день з ним. За ч. 2\~ст. 3 СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При цьому\~ст. 2 СК\~України містить вичерпний перелік осіб, які належать до членів сім'ї. Однак поняття «проживання однією сім'єю» та «член сім'ї» не є тотожними. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Відповідно до абз. 2 п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Факт проживання однією сім'єю [PERSON], померлої 07.08.2004 року та [PERSON], [INFO] підтверджується довідкою № 88 від 20.02.2017 року виданою Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, згідно з записами погосподарської книги виконавчого комітету Криничненської сільської ради № 7, особового рахунку № 631, померлій 07.08.2004 року [PERSON], належав житловий будинок, що розташований на земельній ділянці площею в 0.25 га, яка закріплена за Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, що розташований за адресою: вул. Мічуріна, № 220, с.Криничне, Болградський район, Одеська область. Відсутність заборон на відчудження будинку перевірено. Також з цієї довідки випливає, що померла [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала в даному домоволодінні. Крім того, цією довідкою підтверджується, що заявник [PERSON], разом зі своєю дружиною та дітьми на день смерті бабусі, [PERSON], а саме 07.08.2004 року проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], та проживав з померлою однією сімєю, та приходився онуком померлій (а.с.10); Суд дослідив в судовому засіданні оригінали погосподарських книг на дане домоволодіння, з яких вбачається, що в період з 1983 року по 1985 рік, адреса домоволодіння, власником якого була Волкова Марія Панасівна значиться вул. Мічуріна, № 214, а з 1986 по 1988 рік значиться за адреса: вул. Мічуріна, № 220, с. Криничне, Болградський район, Одеська область (а.с.44-48, 49-53). Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] (а.с.40), [PERSON] (а.с.41-43), які є мешканцями с. Криничне, Болградського району, Одеської області, та сусідами сімї заявника, проживають за адресою відповідно: вул.Мічуріна, 226 (раніше № 220), і вул. Мічуріна, №227, с. Криничне, Болградський район, Одеська область, суду пояснили, що їм достовірно відомо, що [PERSON] являється онуком померлої [PERSON]. Вони проживали весь час разом в одному домоволодінні за адресою: вул. Мічуріна, № 220 (попередній № 214), с. Криничне, Болградський район, Одеська область. Заявника виховувала бабуся, з якою він проживав, вони вели спільне господарство, разом доглядали за будинком, обробляли земельну ділянку, тримали домашню птицю, готували їжу, прали білизну, прибирали будинок, тощо. Заявник також доглядав бабусю в старості, надаючи їй відповідну допомогу, утримання, піклування, та здійснював її поховання. Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідки були і є, сусідами сімї заявника, та добре знали нині покійну [PERSON]. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Оцінюючи покази вищевказаних свідків, пояснення та заяви сторін по справі у сукупності з іншим доказами у справі суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника. Згідно зі\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім обставин, передбачених\~ст. 61 ЦПК України. Відповідно до\~\~ст. 61 ЦПК України, обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню. Доказами в розумінні\~ст.57 ЦПК України\~є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.\~ \~ Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що в ході судового розгляду підтвердився факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] з 07.08.1999 року, і по день її смерті, тобто, по 07.08.2004 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON]. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved