Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно. Позов, обґрунтований тим, що після смерті його матері - [PERSON] залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарчими спорудами, земельну ділянку площею 0,0931 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, які розташовані в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] він у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку через те, що не було надано правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Враховуючи, що у нього немає можливості надати правовстановлюючі документи на земельну ділянку, оскільки його мати за свого життя не оформила право власності на своє ім'я, він просить суд, визнати за ним, [PERSON] в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,0931 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS]. Позивач на розгляд справи не з'явився, повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи. Представник позивача надав суду заяву про слухання справи без його присутності. В наданій заяві зазначила, що позовні вимоги позивача підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву про слухання справи без його присутності. Завідуюча Марганецької державної нотаріальної контори надала суду заяву про слухання справи без її присутності Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], про що 14 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво про смерть [NUMBER], актовий запис № 176. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарчими спорудами, земельну ділянку площею 0,0931 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, які розташовані в [ADDRESS]. Позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері - [PERSON]. Згідно матеріалів спадкової справи син померлої [PERSON] - [PERSON] надав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на спадкове майно, яке залишилося після смерті його матері [PERSON] на користь свого брата - [PERSON]. 18 жовтня 2016 року державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими будівлями [ADDRESS] Державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У зв'язку з тим, що спірне нерухоме майно, як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не були оформлені заповітом, то відповідно до ст. 1245 ЦК України воно спадкується на загальних підставах. Позивач є єдиними спадкоємцем, який після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.1261 ЦК України, - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України). Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини. Відповідно дост.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Неможливість отримання позивачем правовстановлюючого документу на земельну ділянку, перешкоджає йому належним чином оформити на себе право власності на земельну ділянку. У зв'язку з цим, через відсутність можливості іншим шляхом захистити свої права, позивач має право на визнання у судовому порядку права власності на спірну земельну ділянку.

Outcome: approved