Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. До закінчення розгляду справи, позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Городищенського районного суду від 30.01.2013 року. У судовому засіданні, позивач збільшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, вказавши, що у нього з відповідачем є спільна дитина - син [PERSON], який попередньо проживав із матір'ю та на утримання якого позивач сплачував аліменти. На даний час, син проживає із батьком та перебуває на його утриманні. Відповідач заперечувала проти задоволення позову, вказавши, що після розірвання шлюбу, з 2014 року, вона з дитиною проживають окремо. Під час осінніх канікул 2016 року, син зібрав свої речі та переїхав жити до батька. Однак як мати, вона завжди дбала про дитину, відвідувала батьківські збори, саме вона разом із сином обирала для нього навчальний заклад. Вважає, що батько намовляє проти неї дитину. Аліменти, які [PERSON] перераховував на банківську картку, вона йому ж і повернула, віддавши дану картку, щоб він використовував грошові кошти на утримання дитини. Вислухавши сторін, неповнолітнього [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO], являються сторони у справі [PERSON] та [PERSON](а.с. 8). Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 28.01.2013 року, розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON], та визначено місце проживання неповнолітнього сина [PERSON], з матір'ю - [PERSON] (а.с. 4,5). Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 15.05.2014 року, визнано [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] (будинку, що належить на праві власності позивачеві [PERSON]). Згідно довідок Вільшанської селищної ради № 02-34/1533 від 11.011.2016 року та № 02-34/1732 від 26.12.2016 року, неповнолітній [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] та перебуває на утримані батька [PERSON] (а.с. 9,10). Дана інформація підтверджена актами обстеження, складеними 24.12.206 року та 23.12.2016 року депутатами Вільшанської селищної ради (а.с. 11, 12). За довідкою Київського військового ліцею імені Івана Богуна № 3/100, ліцеїст [PERSON] навчається у зазначеному закладі з 29.06.2016 року, на час навчання проживає у приміщені ліцею (казармі) та забезпечується за рахунок держави речовим майном та харчуванням, відповідно до норм законодавства (а.с.20). Допитаний судом неповнолітній [PERSON] повідомив, що після розірвання шлюбу між батьками, він залишився проживати з матір'ю. Мати забороняла йому спілкуватися з батьком, але він, потайки, все ж таки підтримував із ним стосунки. З 01.09.2016 року він навчається в Київському військовому ліцеї імені Івана Богуна. Після прийняття присяги, 14.10.2016 року він приїхав до батька та залишився в нього. 15.10.2016 року вони з батьком забрали речі від матері, а також змінили місце адреси його реєстрації. Із цього часу, у вільний від навчання час, він проживає із батьком і перебуває на його утриманні. Проживати з матір'ю син не бажає, оскільки йому не подобається її поведінка в побуті та особистих стосунках. Викладені неповнолітнім [PERSON] пояснення щодо обставин зміни місця його проживання узгоджуються з поясненнями сторін у справі. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані матеріально утримувати дітей до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між батьками. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і/або натуральній формі. У разі, коли такої згоди не досягнуто, кошти на утримання дітей присуджуються за рішенням суду, в розмірі, визначеному ст. 182 СК України та відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Таким чином, оскільки неповнолітній [PERSON] проживає із позивачем [PERSON] та перебуває на його утримані, з відповідача [PERSON], яка проживає окремо, слід стягнути аліменти на утримання сина. Крім цього, судом установлено, що рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 30.01.2013 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з 17.01.2013 року (а.с. 26). Із обставин справи вбачається, що оскільки дитина проживає та перебуває на утриманні батька - [PERSON], на даний час відсутні підстави стягувати з нього аліменти. Законодавством України не визначено чіткий порядок звільнення від сплати аліментів у таких випадках. Однак, ч. 1 ст. 273 СК України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма закону відноситься до глави 22 СК України «Обов'язок по утриманню інших членів сім'ї та родичів». Таким чином, оскільки актами цивільного права не врегульовано порядок звільнення від сплати аліментів одним із батьків, у разі, якщо дитина змінила місце проживання та поступила на його утримання, суд, відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України, застосовує аналогію закону та застосовує подібні за змістом цивільні відносини. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід звільнити від сплати аліментів за рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 30.01.2013 року, з дати, коли неповнолітній [PERSON] змінив місце реєстрації та переїхав проживати до батька, а саме, - з 15.10.2016 року. Судові витрати, відповідно до норм ч. 2 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved