Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що він з 05 грудня 2014 року є власником квартири [ADDRESS] . З 29 квітня 2015 року в належній йому квартирі формально значиться зареєстрованою колишня його дружина [PERSON] , яка фактично з липня місяця 2018 року з квартири вибула, але питання про зняття з реєстрації на добровільних засадах вирішувати не бажає. Вказав, що однією сімєю з [PERSON] він став проживати з 2003 року. За його заявою , в якості члена його сімї, [PERSON] з 29 квітня 2015 року була зареєстрована в його квартирі. 20 травня 2016 року в Вільчанській селищній раді Вовчанського району Харківської області за актовим записом № 02 між ними був зареєстрований шлюб, позивач в шлюбі прийняла його прізвище - [PERSON] . Згодом взаємовідношення в сімї стали погіршуватися в зв`язку з тим, що дружина маючи житло і місце роботи в м. Бєлгороді, стала проводити там більшість часу і рідко приїздила до сімї. З липня місяця 2018 року вони припинили шлюбно-сімейні відношення, [PERSON] , забравши свої речі, виїхала на інше місце проживання, повністю припинивши спілкування з позивачем. Заочним рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2019 року, шлюб між сторонами по справі, розірваний. Просив визнати відповідача втратившим право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Його представник до суду надала заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] , просила їх задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надала. В судове засідання сторони не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно фотокопії свідоцтва на право власності на житло від 05 грудня 2014 року виданого виконкомом Вовчанської міської ради народних депутатів, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . (а.с. 6) Фотокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Вільчанскою селищною радою Вовчанського району Харківської області, підтверджено, що між сторонами по справі був зареєстровано шлюб 20 травня [INFO] , дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище, [PERSON] . (а.с. 7) З фотокопії із будинкової книги, суд вбаає. Що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 5) Письмовими свідченнями свідків-сусідів [PERSON] та [PERSON] , підтверджено, що з 2018 року [PERSON] виїхала з квартири [ADDRESS] і більше за місцем реєстрації не зявлялася. (а.с. 10,13) Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, ч. 1 ст. 405 ЦК України). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. Тому стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК України. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Згідно з положеннями ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У разі виникнення спору між власником і членами його сім`ї право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог статей 405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що підставою для визнання члена сім`ї власника таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, є його відсутність протягом року без поважних на це причини. Вказаним слугує свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату ним інтересу до такого житлового приміщення. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] була зареєстрована у квартири [ADDRESS] як член сім`ї власника квартири, проте з 2018 року не проживає у спірній квартирі, нею не цікавився, не несе витрати по її утриманню. Доказів, які б свідчили про поважність причин не проживання [PERSON] в спірній квартирі, суду не надано. Виходячи з того, що відповідач в спірній квартирі не проживає без поважних причин, суд приходить до висновку, що він втратив право на житлову площу в квартирі. Позивачу, факт реєстрації у зазначеній квартирі відповідача, створює перешкоди у розпорядженні власною квартирою. Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для визнання відповідача втратившим право користування квартирою [ADDRESS] , оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved