Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Позивач зазначав, що 23 липня 2019 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів Деснянського районного у місті Києві відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за №971. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.05.2020 р. по справі №754/4483/20 задоволено заяву [PERSON] про розірвання шлюбу. За час сумісного життя у шлюбі ними було набуто (придбано) спільне майно, а саме: автомобіль марки Seat Ibiza, 2004 р.в., номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстроване за відповідачем [PERSON] 28.08.2019 р. Дане авто було придбано на європейському ринку вживаних авто, вартість якого, відповідно до митної декларації №UA100010/2019/347589 становить 45906,47 грн. Придбано за власні кошти позивача, які були його особистою приватною власністю. Так, 03 серпня 2019 року, з метою придбання нового авто для родини, ним було продано власне авто, що належало йому до шлюбу, а саме авто марки Chevrolet Niva, за яке, згідно договору купівлі-продажу 3243/2019/1597225 від 03.08.2019 р., він отримав грошові кошти у розмірі 45600 грн. 00 коп. Усі кошти, які він отримав від продажу власного авто, були направлені на купівлю нового авто для дружини. Цей факт підтверджується і тим, що з моменту продажу авто 03.08.2019 р. та купівлі нового авто, що підтверджується такою реєстрацією 28.08.2019 р. минуло менш ніж один місяць. Саме стільки часу було потрібно, для того, щоб знайти авто за кордоном, привезти його на територію України та розмитнити згідно українського законодавства. Також,\~03\~березня 2020\~року,\~відповідно до\~боргової розписки\~на ім`я\~ [PERSON] ,\~що була\~написана в\~присутності [PERSON] ,\~позивачем було\~отримано грошові\~кошти у\~розмірі 30000\~грн.,\~які були\~потрачені на\~придбання мобільного\~телефону для\~ [PERSON] .\~Про дану\~боргову розписку\~відповідачу було\~відомо,\~оскільки на\~дату придбання\~телефону,\~власних коштів\~вони не\~мали.\~07.03.2020\~р.\~на запозичені\~кошти вони\~придбали телефон\~моделі Iphone 11 Pro 64, вартістю 30074 грн. 00 коп., даним телефоном досі користується [PERSON] . Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати за ним право власності на автомобіль марки Seat Ibiza, 2004 р.в., номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , покласти обов`язок на позивача і відповідача по поверненню боргу перед [PERSON] в розмірі 30000 грн. в рівних долях, стягнути судові витрати. Заперечуючи проти позову відповідач [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому зазначала, що 28 серпня 2019 року нею було придбано автомобіль марки Seat Ibiza, 2004 року випуску, номер шасі [NUMBER] , вартістю 45906,47 грн., який було зареєстровано за нею. Вищевказаний автомобіль було придбано за спільні кошти подружжя, які їм було подаровано на весілля. Крім того, 05.08.2019 р. нею було придбано в розстрочку через AT «Універсал Банк» миючий пилосос з аквафільтром Bosch BWD 41740, вартістю 7499,00 грн. В даний час пилосос знаходиться в користуванні відповідача за зустрічним позовом. Отже, за час спільного проживання позивачем та відповідачем спільно було набуто наступне майно: автомобіль марки Seat Ibiza, 2004 року випуску, номер шасі [NUMBER] та миючий пилосос з аквафільтром Bosch BWD 41740. Посилаючись на викладене, позивач за зустрічним позовом просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину автомобіля марки Seat Ibiza, 2004 року випуску, номер шасі [NUMBER] та Ѕ частину миючого пилососа з аквафільтром Bosch BWD 41740, стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник адвокат Якушев С.І. первісні позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги частково визнали в частині поділу миючого пилососа з аквафільтром Bosch BWD 41740. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Тараненко Я.Ю. заперечували проти задоволення первісного позову та просили про задоволення в повному обсязі зустрічних позовних вимог. В судовому засіданні третя особа за первісним та зустрічним позовами [PERSON] пояснив, що [PERSON] дійсно позичав у нього грошові кошти на придбання мобільного телефону, є розписка. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є знайомою позивача та відповідача, коли [PERSON] дарував [PERSON] мобільний телефон, то позичав у них грошові кошти в розмірі 800 доларів США, на наступний день відповідач повернула кошти. Автомобіль було придбано подружжям за спільні кошти, які їм було подаровано на весілля. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] та відповідач за первісним позовом [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2019, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23 липня 2019 року Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.17). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.24-25). 28 серпня 2019 року, в період перебування в шлюбі, позивачем та відповідачем за первісним позовом було придбано автомобіль марки Seat Ibiza, 2004 року випуску, номер шасі [NUMBER] , вартістю 45906,47 грн., який було зареєстровано на відповідача [PERSON] 05.08.2019 р. відповідачем за первісним позовом [PERSON] було придбано в розстрочку через AT «Універсал Банк» миючий пилосос з аквафільтром Bosch BWD 41740, вартістю 7499,00 грн. Таким чином, за час спільного проживання позивачем та відповідачем спільно було набуто наступне майно: автомобіль марки Seat Ibiza, 2004 року випуску, номер шасі [NUMBER] та миючий пилосос з аквафільтром Bosch BWD 41740. Позовні вимоги щодо поділу миючого пилососа з аквафільтром Bosch BWD 41740 відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] визнано, тому суд вважає за можливе поділити майно подружжя та визнати за позивачем за зустрічним позовом [PERSON] право власності на Ѕ частину миючого пилососа з аквафільтром Bosch BWD 41740. Звертаючись до суду з первісним позовом [PERSON] посилався на те, що автомобіль марки Seat Ibiza, 2004 року випуску, номер шасі [NUMBER] був придбаний подружжям за його власні грошові кошти від продажу автомобіля марки Chevrolet Niva, за яке, згідно договору купівлі-продажу 3243/2019/1597225 від 03.08.2019 р., він отримав грошові кошти у розмірі 45600 грн. 00 коп. Відповідно до митної декларації №UA100010/2019/347589, спірне авто було придбано на європейському ринку вживаних авто, вартість становить 45906,47 грн. Згідно письмових пояснень свідка [PERSON] , останній допомагав подружжю з доставкою спірного автомобіля з європейського ринку, за митне оформлення автомобіля було сплачено близько 50000 грн. Також, свідок допомагав позивачу за первісним позовом [PERSON] з продажом автомобіля марки Chevrolet Niva, який був зареєстрований на останнього, проте фактично належав батьку позивача. Кошти від продажу даного авто були спрямовані на придбання нового автомобіля марки Suzuki, який було оформлено на дружину батька позивача [PERSON] . Відповідач за первісним позовом [PERSON] зі свого рахунку, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», через додаток Приват24 сплатила кошти в розмірі 49000 грн. за митне оформлення автомобіля, що підтверджується квитанцією №0.0.1442532485.1 від 20.08.2019 р. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно із\~роз`ясненнями,\~викладеними у\~пунктах 23\~та 24\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21\~грудня 2007\~року №11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»,\~вирішуючи спори\~між подружжям\~про майно,\~необхідно встановлювати\~обсяг спільно\~нажитого майна,\~наявного на\~час припинення\~спільного ведення\~господарства,\~з`ясовувати джерело\~і час\~його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та покази свідка в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що автомобіль марки Seat Ibiza, 2004 року випуску, номер шасі [NUMBER] є спільним майном подружжя, придбаний за спільні кошти позивача та відповідача, належних доказів того, що спірний автомобіль був придбаний за особисті кошти позивача [PERSON] не надано, а судом не здобуто. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Щодо покладення на відповідача за первісним позовом [PERSON] обов`язку по поверненню боргу перед [PERSON] в розмірі 30000 грн. в рівних з позивачем долях, суд зазначає наступне. В статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З тексту расписки від 03 березня 2020 року вбачається, що позивач [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 30000 грн. на придбання мобільного телефону, які зобов`язався повернути до 03 березня 2021 року. У розписці про отримання грошей, не зазначено, що відповідач [PERSON] , як дружина, надала згоду на їх отримання. Тлумачення частини четвертої статті 65 СК дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Той факт, що розписка написана позивачем [PERSON] і кошти отримані за час шлюбу з відповідачем [PERSON] , не свідчить про те, що договір позики було укладено в інтересах сім`ї, кошти було використано в інтересах сім`ї, що остання давала згоду на укладення такого договору і знала про нього. Спірність доводів позивача [PERSON] також підтверджується показами свідка [PERSON] в судовому засіданні, відповідно до яких 06 березня 2020 року він брав у неї з чоловіком у борг грошові кошти в розмірі 800 доларів США на придбання дружині подарунку мобільного телефону Iphone 11 Pro 64, які були повернуті відповідачем [PERSON] 08 березня 2020 року. Крім того, мобільний телефон є річчю індивідуального користування, а тому, відповідно до ст.57 СК України, є особистою приватною власністю. Згідно ч.2 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Таким чином, позовні вимого щодо поділу боргу перед [PERSON] в розмірі 30000 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі. Також суд,

Outcome: approved