Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 35 по вул.. Садова в с. Бурилове Кривоозерського району Миколаївської області, в якому також зареєстрований відповідач, як її чоловік. Рішенням Кривоозерського районного суду віл 01 серпня 2013 року їх шлюб було розірвано. З того часу відповідач фактично не проживає за спірною адресою, забрав речі виїхав з будинку, відповідно не веде спільне господарство з членами сім'ї, не сплачує комунальні платежі за житло, не здійснює будь-який догляд за будинком, тому позивачка змушена звернутися до суду за захистом свої прав та інтересів як власника будинку. Позивач в судове засідання не зявилась, її представник надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних копії договору дарування, посвідченого 03 квітня 2012 року нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 523, [PERSON] прийняла у власність житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться в с. Бурилове по вул. Садовій, 35 Кривоозерського району Миколаївської області. Згідно даних довідки виконавчого комітету Бурилівської сільської ради Кривоозерського району № 175 від 02 березня 2017 року встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований за вказаною адресою, але з 14 січня 2011 року не проживає. Рішенням Кривоозерського районного суду від 01 серпня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Даними довідки Тридубської сільської ради № 970 від 15 травня 2017 року встановлено, що [PERSON] фактично проживає без реєстрації в с. Тридуби вул.. Поштова 3 Кривоозерського району. Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеним факт, що відповідач більше року за вищевказаною адресою не проживає, відповідно не несе витрат на утримання житла, не веде спільне господарство, немає іншої домовленості на право користування житлом з власником житла, встановлено, що він не є ні наймачем, ні членом сім'ї власника, тому відсутні підстави для збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім зареєстрованим мешканцем будинку, передбачені ст. 71 Житлового кодексу Української РСР. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач правомірно як член сім'ї власника вселився в спірну квартиру, але на час розгляду справи в суді не є членом сім'ї. Тому в даному випадку факт його реєстрації у спірному будинку перешкоджає у користуванні позивачу правом його власності. Враховуючи, що цивільне законодавство України не передбачає збереження права користування житлом колишнього члена сім'ї, суд вважає що необхідно усунути перешкоди в користуванні власністю позивачем шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved