Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання за ним права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1921 га, що знаходиться на території Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області та належала [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 080614, виданого 15.06.2001 р., в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки після смерті матері вступив в управління спадковим майном, окрім цього, разом із спадкодавцем постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері не має можливості у інший спосіб оформити право власності на спадкову земельну ділянку, оскільки після її смерті Шостою Львівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 279/08 28 березня 2008 року за заявою рідного брата за місцем його реєстрації (помер [INFO] ). У зв`язку із відмовою нотаріальної контори приймати заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач не звертався із такими заявами в межах шести місяців після смерті матері до нотаріальної контори у межах м. Львова, а за фактичним місцем відкриття спадщини (Городоцький район Львівської області) нотаріуси відмовляють у прийнятті заяв зважаючи на наявність уже заведеної спадкової справи Шостою Львівською державною нотаріальною конторою. З покликанням на наведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, просив про розгляд справи без його участі з покликанням на неможливість участі в судовому засіданні за станом здоров`я, та про задоволення позову (а.с. 50-52). Представник Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з`явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати без участі представника сільської ради (а.с. 22). Вивчивши матеріали справи, заяву позивача, відповідача, заслухавши представника позивача, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.09.2001, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). На випадок своєї смерті остання спадковим майном не розпорядилась. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1921 га, що знаходиться на території Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області та належала їй згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 080614, виданого 15.06.2001 р. (а.с. 7). У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в ред. 2004р., якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року. Так, ст. 524 ЦК України у редакції передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.08.1967 року, довідок № 317 від 20.07.2018 року, № 375 від 27.08.2018 року, виданих Підзвіринецькою сільською радою Городоцького району Львівської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , постійно проживав та був зареєстрований разом із нею за адресою: [ADDRESS] , фактично вступив в управління усім спадковим майном (а.с. 9-11). Судом встановлено, що спадкоємцями [PERSON] є рідні сини: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що вбачається із позовної заяви та довідки ЛКП «Житловик-С» з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 1417 від 22.04.2019 року (а.с. 19). Таким чином, єдиним спадкоємцем [PERSON] є лише [PERSON] , що додаткового стверджується листом Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області № від 18.10.2019 р. Окрім того, у матеріалах справи міститься заповіт [PERSON] на ім`я [PERSON] від 05.08.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорній С. Б., зареєстрований в реєстрі за № 321 (а.с. 15). Повідомленням приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Мухи Марії Теодозіївни вих. № 108/01-16 від 16.04.2019 року відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини [PERSON] , оскільки після смерті [PERSON] Шостою Львівською державною нотаріальною конторою уже було заведено спадкову справу № 279/08 28 березня 2008 року (а.с. 12). Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. (ч. 1 статті 549 УРСР). Відповідно до п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суди по різному тлумачать пункти 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК та необґрунтовано застосовують правила книги шостої ЦК до спадкових правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року, та не враховують роз`яснення, які містяться в абз. 3 п. 1 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7. Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Згідно п. 113 Наказу Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.94 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» ( в редакції чинний на дату відкриття спадщини) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. За наведеного, суд приходить переконання, що [PERSON] мала на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1921 га, що знаходиться на території Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області, її син [PERSON] фактично спадщину прийняв, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері, а тому, є підстави до визнання за ним права власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішує розподіл судових витрат між сторонами. Із копії членського квитка № 889 Українського товариства сліпих вбачається, що [PERSON] , 1940 р.н., є особою з інвалідністю по зору другої групи (а.с. 16). Тому, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, такий у розмірі 768, 40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved