Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. У 1993 році відповідача було зареєстровано за вищевказаною адресою. Однак, він з 1998 року у вказаній квартирі не проживає, будь-які його особисті речі в ній відсутні. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, справу просили розглянути заочно. В судове засідання відповідач та третя особа не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в їх відсутність та заперечень на позов до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача та його представника на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дійшов висновку про можливість задоволення даного позову, виходячи із нижче викладених підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.11.2012 року [PERSON] Департаментом міського господарства Одеської міської ради, записаного в реєстрову книгу за № 8-23920, позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 33,7 кв.м. У 1993 році відповідача було зареєстровано за вищевказаною адресою. Однак, він з 1998 року у вказаній квартирі не проживає, будь-які його особисті речі в ній відсутні, що підтверджено поясненнями допитаних у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член родини власника житла втрачає право на користування житлом в разі його відсутності без поважної причини більш ніж 1 рік, якщо інше не встановлено згодою між ним та власником житла.

Outcome: approved