Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивачу на праві приватної власності належить 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Нерухомість належить позивачу відповідно до Свідоцтва №7964 про право власності на житло, видане органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету 21.12.1994 року. Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції у 2010 році при здійсненні виконавчого провадження у відношенні [PERSON] (зареєстрований за адресою [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) незаконно було накладено арешт на 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить позивачу, а саме: -постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2010 року (реєстраційний номер обтяження Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 12128665); -постановою про накладення арешту на майно боржника від 18.08.2010 року (реєстраційний номер обтяження реєстраційний номер обтяження Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 10152605). Позивач протиправно позбавлений права розпоряджатия своєю приватною власністю, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна діють вищезазначені обтяження. А тому, звернувся до суду та просив скасувати арешти Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, накладені постановою про відкриття виконавчого провадження №21489569 від 20.09.2010 року та постановою про накладення арешту на майно боржника від 18.08.2010 року, якими заборонено відчуження 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача - Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на праві приватної власності належить 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Нерухомість належить позивачу відповідно до Свідоцтва №7964 про право власності на житло, видане органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету 21.12.1994 року. Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції у 2010 році при здійсненні виконавчого провадження у відношенні [PERSON] (зареєстрований за адресою [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) незаконно було накладено арешт на 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], а саме: -постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2010 року (реєстраційний номер обтяження Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 12128665); -постановою про накладення арешту на майно боржника від 18.08.2010 року (реєстраційний номер обтяження реєстраційний номер обтяження Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 10152605). Згідно до довідки від 01.04.2015 №23824 проведено перевірку бази даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що 20.09.2010 державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника [PERSON] на користь ЗАТ «Приватбанк». Надати інформацію щодо накладення арешту 1/3 частини квартири [ADDRESS] постановою державного виконавця від 18.08.2010 не виявилося можливо, оскільки виконавчі провадження, що перебували на виконанні у 2010 році відносно боржника [PERSON] завершені 2010 року та знищені за закінченням терміну їх зберігання. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.3. Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (стаття 319 Цивільного кодексу України). Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Тобто, як вбачається з матеріалів справи позивач протиправно позбавлений права розпоряджатия своєю приватною власністю, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна діють вищезазначені обтяження. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем Придніпровським відділом Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції незаконно накладено арешт на 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить на праві приватної власності[PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]), тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved