Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 липня 2000 року між ним, [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ) Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції. Зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 770. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30.04.2020 року шлюб між сторонами розірвано. 16 червня 2020 року Придніпровським районним судом м.Черкаси за заявою [PERSON] видано судовий наказ про стягнення на користь неповнолітнього [PERSON] , з [PERSON] аліментів у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.05.2020 року та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. Про існування даного наказу позивач довідався з повідомлення державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №6289572. Ознайомившись, 21.09.2020 року, з матеріалами виконавчого провадження стало відомо про існування боргу із сплати аліментів за вересень 2020 року у розмірі 2433.23 грн. Зазначає, що батьківський обов`язок щодо утримання та виховання дитини виконував належним чином. Хоча спільно з відповідачкою [PERSON] не проживають з 2014 року, разом з тим, у 2018 році ним здійснено дарування квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрована та проживає відповідачка з дітьми. Весь час окремого проживання та фактично припинення шлюбних відносин з відповідачкою [PERSON] він самостійно та повністю оплачував комунальні послуг у квартирі [ADDRESS] , не проживаючи в ній. Також оплачував тренування, купівлю одягу, повністю оплачував відпочинок дітей у літній період, а також відпочинок за кордоном. Зазначив, що знаходиться в цивільному шлюбі з [PERSON] , в якому народилася донька [PERSON] , [INFO] . Також зазначив, що має обв`язок на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття , але продовжує навчання. Таким чином, вважає, що існують всі підстави для зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються за наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.06.2020 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] . До того ж, його матеріальний стан змінився, він заходиться у скрутному матеріальному становище. Не здійснює жодної діяльності, яка б приносила дохід. Таким чином, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі виконавчого листа від 16.06.2020 року у справі №711/3224/20 на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів з моменту їх нарахування, а також зменшити нараховані аліменти на підставі виконавчого листа від 16.06.2020 року у справі №711/3224/20 за червень 2020 року до 1682.33 грн.; за липень 2020 року до 1515.33 грн.; за серпень 2020 року до 1648.33 грн.; за вересень 2020 року до 1622.16 грн. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчик Р.В., у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений для розгляду судової справи № 711/8553/20 (а.с. 33). Ухвалою суду від 04 січня 2021 року вказану цивільну справу прийнято, відкрито провадження та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. До того ж, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи (а.с. 36). 22 лютого 2021 року позивачем [PERSON] подано письмові пояснення, в яких просив стягувати з нього [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дачки [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно з 09.06.2020 року і до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30 червня 2023 року включно, але е більше як до 24.10.2024 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. До початку розгляду справи подав клопотання, про розгляд без його участі. Викладені вимоги в позовній заяві та в письмових поясненнях підтримав та просив задовольнити у повному обсязі на підставі обґрунтування, що зазначені. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30 квітня 2020 року розірвано. (а.с. 4). За час перебування в шлюбі у сторін народилися діти : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини записаний позивач. Спору щодо батьківська між сторонами не має. Відповідно до судового наказу від 16 червня 2020 року справа №711/3224/20 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 06.05.2020 року та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. За вказаним судовим наказом відкрито виконавче провадження ВП № 62989572 від 09.09.2020 року. Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси вд 09 грудня 2020 року по справі №711/3943/20 [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] стягнуто, аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 09.06.2020 року і до закінчення [PERSON] навчання у Київському Університеті культури (01601,м. Київ ,вул.Чигоріна,20) по 30 червня 2023 року включно, але не більше як до 20.10.2024 року. Відомості щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення аліментів за виконавчим листом по справі №711/3943/20 з [PERSON] на користь [PERSON] відсутні. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам наданим Придніпровським ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) станом на 11.09.2020 року борг по аліментам, згідно виконавчого листа №711/3224/20 від 16.06.2020 року Придніпровського районного суду м.Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , складає 12225.75 грн. (а.с.8) Позивач не заперечує факту наявності заборгованості по аліментах по виконавчому листу №711/3224/20 від 16.06.2020 року. Під час розгляду справи також встановлено, що позивач має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , від відносин з громадянкою [PERSON] , що підтверджуся свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис 1592. Батьком дитини записаний позивач [PERSON] (а.с.16) Згідно з договором дарування квартири від 01.03.2018 року [PERSON] подарив, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] в рівних частках. Також встановлено з пояснень позивача, що він не є особою з інвалідністю, працездатний, але не має постійного доходу та не здійснює підприємницьку діяльність. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу чи групи доказів. За нормами частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено у статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини. Батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз?яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв?язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров?я когось із них. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. За нормами п. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника при стягненні аліментів не може перевищувати 70 відсотків. З?ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що вказані позивачем обставини не дають підстав для зменшення розміру аліментів, які сплачуються ним на виконання судового рішення від 16.06.2020 по справі № 711/3224/20 на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Обставина - народження дитини у 2014 році, - є тією обставиною, яка мали місце на час постановлення судового рішення (судового наказу) від 16.06.2020 року. Позивачем не доведено, що його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти на користь відповідача у раніше визначеному судом розмірі. Враховуючи те, що позивач жодних доказів, що підтверджують обставини погіршення його матеріального стану, або стану його здоров`я не надав, суд вважає їх не доведеними. Крім того, у постанові від 23.01.2019 року у справі № 464/3480/17-ц Верховний Суд України зауважив, що тимчасове безробіття заявника не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, враховуючи, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною. З огляду на зазначені вище обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача, оскільки вони не доведені жодними належними, допустимими та переконливими доказами. При цьому, слід зазначити, що при наявності нових чи інших обставин, передбачених ст. 192 СК України, позивач не позбавлений права на звернення до суду з відповідним позовом. Крім того, судові витрати (сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. за подачу позову до суду), слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed