Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ДП «Скадовський морський торговельний порт» з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник позивача пояснив, що згідно наказу від 23.12.1977 року №607 позивач працював в Скадовському морському порту на посаді шофера. З 26 травня 2008 року підприємство має назву Скадовський морський торговельний порт. Наказом від 29.04.2014 року № 88 він звільнений з роботи з 05.05.2014 року у зв'язку із змінами в організації виробництва, тобто згідно п.1 ст.40 КЗпП України, однак в день звільнення заробітну плату не отримав, у звязку з чим був змушений звернутися до суду з вимогою до відповідача про стягнення 6284,96 грн. та середнього заробітку. Ухвалою судді Скадовського районного суду від 14.11.2014 року відкрито провадження про видачу судового наказу про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Під час розгляду заяви про видачу судового наказу відповідачем перерахована частина невиплаченої заробітної плати та заборгованість становила 3000,0 грн. яку стягнуто судовим наказом від 12 січня 2015 року у справі № 663/3889/14-ц, але на теперішній час фактично її позивачем не отримано. Відповідно до довідки відповідача від 13.10.2014 року № 1180 денний заробіток на дату звільнення складав 75,68 грн. Просить стягнути з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 18541,60 грн. тобто за 245 робочих днів. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився, заперечення проти позову не спрямував. Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Невиконання роботодавцем вимог ст.116 КЗпП є тривалим правопорушенням, тому звільнений працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог за ст.117 моментом припинення правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, в тому числі й за рішенням суду. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, визначені ст.116 КЗпП, є підставою для відповідальності передбаченої ст.117 КЗпП, тобто виплати працівнику середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі роботодавець не звільняється від такої відповідальності. Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові по справі №6-144цс13 від 29.01.2014 року. Представник позивача стверджує, що позивача звільнено з ДП «Скадовський морський торгівельний порт» 05.05.2014 року, на що відповідач заперечення не надав. Ухвалою судді Скадовського районного суду від 14.11.2014 року відкрито провадження про видачу судового наказу про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої позивачеві заробітної плати. Як вбачається з судового наказу виданого Скадовським районним судом 12 січня 2015 року у справі № 663/3889/14-ц, заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем на 12.01.2015 року становила 3000 грн. яку згідно пояснень представника відповідача до теперішнього часу не сплачено та його твердження відповідачем не спростовані. Відповідно до довідки відповідача від 13.10.2014 року № 1180 денний заробіток позивача на дату звільнення складав 75,68 грн. Таким чином, строк затримки розрахунку складається за період з 05.05.2014 року до 31.12.2014 року 78 робочих днів. За період з 01.01.2015 року до 22.04.2015 року становить 167 робочих днів, а всього 245 днів. 245 днів х 75,68 = 18541,60 грн. Даних щодо наявності спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних працівникові сум, судові не надано. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved