Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що він є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрована, але не проживає з травня 2017 року його падчерка [PERSON], яка виїхала на інше постійне місце проживання. Зазначене перешкоджає йому в користуванні власністю, оскільки він не може оформити субсидію із-за відсутності декларації про доходи відповідача. Також зазначив, що відповідач за власним бажанням не проживає у квартирі понад встановленого річного стоку, перешкоди в користуванні нею квартирою відсутні, участі в утриманні квартири не приймає. Просив на підставі ст.ст. 391,405 ЦК України усунути йому перешкоди у здійсненні права користуванні та володіння квартирою шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась без поважних причин. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.04.2004 року власниками квартири [ADDRESS] по 1/3 частці є [PERSON], [PERSON] та, [PERSON] (а.с.8). Із надпису на свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 04.05.2007 року та копії договору купівлі-продажу від 04.05.2007 року [PERSON] продала [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Зазначене право зареєстровано за покупцем Бердянським комунальним підприємством з технічної інвентаризації 20.06.2007 року (а.с.9,10). Таким чином, судом встановлено, що спірна квартира належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] Із копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що вона складається з двох кімнат площею 12,0 кв.м. та 17,0 кв.м. (а.с.11). Згідно свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.11.2007 року (а.с.12). Із довідки про склад сім'ї від 20.07.2018 року вбачається, що до складу сім'ї (зареєстрованих) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] входять: [PERSON], [PERSON], [PERSON]О, (а.с.7). Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Із викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та наданих доказів, судом встановлено, що відповідач була членом сім'ї позивача, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України, яка передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При визнанні особи такою, що втратила право користування житлом на підставі ст. 405 ЦК України необхідно встановити факт відсутності члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один ріку спірному житловому приміщенні. На підтвердження факту непроживання члена сім'ї позивача [PERSON] в спірному житловому приміщенні суду надано довідку ОСББ «Каскад» в якій зазначено, що голова ОСББ [PERSON] не бачив та не прописував (реєстрував) [PERSON] На даний момент вона не проживає (а.с.13). Але зазначена довідка жодним чином не може підтверджувати факт непроживання без поважних причин [PERSON] у спірному житловому приміщенні понад однин рік, оскільки довідка містить відомості про те, що станом на 03.07.2018 року відповідач не проживає, але не зазначено де саме. Крім того, довідка жодним чином не підтверджує непроживання відповідача в спірному житлі на протязі одного року. Позивачем також надано заяви від імені [PERSON] та [PERSON] від 03.07.2018 року, які зазначають, що вона є сусідами позивача і підтверджують, що [PERSON] на протязі тривало часу [ADDRESS] не проживає. Ці докази також не можуть безперечно свідчити про непроживання відповідача в спірному житловому приміщенні понад один рік, оскільки в них не зазначено конкретний період непроживання [PERSON] Крім того, заяви [PERSON] та [PERSON] підписані ними, але їх підписи жодним чином не посвідчені, копії документів, які підтверджують їх особи та місце проживання до заяви не долучені. Надані позивачем докази також не містять відомості про причини непроживання відповідача. За таких обставин позивачем не доведено, що [PERSON] без поважних причин понад один рік не проживає у квартирі [ADDRESS]. Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. [PERSON] посилався на порушення його права власності, оскільки відповідач не проживає в квартирі і не надає декларацію про доходи, що позбавляє його можливості отримати субсидію, але жодного доказу, який би підтверджував цю обставину суду не надано. Крім того, судом встановлено, що позивач є власником тільки частини квартири, яка в натурі не виділена. Також між співвласниками не визначено порядок користування спірною квартирою, що свідчить про існування ідеальних часток у справі спільної часткової власності на квартиру. Позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування саме його майном, але в порушення зазначених вимог закону [PERSON] просив визнати відповідача таким, що втратив право користування всією спірною квартирою, яка належить не тільки йому, але і [PERSON], хоча остання повноважень на захист її прав власника [PERSON] не надавала, аналогічних позовних вимог не заявляла. Захистити право власності [PERSON] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування 2/3 часткою квартири, яка належить позивачу також неможливо, оскільки квартира в натурі не поділена, частка позивача не виділена, порядок користування квартирою між співвласниками не визначено. За таких обставин позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed