Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Ульянівка, вулиця Нова, будинок 5, об'єктами спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], визнавши за відповідачем право власності на Ѕ частку вказаного спірного майна. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем були двічі одружені, та двічі розривали шлюб, проте, незважаючи на даний факт, постійно перебували у фактичних шлюбних відносинах, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах, сторонами за рахунок спільних сумісних коштів було придбано нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Ульянівка, вулиця Нова, будинок 5. На підставі зазначеного позивач вважає, що вказане майно є їх спільною сумісною власністю разом з відповідачем, незважаючи на те, що покупцем будинку та земельної ділянки у договорах купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 20 грудня 2013 року зазначена лише [PERSON] Ухвалою суду від 01.08.2017 року у зазначеній справі відкрито провадження, та справу призначено до розгляду. Ухвалою суду від 20.06.2018 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів у приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу [PERSON] За розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.10.2018 року №566-р призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №398/2038/17 (провадження №2/398/247/18) у звязку закінченням повноважень судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніної Т.В. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2018 року зазначену справу розподілено судді Ніколаєву М.В. Ухвалою суду від 12.11.2018 року зазначену справу прийнято до свого провадження суддею Ніколаєвим М.В. та призначено судовий розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.12.2018 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Відповідач 30.11.2018 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнала, обґрунтовуючи це тим, що вони з позивачем на час придбання нею спірного майна у шлюбних відносинах не перебували, проживали окремо, відповідач на час придбання спірного майна проживала у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, спільне майно було придбано за кошти матері відповідача, що вказує на непричетність позивача до купівлі житла та відсутність у останнього законних підстав для позову. Крім того, разом з відзивом, відповідач подала до суду письмове пояснення [PERSON], в якому останній підтверджує факт проживання відповідача [PERSON] разом з ним як однієї сімї на період придбання спірного майна. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позивач зазначив, що після розлучення 18.04.2011 року [PERSON] проживала окремо від нього лише три місяці, потім повернулася і вони продовжували спільно проживати та виховувати дітей за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Ульянівка, вулиця Нова, будинок 5, до розлучення 10.04.2017 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши позивача, дослідивши відзив та інші письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Окрім того, судом встановлено, що 07 червня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00018114593 від 26.05.2017 року. Згідно копії рішення Олександрійського міськрайонного суду від 18.04.2011 року, вказаний шлюб було розірвано. 06 листопада 2008 року у позивача та відповідача народилася перша спільна дитина - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження I-ОЛ № 068351 від 21.11.2008 року. 20 грудня 2013 року [PERSON] за договором купівлі-продажу придбала житловий будинок № 5 по вулиці Новій в селі Ульянівка Олександрійського району Кіровоградської області, а також земельну ділянку загальною площею 0,118 га, кадастровий номер 3520386800:51:000:0106 за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Ульянівка, вулиця Нова, будинок 5, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15094684 від 20.12.2013 року та № 15094746 від 20.12.2013 року. 25 серпня 2014 року у позивача та відповідача народилася друга спільна дитина - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження I-ОЛ № 166513 від 05.09.2014 року. 18 листопада 2014 року між сторонами було знову укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб I-ОЛ № 082726 від 18.11.2014 року. Згідно копії рішення Олександрійського міськрайонного суду від 10.04.2017 року, вказаний шлюб було розірвано. Відповідно до довідок № 325 від 26.05.2017 року, № 372 від 29.05.2017 року та № 713 від 29.11.2018 року, встановлено, що позивач [PERSON] з 01.05.2012 року проживав без реєстрації в будинку № 5 по вулиці Новій в с. Ульянівка Олександрійського району Кіровоградської області разом з [PERSON], з якою вони протягом усього часу проживали однією сімєю як чоловік та жінка, вели спільне господарство, виховували дитину. З 12.06.2014 року [PERSON] зареєстрований за даною адресою, і проживає по теперішній час. Постановою Кропивницького Апеляційного суду від 19.03.2019 року встановлено, що відповідач вселився в будинок, що належить позивачу ще до укладення шлюбу, а саме 12.06.2014 року, що підтверджується також відміткою про реєстрацію в паспорті позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він знає родину [PERSON] та відповідача [PERSON] з 2009 року, за цей час вказані особи постійно проживали разом як одна сімя, [PERSON] при цьому не працювала, так як доглядала спільних дітей. Наведені докази підтверджують факт наявності сімейних відносин між позивачем та відповідачем в період, коли вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, так як саме в цей період у них народилася спільна дитина - [PERSON]. Крім того, позивач [PERSON] постійно проживав у спірному будинку ще до його купівлі, та зареєструвався у ньому 12 червня 2014 року, до укладення шлюбу з відповідачем [PERSON], тобто зі згоди останньої набув статусу члена сімї власника. 25.05.2017 року [PERSON] звертався до сільського голови з проханням допомоги у вирішенні його сімейних проблем, так як його колишня дружина [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні будинком, в якому він зареєстрований та проживає, що підтверджується довідкою № 221 від 30.05.2017 року, виданою виконавчим комітетом Ульянівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. Суд при винесенні рішення по справі не\~бере до\~уваги надані відповідачем разом з відзивом пояснення [PERSON], в якому останній підтверджує факт проживання відповідача [PERSON] разом з ним однією сімєю на період придбання спірного майна з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~Окрім того,\~суд під\~час розгляду\~справи \~повинен безпосередньо\~дослідити докази\~у справі,\~що встановлено\~ч.\~1\~ст.\~213\~ЦПК України.\~[PERSON] в\~судовому засіданні\~покази не\~давав,\~до присяги\~не приводився,\~про кримінальну\~відповідальність за\~завідомо неправдиве\~показання та\~відмову від\~давання показань\~не попереджався,\~як це\~передбачено ч.ч.\~5,6\~ст.\~230\~ЦПК України. Від відповідача до суду клопотання про виклик та допит у якості свідка [PERSON] не подавалося. Таким чином, доказами по справі підтверджено, що позивач [PERSON] з 01.05.2012 року проживав без реєстрації в будинку № 5 по вулиці Новій в с. Ульянівка Олександрійського району Кіровоградської області з відповідачем [PERSON] як чоловік та дружина, виховували разом двох дітей, незважаючи та той факт, що сторони певний період часу не були в зареєстрованому шлюбі, а з 12.06.2014 року [PERSON] зареєстрований за даною адресою, на момент реєстрації не перебуваючи у шлюбі з власником будинку [PERSON] \~Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1\~ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~78\~ЦПК України\~суд не\~бере до\~уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно ст.\~60\~СК\~України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 74 СУ України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Окрім того,\~відповідно до\~ч.\~2\~вказаної вище\~статті на\~майно,\~що є\~об'єктом\~права спільної\~сумісної власності\~жінки та\~чоловіка,\~які не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою або\~в будь-якому\~іншому шлюбі,\~поширюються положення\~глави 8 \~цього Кодексу, а саме «Право спільної сумісної власності подружжя». Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Ульянівка, вулиця Нова, будинок 5 є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], як жінки та чоловіка, що на момент придбання спірного майна проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою. Статтею 69 СК України\~передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до статті 70\~СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.\~ Згідно з частиною першою\~статті 71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 22 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~21\~грудня\~2007\~року\~№\~11\~«Про\~практику\~застосування судами\~законодавства\~при\~розгляді справ\~про\~право\~на шлюб,\~розірвання\~шлюбу,\~визнання\~його\~недійсним та\~поділ\~спільного\~майна подружжя» роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72\~СК\~України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, судом вирішено в порядку поділу спільного майна подружжя за кожною із сторін визнати право власності на 1/2 частину спірного майна. За змістом ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 9 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір за позовом щодо поділу майна виник через неправильні дії обох сторін (сторони не змогли узгодити поділ майна в позасудовому порядку), суд в порядку поділу спільного майна подружжя, визнає за кожною із сторін право власності на 1/2 частину спірного майна - житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельної ділянки, судові витрати за даним позовом слід покласти на обидві сторони в рівних частинах 640 грн. з кожного. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved