Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою у якій вказує, що він народився [INFO] в та його батьком був [PERSON] . Вказує що в період з 1966 року по 1972 рік його батько проживав однією сім`єю без реєстрації шлюб з [PERSON] . Після смерті батька [INFO] , [PERSON] доглядав співмешканку свого батька до дня її смерті [INFO] та проводив її поховання. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої ввійшла належна їй земельна частка (пай), розміром 7.4 умовних кадастрових гектарів, які розташована на території Преображенської сільської ради. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведеність факту проживання його батька зі спадкодавицею, а також через наявність помилки у правовстановлюючому документі, в якому прізвище та ім`я померлої було вказано як [PERSON] , тоді як відповідно до свідоцтва про смерть її прізвище та ім`я вказується як [PERSON] Вказана розбіжність у написанні даних спадкодавця, зазначеного у правовстановлюючому документі, перешкоджає заявнику підтвердити факт належності померлій спадкового майна. Іншої можливості виправити помилку, допущену при написанні даних власника у правовстановлюючому документі немає. Просить суд встановити факт проживання [PERSON] , померлого [INFO] і [PERSON] , померлої [INFO] однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 1966 року по [INFO] та встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] сертифікату на право на земельну частку (пай) ХС №0183484, виданого на ім`я [PERSON] Заявник в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки. Представник заявника адвокат Кузьменко Д.А. в судове засідання також не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги заявника визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 15.09.1972 року, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до довідки Чаплинської селищної ради №652 від 22.08.2019 року, [PERSON] на день смерті проживав в с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області. Разом з ним проживала співмешканка [PERSON] з 1966 року по 1972 рік та разом вели спільне господарство. 30 липня 1997 року на підставі рішення Чаплинської РДА від 22.05.1997 року №249 на ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ХС №0183484, відповідно до якого, вона отримала право на земельну частку(пай), розміром 7.4 умовних кадастрових гектарів із земель КСП ім.. Кірова, на території Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Відповідно до довідки Чаплинської селищної ради №925 від 06.09.2019 року, [PERSON] постійно та на день своєї смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Разом з нею постійно та на день смерті фактично проживав [PERSON] , який після її смерті проводив поховання за власний рахунок. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] в с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до якої також ввійшла належна їй земельна частка (пай), розміром 7.4 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. З постанови державного нотаріуса Чаплинської державної нотаріальної контори від 27.09.2019 року вбачається, що [PERSON] вважаючи себе спадкоємцем після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса із відповідною заявою та через відсутність підстав для закликання його до спадкування, а також через наявність розбіжностей у написанні даних особи на чиє ім`я було видано правовстановлюючий документ з даними [PERSON] вказаними у свідоцтві про її смерть, заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Причина помилки допущеної під час видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) заявнику не відома. В позасудовому порядку вирішити дане питання не має можливості. [PERSON] , звертаючись до суду з даною заявою вказував, що його батько [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 1966 року до 08.09.1972 року , що також підтверджується довідкою Чаплинської селищної ради від 22.08.2019 року, через що він набув права спадкування після смерті [PERSON] . Разом з тим, вирішуючи питання з приводу даної вимоги заявника суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення Кодексу про шлюб та сім`ю України. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Відповідно до статті 13 КпШС України права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Час виникнення прав і обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану. У статті 44 КпШС України вказано, що шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що норми діючого на час виникнення спірних правовідносин КпШС України та Цивільним кодексом Української РСР 1963 року не передбачали можливості встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у зазначений [PERSON] період. Згідно положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкування за законом здійснюється почергово і складається з двох черг спадкоємців, при цьому до складу осіб, які можуть успадковувати майно спадкодавця, особи, щодо яких встановлено факт спільного проживання не входять (ст.ст. 524-532). Крім того з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на час народження заявника перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що відображено у свідоцтві про народження останнього. Доказів, що шлюб між батьками заявника було припинено у встановленому на той час порядку, матеріали справи не містять. У свою чергу перебування осіб у зареєстрованому шлюбі на момент проживання з іншою особою суперечать принципам, встановленим КпШС України, оскільки жінка та чоловік можуть одночасно бути лише в одному шлюбі. Право на повторний шлюб у них виникає лише після припинення попереднього шлюбу. З урахуванням викладеного, а також враховуючи відсутність правових норму ЦК Української РСР та КпШС України, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні вимог [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] , померлого [INFO] і [PERSON] , померлої [INFO] в період з 1966 року по 08.09.1972 року, оскільки заявником не було належним чином доведено викладені в заяві обставини. Що стосується вимоги [PERSON] про встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документа, то в даній частині заява підлягає задоволенню. Так відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Як встановлено судом, постановою нотаріуса від 27.09.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема з підстав неможливості встановити факту належності правовстановлюючого документа померлій [INFO] [PERSON] . Разом з тим, дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що дійсно у даному випадку має помилка у зазначенні прізвища та імені особи, якій видано правовстановлюючий документ. Сукупність досліджених доказів, та співпадання по-батькові, а також співзвучність імені та прізвища померлої, зазначеного у сертифікаті на право на земельну частку (пай), серії ХО №0183484, із даними, зазначеними у свідоцтві про смерть, серії [NUMBER] ; а також даними, зазначеними у довідці Чаплинської селищної ради від 22.08.2019 року №652, та №925 від 06.09.2019 року щодо місця проживання померлої [PERSON] підтверджує той факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ХО №0183484, виданий на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] . За таких обставин суд приходить до висновку, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай), серії ХО №0183484 дані особи, на ім`я якої видано відповідний документ, міститься помилка у написанні прізвища та імені власника майна. У зв`язку з тим, що дані померлої у свідоцтві про її смерть не збігаються з її даними, зазначеними у сертифікаті на право на земельну частку (пай), серії ХО №0183484 заявник позбавлений можливості реалізувати право, щодо спадкування майна. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню, оскільки факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ХО №0183484 який видано на ім`я [PERSON] належить померлій [INFO] [PERSON] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливо, а його встановлення необхідно заявнику для реалізації права на спадщину. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються , якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial