Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності померлій [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та дублікату заповіту за р.№223 посвідченого 21.03.1992 року, мотивуючи тим, що після її смерті [INFO] відкрилася спадщина,до складу спадкового майна увійшла, в тому числі земельна ділянка площею 2,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він прийняв шляхом спільного проживання, однак не може оформити спадщину, у зв'язку розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця, які містяться в державному акті та розбіжностями у написанні по батькові спадкодавця, які містяться у дублікаті заповіту та інших документах. Зокрема у свідоцтві про смерть її прізвище записано «[PERSON]», а у вказаному державному акті записано як «[PERSON]», у свідоцтві про смерть її по батькові записане як «[PERSON]», а у дублікаті заповіту записане як «[PERSON]». У зв'язку з цими помилками нотаріус не видає свідоцтво про право на спадщину. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи Пісківської сільської ради не заперечував в задоволенні заяви, просив справу розглянути без його участі, про що надав заяву. Свідки [PERSON] та [PERSON], кожний окремо, підтвердили, що покійна [PERSON] з 2003 року проживала разом із заявником [PERSON] і була рідною сестрою його баби, вони знають їх особисто. Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Піски Буринського району Сумської області померла [PERSON], що вбачається із свідоцтва про смерть останньої ( а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пісківської сільської ради право власності на яку було посвідчено за спадкодавцем Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 30.08.2002 року, яку прийняв заявник відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї, являючись спадкоємцем за заповітом, що підтверджується поясненнями заявника, копією державного акту, копією дублікату заповіту, довідкою Пісківської сільської ради за №02-28/509 (а.с.6-8). Однак оформити свої спадкові права заявник належним чином не спроможний, так як в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Пісківською сільською радою Буринського району Сумської області 30.08.2002 року в написанні прізвища спадкодавця допущена помилка, вказано, що державний акт видано «[PERSON]», тоді як у свідоцтві про смерть останньої, її прізвище вірно записано «[PERSON]», що вбачається з копії державного акту, свідоцтва про смерть спадкодавця (а.с.5-6). Крім того, в дублікаті заповіту від 21.03.1992 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області та зареєстрованого в реєстрі за №223 в написанні по батькові спадкодавця допущена помилка «[PERSON]», тоді як у свідоцтві про смерть останньої, її по батькові вірно записано «[PERSON]», що вбачається з копії свідоцтва про смерть спадкодавця та дублікату заповіту (а.с.5,7). Порядок заповнення та складання державних актів регламентувався відповідними інструкціями згідно часу їх оформлення, зокрема «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за №354/3647, а також «Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» затвердженої наказом Держкомзему України 22.06.2009 року №325 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 06.08.2009 року за №735/16751. При цьому жодна з них не передбачала можливості виправлень орфографічних чи технічних помилок у бланку державного акту, однак вони втратили чинність згідно наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року №404 та від 09.09.2013 року №537. Також, у зв'язку з внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, однак документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою видані до набрання чинності цим Законом , є дійсними (п.10 ст.28-1 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр»). Ці обставини також підтверджуються і листом відділу Держгеокадастру у Буринському районі Сумської області від 06.09.2016 року (а.с.18). Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність факту, який просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення її майнових прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаного факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved