Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за незаконне звільнення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював у Запорізькому річному порту на різних посадах з 11 травня 1986 року по 19 вересня 2019 року. Наказом № 419-к «Про звільнення» від 19.09.2019 року позивача звільнили на підставі п.1 ст.40 КЗпП у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників. Своє звільнення позивач вважає незаконним, оскільки відповідно до частин 1, 2 ст.42 КЗпП при скороченні чисельності або штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком, працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві. Вважає, що порівняно з іншими працівниками, які залишилися працювати у товаристві, він має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. Так, до його посадових обов`язків, окрім керівництва капітальним будівництвом порту, входило також оформлення майнових прав на будівлі та споруди, прав власності та користування земельними ділянками в м. Запоріжжі, м. Нікополі, м. Дніпрорудний, м. Кам`янко-Дніпровський; проектування зернового елеватора з одночасним зберіганням 30 тисяч тон с комплексом будівель та споруд виробничого призначення в першому вантажному районі порту та інше. Також, основними напрямами роботи на посаді інженера технічного відділу з 01.02.2016 року були: планування та організація будівництва і ремонтів будівель і споруд порту; організація робіт по гідротехнічним спорудам, а саме інженерне обстеження та паспортизація, проектні роботи по будівництву та реконструкції; робота в електронній системі документообігу компанії «Укррічфлот». Окрім того позивач має на утриманні трьох непрацездатних осіб - неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , дружину [PERSON] , [INFO] , тестя [PERSON] , [INFO] . Запропонована позивачеві посада «Механік дільниці ремонту технічного відділу технічного департаменту» не відповідає ні його кваліфікації, ні досвіду роботи і запропонована навмисно для того, щоб він відмовився. Більше того, в повідомленні про наявну посаду станом на 11.07.2019 рік не зазначено ані посадові обов`язки цієї посади, ані окладу, який пропонується на цій посаді. Також, позивач посилається на вимоги п. 10 ч. 2 ст. 42 КЗпП України, відповідно до якого при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Враховуючи, що позивачу до виходу на пенсію залишилось два роки, вважає, що він має переважне право на залишення на роботі, однак при звільненні цього до уваги не взяли, тому вважає, що його звільнення є незаконним. Оскільки його незаконно звільнили позивач вважає, що він повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір та одночасно з цим має бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. На час звернення із позовом до суду позивач перебував у вимушеному прогулі з 19 вересня 2019 року по 17 жовтня 2019 року, що становить 30 днів, тому відповідач має сплатити на його користь заробітну плату орієнтовно в сумі 8000 гривень. Окрім незаконного звільнення, позивачу завдана моральна шкода яка полягає в тому, що ще з осені 2015 року

Outcome: dismissed