Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь 2000 грн. у якості відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 26 квітня 2016 року [PERSON] визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. А саме, що 01.02.2016 року близько 12-00 год., маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись поблизу супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: м. Богодухів, пл. Незалежності, 20/1 Харківської області, в ході сварки, що сталася на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, [PERSON] навмисно наніс три удари кулаком правої руки в область обличчя [PERSON], чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді субконюктивального крововиливу, синця в області верхньої губи та носу, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. [PERSON] зазначає, що вказаними злочинними діями [PERSON] заподіяв йому матеріальну та моральну шкоду, яка виразилася в тому, що у звязку з спричиненням йому тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КУОЗ «Стаціонар центральної районної лікарні» Богодухівського району в період часу з 01.02.2016 року по 04.02.2016 року, а потім лікувався амбулаторно. Позивач зазначає, що під час лікування ним були придбані ліки та медичні препарати на загальну суму 2000 грн., однак чеки збереглися лише на суму 366 грн. 95 коп. Крім того, [PERSON] вказує, що [PERSON] посягнув на його здоровя, недоторканість і безпеку. Внаслідок вчиненого злочину позивач пережив сильні душевні страждання, життєвий устрій потерпів значних негативних змін, переніс моральні та фізичні стражданнях через нанесені тілесні ушкодження. [PERSON] є пенсіонером органів внутрішніх справ, інвалідом війни 2-ї групи, учасником ліквідації аварії на ЧАЕС. Своїми діями [PERSON] принизив честь, гідність та авторитет позивача і навіть не вибачився. Добровільно відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду відповідач відмовився, у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що в позові про стягнення матеріальної шкоди заперечує повністю. Спричинену моральну шкоду просив стягнути в мінімальному розмірі. З пояснень [PERSON] наданих ним раніше у судових засіданнях, він позовні вимоги визнав частково. Пояснював, що свою вину за вчинений злочин передбачений ч. 1 ст. 125 КК України він визнав повністю за що був притягнутий до відповідальності. Однак, вище вказані обставини виникли в наслідок сварки на ґрунті особистих неприязних стосунків позивача з відповідачем, які склалися протягом тривалого часу. Якби не були сказані образливі слова [PERSON] на адресу [PERSON], то і не було б дій останнього, а саме нанесення ударів позивачу. [PERSON] зазначив, що позивач просить стягнути 2000 грн. завданої матеріальної шкоди, але чеки на придбання медичних препаратів надав лише на суму 366,95 грн. Крім того, позивач не надав суду підтверджуючих документів, що саме ним були затрачені особисті кошти на лікування. Також відповідач вказує на те, що від його дій, тяжких наслідків відносно здоровя позивача не настало, розгляд здоровя та страждання від нанесених тілесних ушкоджень були не тривалими (три доби), на даний час стан здоровя стабільний. Тяжких змін у житті позивача не настало. У звязку з викладеним, [PERSON] просив позовні вимоги задовольнити частково. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно вироку Богодухівського районного суду Харківської області від 26 квітня 2016 року, [PERSON] 01.02.2016 року близько 12-00 год. маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись поблизу супермаркету «АТБ» розташованого за адресою: м. Богодухів, пл. Незалежності 20/1 Харківської області, в ході сварки, що сталася на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, навмисно наніс три удари кулаком правої руки в область обличчя [PERSON], чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді субконюктивального крововиливу, синця в області верхньої губи та носу, які за ступенем тяжкості кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження. Вказаним вироком [PERSON] визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 680 грн. в доход держави. Згідно змісту ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно наданих [PERSON] копій чеків, ним було затрачено кошти на придбання ліків та медичних препаратів на загальну суму 366 грн. 95 коп., але даних про те, що дійсно лікарем назначалися йому ліки та медичні препарати відповідно до діагнозу та те, що він придбав їх за власні кошти, позивач не надав. Також не надав доказів, що погіршення стану здоровя та знаходження його на лікуванні знаходиться в причинному звязку з отриманими тілесними ушкодженнями. Отже, на підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити [PERSON] в частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди. Розглядаючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно абзацу другого частини третьої ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини. Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 року із змінами та доповненнями, абзацом 3 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абз. 9 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Отже, судом встановлено, що неправомірними діями [PERSON], [PERSON] були завдані легкі тілесні ушкодження, в результаті чого [PERSON] переніс фізичний біль чим була завдана моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях, був змінений спосіб життя та він був змушений звертатися за захистом своїх прав до правоохоронних органів та до суду. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у якості відшкодування моральної шкоди 2000 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовити. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір має бути стягнутий з відповідача в доход держави.

Outcome: partial