Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «АСК «Омега», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдана майну в сумі 100000,00 грн., матеріальну шкоду, завдану життю і здоров`ю в сумі 7814,60 грн., пеню в сумі 28297,65 грн., інфляційні втрати в сумі 6037,62 грн., три проценти річних в сумі 2472,35 грн. та витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 2000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.04.2017 р. за участю транспортного засобу «ЗАЗ DAEWOO», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «KIA RIO», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої транспортному засобу «KIA RIO», що належить позивачу на праві права власності завдано механічних пошкоджень, вартість матеріального збитку відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження № 23 від 22.05.2017 р. складає 253755,00 грн. Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.09.2017 р. у справі № 369/5727/17, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.01.2018 р., [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Вказаними судовими рішеннями також задоволено цивільний позов позивача від 02.06.2017 р. та стягнуто з обвинуваченого [PERSON] на його користь 267076,98 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 45000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗАЗ DAEWOO» застрахована у ПрАТ «АСК «Омега» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0966738 від 23.09.2016 р. Позивач, як власник транспортного засобу «KIA RIO», реєстраційний номер [NUMBER] , у встановленому законом порядку звернувся до вказаної ПрАТ «АСК «Омега» з вимогою виплатити страхове відшкодування, надавши повний пакет документів, необхідний для прийняття рішення та виплати, однак останній відмовив у виплаті страхового відшкодування на тій підставі, що заявник звернувся за стягненням суми шкоди до винної особи, а також на підставі п.32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», мотивуючи це тим, що заявник у своєму зверненні посилався на цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ-DAEWOO» з реєстраційним номером [NUMBER] , проте згідно умов страхового полісу № АК/0966738, страховою компанією застраховано цивільну відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ-DAEWOO» з реєстраційним номером [NUMBER] , страхувальник [PERSON] . Відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області від 25.01.2018 р. у справі № 369/5727/17, відсутня будь-яка інформація щодо вини, застрахованого за полісом № АК/0966738, водія транспортного засобу «ЗАЗ-DAEWOO» з реєстраційним номером [NUMBER] у вчиненні ДТП, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «KIA RIO», реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач вважає неправомірним рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування та зазначає, що його право на відшкодування шкоди не було реалізованим, він не одержав відшкодування йому збитків від особи, яка їх завдала, тому враховуючи право на відшкодування шкоди, як абсолютного, вказана шкода на думку позивача має бути відшкодована особою, на яку законом покладений такий обов`язок, а саме ПрАТ «АСК «Омега» на підставі страхового полісу № АК/0966738. Також позивач вважає, що відповідачем при прийнятті рішення щодо відмови на підставі п.32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не були враховані обставини перереєстрації транспортного засобу «ЗАЗ-DAEWOO», яким керувала винна у вчиненні ДТП особа, в результаті чого змінювався реєстраційний номер даного транспортного засобу, а також зазначення одного і того ж VIN коду [NUMBER], який ідентифікує транспортний засіб, як в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, так і полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/0966738. Також зазначає, що у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії, а у разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов`язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність у відповідності до п.п.20.1.1, 20.1.2 ст. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому ПрАТ «АСК «Омега» здійснено виплату страхового відшкодування на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/0966738 іншій постраждалій у ДТП особі. За таких обставин, посилаючись на неправомірність відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування, позивач звернувся з вказаним позовом до суду. Ухвалою від 08.11.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою від 14.03.2019 р. залучено до участі у справі [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а також вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою від 27.09.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Третя особа в судове засідання не з`явилась, свого представника до суду не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомила. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 15.04.2017 р. на автодорозі Київ-Чоп в напрямку м.Києва на 32 км. автодороги в с.Гуріївщина Києво-Святошинського району Київської області, сталась ДТП за участю транспортного засобу «ЗАЗ DAEWOO», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «KIA RIO», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] та під керуванням останнього. Зазначена ДТП мала місце з вини водія [PERSON] , що підтверджується вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.09.2017 р. у справі № 369/5727/17, який був залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.01.2018 р. Таким чином, у відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України вина [PERSON] у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «KIA RIO», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , та обставини даного ДТП, не потребують доказування. Внаслідок вищевказаного ДТП транспортному засобу «KIA RIO», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 29.08.2013 р., завдано механічних пошкоджень. Постраждалими учасниками у вказаній ДТП були й інші особи, у тому числі отримав механічні пошкодження транспортний засіб «AUDI A6», тимчасовий реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , а пасажир транспортного засобу [PERSON] загинула на місці події. Відповідно до вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.09.2017 р. у справі № 369/5727/17, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.01.2018 р., судом задоволено цивільний позов позивача від 02.06.2017 р. та стягнуто з обвинуваченого [PERSON] на його користь 267076,98 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 45000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. З матеріалів справи вбачається, що вказаний вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.09.2017 р. у частині стягнення з обвинуваченого на користь [PERSON] матеріальної та моральної шкоди фактично виконаний не був, державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області 02.04.2019 р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується листом Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 02.04.2019 р. Судом встановлено, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0966738, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗАЗ DAEWOO», 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN (номер кузова, шасі, рами) [NUMBER] , [PERSON] . застрахована у ПрАТ «АСК «Омега», строк дії полісу з 23.09.2016 р. до 22.09.2017 р. включно, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду заподіяну майну становить 100000,00 грн., за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 200000,00 грн., франшиза складає 0,00 грн. 18.04.2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за страховим випадком, а саме ДТП, яка мала місце 15.04.2017 р. з усіма необхідними документами у встановленому законом порядку. Разом з тим, листом від 21.03.2018 р. відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на відсутність юридичних підстав для його виплати та виходячи з того, що заявник вже звертався за стягненням суми шкоди до винної особи, на підставі вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.09.2017 р. у справі № 369/5727/17, а також з підстав відсутності будь-якої інформації у зазначених рішеннях щодо вини застрахованого згідно полісу № АК/0966738 водія транспортного засобу «ЗАЗ-DAEWOO» з реєстраційним номером [NUMBER] у вчиненні ДТП, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «KIA RIO», реєстраційний номер [NUMBER] ». Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що рішення про відмову у виплаті йому страхового відшкодування є неправомірним, суперечить вимогам закону та порушує його права. Так, загальні підстави для відмови у виплаті компенсації визначенні ст. 991 ЦК України, а з врахуванням специфіки страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів конкретизовані у ст.ст. 32, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) та у ст. 26 Закону України «Про страхування» (далі - Закон № 85/96-ВР). Згідно вказаних норм законодавства, факт звернення потерпілого із позовом до винуватця ДТП, а так само задоволення таких вимог, не належать: ні до випадків, коли шкода не відшкодовується (ст. 32 Закону № 1961-IV), ні до обставин, за яких страховик, має право відмовити у здійсненні страхового відшкодування (ст. 991 ЦК України, ст. 37 Закону № 1961-IV, ст. 26 Закону № 85/96-ВР), що також підтверджується відсутністю у відповіді страховика належного правового обґрунтування з посилання на вказані норми законодавства, всупереч ст. 37.2 Закону № 1961-IV. Разом з тим, транспортний засіб є річчю з визначеними індивідуальними ознаками, основним способом ідентифікації транспортного засобу є присвоєння кожному транспортному засобу VIN-коду. Ідентифікаційний номер транспортного засобу або VIN-код - це унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнавання кожного механічного транспортного засобу, причіпного транспортного засобу, мотоцикла та мопеда, визначення яких подані в міжнародному стандарті ISO 3833. Ідентифікаційний номер транспортного засобу наноситься на транспортному засобі у місцях та у відповідності із вимогами міжнародного стандарту ISO 4030 та заноситься у паспорт транспортного засобу. Основне призначення він коду - ідентифікація автомобіля. Присвоєння державного номеру, має на меті не ідентифікацію транспортного засобу, як речі з визначеною індивідуальними ознаками, а ідентифікацію правового статусу транспортного засобу - визначення власника (користувача) транспортного засобу. З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «ЗАЗ-DAEWOO», 2009 року випуску, реєстрацій номер [NUMBER] , яким керував винуватець ДТП [PERSON] має ідентичний VIN код - [NUMBER] із забезпеченим транспортним засобом з реєстраційним номером [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність водія якого була застрахована [PERSON] згідно полісу № АК/0966738. Такий VIN код - [NUMBER] , що належить транспортному засобу «ЗАЗ-DAEWOO», 2009 року випуску, зазначений у свідоцтві серії [NUMBER] про реєстрацію 17.03.2017 р. транспортного засобу «ЗАЗ DAEWOO», реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , а також полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/0966738 від 23.09.2016 р., витязі від 19.06.2018 р. з веб-сторінки отриманого через інтернет портал МТСБУ за посиланням http://http/policy-web.mtsby.ua щодо перевірки чинності полісу № АК/0966738 на момент ДТП. Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993 р. (далі - Закон № 3353-ХІІ). Статтею 34 вказаного Закону зокрема, передбачено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі пунктів 6-32 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388 (далі - Порядок). Транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС. Судом встановлено, що внаслідок перереєстрації транспортного засобу «ЗАЗ-DAEWOO» 2009 року випуску, VIN код - [NUMBER] , змінився його номерний знак. Факт здійсненої державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу підтверджуються матеріалами Територіального сервісного центру № 8044 регіонального сервісного центру МВС у м.Києві, з яких вбачається, що 23.03.2010 р. вищевказаний транспортний засіб був зареєстрований за [PERSON] з номерним знаком [NUMBER] , з 17.09.2016 р. за [PERSON] з номерним знаком [NUMBER] , а з 17.03.2017 р. на підставі договору за [PERSON] номерним знаком СВ8149ВМ. Відповідно до п.1.6 ст. 1 Закону № 1961-IV власники транспортних засобів - це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно з п.1.4 ст. 1 Закону № 1961-IV особи, відповідальність яких застрахована - це страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Відповідно до п.п.20-1.1, 20-1.2 ст. 20-1 Закону № 1961-IV, у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. А у разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов`язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність. Отже, права та обов`язки страхувальника [PERSON] на підставі договору страхування № АК/0966738 перейшли до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність, а саме до [PERSON] , який на підставі договору від 17.03.2017 р. придбав даний транспортний засіб та зареєстрував його за новим реєстраційним номером [NUMBER] . Відповідно до п.2.2 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу, а також особа яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. З матеріалів справи вбачається, що винна у вчиненні ДТП особа - [PERSON] на момент ДТП здійснював керування забезпеченим на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/0966738 транспортним засобом на правовій підставі, маючи при собі посвідчення водія на право керування, а також свідоцтво серії [NUMBER] про реєстрацію транспортного засобу марки «ЗАЗ DAEWOO», реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого вже був [PERSON] , крім того вказані документи досліджувались як докази на підтвердження вини [PERSON] під час розгляду кримінального провадження. Таким чином, судом встановлено, що транспортний засіб «ЗАЗ DAEWOO» 2009 року випуску, з реєстраційним номером [NUMBER] та реєстраційним номером [NUMBER] , є одним і тим самим транспортним засобом, який має VIN код - [NUMBER] , тому відповідно до п.1.5 Закону № 1961-IV, даний транспортний засіб визначається як забезпечений транспортний засіб, а ДТП за його участю є страховим випадком (ст. 6 Закону № 1961-IV), що в свою чергу, згідно ст. 22.1 Закону № 1961-IV є підставою для відшкодування страховиком шкоди потерпілому. Крім того, судом також встановлено, що відповідач протягом періоду 22.11.2018 р. - 12.12.2018 р. здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 60486,04 грн. на підставі полісу № АК/0966738 іншій постраждалій у ДТП особі, а саме [PERSON] , дружина якого [PERSON] загинула на місці ДТП. Факт виплати ПрАТ «АСК «Омега» страхового відшкодування на підставі полісу № АК/0966738 підтверджується випискою з АТ КБ «ПриватБанк» по особовій картці/рахунку одержувача коштів станом на 30.01.2019 р., що свідчить про визнання ПрАТ «АСК «Омега» своїх обов`язків щодо виплати страхового відшкодування згідно з полісом № АК/0966738. Також, вказану обставину своїми показами підтвердив [PERSON] , допитаний в судовому засіданні у якості свідка. Згідно з п.22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону № 1961-IV). У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів». (п.п.24.1, 24.2 ст. 24 Закону № 1961-IV). Так, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 23 від 22.05.2017 р., складеного судовим експертом Косухою С.В. на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику зазначеного вказаного транспортного засобу, складає 253755,00 грн. За складення вказаного висновку позивачем сплачено 2000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 743816 від 19.05.2017 р. Разом з тим, внаслідок ДТП позивач також отримав тілесні ушкодження, а саме йому поставлено діагноз - «забій грудної клітки, гематома лобної ділянки», що підтверджується довідкою про огляд черговим лікарем № 56 від 15.04.2017 р., при цьому з 11.05.2017 р. по 16.05.2017 р. позивач перебував на денному стаціонарі в КЗ «Радомишльський центр первинної медико-санітарної допомоги», що підтверджується листком непрацездатності серії АГЗ № 555066. На підставі здійсненого розрахунку, мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача (потерпілого) становить 640,00 грн. Також, у зв`язку із лікуванням, позивачем понесені витрати на придбання лікарських засобів на загальну суму 7174,60 грн., що підтверджується товарним чеком від 15.04.2017 р. на суму 1623,40 грн., товарним чеком від 15.04.2017 р. на суму 1083,15 грн., товарним чеком від 04.05.2017 р. на суму 1386,70 грн., товарним чеком від 10.05.2017 р. на суму 567,40 грн., товарним чеком від 17.04.2017 р. на суму 1100,50 грн., товарним чеком від 02.05.2017 р. на суму 860,60 грн., фіскальним чеком № 374251 від 11.05.2017 р. на суму 93,94 грн., фіскальним чеком № 157002 від 11.05.2017 р. на суму 148,10 грн. та фіскальним чеком № 0023 від 11.05.2017 р. на суму 310,81 грн. За таких обставин, враховуючи, що транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень, а сам позивач отримав тілесні ушкодження, внаслідок ДТП, яка відбулась з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «АСК «Омега», після чого, позивач приймаючи до уваги невиконання судового рішення про стягнення матеріальної шкоди безпосередньо з винуватця ДТП, з метою отримання страхового відшкодування у встановленому законом порядку звернувся до ПрАТ «АСК «Омега», яке свої зобов`язання зі сплати страхового відшкодування не виконало, суд вважає, що з ПрАТ «АСК «Омега» підлягає стягненню на користь позивача матеріальна шкода, завдана майну в сумі 100000,00 грн., матеріальна шкода, завдана життю і здоров`ю в сумі 7814,60 грн. та витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 2000,00 грн. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до п.п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, враховуючи прострочення відповідачем виплати позивачу страхового відшкодування в сумі 107814,60 грн., а також перевіривши надані позивачем розрахунки, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача за період з 26.01.2018 р. по 31.10.2018 р. пеня в сумі 28297,65 грн., інфляційні втрати в сумі 6037,62 грн. та три проценти річних в сумі 2472,35 грн. Крім того, в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1466,22 грн.

Outcome: approved