Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Шипуватської територіальної громади в особі Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON], права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач на обґрунтування позовних вимог зазначив, що його батько [PERSON] помер [INFO] за життя він склав заповіт на його користь, яким заповідав йому все своє майно. Внаслідок відсутності правовстановлюючого документа щодо належності будинку спадкодавцеві нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Шипуватський сільський голова надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у відсутність представника відповідача, а також зазначила, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджено такі докази. [PERSON] помер [INFO] року у віці 77 років в смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, про що [INFO] складено відповідний актовий запис за № 12, що посвідчено свідоцтвом про смерть від [INFO] року серії [NUMBER] Відповідно до копії свідоцтва про народження батьком [PERSON], який народився [INFO], є [PERSON] (а.с.8). За змістом заповіту, складеного 05.04.2016, [PERSON] заповідав [PERSON] все своє майно (а.с.9). У Великобурлуцькому МКПТІ був виготовлений, за станом на 31.12.2012 року, технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] в с. Шипувате, Великобурлуцького району, Харківської області, замовником вказано [PERSON] У цьому документі зазначено, що жилий будинок та господарські будівлі збудовано у 1957 році (а.с. 13-18). Постановою Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення спадщини на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], с. Шипувате, Великобурлуцького району, Харківської область, тому що відсутній документ про право власності або інший документ, що підтверджує власність спадкодавця на цей житловий будинок(а.с. 19). [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку як спадкоємець після померлого [PERSON] (а.с. 11). Згідно з довідкою Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, [PERSON] був зареєстрований і по день смерті [INFO] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За нормами ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно з п.4. Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, реєстрації підлягали будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, за пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. Село Шипувате, де розташований будинок, є селом, де не підлягали обов'язковій реєстрації всі будинки і домоволодіння. Правовстановлюючі документи на будинок після його будівництва не оформлялися. На підставі досліджених доказів встановлено, що житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS],- належав [PERSON], а [PERSON] є єдиним його спадкоємцем за заповітом. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна і неможливості його отримання на ім'я спадкодавця після смерті останнього, порушується право позивача, стосовно якого існують необхідні умови для спадкування, реалізувати своє право на належне оформлення свого права на спадкове майно. Таке рішення не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved