Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Іванківської селищної ради в якому просив: 1. Визнати незаконним і скасувати рішення сесії Іванківської селищної ради від 14 квітня 2016 року № УІІ-10-266 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування будівель торгівлі на території Іванківської селищної ради Київської області гр.. [PERSON]». 2. Зобов'язати Іванківську селищну раду затвердити поданим ним «Проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки гр. [PERSON] з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: Іванківська селищна рада Київської області». Позовні вимоги мотивовані тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 1 га, що розташована на території Іванківської селищної ради Київської області, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Оскільки вказана земельна ділянка не придатна фактично для вирощування сільськогосподарської продукції, позивач вирішив використовувати її для здійснення комерційної діяльності (розміщення об'єкта торгівлі). Для цього попередньо слід змінити її цільове призначення. З цією метою він звернувся до ТОВ «Земельні інформаційні системи», яуке має ліцензію серії АД № 076060 та у штаті сертифікованих інженерів-землевпорядників) і замовив в цій організації розробки проекту землеустрою. Розроблений проект він погодив з місцевими органами земельних ресурсів та архітектури і містобудування ( висновок управління Держземагенства в Іванківському районі Київської області № 02-32-862 від 24.09.2014 року та відділу містобудування, архітектури, капітального будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та туризму Іванківської РДА № 01-19-254 від 18.08.2014 року). Погоджений проект землеустрою ним був поданий на розгляд Іванківської селищної ради. Проте, рішенням від 14.04.2016 року № УІІ-10-266 йому було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки по причині відсутності містобудівної документації. Зазначене рішення позивач вважає незаконним, оскільки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України. Таке рішення органом місцевого самоврядування має бути прийняте протягом одного місяця з дня отримання проекту землеустрою. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Генеральний план селища Іванків розроблено ще у 1985 році. Його дія продовжена, і він є чинним. Детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території ( ч.1 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Тобто відсутність детального плану території, при наявності генерального плану, не може бути підставою для висновку про відсутність містобудівної документації та слугувати причиною відмови у зміні цільового призначення земельної ділянки. Ч.8 ст. 19 зазначеного вище Закону обов'язок забезпечити розробку та затвердження у складі містобудівної документації детального плану території покладено на відповідача (місцеву раду). Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено єдиний випадок заборони зміни цільового призначення земельної ділянки: якщо нове цільове призначення не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території. Буквально тлумачачи цю норму, позивач стверджує, що відмова у зміні цільового призначення землі можливе тільки тоді, коли існує затверджений детальний план території, а заплановане цільове використання землі йому не відповідає. Оскільки у його випадку детального плану не існує, ця заборона це не може поширюватися. Відсутність детального плану території є перепоною лише при вирішенні питання щодо передачі (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, його ж земля перебуває у приватній власності, тому заборона, визначена ч.3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не підлягає застосуванню. Відмова у зміні цільового призначення земельної ділянки з мотивів відсутності містобудівної документації (по причині бездіяльності відповідача стосовно своєчасного її розроблення та затвердження), суперечить вимогам ст.. 317, 319 ЦК України. Ст. 154 ЗК України визначено, що органи виконавчої влади та місцевого самоврядування без рішення суду не мають права встановлювати не передбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження для землевласників. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав, зазначених вище. Просили позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позовних вимог не визнала. Зазначила, що рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою було прийнято на сесії селищної ради за результатами голосування депутатів, після попереднього розгляду на засіданні профільної комісії. Підставою відмови стала відсутність детального плану території, що розцінювалось депутатами як відсутність містобудівної документації, так як існуючий генеральний план селища не відповідає теперішній ситуації, бо був затверджений ще у 1986 році. Судом встановлені наступні факти: Позивач [PERSON] має на праві особистої приватної власності земельну ділянку площею 1,0000 га з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», розташована в Київській області на території Іванківської селищної ради, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. (реєстрація державного акта проведена 20.08.2010 року). Ще у 2011 році [PERSON] звернувся в Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою за висновком щодо якісної характеристики грунтового покриву його земельної ділянки. 15.08.2011 року він отримав такий звіт (висновок) за № 06/06/2478. В цьому висновку зазначено, що «грунтовий покрив на ділянці представлений дерново-підзолистими і дерновими слаборозвиненими піщаними грунтами (шифр арго групи 1а) та дерновими глибокими глейовими супіщаними гру унтами (шифр агрогрупи 178в)»; «згідно школи бонітетів Київської області (Київ, 1993) грунти агрогрупи 1а в межах Чорнобильсько-Бородянського природно-сільськогосподарського району у відповідності до довідки (форма 6-зем) з державної статистичної звітності, що ділянка відноситься до категорії земель - рілля, мають бал бонітету - 4 (при середньому по області - 38 балів). Щебенюваність цих грунтів вимагає застосування поправочного коефіцієнту 0,6 і тоді бал бонітету знижується до 2,4 (4х0,6. У відповідності до керівного нормативного документу (КНД) «Еколого-аргохімічна паспортизація полів та земельних ділянок» (Київ, «Аграрна наука», 1996) ці землі відносяться до непридатних земель (менше 10 балів, Х клас оцінки якості сільськогосподарських земель), і потребують складних заходів по покращенню їх родючості»; «згідно шкали бонітетів грунтів агрогрупа 178в має бал бонітету 17 (при середньому для ріллі по області - 38 балів). У відповідності до вище вказаного КНД (Київ, 1996) ці землі відносяться до дуже низько-якісних земель (від 10 до 20 балів, ІХ клас оцінки якості сільськогосподарських земель) - це низько-виробничі угіддя, задовільні врожаї можливі лише при проведенні заходів корінної меліорації»; «грунти (шифр агрогруп 1а, 178в), які залягають на зазначеній ділянці, не відносяться до особливо цінних груп грунтів». Враховуючи викладене [PERSON] , як власник земельної ділянки, 12.12.2013 року звернувся до ТОВ «Земельні інформаційні системи» із нотаріально посвідченою заявою, в якій просив розробити проект із землеустрою щодо зміни цільового призначення належної йому земельної ділянки із особистого селянського господарства - під будівництво та обслуговування будівель торгівлі. Зазначені роботи виконані ТОВ у відповідності до ліцензії Державного агентства земельних ресурсів України АД № 076060, та Кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника [PERSON] [NUMBER] від 29.05.2013 року. 18.08.2014 року начальником відділу містобудування, архітектури, капітального будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктуру та туризму надано висновок за № 01-19-254 про погодження проекту землеустрою, в якому зазначено, що відділ погоджує даний проект землеустрою і вважає за можливе надати вищез нагаду ділянку у власність після включення даного об'єкту до містобудівної документації. А подальше використання та освоєння земельної ділянки повинно відбуватись з дотриманням перелічених у висновку постанов КМУ, законів та ДБН. 24.09.2014 року управлінням держземагенства в Іванківському районі Київської області також надано висновок № 02-32812 «Про погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки гр.. України гр.. [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на території Іванківська селищна рада Іванківського району Київської області», в якому зазначено, що враховуючи позитивний висновок про погодження проекту землеустрою відділом містобудування, архітектури, капітального будівництва, ЖКГ, інфраструктури та туризму № 01-19-254 від 18.08.2014 року управління ПОГОДЖУЄ його та вважає за можливе зміну цільового призначення земельної ділянки гр. [PERSON] при умові дотримання вимог ЗКК України та інших перелічених у висновку нормативних актів. Із розробленим проектом та відповідними погодженнями [PERSON] звернувся до Іванківської селищної ради, як органу місцевого самоврядування, з листом-проханням від 16.03.2016 року про затвердження цього проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення належної йому земельної ділянки. 12.04.2016 року це питання, разом з іншими, було розглянуто на засіданні постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин. Як вбачається з протоколу № 5 від 12.04.2016 року вирішено наступне: рекомендовано відмовити відсут.детальн.план». 14.04.2016 року 9 сесією УІІ скликання рішенням № УІІ-10-266 у задоволенні заяви [PERSON] відмовлено «в зв'язку з відсутністю містобудівної документації». Як вбачається з наданого суду витягу з протоколу засідання сесії селищної ради від 14.04.2016 року під час обговорення цього питання землевпорядник селищної ради, який доповідав по цьому питанню повідомив, що зміну цільового призначення земельної ділянки можна проводити згідно з детальним планом території (містобудівною документацією). На даний час містобудівна документація на дану ділянку відсутня. Секретар ради повідомила, що проект землеустрою розроблений у 2014 році, тоді ж розглядався на сесії, але було недостатньо голосів для прийняття позитивного рішення. Голова постійної комісії ознайомила з висновком комісії (відмовити у зв'язку з відсутністю детального плану території. На голосування депутатів поставлено пропозицію щодо відмови у затвердженні проекту, за яке проголосували 18 з 20 присутніх депутатів. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних мотивів. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу ст.140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі - Закон) визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування в Україні. Пунктом 34 частини 1 ст.26 Закону передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частини 1, 2, 3, 10 ст.59 Закону). П.»г» ч.3 ст. 152 ЗК України визначено, що одним із способів захисту прав на земельні ділянки є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Ч.1 ст. 20 ЗК України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Ч.3 цієї ж статті ЗК визначено, що «зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; …Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення. Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду». Ч.5 цієї ж статті ЗК визначає, що «види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу». Ст. 154 ЗК України визначено, що «Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження». Тобто рішення про відмову у затвердженні розробленого проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки має бути мотивоване. Підставами відмови згідно зі ст.118 ЗК України можуть бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Відповідно до ст.. 1,16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій. Планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, панів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Генеральний план смт. Іванкова був затверджений ще у 1985 році (суду надано копію його частини, на якій і знаходиться передана у власність [PERSON] земельна ділянка . В плані зазначено «сельхозугодья». Рішенням Іванківської селищної ради у 2014 році дія цього Генерального плану була продовжена, тобто він є чинним. Згідно із ч.1 ст. 19 Закону України «Про містобудівну діяльність» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Ч.4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності передбачено, що «зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється». Ч.6 ст. 186-1 ЗК України визначено, що «підставою відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативних актів, документації із землеустрою або містобудівній документації Як вбачається з оскаржуваного рішення селищної ради причиною відмови у затвердженні розробленого проекту землеустрої зі зміни цільового призначення земельної ділянки зазначено «відсутність містобудівної документації», а не невідповідність плану зонування території та/або детальному плану території, що є виключними, визначеними законом підставами для такої відмови. Таким чином, приймаючи оспорюване рішення, відповідач діяв всупереч вимог закону, так як підстав, визначених ст.186-1 ЗК України, ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», які б слугували причиною відмови позивачу у затвердженні розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки не встановив, а діяв виходячи із власної волі депутатів. З наведених судом обставин та досліджених матеріалів слідує те, що заявлений позов підлягає задоволенню в частині Визнати незаконним і скасувати рішення сесії Іванківської селищної ради від 14 квітня 2016 року № УІІ-10-266. Що стосується вимоги зобов'язання селищної ради затвердити поданий проект землеустрою, то в цій частині вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки суд не може перебирати на себе повноваження інших органів ( в даному випадку органу місцевого самоврядування у частині регулювання земельних відносин). Проте, селищну раду слід зобов'язати повторно розглянути заяву [PERSON] і прийняти рішення згідно із законом. На підставі наведеного,

Outcome: partial