Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про захист прав споживача та повернення коштів за депозитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.09.2014 року уклав із відповідачем договір банківського вкладу № 903 про розміщення коштів в сумі 150000 грн. строком з 15.09.2014 року по 17.12.2014 року на депозитний рахунок № 26309441160015 із сплатою відсотків в розмірі 25 % річних. Вказує, що 18.12.2014 року звернувся до відповідача із вимогою про отримання суми вкладу, однак депозитний вклад не повернуто, відсотки не сплачено. В звязку з чим, просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 161696 грн. 28 коп., з яких: неповернутий депозитний вклад 150\~ 000 грн., нараховані відсотки 8704,50 грн., проценти за користування коштами за період з 18.12.2014 р. по 12.01.2015 р. 2671,23 грн., три % річних 320,55 грн. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.09.2014 року між ПАТ Імексбанк та позивачем [PERSON] було укладено договір № 93 про приєднання до Публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, вклад Постійний клієнт 3 міс. в сумі 150 000 грн. строком з 15.09.2014 року по 17.12.2014 року на депозитний рахунок № 26309441160015 із сплатою відсотків в розмірі 25 % річних (а.с.5). Відповідно до п. 6.1. Публічного договору банк повертає вклад або його частину та сплачує нараховані та несплачені проценти у строк, що визначений в договорі про приєднання до договору. Згідно п. 6.3 Публічного договору, банк повертає вклад або його частину (за письмовою заявою вкладника) у валюті вкладу. Водночас, із п. 8.3.4. договору вбачається, що банк зобовязаний повернути вкладнику суму депозиту з нарахованими відсотками після закінчення терміну дії договору, на першу вимогу вкладника, готівкою або в безготівковій формі за заявою вкладника, шляхом перерахування на поточний або інший депозитний рахунок, вказаний вкладником. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 18.12.2014 року звернувся до відповідача із вимогою про повернення вкладу, однак відповідач вказану вимогу не виконав (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 1 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення повернення спірних коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договорів і прострочив виконання грошового зобовязання, а тому з ПАТ Імексбанк слід стягнути на користь позивача три відсотки річних за період з 18.12.2014 року по 12.01.2015 року (день звернення до суду). На думку суду, представлений позивачем розрахунок суми заборгованості за договором є правильним, а тому слід стягнути з ПАТ Імексбанк на користь позивача суму в розмірі 320,55 грн. 3% річних. Таким чином, суд, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що відповідач істотно порушив своє зобовязання щодо повернення депозитного вкладу та нарахованих відсотків у строки та порядку, визначених договором та вимогами чинного законодавства, а тому позов слід задовольнити. Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. У відповідності до квитанції №7801320011 від 13.01.2015 року за надання правової допомоги позивачем сплачені кошти в сумі 3000,00 грн. (а.с. 1), а тому вимога позивача про відшкодування вказаних коштів підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1616,96 грн.

Outcome: approved