Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «ТРК «Україна», в якому зазначив, що [INFO] р. в ефірі ТОВ «ТРК «Україна» транслювалася передача «Критична точка», під час транслювання якої показано один із сюжетів про елітний племінний розплідник собак. У вказаному сюжеті мова йшла про отруєння тварин. На своє звернення отримав відповідь, що на сьогоднішній день не можливо встановити чи дійсно транслювалася передача із зазначеним сюжетом. Також, у ТОВ «ТРК «Україна» не має можливості перевірити та надати інформацію щодо тем сюжетів, які могли увійти до передачі «Критична точка», що транслювалася [INFO] р. зазначене порушує його інтереси, оскільки він не може використати в своїх інтересах запис передачі і в подальшому захищати свої порушені права та обов'язки. Просив визнати та встановити факт трансляції [INFO] р. у ефірі ТОВ «ТРК «Україна» передачі «Критична точка», до складу якої входив сюжет про отруєння собак; визнати запис передачі «Критична точка» ТОВ «ТРК «Україна» від [INFO] р., який міститься на диску належною копією запису передачі, яка не збережена відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просив розглянути справу в його відсутності. Представник відповідача - ТОВ «ТРК «Україна» - у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав письмові заперечення, в яких зазначив, що зазначена у позові вимога не направлена на встановлення юридичного факту, для підтвердження факту трансляції передачі встановлений порядок, передбачений ЗУ «Про телебачення і радіомовлення». Щодо порядку підтвердження факту трансляції передачі, то талерадіоорганізації самостійно встановлюють програмну концепцію мовлення та здійснюють розподіл програмного наповнення згідно з умовами, визначеними ліцензіями на мовлення. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про телебачення і радіомовлення» кожна телерадіоорганізація-ліцензіат зобов'язана вести журнал обліку передач, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою. У журналі обліку передач фіксуються: дата випуску, час початку і закінчення передачі; назва і тема передачі; прізвище авторов і ведучих передачі; мова передачі. Журнал обліку передач зберігається телерадіоорганізацією протягом року з дня останнього запису в ньому. Усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку. В разі спливу визначених законом строків для зберігання як журналу обліку передач, так і самих передач, що телерадіоорганізація транслювала, телерадіоорганізація не має змоги надати цю інформацію. Зазначений у позові запис вже досліджувався по іншій справі, по якій в задоволені позову [PERSON] було відмовлено. Позивач не обґрунтував, яким чином ТОВ «ТРК «Україна» порушує його інтереси та права, враховуючи, що позивач вже звертався до суду з цього приводу для захисту своїх прав і йому було відмовлено в задоволені позовних вимог. Просив відмовити у задоволені позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що відповідно відповіді ТОВ «ТРК «Україна», надати інформацію щодо тем сюжетів, що могли увійти до передачі «Критична точка» та транслювалася [INFO] р. не вбачається за можливе (а.с.4) Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, яке регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежено законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучі вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно роз'яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Позивачем не надано допустимих і належних доказів про те, що неправомірними діями відповідача було порушено його права. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed