Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що проживає однією сімєю з [PERSON] по вул. Б.Хмельницького, 29/2 в м. Луцьку, вони ведуть спільного господарство, мають спільний бюджет. [PERSON] є інвалідом 2 групи загальних захворювань, у звязку з чим вона здійснює за ним догляд, доставляє до медичних установ, доглядає за ним. Оскільки [PERSON] страждає на стійкий хронічний розлад, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому просить визнати його недієздатним та призначити її його опікуном. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, просили суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні заяви. Особа щодо якої розглядається справа [PERSON] суду пояснив, що останній місяць він перебуває на лікуванні про місцю постійного проживання. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є інвалідом 2 групи загального захворювання довічно, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 7). З копії паспорта [PERSON] (а.с. 6) вбачається, що він зареєстрований за адресою [INFO], однак, до з 11.11.2015 року по 11.05.2016 року його тимчасово зареєстровано за адресою [INFO]. В судовому засіданні заявник зазначила, що вона здійснює догляд за [PERSON] Ч. 3 ст. 237 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Даний перелік осіб є вичерпним. Так, до членів сімї фізичної особи відповідно до ст. 3 СК України належать особи, які постійно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, це зокрема, чоловік (жінка), діти, батьки, непрацездатні особи, які перебувають на утриманні, інші родичі, які проживають з цією особою і ведуть спільне господарство (ст. 64 ЖК України). Заявниця [PERSON] не є особою, визначеною в вище зазначеному переліку, посилання її про те, що [PERSON] зареєстрований за її місцем проживання та вона здійснює за ним догляд спростовуються поясненнями самої особи, щодо якої розглядається справа [PERSON], який в судовому засіданні пояснив, що він проходить курс лікування у медичному закладі протягом одного місяця. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 28.02.1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», якщо під час розгляду справи буде встановлено, що заява подана неправомочною особою, суд відмовляє в задоволенні заяви. Враховуючи те, що [PERSON] не доведено в судовому засіданні те, що вона є членом сімї чи близьким родичем [PERSON], то суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Частиною першою статті 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 цього Кодексу. Для призначення опікуном над [PERSON] [PERSON] мала би звернутися до органу опіку та піклування, а не з заявою до суду про встановлення опіки над недієздатною особою, тому у суду немає підстав для задоволення даної вимоги.

Outcome: dismissed