Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частку квартири за набувальною давністю, у зв'язку з відкритим, добросовісним і безперервним володінням чужим майном. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року помер [PERSON], батько позивача, після смерті якого відкрилася спадщина, а саме: ? квартири [ADDRESS]. Відповідно до заповіту посвідченого Дванадцятою харківською державною нотаріальною конторою від 20 червня 2003 року спадкоємцем частки вищезазначеного майна було визначено [PERSON]. Починаючи з 23.06.1999 року Позивач зареєстрований і проживав у вказаній квартирі, що підтверджується відміткою у паспорті про реєстрацію місця проживання та довідкою про склад сім'ї від 20.01.2017 року, що вказує на те, що Позивач фактично прийняв зазначене майно у власність, але одразу його не зареєстрував. На сьогоднішній день Позивач продовжує проживати у вказаній квартирі. Добросовісно та безперервно володіти та відкрито користуватись даним нерухомим майном, доглядати за квартирою та утримувати її, періодично роблячи поточний та капітальний ремонти. У 2016 році Позивач виявив бажання зареєструвати право власності на частку набутого ним майна на підставі заповіту, але виявив, що у спадковій справі заведеній у Дванадцятій харківській державній конторі перебуває заява гр.-ки [PERSON], яка в інтересах своєї малолітньої дочки [PERSON] [INFO] подала заяву про прийняття у спадщину майно померлого [PERSON]. Наразі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом [PERSON] отримав у власність 5/12 часток квартири [ADDRESS]. Свідоцтво на 1/12 квартири не видано і [PERSON] дану частку не реєструє. Інших претендентів на частку у спадковому майні, не існує, а тому гр.-ка. [PERSON] є титульною власницею частки майна з моменту відкриття спадщини. На даний момент права приватної власності на вказану частку квартиру у [PERSON] немає, тобто вона знаходиться у власності іншої особи, а отже є чужим нерухомим майном, яким він відкрито, добросовісно і безперервним володіє більш ніж десять років. Таким чином у позивача виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача - [PERSON], який діє на підставі довіреності, не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності позивача та його представника на підставі наявних в матеріалах справи доказі. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений, від якого не надійшло заяви про причини неявки, або якщо причини неявки, зазначені в заяві, будуть визнані судом не поважними, на підставі ст. 280 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом 12-ї Харківської державної нотаріальної контори Везенцевою Ю.В. від 20 червня 2003 року, спадкоємцями в рівних частинах зазначеного у заповіті майна гр.-ки [PERSON], а саме: квартири [ADDRESS] в рівних долях є: [PERSON] та [PERSON]. Того ж дня, [PERSON] склав Заповіт посвідчений державним нотаріусом 12-ї Харківської державної нотаріальної контори Везенцевою Ю.В. згідно до якого заповідав усю належну йому на праві власності частину квартири [ADDRESS] - [PERSON]. До суду надано Витяг № 833788 від 23.06.2003 року, згідно до якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] в рівних долях володіли квартирою [ADDRESS] Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який є батьком позивача, що підтверджується, наданим до суду свідоцтвом про народження № [NUMBER], після смерті якого відкрилася спадщина, а саме: ? частка квартири [ADDRESS]. Свого часу позивач не зареєстрував належне йому спадкове майно, але фактично прийняв його, оскільки на момент відкриття спадщини фактично постійно проживав разом із спадкодавцем за у квартирі, частка якої входила в тіло спадкового майна. У 2016 році Позивач виявив бажання зареєструвати право власності на частку набутого ним майна на підставі заповіту, але виявив, що у спадковій справі заведеній у Дванадцятій харківській державній конторі перебуває заява гр.-ки [PERSON] від [INFO] року, яка в інтересах своєї малолітньої дочки [PERSON] [INFO] подала заяву про прийняття у спадщину майно померлого [PERSON]. До суду надано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13 листопада 2017 року, посвідчене державним нотаріусом 12-ї Харківської державної нотаріальної контори, згідно до якого [PERSON] отримав свідоцтво на 5/12 часток квартири, свідоцтво на 1/12 частки квартири не видано. Наданими до суду копією паспорту позивача та довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 20.01.2017 року вбачається, що Позивач починаючи з 23.06.1999 року зареєстрований і проживає у вказаній квартирі. На сьогоднішній день Позивач продовжує проживати у вказаній квартирі, добросовісно та безперервно володіти та відкрито користуватись даним нерухомим майном, про що надав до суду квитанції про сплату комунальних послуг починаючи з 2007 по 2018 рік. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 15. ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Outcome: approved