Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON], а під час судового розгляду справи в якості співвідповідача залучено [PERSON] міський центр зайнятості про визнання розірваним з 19 листопада 2013 року на підставі ст. 38 КЗпП України трудового договору за № 5206 від 05 травня 2005 року укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] про прийняття на роботу в якості менеджера з персоналу до ФОП [PERSON] на невизначений строк, зареєстрованого в [PERSON] міському центрі зайнятості 05 травня 2005 року, та зобов’язати [PERSON] міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір за № 5206 від 05 травня 2005 року у відсутність відповідача, та внести запис до трудової книжки про звільнення на підставі ст. 38 КЗпП України з 19 листопада 2013 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 травня 2005 року між ним та ФОП [PERSON] був укладений безстроковий трудовий договір за №5206, зареєстрований у [PERSON] міському центрі зайнятості, про прийняття [PERSON] на роботу до ФОП [PERSON] на посаду менеджера з персоналу у казино «Квинт». У зв’язку із припиненням підприємницької діяльності ФОП [PERSON] з квітня 2006 року позивач у відповідача фактично не працював. З цього часу він мав намір розірвати трудовий договір, але у зв’язку з тим, що йому невідомі номери засобів зв’язку та адреса місця проживання відповідача, то він був позбавлений можливості розірвати трудовий договір. 05 листопада 2013 року позивач поштою, на відомі йому адреса, звернувся до відповідача із письмовою заявою про розірвання безстрокового трудового договору, однак поштові листи було повернуто через відсутність відповідача за зазначеними адресами. 19 листопада 2013 року, не знайшовши ФОП [PERSON] позивач звернувся до [PERSON] міського центру зайнятості із вимогою зняти з реєстрації трудовий договір № 5206 від 05.05.2005 року та внести запис до його трудової книжки про розірвання цього трудового договору. Листом за № 05/3778 від 11.12.2013 року [PERSON] міський центр зайнятості відмовив позивачу, з посиланням на п. 8 «Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю», затвердженого наказом № 260 від 08.06.2001 року Міністерством праці та соціальної політики, згідно якого всі записи в трудовій книжці виконуються власником та центр зайнятості не має повноважень щодо зняття з реєстрації трудового договору у відсутності роботодавця. Позивач вважає, що оскільки він звернувся до відповідача про розірвання трудового договору з письмовою заявою у спосіб передбачений КЗпП України, то є всі підстави вважати такий трудовий договір розірваним на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 та ст. 38 КЗпП України з 19 листопада 2013 року, тобто через 2 тижні з часу надіслання ФОП [PERSON] поштою відповідної заяви. Крім звернення до суду з даним позовом у відповідача відсутній будь-який спосіб розірвати трудовий договір з ФОП [PERSON] зареєстрований у [PERSON] міському центрі зайнятості та захистити своє право. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач ФОП [PERSON] про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з’явився, заяв про розгляд справи у його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надав. Представник відповідача [PERSON] міського центру зайнятості [PERSON] в судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки у [PERSON] міського центру зайнятості відсутні повноваження вносити записи в трудову книжку про звільнення та знімати трудовий договір з реєстрації у відсутності роботодавця, обґрунтовуючи свої заперечення п. 2.4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок», у відповідності до якого всі записи у трудову книжку вносяться власником або уповноваженим ним органом, та п. 8 «Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю», яким передбачено, що у випадку закінчення строку дії трудового договору або припинення трудового договору достроково, в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення із посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що повідомляють цент зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Суд вважає, що причини неявки відповідачів, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв’язку з чим, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Згідно витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ФОП [PERSON] зареєстрований 17.12.2004 року за № 2 266 000 0000 002457, код КВЕД 92.71.0 діяльність з організації азартних ігор. Данні про перебування ФОП в процесі припинення підприємницької діяльності, банкрутства – відсутні. 05 травня 2005 року між ФОП [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено безстроковий трудовий договір, за умовами якого позивач (працівник) зобов’язався виконувати обов’язки менеджера з персоналу в казино «Квінт», а відповідач (фізична особа) оплачувати працю працівника у розмірі 340 гривень, створити небезпечні умови праці, обладнати робоче місце, надавати необхідний інвентар, робочий одяг та інше. Даний трудовий договір зареєстрований у [PERSON] міському центрі зайнятості 05 травня 2005 року за № 5206 і зроблено відповідний запис у трудовій книжці позивача. 05 листопада 2013 року [PERSON] надіслав поштою заяву на ім’я ФОП [PERSON] про звільнення за власним бажанням з 19 листопада 2013 року, розірвання безстрокового трудового договору від 05 травня 2005 року зареєстрованого в [PERSON] міському центрі зайнятості за № 5206 та зняття договору з реєстрації, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями. Однак данні листи з рекомендованими повідомленнями повернулись до позивача, у зв’язку з відсутністю адресата. 19 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до [PERSON] міського центру зайнятості із заявою про зняття з реєстрації трудового договору № 5206 від 05.05.2005 року і зробити у відповідності до вимог КЗпП України в його трудовій книжці запис пор звільнення на підставі ст. 38 КЗпП України, оскільки йому місцезнаходження ФОП [PERSON] невідомо, а розірвання трудового договору перешкоджає йому оформити групу інвалідності. Листом № 03/3778 від 11 грудня 2013 року [PERSON] міський центр зайнятості відмовив [PERSON] у внесенні запису в трудову книжку про звільнення та зняти трудових договір з реєстрації. В судовому засіданні, достовірно встановлено, що позивач не має можливості знайти місце знаходження ФОП [PERSON] для розірвання трудового договору і забезпечити його явку до державної служби зайнятості, оскільки місцеперебування останнього йому невідомо. Вирішуючи дану справу по суті суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до частини першої статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 24-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Стаття 38 п. 1 Кодексу законів про працю України визначає, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Порядок реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745) поширюється на фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму працівників та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов'язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо). Відповідно до пунктів 8-10 цього Порядку, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, за відсутності працівника, проводиться у строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, за умови подання фізичною особою (або за нотаріальним дорученням уповноваженою нею особою): примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують: надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове відправлення неможливо, подаються копії підтвердних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. У цьому випадку центр зайнятості повідомляє працівника про зняття з реєстрації трудового договору. З аналізу вищевказаних норм вбачається, що вказаним Порядком не передбачена можливість розірвання трудового договору і зняття його з реєстрації за відсутності фізичної особи, яка використовує найману працю, проте, суд вважає, що відсутність у чинному законодавстві порядку вирішення наведеного питання створює негативні наслідки для позивача. Також суд бере до уваги, що відповідно до частини 1 статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, відсутності у чинному законодавстві порядку розірвання трудового договору і зняття його з реєстрації за відсутності фізичної особи-підприємця, з метою захисту трудових прав позивача, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до ФОП [PERSON], [PERSON] міського центру зайнятості про розірвання трудового договору і зобов'язання вчинити певні дії, підлягає задоволенню повністю за обгрунтованістю.

Outcome: approved