Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення майнової шкоди, завданої застрахованою особою внаслідок ДТП, пені, інфляційних втрат, 3% річних. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 03 грудня 2012 року у м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів КіаCerato з номером державної реєстрації АХ 9468 АА, що належить позивачеві на праві власності, а також автомобіль VolkswagenLT 32 з номером державної реєстрації АХ 5471 СТ, за кермом якого на момент зіткнення перебував [PERSON] Винним у дорожньо-транспортній пригоді було визнано [PERSON], факт чого підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2015 р. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача КіаCerato з номером державної реєстрації АХ 9468 АА було завдано механічних пошкоджень. 03.12.2012 року було проведено оцінку вартості матеріального збитку, що був спричинений пошкодженням транспортного засобу, на підставі проведеної оцінки 08.01.2013 р. був складений звіт № 1021/01/13 від 08.01.2013 p., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу КіаCerato з номером державної реєстрації АХ 9468АА, з урахуванням фізичного зносу, становить - 9 808 гри. 13 коп.Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «HACK «Оранта», що у свою чергу підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ №9157218, позивачем у відповідності із положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 21.03.20153 р. було подано заяву про виплату страхового відшкодування і з додатками у вигляді усіх необхідних супровідних документів. 12.07.2013 року позивачем було отримано повідомлення від ПАТ «HACK«Оранта» № 09-02-09/14964 відповідно до якого позивача повідомили, про прийняте страховиком рішення щодо проведення йому виплати страхового відшкодування у розмірі - 9976 грн. 13 коп. Проте, й досі страхова виплата проведена не була. Відповідно до положення ч. 1 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Зважаючи на положення ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - Страховик у разі погодження питання про проведення страхового відшкодування, повинен провести страхову виплату не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. На підставі вказаного та, беручи до уваги положення закріплене у ч. 5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого - за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки строк виплати страхового відшкодування, відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 90 днів з моменту направлення заяви (повідомлення) про виплату страхового відшкодування, враховуючи, що така заява була направлена позивачем 21.03.2013 p., то строк виплати йому страхового відшкодування відповідачем закінчився 20.06.2013 p., відповідно з 21.06.2013 р. року Відповідачу повинна бути нарахована пеня за прострочення виплати страхового відшкодування. Розмір пені за прострочення виплати страхового відшкодування, що підлягає стягненню з Відповідача за період з 20.06.2013 р. до 03.02.2016 р. становить 8 204 грн. 20 коп. Також, враховуючи положення ст. 625 Цивільного кодексу України - відповідно до якого, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3-х процентів річних від простроченої суми. За період з 20.06.2013 р. до 03.02.2016 р. сума інфляційних витрат становить 7804 грн. 91 коп., а 3%від суми несплаченого Відповідачем страхового відшкодування становлять - 786 грн. 34 коп. В судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримала в повному обсязі, а представник відповідача проти позову заперечувала з наступних підстав. Так, у відповідності до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У відповідності до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9157218 від 08 листопада 2012 року було укладено між відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Первомайського відділення Харківської обласної дирекції ВАТ HACK«Оранта» та ТОВ КВФ «Рома». У відповідності до статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана в тому числі з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У відповідності до статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди домісця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Позивач [PERSON] є потерпілою особою в розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідно п. 1.3 ст. 1 цього Закону потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Тобто жодних договірних відносин між позивачем та відповідачем не існує. Згідно 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, згідно п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року, положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Правовідносини, які склалися між страховиком та позивачем знаходяться в площині, яка регулюється Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто регулюється спеціальним законодавством. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року по справі № 6-2759цс15 передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Крім того, позивачем подана заява на підставі ч.2 ст. 258 ЦК України про застосування позовної давності за вимогами про стягнення пені. Вивчивши позовну заяву, вислухавши сторони та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 03 грудня 2012 року у м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів КіаCerato з номером державної реєстрації АХ 9468 АА, що належить позивачеві на праві власності, а також автомобіль VolkswagenLT 32 з номером державної реєстрації АХ 5471 СТ, за кермом якого на момент зіткнення перебував [PERSON] Винним у дорожньо-транспортній пригоді було визнано [PERSON], факт чого підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2015 р. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача КіаCerato з номером державної реєстрації АХ 9468 АА було завдано механічних пошкоджень. 03.12.2012 року було проведено оцінку вартості матеріального збитку, що був спричинений пошкодженням транспортного засобу, на підставі проведеної оцінки 08.01.2013 р. був складений звіт № 1021/01/13 від 08.01.2013 p., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу КіаCerato з номером державної реєстрації АХ 9468АА, з урахуванням фізичного зносу, становить - 9 808 грн. 13 коп.Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «HACK «Оранта», що у свою чергу підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ №9157218, позивачем у відповідності із положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 21.03.20153 р. було подано заяву про виплату страхового відшкодування і з додатками у вигляді усіх необхідних супровідних документів. 12.07.2013 року позивачем було отримано повідомлення від ПАТ «HACK«Оранта» № 09-02-09/14964 відповідно до якого позивача повідомили, про прийняте страховиком рішення щодо проведення йому виплати страхового відшкодування у розмірі - 9976 грн. 13 коп. Проте, й досі страхова виплата проведена не була. Відповідно до положення ч. 1 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Зважаючи на положення ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - Страховик у разі погодження питання про проведення страхового відшкодування, повинен провести страхову виплату не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. На підставі вказаного та, беручи до уваги положення закріплене у ч. 5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого - за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки строк виплати страхового відшкодування, відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 90 днів з моменту направлення заяви (повідомлення) про виплату страхового відшкодування, враховуючи, що така заява була направлена позивачем 21.03.2013 p., то строк виплати йому страхового відшкодування відповідачем закінчився 20.06.2013 p., відповідно з 21.06.2013 р. року Відповідачу повинна бути нарахована пеня за прострочення виплати страхового відшкодування. Розмір пені за прострочення виплати страхового відшкодування, що підлягає стягненню з Відповідача за період з 20.06.2013 р. до 03.02.2016 р. становить 8 204 грн. 20 коп. Проте, позивачем пропущений строк позовної давності, встановлений ч.2 ст. 258 ЦК України, за позовними вимогами про стягнення пені, і відповідачем подана заява про застосування такого строку, отже у задоволенні цих вимог суд відмовляє. Крім того, враховуючи положення ст. 625 Цивільного кодексу України - відповідно до якого, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3-х процентів річних від простроченої суми. За період з 20.06.2013 р. до 03.02.2016 р. сума інфляційних витрат становить 7804 грн. 91 коп., а 3%від суми несплаченого Відповідачем страхового відшкодування становлять - 786 грн. 34 коп. Щодо заперечень відповідача про незастосування до даних правовідносин ст. 625 ЦК України, то суд вважає їх такими, що не можуть бути покладені в основу рішення суду з огляду на наступне. Так, згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Оскільки зобовязання страховиків зводиться до виплати страхового відшкодування, то таке відшкодування є грошовим, то в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України, зокрема, сплата боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за прострочення виконання зобовязання. Такі кошти, на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобовязання, а виступають способом захисту майнового права, яке полягає у відшкодування майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів входять до складу грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним пені за порушення виконання зобовязання. Отже, інфляційні нарахування боргу та 3 % річних є наслідком невиконання грошового зобовязання. Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача на підставі ст.. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial