Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.06.2003 року по 14.10.2008 року. В шлюбі у них народилось двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 01.12.2008 року стягнуто з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 06.10.2008 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зазначає, що в даний час відповідач має сплачувати більший розмір аліментів, оскільки сини потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Вказує, що її матеріальне становище значно погіршилось, оскільки змушена допомагати хворому батькові в оплаті лікування, також несе витрати за навчання сина [PERSON] в ТОВ «Мала компютерна [PERSON] ШАГ Луцьк». Крім того, син [PERSON], вступає до Волинського обласного ліцею з військово-фізичною підготовкою імені [PERSON] Сотні терміном на 3 роки, 1 рік з яких буде навчатися в м. Ковелі, а тому вона потребує додаткових витрат на навчання сина [PERSON] та утримання сина [PERSON]. Просить суд, збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON] з 250 грн. до 950 грн. та [PERSON] з 250 грн. до 950 грн. щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дітьми повноліття, стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати у розмірі 14917,50 грн. за навчання сина [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання [PERSON] у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2018 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, в тому числі через розміщення судового оголошення на веб-потралі судової влади. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 14 жовтня 2008 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 15). Із матеріалів справи вбачається, що у спільному подружньому житті у сторін народилось двоє\~дітей:\~сини \~[PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON],\~[INFO](а.с. 10, 12). Судом також встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2008 року, яке набрало законної сили, постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 500грн. щомісячно, починаючи з 06.10.2008 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 23). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.02.2015 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, а саме позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24). У відповідності до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає доведеним, що у звязку з збільшенням потреб та розвитку дітей, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітніх дітей віком від 6 до 18 років, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими. Суд також вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на користь позивача у збільшеному розмірі, оскільки є працездатним, здоровим, та інших доказів на погіршення матеріального стану відповідачем не надано. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов в частині збільшення розміру аліментів, слід задовольнити та збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] з 250 грн. до 950 грн. та [PERSON] з 250 грн. до 950 грн. щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.18 своє постанови N 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами, ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що у відповідача наявні додаткові витрати зумовлені особливими обставинами необхідністю розвитку здібностей сина [PERSON], а тому вимога позивача про стягнення додаткових витрат на його утримання в розмірі 400 грн. щомісячно підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги [PERSON] про стягнення додаткових витрат у розмірі 14917,50 грн. за навчання сина [PERSON], то відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, аліменти на навчання, стягуються лише на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, а оскільки, [PERSON], [INFO], є неповнолітнім, то зазначена вимога не підлягає до задоволення.

Outcome: partial