Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та в порядку поділу майна, мотивуючи вимоги тим, що 13.01.1998 року померла його мати, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на: будинковолодіння № 42 по вул. 1-го Травня в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області. Свідоцтво про право власності на даний будинок мати за життя не отримала, в звязку з чим позивач не має можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі. Також, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входило право на: земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Перемога», що знаходиться в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області, розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості); майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Перемога», що знаходиться в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області, в розмірі 1460 грн. або 0,00100 відсотків. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та спадщину після її смерті пприйняв, так як на протязі шести місяців з моменту смерті матері фактично проживав постійно за однією адресою з померлою в спадковому будинку № 42 по вул. 1-го Травня в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області; після її смерті, на протязі шести місяців, зробив у даному спадковому будинку поточний ремонт, а саме: пофарбував вікна, двері, побілив, хату, відремонтував дах, огорожу, розпорядився особистими речами померлої. Іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є рідний брат позивача [PERSON], який також прийняв спадщину після смерті матері і оформив спадщину на частину спадкового майна в нотаріальній конторі, тобто на майновий пай та на право на земельну частку (пай), але без участі позивача. Позивач добровільно домовився з братом про поділ спадкового майна, що залишилося після смерті матері, а саме: позивач має успадкувати житловий будинок № 42 по вул. 1-го Травня в с. Хижинці, Вінницького району вінницької області, а [PERSON] має успадкувати майновий пай та право на земельну частку (пай), що належали матері. Даний договір підписано між ними письмово, але в нотаріальній конторі позивач не мав і не має можливості оформити свої спадкові права на будинок, так як мати за життя не отримала свідоцтво про право власності на нього. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті матері, що прийняли спадщину відсутні. За наведених обставин, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позов свого довірителя підтримує, змін та доповнень не має, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення Відповідач, представник Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, оскільки позов сільська рада визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 13.01.1998 року в м. Вінниці померла [PERSON], що підтверджується копіює свідоцтва про смерть серії І-АМ № 009419 від 14.01.1998 року (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на: будинковолодіння № 42 по вул. 1-го Травня в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, що належало померлій, як єдиному члену колгоспного двору, який не втратив своє право на частку в майні двору, яке збереглося в натурі станом на 15.04.1991 року, згідно погосподарських книг Парпуровецької сільради Вінницького району (а.с. 23 - 37). Свідоцтво про право власності на даний будинок [PERSON] за життя не отримала, в звязку з цим позивач не має можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 23.02.2016 року № 410/02-17 (а.с. 39). Також, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входило право на: земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Перемога», що знаходиться в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області, розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавці на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0212187, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 15.01.1997 року відповідно до її рішення від 30.10.1996 року за № 551, зареєстрованого 16.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 187 (а.с. 12); майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Перемога», що знаходиться в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області, в розмірі 1460 грн. або 0,00100 відсотків, належний спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифіката) серія ВІ ІІІ ; 014983, виданого Парпуровецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області 10 липня 2001 року (а.с. 12). Той факт, що за життя спадкодавець [PERSON] набула право власності на будинковолодіння № 42 по вул. 1-го Травня в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, як єдиний член колгоспного двору, який не втратив своє право на частку в майні двору, яке збереглося в натурі станом на 15.04.1991 року підтверджується: виписками з погосподарських книг Парпуровецької сільради Вінницького району, згідно яких станом на 15.04.1991 року єдиним членом колгоспного двору даного будинку була [PERSON] (а.с. 23 - 37), довідками Парпуровецької сільради № 104 від 02.02.2016 року, № 103 від 02.02.2016 року (а.с. 20 - 21), технічним паспортом КП «БТІ СЕРВІС» від 03.02.2016 року (а.с. 13 - 17). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 123 ч. 2 ЦК Української РСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року (який діяв на момент смерті матері), пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЯР № 188887 від 25.02.1959 року (а.с. 8). Спадщину після смерті матері позивач прийняв, так як на протязі шести місяців з моменту смерті матері [PERSON], фактично проживав постійно за однією адресою з нею в спадковому будинку № 42 по вул. 1-го Травня в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області; після смерті матері, на протязі шести місяців, зробив у даному спадковому будинку поточний ремонт, а саме: пофарбував вікна, двері, побілив, хату, відремонтував дах, огорожу, розпорядився особистими речами померлої, що підтверджується актом, затвердженим Парпуровецькою сільською радою від 03.02.2016 року (а.с. 18). Таким чином, згідно норм ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на момент смерті матері, даний факт свідчить по фактичне прийняття спадщини. Іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є рідний брат позивача відповідач [PERSON], який також прийняв спадщину після смерті матері і оформив спадщину на частину спадкового майна в нотаріальній конторі на майновий пай та на право на земельну частку (пай), але без участі позивача, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.02.2003 року, виданим [PERSON], державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 288/98 (а.с. 12). Сторони добровільно домовилися про поділ спадкового майна, що залишилося після смерті матері [PERSON], а саме: позивач має успадкувати житловий будинок № 42 по вул. 1-го Травня в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, а відповідач [PERSON] має успадкувати майновий пай та право на земельну частку (пай), що належали матері (а.с. 38). Даний договір підписано між сторонами письмово, але в нотаріальній конторі позивач не мав і не має можливості оформити свої спадкові права на будинок, так як мати за життя не отримала свідоцтво про право власності на нього, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 23.02.2016 року № 410/02-17 (а.с. 39). Згідно норм чинної на час відкриття спадщини ч. 2 статті 548 ЦК України в редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 562 ЦК України в редакції 1963 року, розподіл спадкового майна здійснюється за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. За відсутності згоди розподіл здійснюється в судовому порядку згідно долей, що мають належати кожному зі спадкоємців за законом чи за заповітом. Ці норми кореспондуються з чинними в даний час нормами ЦК України в редакції 2003 року, а саме: інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON], що прийняли спадщину - відсутні, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 23.02.2016 року № 410/02-17 (а.с. 39). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 1280 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга\~і\~третя статті 1272\~цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. За даних обставин, оскільки між сторонами укладено договір, що є їх волевиявленням, яким вони перерозподілили спадкову масу, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved