Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за нею, [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом на жилий будинок з надвірними і побутовими спорудами [ADDRESS], А-1 - жилий будинок площею забудови 50,9 кв.м., з А1.1 - прибудовою площею забудови 26,4 кв.м., та а-1 - сіньми площею забудови 11,9 кв.м., загальною площею 68,9 кв.м., в т.ч. житловою площею 42,1 кв.м., допоміжною 26,8 кв.м., Б-1 - сарай площею забудови 33,6 кв.м., б-1 - сарай площею забудови 28,8 кв.м., В-1 - пригребиця площею забудови 21,9 кв.м., з погрібом площею 7,0 кв.м., Г-1 - пригребиця площею забудови 14,2 кв.м., з погрібом площею 2,3 кв.м., Д-1 - туалет площею 1,1 кв.м., 1.2 - огорожа площею 20,3 кв.м., після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Ухвалою судді від 02 березня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином. Надала до суду письмову заяву від 07.05.2015 року про уточнення та зменшення позовних вимог в якій просить визнати за нею, [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними і побутовими спорудами [ADDRESS], А-1 - жилий будинок площею забудови 50,9 кв.м., з А1.1 - прибудовою площею забудови 26,4 кв.м., та а-1 - сіньми площею забудови 11,9 кв.м., загальною площею 68,9 кв.м., в т.ч. житловою площею 42,1 кв.м., допоміжною 26,8 кв.м., Б-1 - сарай площею забудови 33,6 кв.м., б-1 сарай площею забудови 28,8 кв.м., В-1 - пригребиця площею забудови 21,9 кв.м., з погрібом площею 7,0 кв.м., Г-1 - пригребиця площею забудови 14,2 кв.м., з погрібом площею 2,3 кв.м., Д-1 - туалет площею 1,1 кв.м., 1.2 - огорожа площею 20,3 кв.м., після смерті [PERSON], померлої [INFO] ( а.с. 71 ). У судове засідання представник позивачки [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 07.05.2015 року з проханням розглянути справу у її відсутність, заяву про уточнення та зменшення позовних вимог [PERSON] підтримує у повному обсязі та просить суд її задовольнити ( а.с. 72 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Пятковська Н.В. надала до суду письмову заяву від 06.05.2015 року з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, щодо задоволення позовної заяви [PERSON] не заперечують ( а.с. 70 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 68 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання була повідомлена належним чином. У наданому до суду разом зі спадковою справою супровідному листі від 11.03.2015 року № 166/01-16 приватний нотаріус Сова В.Ф. просить суд розглянути справу без її присутності, оскільки її права за цією позовною заявою не порушуються, та у зв'язку зі службовою зайнятістю ( а.с. 35, 69 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, що [INFO] померла [PERSON]. Остання була зареєстрована та проживала в будинку по [ADDRESS] та їй належала 1/2 частина вказаного житлового будинку. Відповідно до довідки РГ БТІ від 28 січня 2015 року № 49, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] не зареєстровано і даний будинок має статус колгоспного двору. За життя [PERSON] був складений заповіт на ім'я позивачки, в якому було сказано, що все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на те що вона по закону буде мати право, вона заповідає [PERSON]. Заповіт посвідчено 03 грудня 2002 року секретарем виконкому Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Пятковською Н.В.. Як спадкоємцем за заповітом позивачкою було подано приватному нотаріусу Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сові В.Ф. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. НА підставі заяви позивачки заведена спадкова справа за № 4 щодо майна померлої [PERSON]. Але у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок по [ADDRESS] не було зареєстровано, то дані обставини унеможливили оформлення спадщини в нотаріальному порядку і стали причиною необхідності звернення до суду. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що зменшені та уточнені позивачкою позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно довідки виконкому Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 23.01.2015 року за вих. № 37 встановлено, що станом на 01.07.1990 року в будинку за адресою : [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] та її співмешканець [PERSON] їм належало по 1/2 частині жилого будинку, суспільна група господарства колгоспна ( а.с.15- 16 ). Зазначені дані підтверджуються також записами в погосподарській книзі с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області, копію яких на запит суду надано відповідною сільською радою ( а.с. 43-44 ). Згідно довідки виконкому Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 16.03.2015 року за вих. № 45 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 2 за 1991-1995 роки, особовий рахунок [NUMBER], в будинку [ADDRESS] дане домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору являлись [PERSON], [PERSON], які не втратили право на частку в його майні. Дана земельна ділянка наділялась [PERSON] ( а.с. 41-42 ). Дослідженням свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 68 років в с. Пекурівка, Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 7 ). За життя [PERSON] склала заповіт за яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона по закону буде мати право, заповіла [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS] ( а.с. 6 ). Після смерті [PERSON] - [PERSON], як спадкоємець за заповітом, 14.01.2015 року звернулась до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сови В.Ф. з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої. 14.01.2015 року була заведена спадкова справа № 4/2015 до майна [PERSON], яка померла [INFO]. Свідоцтва про право на спадщину по вищезазначеній спадковій справі ще не видавалися ( а.с. 35-38 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З довідки № 49 від 28.01.2015 року, виданою Городнянським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації ( а.с. 14 ), встановлено, що процент готовності будинку [ADDRESS], складає 100 %, будинок побудовано в 1930-1960 роках, станом на 31.12.2012 року право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано. Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1930-1960 роках в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», член колгоспного двору [PERSON] мала право на 1/2 частину спірного домоволодіння. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року № 612/23144, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] встановлено, що за станом на 23.01.2015 року відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 жилий будинок площею забудови 50,9 кв.м., з А1.1 - прибудовою площею забудови 26,4 кв.м., та а-1 - сіньми площею забудови 11,9 кв.м., загальною площею 68,9 кв.м., в т.ч. житловою площею 42.1 кв.м., допоміжною 26,8 кв.м., Б-1 сарай площею забудови 33,6 кв.м., б-1 сарай площею забудови 28,8 кв.м., В-1 - пригребиця площею забудови 21,9 кв.м., з погрібом площею 7,0 кв.м., Г-1 - пригребиця площею забудови 14.2 кв.м., з погрібом площею 2,3 кв.м., Д-1 - туалет площею 1,1 кв.м., 1.2 - огорожа площею 20,3 кв.м. ( а.с. 11-13 ). Враховуючи, що за життя спадкодавець [PERSON] не зареєструвала своє право власності на частину вказаного нерухомого майно, це унеможливлює реалізацію позивачкою своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved