Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок № 2 по провул. Лікарський в с. Плоске Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були [PERSON], який помер 8 вересня 2001 року, [PERSON], яка померла 23 березня 2015 року, та [PERSON], який помер 24-25 вересня 2017 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON] Він (позивач) прийняв спадщину після смерті [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, та після смерті [PERSON], як спадкоємець другої черги за законом. Нотаріус відмовив йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 2 по провул. Лікарський в с. Плоске Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги [PERSON] та не заперечує проти проведення розгляду справи у відсутності їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності сторін та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 2 по провул. Лікарський в с. Плоске Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією довідки Мринської сільської ради № 350/03-04 від 2 квітня 2018 року (а.с. 12). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку № 2 по провул. Лікарський в с. Плоске Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за життя не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належні їм частини житлового будинку. 8 вересня 2001 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, 12 березня 2011 року на їх імя були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що підтверджується копією спадкової справи № 318/2008 до майна померлого [PERSON] (а.с. 32-35). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (по 1/6 частині кожен) успадкували після смерті [PERSON] належну йому 1/3 частину житлового будинку № 2 по провул. Лікарський в с. Плоске Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з\~ моменту відкриття спадщини. 23 березня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, 18 березня 2016 року на його імя були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи № 289/2015 до майна померлої [PERSON] (а.с. 46-51). Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належну їй 1/2 (1/3+1/6) частину житлового будинку № 2 по провул. Лікарський в с. Плоске Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 24-25 вересня 2017 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 3 вересня 2018 року (а.с. 38), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. З матеріалів справи вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв його рідний брат [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7; 8) та спадкової справи № 18/2018 до майна померлого [PERSON] (а.с. 39-40). Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належну йому 1/2 (1/3+1/6) частину житлового будинку № 2 по провул. Лікарський в с. Плоске Носівського району Чернігівської області. З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 2 по провул. Лікарський в с. Плоске Носівського району Чернігівської області у звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 616/02-31 від 24 квітня 2018 року (а.с. 19). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 2 по провул. Лікарський в с. Плоске Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 15-17). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved