Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 07.09.2013 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , 2015 року народження, і [PERSON] , 2018 року народження. В заяві посилається на те, що причиною розірвання шлюбу є відсутність любові один до одного, різні погляди щодо сумісного проживання і різні життєві цілі. Вважає подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечить його інтересам. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначає, що до примирення з дружиною вони не дійшли, позов підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про визнання позову і розгляд справи за її відсутності, просить шлюб розірвати. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.09.2013 року відділом ДРАЦС по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №514. Позивач вказує на те, що причиною розірвання шлюбу є втрата любові один до одного, вони мають різні погляди щодо сумісного проживання і різні життєві цілі. Відповідачка позовні вимоги позивача визнала, також просить розірвати шлюб. Тобто обоє прийшли до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливими. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, а також на те, що позивач позов підтримав, а відповідачка визнала позов, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно із квитанцією №8 від 01.07.2020р. позивачем [PERSON] при подачі позову було сплачено 840,80 гривень судового збору, Отже з державного бюджету позивачу має бути повернуто 50% судового збору у розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved