Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 28 червня 2000 року в с. Роздільне Самбірського району Львівської області померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №121873, виданим 29 червня 2000 року Роздільненською сільською радою. Після її смерті на майно, яке належало [PERSON] на праві власності відкрилася спадщина, а саме на земельні ділянки, призначені для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія І-ЛВ №051365 від 26 жовтня 2001 року. При житті, 22 червня 2000 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все своє майно, де б воно не знаходилось і все, на що за законом вона буде мати право заповіла йому [PERSON]. Він, будучи спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на середню земельну частку (пай). Нотаріус, прийнявши його заяву про прийняття спадщини, розяснив, що перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки є те, що Державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця, а отже, на день смерті, спадкодавець нібито права на дане майно не мала. Відповідно до довідки №02-20/210, виданої Роздільненською сільською радою 25.07.2016 року відомо, що на час смерті [PERSON]Г, тобто 28.06.2000 року з нею разом він її син, [PERSON], а отже, вступив в управління та володіння спадковим майном. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЛВ №051365 виданого 26 жовтня 2001 року Самбірською районною\~\~державною адміністрацією, [PERSON] належало право на земельні ділянки площею 0,97га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку відомо, що земельній ділянці площею 0,6500га присвоєно кадастровий номер 4624287000:03:000:0417, а земельній ділянці площею 0,3200га присвоєно кадастровий номер 4624287000:03:000:0418. Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять вказані земельні ділянки. Згідно ст. 23 ЗК України в редакції 1992 року право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Так як [PERSON], яка мала право на отримання Державного акту на право приватної власності на землю померла, то в даний час видати державний акт спадкоємцю неможливо. Він, будучи спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, має право на набуття у власність майна, на яке мала право спадкодавець, а саме на земельні ділянки, призначені для ведення особистого підсобного господарства. Адже він не має права зареєструвати власність за покійною, оскільки в силу статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Тому в нього немає іншого шляху, ніж просити суд своїм рішенням визнати за [PERSON], як єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину, право власності на нерухоме майно, що залишилося йому в порядку спадкування. Просить постановити рішення, яким визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №051365, виданий Самбірською районною державною адміністрацією 26 жовтня 2001 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 25.10.2001 року №663, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3861 та скасувати його державну реєстрацію; Визнати за ним, [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 0,97 умовних кадастрових гектарах на території с. Роздільне Роздільненської сільської ради Самбірського району Львівської області, у порядку спадкування за заповітом майна [PERSON], яка померла 28 червня 2000 року. [PERSON] подав до суду заву про розгляд справи у його відсутності, вимоги викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач представник Роздільненської сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій позов визнав не заперечив проти його задоволення, справу просив слухати у його відсутності. Оскільки позивач та представник відповідача подали заяву про розгляд справи у їхній відсутності, суд відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України розглядає справу на підставі зібраних в ній доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, розглянувши справу в порядку\~ст. 174 ч.4 ЦПК України\~приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем\~\~позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved