Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Посилається на те, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом із ним, а відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримав і просив його задоволити, стягнувши з відповідача алімети в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дати подання позовної заяви. Визнав, що відповідачем добровільно сплачувались кошти та придбавалось майно для дитини в якості аліментів на утримання їхньої доньки в період з 03.11.2019 р. по 07.04.2020 р. згідно наданих відповідачем квитанцій. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов по-суті визнали. подали відзив на позовну заяву, у якому вказали, що відповідач не ухиляється від утримання дитини, добровільно сплачує кошти та придбає майно на утримання дитини. Ствердивши, що позивачем спотворено фактичні обставини справи, приховано факт добровільного виконання відповідачем аліментних зобов`язань та судового спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини, відповідач не заперечує проти стягнення з неї аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, протягом усього часу проживання итини із позивачем. Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З 31.07.2009 р. сторони перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 31.07.2009 р.. Шлюб розірвано рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.12.2019 р. у справі №682/1414/19. В шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 11.09.2019 р.. Дитина проживає із позивачем та перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Шарівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області №13 від 10.01.2020 р., довідкою Шарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Ярмолинецького району Хмельницької області від 11.01.2020 р. №1. Відповідач проживає окремо, що підтверджується довідкою управління державної міграційної служби в Хмельницькій області від 17.04.2020 р.. В судовому засіданні відповідач визнала, що проживала за адресою реєстрації у м. Ізяслав, а на дату розгляду справи проживає у м. Київ. Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 3 ст. 184 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначене не позбавляє позивача права звернутись до суду із вимогою про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, визначивши її у розмірі, передбаченому ч. 3 ст. 184 СК України. Саме на такому розмірі аліментів наполягав позивач в судовому засіданні. Ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач у цій частині позов визнала, однак зазначила, що добровільно сплачувала аліменти, передаючи кошти та придбаючи речі. Зазначена обставина підтверджується квитанціями від 03.11.2019 р. в сумі 277,32 грн., від 27.01.2020 р. на суму 38,54 євро, від 29.01.2020 р. на суму 7,97 євро, від 30.01.2020 р. на суму 20,38 євро, від 30.01.2020 р. на суму 38,97 євро, від 30.01.2020 р. на суму 50,94 євро, від 01.02.2020 р. на суму 30,96 євро, від 03.02.2020 р. на суму 27,95 євро, від 20.02.2020 р. на суму 1020 грн., від 28.02.2020 р. на суму 14,20 грн., від 07.03.2020 р. на суму 1530 грн., від 08.03.2020 р. на суму 114,70 грн., від 10.03.2020 р. на суму 165 грн., від 02.04.2020 р. на суму 104,80 грн., від 07.04.2020 р. на суму 1530 грн.. Однак, суд не приймає до уваги квитанції за період, що передував даті звернення позивача із позовом (14.01.2020 р.), оскільки ці докази стосуються обставин, що виходять за межі позовних вимог. Позивач просить стягнути аліменти за період з дати звернення із позовом та не заявляв вимог про стягнення заборгованості по аліментам. При цьому позивач визнав, що саме вказані суми були ним отримані в якості аліментів, добровільно сплачених відповідачем. Визнанню цих обставин позивачем передувало його ознайомлення із вказаними доказами. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, сума належних з відповідача аліментів підлягає зменшенню на добровільно сплачені (використані в інтересах дитини) та прийняті позивачем суми. Тому, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору у сумі, що мала бути сплачена на час подачі позову до суду, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved