Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Турійської селищної ради Ковельської району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] за життя склала заповіт, посвідчений Мокрецької сільською радою Турійського району Волинської області 29 вересня 1998 року №129, якими усе своє майно заповіла своєму сину [PERSON] , який помер [INFO] - до відкриття спадщини. Спадкоємці за законом першої черги відсутні. Спадкоємець за законом другої черги - рідний брат спадкодавця та батько позивача [PERSON] помер [INFO] - до відкриття спадщини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є племінниками [PERSON] та спадкоємцями за правом представлення після смерті тітки. Відповідач не прийняла спадщину після смерті останньої. Вказуючи, що він має намір прийняти спадщину, однак встановлений законом строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини пропустив з поважних причин, просив визначити йому додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити та розглядати справу без його участі (а.с. 49). Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви, кожен зокрема, в якій вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності (а.с. 46, 48). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с. 17). Згідно з довідкою Турійської селищної ради від 30 березня 2021 року №142 [PERSON] була зареєстрована та до дня своєї смерті проживала одна в селі Туропин Турійського району Волинської області (а. с. 18). Відповідно до заповіту, посвідченого Мокрецькою сільською радою Турійського району Волинської області 29 вересня 1998 року №129, [PERSON] усе своє майно заповіла своєму сину [PERSON] , який [INFO] - до відкриття спадщини, помер (а. с. 19, 15, 16). Чоловік померлої [PERSON] - [PERSON] , та син [PERSON] також померли до відкриття спадщини (а. с. 11-14). Інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів підтверджується, що спадкові справи після смерті останніх не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а. с. 39-42). Відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON] він є сином [PERSON] (а. с. 23) - рідного брата спадкодавця [PERSON] , родинні відносини між якими підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] (а. с. 22), свідоцтвом про народження та про одруження спадкодавця [PERSON] (а. с. 21, 12). [PERSON] помер [INFO] - до відкриття спадщини (а. с. 20). Аналіз наведених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач у контексті положень частини третьої статті 1266 ЦК України є спадкоємцем за правом представлення. На час смерті спадкодавець [PERSON] проживала одна, а тому для прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог статей 1269, 1270 ЦК України спадкоємці у шестимісячний строк зобов`язані були подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкових реєстрів спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, ніхто із спадкоємців, зокрема і відповідач, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався (а.с. 43). Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є наявність іншого спадкоємця (відповідача), яка повідомляла йому про наявність складеного на її ім`я заповіту, та відсутність у нього будь-яких документів на майно спадкодаця, в зв`язку з чим з об`єктивних причин він не подав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272 ЦК України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого законом строку для прийняття спадщини. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] три місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 454 гривні; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 454 гривні: по 227 гривень з кожного. На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved