Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до мистецького об'єднання «Елегія» з вимогами про скасування наказу № 7 від 04 вересня 2008 року про звільнення працівників мистецького об'єднання «Елегія», як незаконного, зобов'язання відповідача виплатити заборгованість по заробітній платі з 01 грудня 2006 року у розмірі 107184,00 грн., зобов'язання провести індексацію заробітної плати у межах прожиткового мінімуму з моменту невиплат по даний час та стягнення моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн. У якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у справі взяла участь Івано-Франківська обласна рада. Представник відповідача - директор мистецького об'єднання «Елегія» Серганюк Л.І., яка з'явилася у кілька судових засідань, однак не була присутня при розгляді справи по суті, позов визнала. У суду відсутні підстави не прийняти визнання позову в частині, що підлягає до задоволення. Представник позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та суду пояснив, що вимоги позову є обґрунтованими з огляду на скасування рішення про визнання відповідача банкрутом. Вказав, що просить скасувати наказ в частині, що стосується звільнення позивача, тобто в цій частині усно уточнив вимогу про скасування наказу. Вважає звільнення неправомірним. Просив позов задовольнити. Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у поданому ним суду письмовому запереченні, та суду пояснив, що Івано-Франківська обласна рада не виплачувала заробітну плату працівникам відповідача, а тільки здійснювала нагляд за фінансуванням. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши письмові докази, які надані суду на обґрунтування вимог та заперечень осіб, що взяли участь у справі, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли трудові правовідносини, а також про часткову обґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином не підлягають доказуванню обставини, викладені у позовній заяві, крім факту спричинення моральної шкоди, її розміру та розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача, оскільки визнаються сторонами. Статтею 43 Конституції України кожному гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Судом встановлено, що позивача було звільнено з роботи в мистецькому об'єднанні «Елегія» наказом № 7 від 04 вересня 2008 року, у зв'язку з введенням процедури ліквідації мистецького об'єднання «Елегія» (постанова господарського суду Івано-Франківської області по справі № Б-21/282 від 27.02.2008 року) у відповідності до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (а.с. 27-30). Згідно ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. 20 вересня 2012 року ухвалою, яка набрала законної сили, Господарського суду Івано-Франківської області провадження у справі № Б-21/282 про банкрутство мистецького об'єднання «Елегія» припинено. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомості про припинення комунальної організації мистецьке об'єднання «Елегія», код ЄДРПОУ 31789495, місцезнаходження: вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, станом на 04.03.2014 року відсутні (а.с. 10-12). У зв'язку з цим суд вважає, що звільнення [PERSON] внаслідок введення процедури ліквідації мистецького об'єднання «Елегія» вчинене з порушенням ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України і є неправомірним, а наказ № 7 від 04 вересня 2008 року в частині звільнення [PERSON] підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 44 Кодексу законів про працю України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Згідно ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, тобто те, що позивач не просить про поновлення його на роботі, суд вважає, що фактичне скасування на наказу в частині звільнення позивача має наслідком обов'язок відповідача виплатити йому суму розміру заборгованості з 01.12.2006 року по 31.12.2007 року згідно довідки відповідача від № 120-д від 25.02.2008 року, а також суму середнього заробітку у період з 01 січня 2007 року по 04 вересня 2008 року та середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 05 вересня 2008 року по дату винесення рішення в розмірі 90700,00 грн., з огляду на положення ст. 27 Закону України «Про оплату праці» про обчислення з урахуванням виплат за два останні місяці, виходячи з розрахунку та розрахунку середньої заробітної плати за період з 01 грудня 2006 року по даний час. При цьому, виходячи з позовних вимог, відповідача слід зобов'язати виплатити вказану суму позивачу. Таким чином, ця вимога підлягає до задоволення частково. Крім того, з цих же підстав відповідача слід зобов'язати провести [PERSON] індексацію заробітної плати у межах прожиткового мінімуму з моменту невиплат по 24 березня 2014 року. За таких обставин,

Outcome: partial