Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Хриплинська сільська рада про визнання за ним права власності, в порядку спадкування, на земельну ділянку, площею 0,0434 га, розташовану на території Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради, в ОК\~ «Садівницьке товариство «Хриплин», вартістю 15 грн. 71 коп Доводами позову [PERSON] зазначається, що 06.07.2014 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: квартира № 60 в м. Івано-Франківську по вул. Коновальця, 95 та земельна ділянка, для ведення садівництва, площею 0,0432 га, яка знаходиться на території Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради, в ОК\~ «Садівницьке товариство «Хриплин», яка належала померлій згідно Свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори. Спадкоємцем першої черги є він. Він звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. 02.11.2016 року йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, згідно постанови\~ нотаріуса від 22.11.206 року, в якій зазначено, що він не представив документи, які підтверджують право власності на дане майно. Як вказано у позові, вказану земельну ділянку отримав його батько [PERSON] в користування у 1981 році, а на підставі рішення Хриплинської сільської ради № 14 від 03.12.1993 року вона передана йому у приватну власність. 11.07.2000 року його батько помер. Його мати оформила спадщину та після його смерті отримала Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, однак, через свій похилий вік матір не мала можливості зареєструвати право власності на землю після отримання свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 березня 2017 року (суддя Польська М.В.) відкрито провадження у даній справі (а.с. 22). Відповідно до ухвали суду від 08 червня 2017 року\~ (головуючий суддя Польська М.В.) до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Хриплинську сільську раду (а.с. 35). Ухвалою суду від 08 червня 2017 року (головуючий суддя Польська М.В.) провадження у справі зупинено у звязку зі смертю [PERSON], до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника (а.с. 37). У звязку із закінченням 31.08.2017 року пятирічного строку призначення судді Польської М.В. вперше та відповідно до розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду [PERSON] № 103 від 08.08.2017 року проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи (а.с. 43). Системою автоматичного розподілу дану цивільну справу розподілено судді Антоняку Т.М. (а.с. 44). Відповідно до ухвали від 15 серпня 2017 року (судя [PERSON]М.) цивільну справу за позовом [PERSON] до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Хриплинська сільська рада про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування прийнято до провадження (а.с. 45). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 травня 2018 року залучено [PERSON] до участі у справі за позовом [PERSON] до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Хриплинська сільська рада про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, замість померлого [PERSON] як правонаступника останнього (а.с. 67). Також, згідно ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 травня 2018 року проведено заміну відповідача - Івано-Франківську міську раду на належну сторону - Хриплинську сільську раду Івано-Франківської міської ради (а.с. 68). Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі. Заявлені вимоги підтримує. Представник відповідача подав до суду заяву про слухання справи за відсутності представника відповідача, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Судом встановлено, що [PERSON] помер 11.07.2000 року (а.с. 6). Також встановлено, що 06.07.2017 року померла [PERSON], у віці 83 років (а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи, 02.11.2016 року [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на квартиру № 60 в м. Івано-Франківську, по вул. Коновальця, 95 (а.с. 10). Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 22.11.2016 року за № 3838/02-31, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0434 га, розташовану на території Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку (а.с. 12). Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІФ № 15-04-02/000172, земельна ділянка площею 0,0434 га, для ведення садівництва, що розташована на території Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради, належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 8). З відмітки, проставленої на вищевказаному державному акті вбачається, що [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину (а.с. 8). У позовній заяві зазначається, що через свій похилий вік [PERSON] не мала можливості зареєструвати право власності на землю після отримання Свідоцтва про право на спадщину. Встановлено, що 03.05.2017 року [PERSON] помер (а.с. 28). За життя [PERSON] склав заповіт, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, він заповів доньці [PERSON] (а.с. 30). 02.11.2017 року видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] (а.с. 54). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 травня 2018 року залучено [PERSON] до участі у даній справі, як правонаступника [PERSON] (а.с. 67). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннямист.321 ЦК Україниє непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. Відповідно дост.1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Обєктом відносин спадкування виступають права та обовязки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст.1221 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1276 якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст. 1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно роз'яснень Міністерства юстиціїУкраїни №19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 125 ЗК України, ст.ст. 319, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221,\~ 1225, 1276,\~ 1297 ЦК України,

Outcome: approved