Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.01.2003 року помер [PERSON], який по день смерті проживав за адресою: [INFO]. За життя померлим [PERSON] було складено заповіт, яким він все своє майно заповідав йому. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №22 по вул. Ватутіна в с. Осипенко Бердянського району Запорізької області, та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянський район, Осипенківська сільська рада, КСП «Іскра», ДП 47, п.962, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП №066982 від 14.02.2002 року. Також заявник зазначив, що він поховав [PERSON] за власний кошт, та прийняв в своє користування та володіння все те майно, що належало спадкодавцю на день його смерті та продовжує користуватись ним по сьогоднішній день. У визначений законом строк він не звернувся до державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вважав, що вступив в управління та володіння спадковим майном [PERSON] в шестимісячний термін. А коли 16.08.2016 року він звернувся до Бердянської районної державної нотаріальної контори, то йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи тим, що недостатньо доказів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку вступу в управління і володіння спадковим майном у шестимісячний термін. Постанову про відмову вчинення нотаріальних дій нотаріусом винесено не було. Просив встановити факт прийняття спадщини [PERSON], що відкрилась 01.01.2003 року після смерті [PERSON], який проживав: [INFO]. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву та пояснив, що [PERSON] помер в 2003 році, він поховав його за свої кошти, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину не було грошей. Померлий [PERSON] є його родичем, ще за життя він склав заповіт, яким заповідав йому все майно. Він доглядав за [PERSON], за рік до його смерті він був призначений його опікуном. [PERSON] був зареєстрований [INFO]. Рідний син спадкодавця помер 25.08.2002 року, інших спадкоємців не було. Ще за життя [PERSON], він робив з ним ремонт у будинку №22 по вул. Ватутіна в с. Осипенко: замінив вікна, потім в лютому 2003 року робив ремонт, в квітні-травні 2003 року ремонтував дах, замінили шифер та інше, допомагала матір та друзі. Після того як зробив та ремонт то перейшов жити в цей будинок восени 2003 року, де і зараз проживає. Нотаріус рекомендував звернутися до суду. Представник заявника [PERSON] (довіреність № Д-113 від 15.08.2016р.) заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Бердянської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, заперечень проти задоволення заяви не надавали. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знає заявника, вони друзі з 1990 року. [PERSON] проживав [INFO] навпроти його матері з [PERSON]. Після того, як [PERSON] помер, він допомагав заявнику ремонтувати будинок та дах в тому будинку де жив померлий. Заявник весь час допомагав [PERSON], він взагалі раніше вважав, що померлий є рідним дідом заявника. Ховали його заявник зі своєю матірю. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявник є її сином. У них по сусідству по вул. Ватутіна в с. Осипенко жив старий чоловік [PERSON], після смерті сина він залишився сам. Вони почали йому допомагати, так як він був лежачий. За життя дід склав заповіт, яким заповідав все майно заявнику [PERSON] Її син доглядав [PERSON] та поховав за свої кошти. Після смерті спадкодавця, заявник ремонтував будинок, вона йому допомагала, садили город, ремонтували вікна, підлогу, дах. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає заявника, вони сусіди. Вона проживає за адресою: [INFO] з 2000 року. Знає, що заявник живе в будинку №22 по цій же вулиці. Чула, що в цьому будинку жив якийсь чоловік. Заявник поводиться там як господар, ремонтував будинок. Зі слів знає, що заявник за свої кошти ховав діда. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, її представника, свідків, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи. Судом встановлено, що 01 січня 2003 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть 1 ЖС №221761 від 03.01.2003 року). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: житлового будинку №22 по вул. Ватутіна в с. Осипенко Бердянського району Запорізької області, та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянський район, Осипенківська сільська рада, КСП «Іскра», ДП 47, п.962, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП №066982 від 14.02.2002 року. За життя [PERSON] склав заповіт за реєстровим № 861 від 05.09.2002 року, яким на випадок своєї смерті все майно, що буде належати йому на день смерті, заповідав [PERSON]. Згідно листа Бердянської районної державної нотаріальної контори №1747/01-16 від 30.11.2016р. після смерті [PERSON], який помер 01 січня 2003 року, до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно до листа Бердянської районної державної нотаріальної контори №1678/01-16 від 16.11.2016р. заявнику повідомлено, що після смерті 01 січня 2003 року [PERSON], спадкова справа не може бути відкрита, оскільки строки прийняття спадщини після померлого пропущені, розяснено право звернутися до суду. Згідно довідки Виконавчого комітету Осипенківської сільської ради №2509 від 18.08.2016 року, на підставі запису в господарській книзі Осипенківської сільської ради номер обєкта 01-0198-5 будинок в селі Осипенко Бердянського району Запорізької області по провулку Ватутіна, 22, значиться за [PERSON]. Згідно довідки Виконавчого комітету Осипенківської сільської ради №2504 від 17.08.2016 року, [PERSON] був зареєстрований по день смерті 01.01.2003 року за адресою: Запорізька область, Бердянський район, село Осипенко, провулок Ватутіна, будинок 22. На момент смерті був зареєстрований один. Відомі спадкоємці: [PERSON] (за заповітом від 05.09.2002 року). Заповіт за реєстровим №861 від 05.09.2002 року не змінений, не скасований та зареєстрований в Спадковому реєстрі за №38271364. Відомостей про інші заповіти немає. Згідно довідки структурного підрозділу ВАТ «Запоріжжяобленерго» Бердянського району електричних мереж №1995 від 30.08.2016 року, за адресою: Бердянський район, с. Осипенко, вул. Ватутіна, буд. 22, з 01 січня 2003 року по 22 серпня 2016 року безперервно, щомісячно, здійснюється постачання і оплата послуг за користування електричною енергією. Договір про користування електричною енергією укладено з [PERSON] Відповідно до п.1\~ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, які були чинні на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 16\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~\~заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Факт прийняття спадщини [PERSON], що відкрилась після смерті 01.01.2003 року [PERSON], підтверджується поясненнями свідків, які підтвердили, що після смерті [PERSON] заявник в шестимісячний строк прийняв в своє користування та володіння спадкове майно. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, що передбачено ч.2 ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved