Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Пята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В позові, зазначає, що 20.01.2011 року помер його батько [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Моторобудівників[ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги наслідування є він, його мати [PERSON], та його сестра [PERSON] 06.08.2015 року він звернувся до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири № 331 в будинку № 32 по пр.. Моторобудівників, додавши всі необхідні документи. 14.08.2015 року нотаріус Пятої Запорізької державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі такого свідоцтва, про що надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що при підготовці документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 20.01.2011 року [PERSON], відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна нею було виявлено арешт майна, який зареєстровано Першою Севастопольською державною нотаріальною конторою 15.02.2007 року, на підставі листа 1047-СО, 18.12.2002, СБУ України у м. Севастополі. Обєктом обтяження є невизначене майно, гараж № 5 у ГК «Волна» у м. Севастополі, лінія 14, власником якого є [PERSON] (причина відсутності коду: інша причина відсутності кода; архівний запис № реєстру 169905-3 від 19.12.2002 року). Заявник: СБУ України у м. Севастополі. У звязку з вищевикладеним нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, а також не може вчинити заходи щодо отримання будь-якої інформації щодо ідентифікації [PERSON], оскільки на теперішній час м. Севастополь АР Крим є окупованою територією. У звязку з викладеними обставинами позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частину спадкового майна, яке складається з 1/3 частини квартири № 331 в будинку 32 по пр.. Моторобудівників в м. Запоріжжя, що належала померлому [PERSON] В свою чергу [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Пята Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В своїй заяві посилаючись на ті ж самі обставини, що і позивач [PERSON] за первісним позовом просить визнати за нею право власності на 1/9 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після померлого 20.01.2011 року її батька [PERSON]. В судовому засіданні позивач за первісним позовом / відповідач за зустрічним позовом та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, проти задоволення зустрічного позову не заперечували. Відповідачка за первісним позовом /позивачка за зустрічним позовом/ [PERSON] проти задоволення первісного позову не заперечувала та наполягала на задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного та зустрічного позовів не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позовів як первісного, так і зустрічного. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається в звязку зі смертю особи. Факт смерті [PERSON] 20.01.2011 року підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про його смерть серії 1-ЖС № 197391 від 21.01.2011 року, що видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. У відповідності до вимог статті 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Факт родинних відносин, [PERSON] та [PERSON] з спадкодавцем підтверджений наданими суду свідоцтвами про їх народження, де в графі батько зазначений саме померлий [PERSON] (а.с.10, 48). Крім того встановлено, що [PERSON] змінила своє прізвище з «Руденко» на «Завгордню» у звязку з укладенням шлюбу (а.с.49,50). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину квартири № 331 в будинку 32 по пр.. Моторобудівників в м. Запоріжжя, який за життя заповіту на випадок своєї смерті не склав. З матеріалів справи вбачається, а саме копії свідоцтва № 1048 про право власності на спірну квартиру від 22.02.1994 року (а.с.11), та копії технічного паспорту (а.а.12-13), що померлому [PERSON], відповідачці [PERSON], та позивачу за первісним позовом [PERSON] на праві приватної власності належить спірна квартира у рівних частках - по 1/3. 1/3 частину вказаної квартири, яка належала померлому, [PERSON] та [PERSON] бажають успадкувати як спадкоємці першої черги наслідування за законом, у звязку з чим і звернулись до нотаріуса з відповідними заявами. Але державним нотаріусом Пятої Запорізької державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлого [PERSON] їм було відмовлено на підставі того, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис про арешт майна, який зареєстровано Першою Севастопольською державною нотаріальною конторою 15.02.2007 року, на підставі листа 1047-СО, 18.12.2002, СБУ України у м. Севастополі; обєктом обтяження є невизначене майно, гараж № 5 у ГК «Волна» у м. Севастополі, лінія 14, власником якого є [PERSON]. На підстав чого нотаріусом було винесено відповідні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.16, 51). Суд дійшов висновку, що наявність вищевказаного арешту є перешкодою для отримання сторонами свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку. На підставі статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного й у відповідності із статтями 328, 392, 1216-1220, 1221, 1222, 1223, 1261, 1268, 1296 ЦК України, 10, 11, 57-60, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved