Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив: -- визнати частково недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.04.2007 року, виданий на підставі розпорядження Віньковецької райдержадміністрації № 209/2006-р від 05.09.2006 року на ім`я [PERSON], на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га, що розташована на території Дашковецької сільської ради; -- визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на земельну ділянку № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказував, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 1,28 га для ведення товарного сільсьгосподарського виробництва на території Дашковецької сільської ради, яка складається з: земельної ділянки № [NUMBER] (сад) площею 0,12 га, земельної ділянки № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га, земельної ділянки № [NUMBER] (рілля) площею 0,68 га, згідно Державного акта серії [NUMBER] від 10.04.2007 року. Позивач є спадкоємцем померлої за законом, спадщину прийняв, оскільки протягом встановленого законом терміну звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв`язку з невідповідністю кадастрового номера [NUMBER] земельної ділянки. Таким чином, належне позивачу право власності в порядку спадкування на вище зазначене майно є оспорюванним, а тому з метою реалізації своїх спадкових прав він вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на земельні ділянки. У судове засідання 24.05.2017 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились, у зв`язку з чим справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позивач [PERSON] подав до суду письмове клопотання, у якому просив справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та представник третьої особи, Віньковецької районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явились, причини неявки до суду не повідомили. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року у с. Дашківці Хмельницької області померла мати позивача [PERSON], яка була власником земельних ділянок № [NUMBER] (сад) площею 0,12 га, № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га, № [NUMBER] (рілля) площею 0,68 га, цільове призначення яких товарне сільськогосподарське виробництво, розміщених на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району. Після смерті [PERSON] на вказане майно відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем майна померлої за заповітом, спадщину прийняв, звернувшись протягом шестимісячного строку до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець за заповітом - дочка померлої [PERSON] від прийняття спадщини у встановленому законом порядку відмовилась. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавця [PERSON] серії [NUMBER]; копією паспорта позивача; копією актового запису про народження № 9 від 01.04.1966 року, із якого слідує, що матір`ю [PERSON] є [PERSON]; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 10.04.2007 року на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 209/2006-р від 05.09.2006 року на ім'я [PERSON], згідно якого остання є власником земельних ділянок № [NUMBER] (сад) площею 0,12 га, № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га, № [NUMBER] (рілля) площею 0,68 га на території Дашковецької сільської ради; довідкою Дашковецької сільської ради № 565 від 04.04.2016 року, із якої слідує, що [PERSON] до дня смерті [INFO] року була зареєстрована та проживала в [INFO], одна; копією спадкової справи № 134-2010, заведеною після смерті [PERSON], наданою державним нотаріусом на запит суду. 02.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса по питанню отримання свідоцтва про право на спадщину, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2016 року, державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала [PERSON], яка померла [INFO] року, у зв'язку з невідповідністю кадастрового номера [NUMBER] земельної ділянки, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим Віньковецькою райдержадміністрацією Хмельницької області від 10.04.2007 року. Згідно інформаційної довідки відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі кадастровий номер [NUMBER], посвідченої державним актом серії [NUMBER] не вірний, а саме кадастрова зона «04», кадастровий квартал «006». Згідно Інформаційної довідки № 31-22-0.20-85/104-17 від 29.03.2017 року, вартість земельних ділянок, які належать [PERSON] згідно Державного акта серії [NUMBER], станом на 01.01.2017 року становить: № [NUMBER] (рілля) площею 0,68 га - 14445,79 грн., № [NUMBER] (багаторічні насадження) площею 0,12 га - 2615,44 грн., № [NUMBER] (сінокіс) площею 0,48 га - 1888,98 грн. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на земельні ділянки відповідно до закону та провела їх державну реєстрацію, позивач як спадкоємець за заповітом має право на вказане спадкове майно в порядку спадкування, але у зв'язку з допущеними у правовстановлюючому документі на земельну ділянку помилками, він позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно. Вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Таким чином, позивач прийнявши спадщину після смерті матері [PERSON] у встановленому законом порядку та не відмовившись від неї, успадкував також земельні ділянки № [NUMBER] (сад) площею 0,12 га, № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га, № [NUMBER] (рілля) площею 0,68 га, що належали спадкодавцю на підставі Державного акта серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянки № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га з кадастровим номером [NUMBER], виданий 10.04.2007 року на ім'я [PERSON] Віньковецьким районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Віньковецької РДА № 209/2006-р від 05.09.2006 року, слід визнати частково недійсним в частині вказаної земельної ділянки, у зв'язку із допущеними помилками при присвоєні кадастрового номера земельній ділянці. Визнання права власності за [PERSON] на земельну ділянку не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved