Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Токмацька районна державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.04.2010 року між ним та відповідачем, який є його сином, було укладено договір довічного утримання, який посвідчено у державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори та зареєстровано в державному реєстрі. Предметом вказаного договору довічного утримання є житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці Таврійської сільської ради 800,0 м. кв. та земельна ділянка, розміром 0,41 га. для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території с. Чорноземне, Токмацького району, Запорізької області.Вказаний житловий будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого Токмацькою державною адміністрацією 25.08.2004 року, а земельна ділянка належить позивачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.06.1995 року. Відповідно до Договору довічного утримання до обов'язків відповідача з надання позивачу та його дружині довічного утримання та догляду належать: забезпечення довічного проживання і користування зазначеним житловим будинком та земельною ділянкою в цілому Відчужувачем та його дружиною, закупівля продуктів харчування один раз на тиждень, приготування їжі і забезпечення щоденного триразового харчування, здійснення догляду та необхідної допомоги, а саме: прибирання зазначеного житлового будинку з миттям підлоги один раз на тиждень, відвідування Відчужувача не менш ніж два рази на тиждень, відвідування Відчужувача та його дружини не менш ніж три рази на тиждень, купання їх один раз на два тижні; у випадку неможливості самообслуговування Відчужувача та його дружини - здійснення їх повного догляду: надання побутових послуг, а саме: прання спідньої і постільної білизни два рази на місяць; забезпечення необхідним медичним обслуговуванням та ліками за призначенням лікаря; здійснення поточного ремонту відчужуваного житлового будинку - в разі необхідності, у разі смерті Відчужувача та його дружини - поховати, оплатити ритуальні послуги та встановити надгробок. Також вказав, що з часу укладення договору до 2016 року відповідач проживав разом з ним та його дружиною і виконував належним чином свої обов'язки передбачені Договором, але з вересня 2016 року відповідач переїхав на інше постійне проживання до Михайлівського району Запорізької області та припинив виконувати свої обов'язки відповідно до умов Договору, через що позивач з дружиною вимушені були наймати людину для здійснення за ними відповідного догляду. На теперішній час стан здоров'я позивача та здоров'я його дружини різко погіршився, вони існують за рахунок пенсій, майже всі кошти витрачаються на ліки та їжу, відповідач вже тривалий час не з'являється та не навідує їх, не допомагає та не виконує умови договору. 05.07.2017 року [PERSON] звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори з метою розірвати вказаний Договір довічного утримання, але нотаріусом йому було відмовлено у розірванні Договору. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконує умови договору довічного утримання від 07.04.2010 року, не надає позивачу та його дружині, які є особами похилого віку, необхідного догляду, допомоги, тобто, не виконує умови договору довічного утримання, укладеного між сторонами, позивач змушений звернутись до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та просив задовольнити, пояснивши, що не може виконувати умови договору довічного утримання у зв'язку з переїздом на проживання в іншу місцевість.. Представник Токмацької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 07.04.2010 року сторони уклали договір довічного утримання, який було посвідчено державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори та зареєстровано в державному реєстрі за № 561, що підтверджується договором довічного утримання від 07.04.2010 року, предметом якого є житловий будинок [ADDRESS], розташований на земельній ділянці Таврійської сільської ради 800,0 м. кв. та земельна ділянка, розміром 0,41 га. для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території с. Чорноземне, Токмацького району, Запорізької області. Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору довічного утримання перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, без погроз, примусу чи насильства, як фізичного, так і морального Відчужувач передає у власність Набувачу: житловий будинок [ADDRESS], розташований на земельній ділянці Таврійської сільської ради 800,0 м. кв.. На зазначеній земельній ділянці розташовані: житловий будинок, цегляний, житловою площею 27,7 м2, загальною площею 63,5 м2, відсоток зносу - 60, зазначений на плані літерою «А-1» та слідуючи господарчі та побутові будівлі і споруди: «а» - веранда, «а» - кухня, «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «Д» - сарай, «3» - сарай, «М» - сарай, «Г» - погріб вхідний, «К» - водо колонка, № 1 - паркан.Земельну ділянку, розміром 0,41 га. для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території с. Чорноземне, Токмацького району, Запорізької області. Вказаний житловий будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого Токмацькою районною державною адміністрацією від 25.08.2004 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 25 серпня 2004 року, а земельна ділянка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 28.08.1996 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 54. Відповідно до п.2.1 Договору довічного утримання до обов'язків Набувача з надання Відчужувачу та його дружині довічного утримання та догляду належать: забезпечення довічного проживання і користування зазначеним житловим будинком та земельною ділянкою в цілому Відчужувачем та його дружиною, закупівля продуктів харчування один раз на тиждень, приготування їжі і забезпечення щоденного триразового харчування, здійснення догляду та необхідної допомоги, а саме: прибирання зазначеного житлового будинку з миттям підлоги один раз на тиждень, відвідування Відчужувача не менш ніж два рази на тиждень, відвідування Відчужувача та його дружини не менш ніж три рази на тиждень, купання їх один раз на два тижні; у випадку неможливості самообслуговування Відчужувача та його дружини - здійснення їх повного догляду: надання побутових послуг, а саме: прання спідньої і постільної білизни два рази на місяць; забезпечення необхідним медичним обслуговуванням та ліками за призначенням лікаря; здійснення поточного ремонту відчужуваного житлового будинку - в разі необхідності, у разі смерті Відчужувача та його дружини - поховати, оплатити ритуальні послуги та встановити надгробок. Відповідно до п. 3.1 Договіру довічного утримання, зазначений договір може бути розірвано за рішенням суду: на вимогу Відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання Набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини, на вимогу Набувача. У разі розірвання цього договору, у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням Набувачем своїх обов'язків за договором, Відчужувач набуває право власності на переданий житловий будинок і має право вимагати його повернення. Відповідач починаючи з 2016 року перестав виконувати умови договору в частині надання допомоги позивачу та його дружині, у зв'язку з переїздом на проживання в іншу місцевість, що не оспорюється сторонами. Згідно витягу з Державного реєстру правочинів від 07.04.2010 року та витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 07.04.2010 року, вказаний договір довічного утримання зареєстрований, право власності на житловий будинок та земельну ділянку належить [PERSON] на підставі договору довічного утримання 07.04.2010 року, що підтверджується нотаріально посвідченим договором довічного утримання від 07.04.2010 року. Відповідно до п. 8.2 Договору - всі спори, що виникають при виконанні умов цього договору або у зв'язку з тлумаченням його положення, вирішуються шляхом переговорів. Якщо сторони протягом 20 днів не досягли домовленості, то спір передається на розгляд судових органів у порядку встановленому чинним законодавством. Згідно зі ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність жилий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків незалежно від його вини. На підставі ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду), у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право на його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача не підлягають поверненню. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, підставою для розірвання договору довічного утримання є невиконання набувачем взятих на себе договірних обов'язків, як істотне порушення основних умов договору. За таких обставин судом встановлено порушене право позивача, який позбавився того, на що розраховував при укладенні договору, а тому його права підлягають захисту, а пред'явлений позов - задоволенню. Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в зв'язку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується. На підставі наведеного,

Outcome: approved