Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин між ним та померлою [INFO] [PERSON] 1924 року народження, яка є його бабусею та факт постійного проживання його та [PERSON] 1924 року народження на час відкриття спадщини. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що його бабуся - [PERSON] [INFO] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2229 га., що знаходиться на території Морозівської сільської ради Дунаєвецького району. За життя бабуся склала на його ім`я заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповідала своєму онуку. Вказує, що він є єдиним спадкоємцем після смерті баби, інших спадкоємців за законом та за заповітом немає, спадщину фактично прийняв, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А., з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , заявник отримав повідомлення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкоємцем, а також не підтвердженим є фактпроживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем однією сім`єю. Вказані обставини унеможливлюють реалізацію спадкових прав [PERSON] , а тому просить суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та факт родинних відносин. Ухвалою суду від 13 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, обґрунтовуючи її матеріалами справи. Представник заінтересованої особи - Новодунаєвецької селищної ради в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечив. Заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2009 року, [PERSON] померла [INFO] в с.Морозів Дунаєвецького району Хмельницької області. Після своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 06.06.2001 року, відповідно до якого майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] . На час відкриття спадщини померлій належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2229 га., що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХМ №038316 від 07.02.2201 року. Відповідно до довідок №276 від 13.07.2020 року та №387 від 21.08.2019 року, виданих Дунаєвецькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області, на день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживала в [ADDRESS] . Разом із нею на день смерті ніхто не був зареєстрований. [PERSON] похоронив за власний рахунок свою бабу - [PERSON] , померлу [INFO] . Заявник є онуком померлої, що підтверджується копіями свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , посвідки про народження [PERSON] від 24.09.1945р., витягом від 13.07.2020 року № 275 з погосподарської книги по с.Морозів, Гута-Морозівська, Гамарня. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , підтвердили, що заявник постійно проживав за одною адресою із спадкодавицею з 1996 року та надалі продовжує там проживати та вести господарство. Крім того свідки повідомили, що померла [PERSON] дійсно була бабусею позивача, називала його онуком, він постійно опікувався бабусею, поховання здійснив за свій рахунок . Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцемна час відкриття спадщини. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місцепроживання -житло,розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальніустанови, закладисоціального обслуговуваннята соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦКУкраїни підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17. Отже, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для встановлення заявленого факту. Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 згаданої Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Судом встановлено, що факт родинних відносин, який просить встановити заявник, має для нього юридичне зазначення, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, та вказаний факт підтверджується наданими та дослідженими судом доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved