Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом посилаючись в позовні заяві, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС першої категорії, інвалідом другої групи, захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЄС. Краматорський міський суд своїм рішенням від 16.12.2013р., яке набрало законної сили, зобов'язав УПСЗН Краматорської міської ради виплатити [PERSON] за 2007, 2008 роки щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за кожний рік з урахуванням раніше сплачених сум за рахунок коштів Державного бюджету України а також виплатити за 2007, 2008 роки щорічну грошову допомогу до 9 травня в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком як інваліду другої групи за кожний рік з урахуванням раніше сплачених сум за рахунок коштів Державного бюджету України. Рішенням Краматорського міського суду від 13.09.2011р., яке набрало законної сили, суд зобов'язав відповідача УПСЗН, нарахувати та виплатити [PERSON] одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, який став інвалідом 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, яка визначається на момент виплати компенсації. УПСЗН та Краматорська міська рада відмовляються виконувати рішення судів, чим завдали позивачу матеріальну та моральну шкоду, яку зобов'язані солідарно відшкодувати [PERSON]. на підставі ст.56 Конституції України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1173, 1174 ЦК України. На підставі ст.ст. 550, 625 ЦК України [PERSON] має право на отримання неустойки, на одержання суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми. УПСЗН на підставі рішень суду зобов'язаний був сплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2007р.-2008р. в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за кожний рік, що становить 15000грн., щорічну грошову допомоги до 9 травня за 2007р.-2008р. в розмірі восьмі мінімальних пенсій за віком за кожний рік, що становить 15000грн., одноразову компенсацію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, інваліду 2 групи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, що становить 60000грн., а всього 90тис. грн. Отримавши вказані кошти, [PERSON] мав би можливість покласти їх на депозитний рахунок, та отримати з них прибуток у вигляді дивідендів згідно ставок по депозитам КБ «ПриватБанк» 19% річних, який складає 500 000 грн. Неналежне виконання зобов'язань УПСЗН щодо нарахування та сплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2007р.- 2008р., щорічної разової грошової допомоги до 9 травня та одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС [PERSON], УПСЗН повинного сплатити пеню у розмірі 13950грн. та три проценти річних з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 40900грн. Позивачу завдана моральна шкода у зв'язку з протиправною поведінкою відповідачів, яку він оцінює в розмірі 500000 грн. Позивач просить стягнути солідарно з Краматорської міської ради та Управління з праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на його користь: матеріальну шкоду нанесену протиправними діями відповідачів у розмірі 590000грн.; моральну шкоду у розмірі 500000грн.; пеню у зв'язку з використанням належних йому коштів у розмірі 13950грн.; три проценти річних з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 40900грн. у зв'язку з неотриманням своєчасно соціальних виплат. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просить задовольнити . Представник Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає вони безпідставні. Соціальні виплати які здійснює УПСЗН, в тому числі і позивачу [PERSON], виплачуються тільки за рахунок державного бюджету при надходженні таких коштів на рахунки. Кошти які повинно Управління виплатити [PERSON] за рішенням суду, нараховані, але не виплачені, так як не надходять на рахунки Управління. Дійсно рішення суду не виконанні до цього часу, але вини в цьому Управління не має, так як Управління не є розпорядником коштів державного бюджету. Представник Краматорської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що міська рада не має ніякого відношення до соціальних виплат, які здійснюються за рахунок державного бюджету. УПСЗН є юридичною особою та займається такими виплатами. Представник ДВС Краматорського міського управління юстиції вважає, що позовні вимоги безпідставні, задоволенню не підлягають. У ВДВС знаходяться на виконанні рішенні суду про зобов'язання УПТСЗ нарахувати та виплатити [PERSON] соціальні виплати, але рішення суду не виконані у в зв'язку з відсутністю коштів для таких виплат на рахунку УПСЗН. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС першої категорії, інвалідом другої групи, захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЄС. Законами України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на пільги. Відповідно Положення Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, основними завданнями управління є: забезпечення у межах своїх повноважень додержання законодавства про працю, зайнятість, загальнообов'язкове державне соціальне страхування, пенсійне забезпечення, соціальний захист та соціальне обслуговування населення; призначення та виплата усіх видів державних соціальних допомог та компенсаційних виплат на догляд та соціальні послуги, надання субсидій. Відповідно до постанови Краматорського міського суду від 16.12.2013 р., яке набрало законної сили 17.03.2014 р., суд зобов'язав Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, виплатити [PERSON] за 2007, 2008 роки щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за кожний рік з урахуванням раніше сплачених сум за рахунок коштів Державного бюджету України та за 2007, 2008 роки щорічну грошову допомогу до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком як інваліду другої групи за кожний рік з урахуванням раніше сплачених сум за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно постанови Краматорського міського суду від 13.09.2011р., яка набрала законної сили 19.11.2014р., суд зобов'язав управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради нарахувати та виплатити [PERSON] одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, інваліду 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, яка визначається на момент виплати компенсації. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду завдану протиправними діями відповідачів у розмірі 590000грн.та моральну у розмірі 500000 грн. Статтею ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода)», Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяний майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що його заподіяло. Відповідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. У відповідності зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Соціальні виплати, гарантовані державою, які повинен отримати [PERSON] за рішенням суду, не є збитки або втрати, в результаті порушення його права. Своєчасне не отримання соціальних виплат [PERSON] - не фінансування таких виплат з Державного бюджету України органами Центральної влади. Позивач не надав суду доказів, що відповідачі завдали йому матеріальної та моральної шкоди, а тому він не має право на стягнення з відповідачів такої шкоди. Позивач просить стягнути з відповідачів пеню у зв'язку з використанням ними належних йому коштів у розмірі 13950грн., три проценти річних з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 40900грн. у зв'язку з неотриманням своєчасно соціальних виплат. Стаття 549 ч.1 ЦК України, передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд вважає, що правовідносини які виникли між позивачем та відповідачами в частині стягнення пені, три процента річних, не регулюються даними нормами ЦК України. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенні, так як вони не ґрунтуються на законі.

Outcome: dismissed