overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 17886 грн. 26 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 12350 грн. 68 коп., посилаючись на те, що він був звільнений з підприємства 15 вересня 2015 року на підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України без виплати заробітної плати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що позивач був звільнений з посади юрисконсульта групи правового забезпечення та претензійно-позовної роботи Хмельницької філії ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» 15 вересня 2015 року в звязку зі скороченням чисельності та штату працівників (ст. 40 п. 1 КЗпП України). На момент звільнення заборгованість по зарплаті становила 17886 грн. 26 коп. Відповідно до вимог ст. 116 ч. 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до вимог ст. 117 ч. 1 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Затримка розрахунку при звільненні за період з 15 вересня 2015 року по 18 березня 2016 року становить 131 день. Середньоденна заробітна плата [PERSON] становитеме 94 грн. 28 коп. А заробітна плата за час час затримки розрахунку при звільненні становитеме 12350 грн. 68 коп. (94 грн. 28 коп.х 131 робочий день). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 9 квітня 2016 року по 7 серпня 2016 року в сумі 15676 грн. 80 коп., посилаючись на те, що він був звільнений з підприємства 14 січня 2015 року на підставі ст. 36 п. 1 КЗпП України. Однак, заборгованість по зарплаті була виплачена лише 8 серпня 2016 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що позивач був звільнений з посади заступника директора з розвитку мережі Хмельницької філії ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» 14 січня 2015 року за згодою сторін (ст. 36 п. 1 КЗпП України). На момент звільнення заборгованість по зарплаті становила 1386 грн. 23 коп., яка була виплачена 8 серпня 2016 року. Відповідно до вимог ст. 116 ч. 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до вимог ст. 117 ч. 1 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26 квітня 2016 року вирішено стягнути з відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 1 квітня 2015 року по 8 квітня 2016 року. Затримка розрахунку при звільненні за період з 9 квітня 2016 року по 7 серпня 2016 року становить 80 днів. За два останні календарні місяці перед звільненням (тобто за листопад та грудень 2014 року) [PERSON] отримав заробітну плату в розмірі 8426 грн. 30 коп. В такому разі його середньоденна заробітна плата становитеме 195 грн. 96 коп. (8426 грн. 30 коп./43 робочих дня). А середній заробіток за час час затримки розрахунку при звільненні становитеме 15676 грн. 80 коп. (195 грн. 96 коп.х 80 робочих днів). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки № 204695 від 20.05.2008 року недійсним. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у наведенні доводів позовних вимог, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. Враховуючи наведене на підставі ст. ст. 257, 265, 267 554, 635 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки №71869 від 06.12.2006 р. В обґрунтування вимог, зазначив, що договір поруки в забезпечення зобов'язань по кредитному договору [PERSON] та ПАТ УкрСиббанк», він не підписував. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав аналогічні пояснення. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» та третьої особи ПАТ «Дельта Банк» проти задоволення позову заперечували, оскільки відсутні відомості про підписання спірного договору поруки іншою особою, а не [PERSON] Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду повідомлений належним чином. Заслухавши представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. 06.12.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 71869 в забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 11090437000 [PERSON] Виходячи з матеріалів справи, у договорі поруки була допущена описка, поручителем зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]», що немає правового значення для вирішення спору. 10.02.2010р. Дніпровським районним судом м.Києва винесено заочне рішення про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № 11090437000. Зазначене рішення [PERSON] не оскаржувалось та заяв про скасування заочного рішення він не подавав. Доводи позивача про недійсність договору поруки № 71869 від 06.12.2006р., у зв'язку з відсутністю його волевиявлення та не підписанням зазначеного договору, спростовуються висновком судово-почеркознавчої експертизи № 12412 від 31.01.2014р., згідно якого підписи від імені [PERSON] у договорі поруки, розташовані на першому та другому аркуші у графі «Поручитель» виконані [PERSON] Таким чином, на підставі ст..60 ЦПК України суд вважає недоведеними обставини, на які посилається позивач, та відсутні підстави, передбачені ст.ст.203,215 ЦК України, для визнання договору поруки недійсним

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «УКРСОЦБАНК» про визнання недійсним кредитного договору в частині третейського застереження. В обґрунтування свого уточненого позову вказав, що 20 червня 2007р. між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту № 861/27/39-18/7-69, відповідно до умов якого Позивачу було надано грошові кошти у кредит 121 045 дол. США. Строк кредиту встановлювався до 10 червня 2032 року. Пунктом 6.2. Кредитного договору встановлено, що «у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів. Сторони,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсним третейського застереження, викладеного в п. 7.1. додаткової угоди, укладеної між сторонами 20 травня 2014 року до кредитного договору від 6 серпня 2008 року, посилаючись на невідповідність його вимогам ст. 6 п. 14 Закону України «Про третейські суди». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на його необгрунтованість. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 6 серпня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого останньому надано кредит в сумі 65400 доларів США строком до 1 серпня 2038 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,45% річних. 20 травня 2014 року між цими ж сторонами укладено додаткову угоду, п. 7.1. якої передбачено, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного кредитного договору, або у зв»язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду в постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 6 п. 14 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Відповідно до вимог ст. 12 ч. 1 цього ж Закону третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Таким чином, третейське застереження, викладене в п. 7.1. додаткової угоди, укладеної між сторонами 20 травня 2014 року, не відповідає вимогам чинного законодавства. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Фінростбанк» з вимогами щодо стягнення внесених ним на депозитний рахунок Банку коштів у сумі 70000 грн., нарахованих відсотків у сумі 16100 грн., 3% річних у сумі 2448,54 грн. та інфляційних витрат у сумі 41647,77 грн. Позов мотивує тим, що він уклав з Банком договір строкового вкладу №714 від 13.11.2013р. за яким вклав депозит у сумі 70000 грн. з нарахуванням відсотків у розмірі 23%, до 13.11.2014р. Після закінчення строку договору він неодноразово звертався в Банк з вимогою повернення коштів депозиту, яка залишилися без задоволення. В судовому засідання представник позивача позов підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача до суду повторно не явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, заяви про слухання справи у його відсутність до суду не надходило, тому суд вважає неявку представника відповідача неповажною. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. На підтвердження позовних вимог, позивачем суду надана копія договору про строковий вклад №714 від 13.11.2013р. укладений між позивачем та відповідачем на 365 днів, у сумі депозиту 70000 грн. зі сплатою 23% річних. Пунктом 1.9. Договору передбачено, що Банк відкриває позивачу депозитний рахунок №26301515000714.980 в Луганському відділенні №1 ПАТ АТ «Фінростбанк» на якому обліковується сума вкладу. Позивач та його представник не довели суду, тобто не надали доказів перерахування позивачем на вказаний рахунок 70000 грн. У звязку з тим, що сторона позивача в порушення вимог ст.60 ЦПК України не довела виконання позивачем зобовязань за п.2.4.1 Договору, то у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Харківтрансбуд» про зобов'язання видати довідку встановленого зразка про особливий характер його роботи та умов праці для отримання їм пільгової пенсії за списком № 2. В обґрунтування зазначив, що подібна довідка йому вже видавалась 21.01.2013р. та йому була призначена та виплачувалась пільгова пенсія, однак 30.08.2013р. відповідачем було відізвано зазначену довідку та виплата пенсії припинилась. Тому для подальшої виплати пенсії просить зобов'язати відповідача видати нову довідку, що підтверджує його право на пільгову пенсію. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала аналогічні пояснення. Відповідач, та третя сторона в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з записів в трудовій книжці [PERSON] з 08 грудня 1977 року він працював каменщиком в будівельному управлінні № 112 Тресту «Південтрансбуд» . Згідно наказу по Тресту «Південтрансбуд» № 389 від 29 грудня 1992 року з 01 січня 1993 року БУ -112 реорганізовано в Харківське спеціалізоване підприємство Транспортного будівництва «Харківтрансбуд» та зазначено, що з 01 січня 1993 року [PERSON] продовжує працювати каменщиком, а 13 квітня 1995 року звільнений за власним бажанням. З листа УПФУ в Червонозаводському районі Харківської області вбачається, що [PERSON] була призначена пенсія за віком список № 2 з 11.02.2013р. та припинення її виплата з 01.09.2013р. у зв'язку з відзивом довідки про підтвердження пільгової роботи за списком № 2. Враховуючи, що позивач намагається захистити своє право на отримання пільгової пенсії, суд вважає, що він невірно обрав спосіб захисту, оскільки вимога до УПФУ з цього приводу ним не заявлялась, про що вже зазначалось у рішенні апеляційного суду Харківської області від 21.05.2014р. Довідка про пільговий стаж є лише доказом наявності підстав для призначення пільгової пенсії, а не порушеним правом.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ Хмельницький механічний завод про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 10360 грн. 50 коп. та моральної шкоди в сумі 5000 грн., посилаючись на те, що він працював газорізальником на даному підприємстві. Однак, не отримав заробітну плату за чотирнадцять місяців. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій проти вимог позову заперечує, посилаючись на те, що заборгованість [PERSON] по заробітній платі виникла не з вини ПАТ Хмельницький механічний завод, оскільки на підприємстві склалась складна фінансово-господарська ситуація. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ПАТ Хмельницький механічний завод з 3 квітня 2007 року по 15 грудня 2014 року, що підтверджується відповідною трудовою книжкою. Відповідно до вимог ст. 115 ч. 1 КзпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Станом на 14 вересня 2014 року заборгованість по заробітній платі позивача становила 10360 грн. 55 коп., що підтверджується відповідною довідкою підприємства. Відповідно до вимог ст. 237-1 ч. 1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що несвоєчасна виплата [PERSON] зарплати призвела до втрати життєвого комфорту та нормальної його життєдіяльності, а тому, на думку суду, розмір даного відшкодування необхідно визначити з врахуванням перенесених позивачем душевних страждань з цього приводу в розмірі 1000 грн. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з ПАТ Хмельницький механічний завод на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 10360 грн. 50 коп. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Чернігівобленерго» про відшкодування шкоди, завданої неналежним наданням послуг з електропостачання Враховуючи, що для виготовлення рішення потрібен певний час суд вважає за необхідне виготовити та оголосити вступну і резолютивну частину рішення. Рішення в повному обсязі буде виготовлено 09 березня 2016 року, копію якого направити сторонам.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свою вимогу позивач мотивує тим що, являється спадкоємцем за заповітом [PERSON] яка померла [INFO]. Через брак коштів, які витратив на поховання спадкодавця, [PERSON] не подав своєчасно заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу в його відсутності. Представник Переймівської сільської ради надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В попередньому судовому засіданні встановлено, що [PERSON], померлої [INFO]., належала на праві власності земельна ділянка площею 2,67 га на теріторії Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 013792, яку вона за заповітом під реєстраційним №11 посвідченого секретарем Переймівської сільської ради заповіла - [PERSON], який протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, через брак коштів для оформлення належних документів. За таких обставин, та визнаючи, що позивачем порушено строк для прийняття спадщини з поважних причин суд вважає за доцільне продовжити позивачу термін для подачі заяви на видачу свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свою вимогу позивач мотивує тим, що 28 січня 2010 року померла його тітка [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку розміром 3.21 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 673105, яка розташована на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області. Однак позивач не звернувся своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, через свою правову необізнаність про необхідність подачі заяви на прийняття спадщини. Але коли він звернувся до нотаріальної контори, то йому було відмовлено, так як вже сплинув строк для її прийняття, та йому було необхідно довести свої родинні звязки з померлою, які він згодом підтвердив в судовому порядку. В звязку з цим [PERSON] змушений звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідач представник Перелітської сільської ради Балтського району до суду не з'явився, але надав заяву в якій визнав позов та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, просить справу розглянути за їх відсутності. (а.с. 27) Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов обґрунтованим, і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється внучатим племінником [PERSON], що підтверджується рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області. ( а.с. 9) [PERSON], померла 28.01.2010 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 201240 (а.с. 5), їй належала земельна ділянка розміром 3.21 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 673105, яка розташована на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області. (а.с. 8) Після смерті двоюрідної бабусі, [PERSON] як спадкоємиць не звернувся своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, через свою правову необізнаність про необхідність подачі заяви на прийняття спадщини. Згідно довідки Кодимської державної нотаріальної контори № 1149/01-16 від 09.10.2015 р. (а.с. 29), після смерті [PERSON], померлої 28.01.2010 р. спадкоємці до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась. Тому суд вважає строк пропущений позивачем поважним, та доцільне подовжити позивачу додатковий термін для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved