Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту добросовісного заволодіння та відкритого, безперервного володіння більше 10 років житловим будинком з надвірними будівлями по вул. Першотравнева №120, с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, посилаючись на те, що дане будинковолодіння відносилось до суспільної групи колгоспний двір, у якому станом на 15.04.1991 року проживали [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина голови двору. 05.01.1995 року помер [PERSON] 22.11.2005 року померла [PERSON] Право власності на дане будинковолодіння ні за ким не зареєстроване в установленому законом порядку. З дозволу сина [PERSON] та [PERSON] заявник почав проживати у спірному будинку з 01.01.2006 року по сьогоднішній день (більше десяти років) і відкрито користується житловим будинком з надвірними будівлями, обробляє присадибну ділянку, сплачує комунальні послуги та облаштовує благоустрій будинковолодіння. Заявник [PERSON], представник заявника адвокат [PERSON] у судове засідання не з»явилися, звернувшись в суд із заявою про розгляд заяви у їхній відсутності, заявлені вимоги підтримали. Заінтересована особа Горожанська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти заявлених вимог не заперечили. Заінтересована особа [PERSON] у судове засіданні не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечив. Судом встановлено такі обставини. У силу ст. 234 ЦПК України в окремому провадженні розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Законодавством передбачено, що крім конкретно перелічених фактів, що мають юридичне значення, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ст. 256 ЦПК України). Згідно договору купівлі продажу, посвідченого секретарем виконавчого комітету Горожанської сільської ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області 16.12.1978 року, [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області. Дане будинковолодіння 04.10.1988 року зареєстровано в Чортківському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого являється [PERSON] та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №53. Як вбачається з даних погосподарських книг за 1983 1985, 1986 1987 роки, дане будинковолодіння відносилось до суспільної групи колгоспний двір, де були зареєстровані та проживали: [PERSON] голова двору; [PERSON] дружина голови двору. Станом на 1991 1995 роки у спірному будинковолодінні проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що також підтверджується довідкою №718, виданою 02.09.2016 року виконкомом Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. [PERSON] помер 15.01.1995 року в с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №021231 від 15.01.1995 року. Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №1410/01-16 від 23.11.2016 року вбачається, що згідно даних спадкового реєстру після смерті [PERSON], померлого 05.01.1995 року, спадкова справа не заводилась. Згідно довідки №719, виданої 02.09.2016 року виконкомом Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті [PERSON] разом з ним проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON], [INFO] Із виписки з погосподарської книги за 1996 2000, 2001 2005 роки вбачається, що у житловому будинку, що по вул. Першотравнева №120 в с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області проживала та була зареєстрована [PERSON] 22.11.2005 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №017822 від 23.11.2005 року. На час смерті [PERSON], яка постійно проживала у житловому будинку, що за адресою: вул. Першотравнева №120, с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, разом з нею ніхто не проживав, про що 02.09.2016 року виконкомом Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області видано довідку №720. Згідно даних спадкового реєстру приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу до майна померлої 22.11.2005 року [PERSON] заведено спадкову справу №27 за 2015 рік (інформаційний лист Монастириської державної нотаріальної контори №1409/01-16 від 23.11.2016 року). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №27/2015, заведеної приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу [PERSON] до майна померлої 22.11.2005 року [PERSON], на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом 06.05.2005 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно земельну ділянку площею 0,9804 га, розташовану на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №074143 від 21.08.2003 року. На час розгляду справи право власності на будинок, розташований за адресою: вул. Першотравнева №120, с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» за будь-ким не зареєстровано, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, сформованої 23.12.2016 року. 05.10.2016 року комунальним підприємством «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями, що по вул. Першотравнева №120, с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, до якого входить: одноповерховий житловий будинок загальною площею 52,8 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м. під літерою «А», літня кухня «Б», комора «В», сарай «Г», курник «Д», стайня «Е», стодола «Ж», погріб «ПГ», ворота №1, огорожа №2. Згідно із ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державні реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи і, які повинен довести саме позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Як вбачається із матеріалів справи та змісту заяви, [PERSON] з дозволу сина померлих [PERSON], [PERSON] почав проживати у спірному будинковолодінні з 01.01.2006 року по сьогоднішній день (більше десяти років), відкрито користується житловим будинком з надвірними будівлями, обробляє присадибну ділянку, сплачує комунальні послуги, облаштовує благоустрій, тобто заявник не вживав ніяких заходів, спрямованих на приховування факту володіння майном від третіх осіб, добросовісно, відкрито та безперервно володіє спірним будинковолодінням. Так, згідно довідки №716, виданої 02.09.2016 року виконкомом Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] зареєстрований і постійно проживає за адресою: [INFO], з 01.01.2006 року по даний час. Те, що [PERSON] проживає за вказаною вище адресою підтверджується також випискою з погосподарської книги, згідно даних якої станом на 2016 рік у спірному будинковолодінні зареєстровані та проживають: голова [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], [INFO] Згідно письмових заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 02.11.2016 року, останні не заявляють своїх вимог щодо спірного будинковолодіння та не заперечують проти заявлених вимог [PERSON] З 12.03.2007 року [PERSON], житель [INFO], є споживачем електроенергії, особовий рахунок №327142, про що між ним та Монастириським РЕМ ВАТ «Тернопільобленерго» укладено договір про користування електричною енергією. Оплата за спожиту електричну енергію споживачем здійснюється вчасно, заборгованість відсутня, що слідує зі змісту довідки №860, виданої 08.11.2016 року Монастириським РЕМ ВАТ «Тернопільобленерго». Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних в кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Частиною 4 ст. 344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Таким рішенням може бути як рішення про набуття права власності за набувальною давністю, ухвалене за результатами розгляду у позовному провадженні, так і рішення суду про встановлення факту набуття права власності за набувальною давністю, ухвалене за результатами розгляду справи в окремому провадженні, за наявності необхідних підстав для такого набуття - добросовісного, відкритого і безперервного володіння майном впродовж певного строку. Згідно роз»яснень, що містяться в п.6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року, добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб»єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов»язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має враховувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Судом встановлено, що [PERSON] добросовісно заволодів вказаним вище майном і не знав, що в подальшому у нього будуть відсутні підстави для набуття за ним права власності, оскільки майно, що належало членам колгоспного двору ні за ким не оформлено, право власності за будь-ким не зареєстроване, що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, сформованою 23.12.2016 року. [PERSON] у своїй письмовій заяві, датованій 12.12.2016 року, підтвердив, що [PERSON] з 01.01.2006 року проживає та користується житловим будинком, розташованим за адресою: вул. Першотравнева №120, с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, по теперішній час. Даний житловий будинок [PERSON] не успадкував і не має стосовно нього жодних претензій майнового характеру, проти заявлених вимог [PERSON] не заперечує. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що заявник [PERSON] добросовісно заволодів та відкрито, безперервно володіє більше 10 років житловим будинком з надвірними будівлями, що за адресою: вул. Першотравнева №120, с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, право власності на спірне нерухоме майно не зареєстровано ні за ким, тому слід встановити факт набуття за [PERSON] права власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Першотравнева №120, с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved