Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області, Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02 липня 1994 року вступив в члени спілки селян «Мрія». Однак, не зважаючи на те, що був членом СС «Мрія», його не було включено до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю та не видано сертифікат на право на земельну частку (пай). Вважає, що його помилково не включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) в землі СС «Мрія», тим самим протиправно позбавлено права на землю. Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у землі КСП «Промінь» Шепетівського району в розмірі 3,1 умовних кадастрових гектарах на території Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області із земель, переданих в колективну власність селянській спілці «Мрія» Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти задоволення позову. В зв'язку з визнанням позову відповідачами суд, відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України знаходить ухвалити рішення про задоволення позову. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, суд встановив наступне. Указом Президента\~України від\~8\~серпня 1995\~року №720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам чи акціонерним товариствам, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паюванню земель передбачене визначення розміру земельної частки (паю) в колективній власності на землю кожного члена згаданих підприємств, кооперативів і товариств без виділення земельних ділянок у натурі. Відповідно до п. 2 Указу Президента\~України від\~08\~серпня 1995\~р.\~№ 720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента\~України від\~8\~серпня 1995\~р.\~№ 720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність . Питання про припинення членства (вибуття чи виключення) має вирішуватися відповідно до статуту чи іншого нормативного акта підприємства, кооперативу, товариства. Невнесення до зазначеного списку особи, яка на час передачі у колективну власність землі була членом колективного сільськогосподарського кооперативу або АТ, не може позбавляти її права на земельну частку. Судом встановлено, що з 02 липня 1994 року [PERSON] вступив в члени спілки селян «Мрія» смт. Гриців Шепетівського району Хмельницької області, що підтверджується записами в трудовій книжці шофера № 2584024 від 21.09.1992 року, архівним витягом архівного відділу Шепетівської районної державної адміністрації № С-212/04-06 від 17.04.2018р. 14 лютого 1996 року СС «Мрія» видано Державний акт на право колективної власності на землю відповідно до рішення сесії Великошкарівської сільської ради народних депутатів від 23 травня 1995 року № 3. Відповідно до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, яким передано у приватну власність земельні ділянки за рахунок земель СС (додатку 1 до Державного акта) [PERSON] не включений до зазначеного списку, на ім'я [PERSON], сертифікат на право на земельну частку (пай) по СС «Мрія» смт. Гриців не видавався, що підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, відділ у Шепетівському районі № С-311/0-0.35-321/148-18 від 14.09.2018 р. Згідно цього ж листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, розмір земельної частки (паю) в СС «Мрія» становить 3,1 в умовних кадастрових гектарах, а її вартість станом на 01.01.2018 року становить 62 266 грн. 47 коп. Відповідно до вимог ст.\~1\~ЗУ «Про\~порядок виділення\~в натурі\~(на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст.\~2\~цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи що позивач на час паювання сільськогосподарських земель був членом спілки пайовиків, мав право на земельну частку (пай), в розмірі земельної частки і право на виділення цієї земельної ділянки в натурі, але не був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п.п. 23, 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16.04.2004\~р.\~№7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст.\~25\~ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З огляду на викладене, суд вважає, що на час видачі Державного акту на землю позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім'я безпідставно не видавався. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту, а тому позов належить задовольнити та за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved