Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, в тому числі житловий будинок [ADDRESS]. Він (позивач) є спадкоємцем батька по закону, спадщину прийняв, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями в нотаріальній конторі в зв'язку з відсутністю на нього правовстановлюючого документа. На його (позивача) замовлення Носівським БТІ було виготовлено технічну документацію на будинок. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті батька. В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів, які зазначив у заяві до суду, пояснив, що його рідна сестра пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини та не має наміру звертатися до суду про його продовження. В судове засідання представник Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, до суду направив заяву, в якій просив справу розглядати без участі їх представника. Суд розглядає справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані і проживали [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок (а.с. 9) та довідкою виконавчого комітету Носівської міської ради (а.с. 12). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS], як членам колишнього колгоспного двору. З копії свідоцтва про смерть (а.с. 10) та довідки виконавчого комітету Носівської міської ради № 1373 від 19 березня 2014 року (а.с. 11) вбачається, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. На день смерті разом з нею проживав її чоловік - [PERSON]. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 43), а тому спадкоємство після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках дружина і батьки померлого. З копії свідоцтва про одруження (а.с. 14) видно, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майно. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 42) видно, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті. [PERSON] успадкував 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , яка належала [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав. З довідки виконавчого комітету Носівської міської ради № 1375 від 19 березня 2014 року (а.с. 13) видно, що [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. На день смерті разом з ним ніхто не проживав. З матеріалів спадкової справи № 68/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 25-40) видно, що [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] написала заяву про те, що їй відомо, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, не має наміру звертатися в суд для продовження такого строку. В судовому засіданні встановлено, що приватний нотаріус [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] в зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на будинок власником вказаний голова колгоспного двору, а не фізична особа [PERSON] (а.с. 17). З матеріалів справи видно, що на вищезазначений житловий будинок виготовлена технічна документація (а.с. 6-8). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved