Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій, з урахуванням уточнененої заяви, просить встановити факт спільного проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] з 18 березня 2006 року. В обґрунтування вимог заявник вказує, що [PERSON] помер 20 січня 2017 року, після його смерті відкрилася спадщина. Він є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки більше 10 років проживав однією сімєю із спадкодавцем, який був чоловіком рідної сестри його батька. Однак, звернувши до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом отримав відмову, у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували його родинні відносини із спадкодавцем. Посилаючись на наведене, просить задовольнити заяву. Ухвалою від 14 березня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 03 квітня 2018 року. У судовому засіданні заявник та його представник [PERSON] уточнену заяву підтримали, зіславшись на доводи викладені ній. Представник заінтересованої особи Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, сільський голова звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати справу за відсутності уповноваженого представника Великогаївської сільської ради, щодо вирішення заяви покладається на думку суду. Заінтересована особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо подавши заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, при винесенні рішення покладається на думку суду. Судом встановлено наступні обставини: Згідно свідоцтва про народження № 256440 від 30 березня 1989 року, батьками [PERSON] зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Яв вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] (серії ІІ-УР № 960521 від 03 січня 1961 року) та свідоцтва про народження [PERSON] (від 20 березня 1956 року), батьками обох зазначені: [PERSON] та [PERSON], що свідчить про те, що вони були рідними братом та сестрою. 28 травня 1982 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД № 367277, виданим Тернопільським міським відділом ЗАГС від 28 травня 1982 року. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 121001, виданного Великогаївською сільською радою Тернопільського районного відділу РАГС 18 березня 2002 року, [PERSON] померла 16 березня 2002 року. 20 січня 2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 218636, виданим Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільського району 23 січня 2017 року. Як вбачається з копії паспорта [PERSON] серії НЮ 073259, виданого Тернопільським РС УДМС України в Тернопільській області, останній зареєстрований за адресою: [INFO], 72 з 18 березня 2006 року. З копії будинкової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку № 72 по вул. Шевченка в с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області, вбачається, що [PERSON], [INFO], був зареєстрований та постійно проживав за вказаною адресою з 21 січня 1983 року. Окрім того, за вказаною адресою з 18 березня 2006 року був зареєстрований та постійно проживав [PERSON], [INFO]. Окрім того, з довідок № 233 від 30 січня 2018 року та № 778 від 04 квітня 2018 року, виданих Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] був зареєстрований і проживав [INFO], помер 20 січня 2017 року. На день його смерті і по даний час в житловому будинку зареєстрований та проживає [PERSON], зареєстрований за вказаною адресою з 18 березня 2006 року і який вів спільне господарство з [PERSON]. Вказаний факт також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], яка є матірю заявника, [PERSON] батько заявника та [PERSON] сусідка заявника. Вказані свідки вказали, що [PERSON] проживав з [PERSON] більше 10 років в будинку № 72 по вул. Шевченка в с. Великі Гаї, вів з ним спільне господарство, здійснював догляд за ним, стежив за станом здоровя. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 20 січня 2017 року. Підставою для відмови стало те, що [PERSON] не подав документів, які б підтверджували родинні стосунки його із спадкодавцем. Згідно вказаної постанови, предметом спадщини є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,28 га, розташована на території Соснівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, право на земельну частку (пай) на землях КСП «Стрипа» в селі Соснів Теребовлянського району Тернопільської області, розміром 2,86 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). У справах приватного нотаріуса заведена спадкова справа № 2/2018 після громадянина [PERSON], за заявою [PERSON], про прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями ч. 1 ст. 395 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягаю розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним. В силу вимог ч. 2 ст. 395 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог статей 315-319 ЦПК України у в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON], який був чоловіком рідної сестри батька заявника, проживали разом як одна сімя постійно з 18 березня 2006 року до дня смерті [PERSON] в будинку № 72 по вул. Шевченка в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до вимог ст.1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що спадкоємців інших черг після смерті [PERSON] немає, заповіту останній за життя не складав. Відтак, [PERSON] є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] на підстав вимог ст. 1264 ЦК України. Спадщину у встановленому законом порядку після смерті [PERSON], [PERSON] прийняв шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відтак, наявність спору між спадкоємцями чи сільською радою не встановлено. Встановлення факту проживання однією сім'єю заявника та спадкодавця [PERSON] з 18 березня 2006 року, тобто не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, надасть право заявнику спадкувати за законом після смерті [PERSON], який помер 20 січня 2017 року, як спадкоємець четвертої черги за законом. Нотаріусом відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги те, що іншого способу захисту прав заявника немає, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що заяву слід задовольнити та встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю з 18 березня 2006 року до 20 січня 2017 року в будинку № 72 по вул. Шевченка в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області. Керуючичь ст.ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315-319, 354, 355 ЦПК України ст. 1258,1264 ЦК України, суд,-

Outcome: approved