overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, з вимогою розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Сторони надали до суду заяви, якими просили розглянути справу без їх участі та шлюб розірвати. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України зазначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13 квітня 2002 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 264 (а.с. 3). 13 жовтня 2011 року, в сторін народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Крім того, [INFO] року, в сторін народилась донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Майнового спору та спору з приводу дітей, на час розгляду справи, судом не встановлено. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, з вимогою розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Сторони надали до суду заяви, якими просили розглянути справу без їх участі та шлюб розірвати. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України зазначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] та Набок (дошлюбне прізвище Бутко) [PERSON] зареєстрували шлюб 10 вересня 2010 року, про що Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 778. Майнового спору, на час розгляду справи, судом не встановлено. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, з вимогою розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Сторони надали заяви, якими просили розгляд справи проводити за їх відсутністю, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач позовні вимоги визнав. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України зазначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 14 травня 1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 135. Майнового спору та спору з приводу місця проживання дитини, на час розгляду справи, судом не встановлено. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, згідно якого зазначає, що з відповідачкою [PERSON] має спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження дитини відомості про нього, як про батька дитини, були вказані на підставі заяви та при реєстрації актового запису про народження він не знав, що не є батьком дитини, оскільки був введений в оману відповідачкою щодо строку вагітності. Враховуючи вище викладене, позивач звернувся до суду з наступним позовом, відповідно до якого оспорює своє батьківство відносно [PERSON] та просить суд виключити запис про нього як про батька дитини з актового запису № 137 від 02.04.2008 року про народження дитини, тим самим задовольнити позовні вимоги. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та додала, що відповідач дійсно не є кровним батьком дитини та щодо стягнення з нього аліментів вона до суду не зверталась. Також представник третьої особі не заперечувала проти задоволення позову [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін і 3-ї особи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги були визнані відповідачкою, не суперечать закону, не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб і в такому разі відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в місті Куп'янську Харківської області народився [PERSON], актовий запис № 137 від 02.04.2008 року. Батьками дитини вказані [PERSON] і [PERSON] ( а.с. 4-6). Позивачка з відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі, під час розгляду справи судом було з'ясовано, що відомості про батька у свідоцтві по народження дитини були вказані на підставі поданої заяви до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Крім того, відповідачка у судовому засіданні підтвердила той факт, що відповідач не є біологічним батьком її неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.2 ст.136 Сімейного Кодексу України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, як засіб захисту прав і інтересів позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду і просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в його користь борг за договором позики в розмірі 25792 грн. 25 коп., 2000 грн. витрат на правову допомогу, 278 грн. судового збору. Позивач в судовому засіданні посилається на ті обставини, що 12 січня 2015 року відповідач позичила у нього 1100 дол. США., які зобов»язалась повернути до 01.03.2015 року. На підтвердження укладення даного договору відповідно до ст. 1047 ЦК України відповідачем власноручно була написана розписка. На обумовлений день, остання грошей не повернула, на вимоги позивача щодо повернення боргу не реагує та уникає зустрічі. Просив позов задовольнити, стягнути суму боргу з відповідача, судові витрати по справі та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. Відповідач [PERSON] позов позивача визнала частково та суду показала, що вона не заперечує щодо стягнення з неї суми боргу та судових витрат по справі. Однак вважає, що сума витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. надто завищена. Просила позов позивача задовольнити частково, а саме, зменшити суму витрат на правову допомогу. Дослідивши представлені доводи позивача, пояснення відповідача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони уклали договір позики від 12 січня 2015 року, згідно з яким позивач надав відповідачу кошти в сумі 1100 доларів США. На підтвердження укладення даного договору відповідно до ст. 1047 ЦК України [PERSON] власноручно була написана розписка, що стверджується її копією. На закінчений договором строк, тобто 01 березня 2015 року, відповідач грошей не повернула, на вимоги позивача щодо повернення боргу не реагує та уникає зустрічі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Також, коли грошове зобов»язання має бути виконано в одиниці іншої держави (валютні цінності) до суми боргу застосовують курс цієї одиниці по відношенню до гривні відповідно до ст. 533 ЦК України. Станом на 07.04.2015 року курс долара становить 23.4475 грн. за 1 долар США згідно облікової ставки НБУ. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що ствердження позивача в обґрунтування стягнення витрат на правову допомогу є завищеним та підстави для відшкодування витрат є, однак розмір відшкодування виходячи із засад розумності та справедливості, слід зменшити до 700 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача повинно бути стягнуто в користь позивача судові витрати в розмірі 278 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 23, 526, 530, 625, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду мотивуючи його тим, що 03 жовтня 2014 року він звернувся в ПП « ТВК « Статус « [PERSON], [PERSON], з проханням виготовити та вставити в своєму будинку нові пластикові вікна. Як, пояснює, позивач, відповідачем [PERSON], було прийняте замовлення, проведені необхідні виміри віконних пройомів, взятий аванс в розмірі 4000 грн., та обіцяно, що в найкоротший термін замовлення буде виконано. Але, виконання замовлення довгий час не було, позивач був вимушений декілька разів нагадувати про виконання замовлення, відповідачі обіцяли в найближчий час виконати роботи, але до подачі позову так і не виконали. Так як в добровільному порядку відповідачі не бажають повернути кошти в сумі 4000 грн., які були отриманні від позивача у вигляді авансу, тому позивач звернувся до суду з данною заявою і просить суд стягнути з відповідачів вказану суму в сумі 4000 грн. В судове засідання позивач не зявився надіслав заяву справу слухати у його відсутність позовні вимоги просить задовільнити. В судове засідання відповідачі не зявилися про час та дату розгляду справи повідомлені вчасно про що свідчать розписки. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, прийшов до висновку що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів в сумі 4000 грн., підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до замовлення від 03.10.2014 року отримав аванс в сумі 4000 грн., від позивача [PERSON], на виготовлення пластикових вікон. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 19.06.2015 року вбачається, що кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розлідувань за № 12014060290000263 від 14.10.2014 року, закрити у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Відповідно до статуту приватного підприємства « ТВК « Статус « власниками Приватного підприємства « ТВК « Статус « є громадяни України: [PERSON], [PERSON]. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В відповідності до ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає спір в межах позовних вимог. З вищенаведених підстав позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів в сумі 4000 грн., а також витрати на судовий збір в сумі 243, 60 грн. підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду мотивуючи його тим, що 03 жовтня 2014 року він звернувся в ПП « ТВК « Статус « [PERSON], [PERSON], з проханням виготовити та вставити в своєму будинку нові пластикові вікна. Як, пояснює, позивач, відповідачем [PERSON], було прийняте замовлення, проведені необхідні виміри віконних пройомів, взятий аванс в розмірі 4000 грн., та обіцяно, що в найкоротший термін замовлення буде виконано. Але, виконання замовлення довгий час не було, позивач був вимушений декілька разів нагадувати про виконання замовлення, відповідачі обіцяли в найближчий час виконати роботи, але до подачі позову так і не виконали. Так як в добровільному порядку відповідачі не бажають повернути кошти в сумі 4000 грн., які були отриманні від позивача у вигляді авансу, тому позивач звернувся до суду з данною заявою і просить суд стягнути з відповідачів вказану суму в сумі 4000 грн. В судове засідання позивач не зявився надіслав заяву справу слухати у його відсутність позовні вимоги просить задовільнити. В судове засідання відповідачі не зявилися про час та дату розгляду справи повідомлені вчасно про що свідчать розписки. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, прийшов до висновку що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів в сумі 4000 грн., підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до замовлення від 03.10.2014 року отримав аванс в сумі 4000 грн., від позивача [PERSON], на виготовлення пластикових вікон. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 19.06.2015 року вбачається, що кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розлідувань за № 12014060290000263 від 14.10.2014 року, закрити у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Відповідно до статуту приватного підприємства « ТВК « Статус « власниками Приватного підприємства « ТВК « Статус « є громадяни України: [PERSON], [PERSON]. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В відповідності до ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає спір в межах позовних вимог. З вищенаведених підстав позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів в сумі 4000 грн., а також витрати на судовий збір в сумі 243, 60 грн. підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду про зміну стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], а саме зменшити розмір аліментів з 500 гривень до 360 гривень щомісячно вказуючи, що рішенням Баранівського районного суду від 14 серпня 2013 року з нього на користь [PERSON] на утримання дочки стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно, проте на даний час його матеріальне становище змінилося, він не має постійного місця роботи, проживає разом з батьками і фактично перебуває на їх утриманні, не отримує допомоги по безробіттю, не їздить на заробітки. Просить суд винести рішення про зміну розміру стягнення аліментів, визначених рішенням Баранівського районного суду від 14.08.2013 року, та стягувати з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 360 гривень щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] не явився, надіслав заяву в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не явилася, будучи належним чином повідомлена про що свідчить поштове повідомлення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно рішення Баранівського районного суду від 14.08.2013 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно ( а.с. 15 ). [PERSON], [INFO], є дочкою позивача [PERSON], що підтверджується копією рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 14.08.2013 року ( а.с. 15 ). Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стан, погіршення здоров'я або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках. Враховуючи те, що позивач на даний час не працює, проживає разом із батьками, що підтверджується довідками про склад сім'ї та про місце роботи (а.с.4, 16) в центрі зайнятості Полонського РЦЗ на обліку не перебуває (а.с.6), відповідачка заперечень не надіслала на позов, суд прийшов до висновку, що є підстави для зменшення розміру аліментів до 360 гривень щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду про продовження строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після його смерті на майно відкрилася спадщина а саме: на земельнуі ділянки та на житловий будинок в с. Колбаєвичі Самбірського району. При житті 09 листопада 2009 року його батько склав заповіт, яким земельні ділянки заповів позивачу. Оскільки батько в заповіті не розпорядився житловим будинком, то його спадкує позивач за законом, як спадкоємець першої черги, так як інших спадкоємців не має. З метою прийняття спадщини позивач звернувся із заявою до державного нотаріуса, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва, поскільки пропущений строк на прийняття спадщини. Позивач не зміг вчасно звернутись із заявою, бо були поважні причини і він не знав, що є строки на звернення, просить продовжити йому строк на прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить продовжити строк на прийняття спадщини по закону на три місяці. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але представила суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, даний позов визнає. Заслухавши пояснення позивача, взявши до уваги заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( актовий запис № 9 ) [PERSON] помер [INFO] у віці 86 років. Як з'ясовано в ході розгляду справи, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] по закону. В нотаріальну контору він звернувся після спливу 6-місячного терміну. За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому слід визначити додатковий строк у 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав і просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 04.05.2001 року відділом РАЦС Київського районного управління юстиції м.Харькова, актовий запис № 245. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати з відповідачкою. Питання про утримання дитини вони вирішили добровільно. Сімейні стосунки з відповідачкою не склалися по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя. Останній рік з цього приводу вони не могли знайти спільну мову між собою, в результаті чого постійно між ними виникають сварки. Крім того, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, хоча і проживають в одному будинку, однак шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу та сім'ї з відповідачкою суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Майнового спору немає. [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши позиції сторін і роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідачка визнала позов позивача і визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України є підстави для розірвання шлюбу сторін.

Outcome: approved