Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання удаваним правочином договору про внесення змін № 1 до договору про іпотечний кредит № MRTG-000000013315 від 12 червня 2008 року укладено 15 травня 2015 року. Свій позов мотивує тим, що 12 червня 2008 року між ним та ТзОВ «УніКредит Банк» був укладений договір про іпотечний кредит № MRTG-000000013315. Згідно вказаного договору банк надав йому кредитні кошти у розмірі 54\~846 доларів США для придбання квартири у [ADDRESS]. Для забезпечення повного і своєчасного виконання кредитних зобовязань було підписано іпотечний договір № MRTG-000000013315/S, згідно якого придбана квартира передавалась в якості іпотеки в банк. Зазначає, що квартира була куплена за 70\~000 доларів США, 1 долар США згідно курсу НБУ становив 4,85 грн. Вказує, що в період з червня 2008 року по березень 2014 року ним повністю забезпечувалося виконання зобовязань перед банком. Протягом вказаного періоду щомісячно на рахунок банку вносилася визначена договором сума 591 долар США, загалом за весь вказаний період в банк було повернуто 40\~783 доларів США. Починаючи з квітня 2014 року, у звязку з суттєвим підвищенням курсу долара США відносно гривні та зменшенням рівня особистих доходів він припинив сплачувати кошти на рахунок банку. При цьому на адресу керівництва ТзОВ «Унікредит Банк» та його правонаступнику ПАТ «Укрсоцбанк» неодноразово надсилалися листи з проханням зменшити відсоткову ставку, або ж перевести валютний кредит у гривневий. Проте отримав відмову від банку. Крім того, зазначає, що з початку 2015 року між ним та банком проводились переговори про можливі варіанти припинення кредитних зобовязань. В результаті було досягнуто домовленості, що у разі внесення ним на рахунок банку відступного, тобто суми коштів, яка відповідатиме ринковій вартості заставного майна, яка на той час становила орієнтовно 27\~000 доларів США, кредитні зобовязання будуть рахуватись виконаними. Разом з тим, 15 травня 2015 року, в день передачі коштів відступних, представник Волинського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» надав йому для підписання Договір про внесення змін № 1 до договору про іпотечний кредит № MRTG-000000013315 від 12 червня 2008 року, в якому, зокрема, ставиться питання про анулювання залишкової заборгованості. Зі змісту підписаного договору про внесення змін № 1 до договору про іпотечний кредит № MRTG-000000013315 від 12 червня 2008 року не можна встановити дійсну правову природу вказаного правочину, оскільки цим договором передбачено як внесення позивачем одноразового платежу в сумі 27\~000 доларів США, так і прощення (списання) залишкової кредитної заборгованості. У вказаному договорі було зазначено, що шляхом укладення цього договору про внесення змін позичальник погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вище умовах та про свій обовязок самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до вимог Податкового кодексу України. Зазначає, що фактично під договором про внесення змін № 1 до договору про іпотечний кредит № MRTG-000000013315 від 12 червня 2008 року, який був укладений 15 травня 2015 року, в дійсності приховувався за правовою природою та змістом досягнутих домовленостей договір про припинення кредитних зобовязань шляхом передачі відступного в грошовій формі одноразовим платежем. Жодних додаткових благ при цьому ним не отримано, оскільки сума коштів перерахованих в банк перевищує розмір отриманого кредиту. Волинське відділення ПАТ «Укрсоцбанк» шляхом підписання вказаного договору безпідставно переклало на нього обовязок щодо податкових зобовязань за прощеною кредитною заборгованістю. З врахуванням вищенаведеного, просить суд визнати удаваним правочином договір про внесення змін № 1 до договору про іпотечний кредит № MRTG-000000013315 від 12 червня 2008 року, який був укладений 15 травня 2015 року між ним та Волинським відділенням ПАТ «Укрсоцбанк» щодо анулюванню (прощення) заборгованості та визнати укладеним 15 травня 2015 року між ним та Волинським відділенням ПАТ «Укрсоцбанк» догорів про припинення кредитного зобовязання за договором про іпотечний кредит № MRTG-000000013315 від 12 червня 2008 року шляхом передання позичальником відступного на сумі 27\~000 доларів США. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав з підстав в ній наведених, позов просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, подала до суду письмові заперечення, в задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що між ТзОВ «УніКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 12.06.2008 року був укладений договір про іпотечний кредит № MRTG-000000013315 на умовах якого останній отримав на придбання квартири кредитні кошти в сумі 54\~845 доларів США із сплатою 11,5 річних з строком остаточного повернення кредиту не пізніше 12 червня 2028 року. Зазначеним вище договором про іпотечний кредит обумовлені умови повернення основної суми кредиту на рахування та сплата процентів за користування кредитними коштами. Згідно п.п. 5.3.2 п. 5.3 позичальник зобовязаний повернути кредит, проценти за його користування, сплачувати комісійні винагороди, неустойку у строки та на умовах, що визначені цим договором. П. 2.9 договору про іпотечний кредит прописано, що всі валютні ризики несе позичальник і йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може призвести до значних збитків та погіршення фінансового стану позичальника. В забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту банком 12.06.2008 року було укладено з позивачем іпотечний договір № MRTG-000000013315/S, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу, [PERSON], зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2778. Відповідно до умов іпотечного договору в іпотеку банку було передано двохкімнатну квартиру загальною площею 43,5 кв.м., житловою площею 30 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» розглянувши заяви позивача з проханням надати дозвіл на добровільний продаж предмета іпотеки було прийняте протокольне рішення № 2104 від 21.04.2015 року із змінами до нього згідно яких було дозволене погашення заборгованості в сумі 27\~000,00 доларів США за договором про іпотечний кредит № MRTG-000000013315 від 12 червня 2008 року без реалізації предмету іпотеки із списанням суми залишку непогашеної заборгованості за тілом кредиту та суми заборгованості за процентами. Підписуючи зазначений договір про внесення змін № 1, [PERSON] погодився з тим, що у разі належного виконання умов, які викладені у п. 2 договору про внесення змін, а саме погашення частини заборгованості за кредитом в сумі 27\~000,00 доларів США до 15 травня 2015 року, залишкова заборгованість позичальника перед кредитором за договором кредиту, а саме, залишкова заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за процентами підлягає анулюванню (прощенню). Датою анулювання (прощення) такої заборгованості вважається пятнадцятий календарний день після дати виконання позичальником зазначених в п. 1 цього договору про внесення змін. У разі якщо визначена таким чином дата анулювання (прощення) заборгованості припадає на неробочий (святковий або вихідний) день кредитора, то датою анулювання (прощення) заборгованості вважається перший за ним робочий день кредитора. Шляхом укладення цього договору про внесення змін позичальник погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вище умовах та про свій обовязок самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до вимог Податкового кодексу України. Перерахунок суми анульованої (прощеної) заборгованості в національну валюту з метою декларування та сплати податку здійснюється позичальником самостійно за офіційним курсом національного банку України на визначену вище дату анулювання (прощення) заборгованості. В судовому засіданні встановлено, що умови договору про внесення змін № 1 до договору про іпотечний кредит № MRTG-000000013315 від 12 червня 2008 року, який був укладений 15 травня 2015 року сторонами виконані. Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. У випадку удаваного правочину завжди має місце укладення двох правочинів: реального правочину, вчиненого з метою створити певні юридичні наслідки; правочину, вчиненого для приховання реального правочину. Сторони, здійснюючи удаваний правочин, маскують іншу юридичну дію, іншу мету, яку вони справді мали на увазі. Якщо ж правочин, який сторони справді вчинили, суперечить законодавству, суд має винести рішення про визнання недійсним цього правочину із застосуванням наслідків відповідно до ст. 216 ЦК України. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання удаваним правочином договору про внесення змін № 1 до договору про іпотечний кредит № MRTG-000000013315 від 12 червня 2008 року укладено 15 травня 2015 року слід відмовити.

Outcome: dismissed