Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Тернопільської обласної державної адміністрації в особі Департаменту соціального захисту населення про визнання права власності на легковий автомобіль марки «Мерседес Бенц», державний реєстраційний номер [NUMBER], 1995 року випуску, який позивач отримав в серпні 2004 року, згідно рішення комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України як гуманітарну допомогу, подарований йому мешканцем м.Мюнхен Гаетано Сімеоне. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказаним автомобілем він користувався на протязі 10-ти років. На даний час автомобіль, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999, знятий з балансового рахунку Департаменту соціального захисту населення в Тернопільській області. Фактично всі витрати по утриманню, ремонту і т.п. автомобіля повинні фінансуватися позивачем, однак він не є власником вказаного автомобіля, тому просить суд визнати за ним право власності на легковий автомобіль марки Мерседес-Бенц, реєстраційний номер [NUMBER], 1995 року випуску. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, покликаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просила суд відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. В судовому засіданні встановлено наступні обставини. Відповідно до посвідчення [NUMBER], виданого 1 вересня 2000 року Тернопільським міським центром по МВПД, [PERSON], 1974 року народження, є інвалідом І групи з дитинства. З витягу №39/1 із акту огляду у МСЕК по визначенню медичних показань для забезпечення транспортними засобами з ручним керуванням від 05 листопада 2004 року, наданого Тернопільською обласною МСЕК слідує, що [PERSON], 1974 року народження, є інвалідом з дитинства, І група інвалідності, який має медичні показання для забезпечення автомобілем зі звичайним керуванням. Згідно договору дарування, посвідченого 18 червня 2004 року нотаріусом м.Мюнхен Альфонсом Юнгсбергом, Гаетано Сімеоне, в рамках гуманітарної допомоги дарує Управлінню праці і соціального захисту автомобіль Мерседес Бенц, 1995 року випуску, з наміром подальшої передачі пану [PERSON], який народився [INFO], місце проживання [ADDRESS]. Пан [PERSON] має групу інвалідності. Він є власником українського паспорту [NUMBER], виданого 16 лютого 2000 року, посвідчення інваліда першої групи [NUMBER] (переклад з німецької мови на українську мову виконала [PERSON], 30 червня 2004 року, державний нотаріус Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Темнікова С.П. засвідчила справжність підпису, зробленого перекладачем [PERSON]) Як вбачається із додатку №4 до Протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 5 серпня 2004 року, серед переліку легкових автомобілів, які визнані гуманітарною допомогою під №79, є також автомобіль «Мерседес Бенц», [NUMBER], 1995 року випуску, об'єм двигуна 1799 см3, вагою 1350 кг. Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АА 175322 від 01 лютого 2005 року, виданого Тернопільським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України, слідує, що автомобіль «Мерседес Бенц», [NUMBER], 1995 року випуску, належить [PERSON]. У графі особливі відмітки зазначено: Без права продажу вмд 037215 10.09.04. У відповідності до ст.1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» передбачено, що отримувачі гуманітарної допомоги - це юридичні особи, яких зареєстровано в установленому Кабінетом Міністрів України порядку в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги. В силу ст.6 Закону визнання товарів (робіт, послуг) гуманітарною допомогою здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, у кожному конкретному випадку з урахуванням таких особливостей. Не відносяться до гуманітарної допомоги підакцизні товари, крім легкових автомобілів, які на момент ввезення на митну територію України були виготовлені не більш як вісім років тому, з об'ємом двигуна не більш як 1800 куб. см, що отримуються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласною, Київською, Севастопольською міською державною адміністрацією або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, для подальшої передачі інвалідам, які перебувають у встановленому порядку на обліку для отримання спеціального автотранспорту, на строк, визначений законодавством. Указом Президента України «Про внесення змін до Положення про Міністерство соціальної політики України» від 01 лютого 2013 року №51/2013 передбачено, що Мінсоцполітики України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань гуманітарної допомоги. Таким чином, Департамент соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації є власником гуманітарних автомобілів та залишається ним поки зазначеними транспортними засобами користуються інваліди, які їх отримали безоплатно. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема з правочинів. Тобто правочином у цьому разі було забезпечення [PERSON] автомобілем на вищезазначених умовах (п.37 Порядку від 8 вересня 1997 року), що відповідало ч.1, п.1 ч.2 ст.11 ЦК України. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст.328 ЦК України). Порядок від 8 вересня 1997 року був затверджений у зв'язку з прийняттям законів України: від 22 грудня 1995 року №488 «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та від 6 червня 1996 року №230 «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - з метою впорядкування забезпечення автомобілями різних категорій інвалідів і спрямований на захист інтересів інвалідів. Відповідно до п.37 Порядку від 8 вересня 1997 року в редакції, чинній на час прийняття рішення про надання спірного автомобіля, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення. 9 серпня 2006 року набрав чинності Порядок від 19 липня 2006 року, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999 (з наступними змінами), відповідно до п.41 якого після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Контроль за дотриманням зазначеного строку здійснюється головним управлінням соціального захисту чи управлінням виконавчої дирекції. Інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його головному управлінню соціального захисту чи управлінню виконавчої дирекції на умовах згідно з пунктом 14 цього Порядку. Дана норма чітко визначає, що в пункті 16 Порядку встановлено не загальний строк експлуатації автомобіля, а саме строк експлуатації його інвалідом. В свою чергу, під строком експлуатації автомобіля слід розуміти не період часу від дати виготовлення транспортного засобу, а термін на який отримує автомобіль інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитина-інвалід, тобто десятирічний строк. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання ринку автомобілів в Україні» автомобіль, що був попередньо ввезений в Україну без сплати (повної або часткової) передбачених законодавством податків та зборів, на підставі пільг, наданих законодавством, може бути відчужений або переданий у володіння, або (та) у користування, або (та) у розпорядження тільки після сплати у повному обсязі всіх податків та зборів, передбачених законодавством України на день ввезення автомобіля на митну територію України, (крім випадків, передбачених Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»). В судовому засіданні встановлено, що автомобіль «Мерседес Бенц», [NUMBER], 1995 року випуску, об'єм двигуна 1799 см3, вагою 1350 кг для інваліда [PERSON] визнаний гуманітарною допомогою в серпні 2004 року, і станом на лютий 2015 року строк експлуатації інвалідом автомобіля становить 10 років 6 місяців. Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999 (з наступними змінами), не передбачає підстав залишення автомобіля, отриманого в якості гуманітарної допомоги у власність інваліду за його життя. Такий автомобіль за встановленою процедурою визнається гуманітарною допомогою для департаменту (а не для інваліда) з подальшою передачею його інваліду для користування протягом його життя. І тільки після смерті інваліда Порядком передбачено право членів сім'ї померлого інваліда залишити його у власності (п.41). Іншого порядку чинним законодавством, яке регулює порядок забезпечення інвалідів автомобілями не передбачено. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до Тернопільської обласної державної адміністрації в особі Департаменту соціального захисту населення про визнання права власності на автомобіль слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed