Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним прав власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO]. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що з 02.11.1977 року зареєстрований у домоволодінні [ADDRESS]. Його батьками є [PERSON] та [PERSON], які з 1956 року перебували у шлюбі. На ім'я батька на праві власності у КП «ХМБТІ» на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого ЖЕУ Жовтневого району м. Харкова 03.03.1982 року, зареєстрований житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS]. Перебуваючи у шлюбі батьки побудували будинок, тому він у рівних частках належить батькам на праві спільної сумісної власності. Таким чином й його мати , [PERSON], являлася співвласником житлового будинку [ADDRESS], і їй на праві власності належала б 1/2 частина цього будинку. [INFO] мати померла, заповіту не залишила. Спадкоємцями померлої за законом першої черги у рівних частках на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] є він та його батько, тобто син та чоловік спадкодавця. Обидва спадкоємця у встановлений законом шестимісячний строк від дня відкриття спадщини, а саме 22.03.2013 року, звернулися до державної нотаріальної контори, позивач надав заяву про прийняття спадщини, відповідач - про відмову від прийняття спадщини, після чого була заведена спадкова справа. Після спливу строку для прийняття спадщини позивач звернувся до 5 ХДНК із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв,язку із відсутністю документів, які б підтверджували факт наявності у приватній власності померлої будь-якого рухомого чи нерухомого майна. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на будинок перешкоджає йому оформити у нотаріуса свої спадкові права у зв,язку із чим він змушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі і підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити заявлені вимоги. У останнє судове засідання не з,явилася, просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], зареєстрований у КП «ХМБТІ» на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності, яке видане ЖЕУ Жовтневого району м. Харкова 03.03.1982 року. Правова реєстрація домоволодіння підтверджується довідкою КП «ХМБТІ» від 02.04.2013 року за № 1100396 (а.с.6). Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER] від 26.05.1956 року, він народився [INFO], актовий запис № 296 від 01.07.1955 року і його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4 ). Відповідно до повторного свідоцтва про одруження, яке видане Жовтневим відділом РАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 25 від 16.01.1956 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16.01.1956 року (а.с. 5 ). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, яке видане на підставі актового запису № 13688 від 17.10.2012 року Відділом РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 12). Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина - 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. ст. 60, 69 Сімейного кодексу України майно, яке придбано подружжям підчас шлюбу, являється їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до положень ст. 70 Сімейного кодексу України у випадку поділу майна, що являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка являються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як вбачається з відповіді 5ХДНК від 31.12.2013 року № 5151/01-16 та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від імені [PERSON] не посвідчувалися, заповіту вона не залишила ( а.с.38-42,50) Частиною другою статті 1223 ЦК України передбачено, що у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, що його пережив, та батьки. У ч. 1 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивач, син спадкодавця [PERSON], спадщину після смерті матері прийняв, у встановлений законом шестимісячний строк, а саме 22.03.2013 року, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначене підтверджується письмовими відповідями державного нотаріуса 5 ХДНК № 5151/01-16 від 31.12.2013 року. З відповіді державного нотаріуса також вбачається , що чоловік спадкодавця [PERSON], відповідач по справі, у встановлений законом строк, а саме 22.03.2013 року, звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один зі спадкоємців за законом тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги та розподіляється між ними порівну. Судом на підставі наданих доказів також встановлено, що позивач відповідно до вимог діючого цивільного законодавства прийняв спадщину після смерті своєї матері і успадкував за законом належну їй 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS], але нотаріальною конторою йому у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадкування щодо майна померлої [INFO] [PERSON] відмовлено у зв,язку із відсутністю документів, що підтверджували б факт наявності у приватній власності померлої будь-якого рухомого чи нерухомого майна. Додатково суду були надані письмові відповіді архівного відділу Харківської міської ради № Т3-12 від 09.01.2014 року та КП «Міський архів» № 03 від 14.01.2014 року про відсутність на зберіганні свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] і неможливість у зв'язку з цим отримання дублікату цього правовстановлюючого документу. У п. 3.1 роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. У п. 3.3 роз'яснень ВССУ також зазначено, що якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право заперечується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документу, який засвідчує його право власності. Так суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного й

Outcome: approved