Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, Головного управління Державної казначейства України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування, прокуратури і суду в розмірі 101662,40 грн. Збільшивши позовні вимоги, [PERSON] остаточно пред'явив позов до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування, прокуратури і суду в розмірі 1000000,00 грн. У якості органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, участь у справі взяла прокуратура м. Івано-Франківська. Позовні вимоги у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог [PERSON] обґрунтував тим, що з 16 липня 2007 року по 30 червня 2014 року він незаконно вважався, зокрема, підозрюваним, обвинуваченим та підсудним. Внаслідок таких неправомірних дій державних органів зазнав великої моральної шкоди, оскільки злочину не вчиняв, однак змушений був боятися за власне майбутнє. Такі дії державних органів призвели до руйнації життєвих планів, порушення нормальних соціальних зв'язків, що в даний час вимагає додаткових зусиль для організації життя. Внаслідок спричинення моральної шкоди змушений був звернутися до суду за захистом свого права. У судовому засіданні представник позивача, який також допитувався в якості свідка, суду пояснив, що він є батьком позивача та протягом періоду з 2007 року по 2014 рік бачив, що [PERSON] дуже сильно переживав за своє становище. Він був змушений змінити роботу та уникати сусідів і знайомих, оскільки його постійно викликали в міліцію та інші органи для допитів. Це завдавало йому моральних страждань. Внаслідок таких страждань [PERSON] жалівся на головну біль та втому. Вважає, що сину завдана значна моральна шкода. Сам переживав за нього весь цей час. Просив суд позов задовольнити. Представник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у поданому ним суду письмовому запереченні. Суду пояснив, що будь-які докази спричинення [PERSON] моральної шкоди відсутні. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник прокуратури м. Івано-Франківська у судовому засідання проти задоволення позову заперечила та суду пояснила, що він є безпідставний та необґрунтований. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що з метою уникнення порушення права сторін на розгляд даної справи у розумні строки, справу слід розглянути за відсутності представника цього відповідача, надіславши йому копію рішення суду та забезпечивши таким чином право на справедливий суд - можливість оскарження з моменту отримання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що із встановлених обставин справи випливають цивільні правовідносини, а також про часткову обґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Згідно вимог статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно пунктів 2 та 4 частини 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у: 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно положень пункту 2 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Як вбачається з постанови, копія якої міститься в матеріалах справи, про закриття кримінального провадження від 30 червня 2014 року слідчого відділення Долинського РВ УМВС Управління МВС України в Івано-Франківській області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014090160000303 від 05.06.2014 року закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку із відсутністю в діях [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (а.с. 44-45). Враховуючи вищевказану постанову від 30 червня 2014 року та постанову старшого слідчого Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області від 16 липня 2007 року про порушення кримінальної справи, зокрема, стосовно [PERSON], [INFO], за ч. 2 ст. 289 КК України, суд вважає, що позивач у період з 16 липня 2007 року по 30 червня 2014 року фактично притягувався до кримінальної відповідальності із застосуванням певних обмежень, що не могло не відобразитися на його звичному способі життя. Суд вважає, що в даному випадку має місце умова виникнення у позивача права на відшкодування шкоди - обставина, за наявності якої діє підстава, що містить у собі рішення відповідного органу про невинуватість притягненого до відповідальності [PERSON] Такою умовою є закриття кримінального провадження органом досудового розслідування, тобто повна реабілітація особи [PERSON] За змістом частин 5 та 6 статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій моральній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При вирішенні даного спору в частині встановлення обставини спричинення позивачу моральної шкоди та його незаперечного права на відшкодування моральної шкоди внаслідок незаконно притягнення до кримінальної відповідальності, суд врахував тривалість перебування [PERSON] під обмеженнями кримінального закону, глибину і тривалість моральних страждань, завданих [PERSON] діями державних органів, та дійшов висновку, що така обставина встановлена. Доводи представника Міністерства внутрішніх справ України та представника прокуратури щодо відсутності цієї обставини, а також недоведеності спричинення моральних страждань позивачу суд вважає безпідставними, оскільки неправомірне притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності в неповнолітньому віці та подальші дії державних органів щодо доведення вини позивача в межах кримінального закону мають для фізичної особи наслідком порушення звичного способу життя. Згідно ч. 1 ст. 1176 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. При вирішенні спору в частині розміру моральної шкоди, суд виходив з оцінки причинного зв'язку між притягненням [PERSON] до кримінальної відповідальності та змінами у його житті, думку його батька щодо поведінки позивача, а також врахував, що [PERSON] перебував у стані невизначеності стосовно результатів провадження його справи, яке явно мало ознаки публічності в місці проживання позивача та впливало на ставлення до нього оточуючих. При цьому, оскільки позивачем не наведено чітких та конкретних підстав розрахунку моральної шкоди в розмірі 1000000,00 грн., враховуючи наведені норми та докази,

Outcome: partial