Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт посвідчений 26 квітня 2004 року секретарем Ледянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області за реєстровим № 3 в якому заповів заявнику квартиру [ADDRESS] , земельну частку (пай) розміром 1 га в умовно-кадастрових гектарах, без виділення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Ледянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області та грошові вклади в Красилівському Ощадбанку України №5311 на рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв заявник шляхом подачі заяви до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори. Однак, в свідоцтві про народження заявника прізвище його та померлого батька вказано російською мовою « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть прізвище батька зазначено « [PERSON] », такі ж помилки допущені у прізвищах у заповіті посвідченому 26 квітня 2004 року секретарем Ледянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області за реєстровим № 3. Просив встановити факт, що він є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] та встановити факт, що заповіт від імені [PERSON] , який посвідчений 26 квітня 2004 року секретарем Ледянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області за реєстровим № 3 на ім`я [PERSON] належить [PERSON] . В судове засідання представник заявника та заявник не з`явилися, надіслали до суду заяву в якій заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, розгляд заяви просили проводити без їх участі. Заінтересована особа: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області в судове засідання не з`явилася, представник надіслала заяву про розгляд заяви без її участі, у вирішенні заявлених вимог поклалася на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч.1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого 18 червня 2019 року Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 4). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого 10 листопада 2016 року Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 45). Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого на російській мові, вбачається, що батьками [PERSON] , 1961 року народження вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] і їй присвоєно прізвище « [PERSON] », свідоцтво видане на російській мові (а.с. 8). Відповідно до заповіту посвідченого 26 квітня 2004 року секретарем Ледянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області за реєстровим № 3, вбачається, що [PERSON] заповів [PERSON] квартиру [ADDRESS] , земельну частку (пай) розміром 1 га в умовно-кадастрових гектарах, без виділення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Ледянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області та грошові вклади в Красилівському Ощадбанку України №5311 на рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] (а.с. 7). Як вбачається із відповіді Старокостянтинівської державної нотаріальної контори на звернення [PERSON] № 131/02-14 від 22 січня 2020 року неможливо видати свідоцтво про право власності за заповітом, оскільки у свідоцтві про народження прізвище батька зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть « [PERSON] », а також неможливо встановити факт належності заповіту, оскільки майно заповідано для « [PERSON] », а згідно паспорта прізвище зазначено « [PERSON] » (а.с. 9). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, Свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до листа Верховного Суду України від 1 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З матеріалів справи вбачається, що заявнику встановлення факту родинних відносин необхідно з метою реалізації свого право на спадкування після померлого батька. Відтак, оцінивши повно всебічно та об`єктивно докази надані заявником, суд приходить до беззаперечного висновку про можливість встановлення факту, що має юридичне значення а саме: що [PERSON] , 1961 року народження є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає до задоволення, оскільки факт, який просить встановити заявник має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить вирішення його особистих майнових прав. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Окрім того, Пленум Верхового Суду України в п. 12 вищевказаної постанови роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по - батькові або замість імені чи по - батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вони мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що особи, які зазначені у заповіті посвідченого 26 квітня 2004 року секретарем Ледянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області за реєстровим № 3 від 01 грудня 2016 року, а саме - [PERSON] та особа, яка зазначена у паспорті серія [NUMBER] [PERSON] , є однією і тією ж особою. Оскільки іншим способом виправити допущені помилки у заповіті не є можливим, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення та встановлює факт належності заповіту від імені [PERSON] належить [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved