Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить встановити, що трудова книжка [NUMBER] належить дійсно належить йому - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що на даний час він досяг пенсійного віку і бажає оформити пенсію, для чого звернулася до Перечинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області. Однак в управлінні Пенсійного фонду йому повідомили, що не можуть оформити пенсію так як були виявлені розбіжності у написанні імені заявника в трудовій книжці і в паспорті громадянина України. Оскільки є сумніви в належності трудової книжки саме заявнику, тому просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, вимоги заяви підтримує повністю та просить такі задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з'явився, подав заяву, в якій просить заяву розглянути за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує та просить вирішити на розсуд суду. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 25 квітня 1998 року Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області прізвище, ім'я, по батькові заявника вказане «[PERSON]», дата народження «[INFO]». Згідно запису на другій сторінці паспорта заявника, зробленого російською мовою прізвище, ім'я, по батькові останнього вказане як «[PERSON]». Також встановлено, що в трудовій книжці серії [NUMBER] зроблено запис російською мовою, та прізвище, ім'я, по батькові заявника вказане як «[PERSON]», дата народження «[INFO]». Вказані розбіжності у записах прізвище, імені, по батькові заявника у реєстраційних документах є для нього перепоною у виникнення в такого права на отримання пенсії за віком. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності та враховуючи те, що встановлення факту належності трудової книжки має для заявника значення для виникнення в нього права на отримання пенсії за віком, суд вважає, що заяву слід задовольнити. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved