Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник зазначав, що 12 серпня 2018 року померла його тітка [PERSON], актовий запис про смерть №98 від 13 серпня 2018 року, виданий виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району у Черкаській області, після смерті якої він є спадкоємцем за заповітом. Після смерті його тітки приватним нотаріусом Жашківського нотаріального округу в Черкаській області [PERSON] відкрита спадкова справа №205/2018 року, але не оформленні спадкові права. Після смерті [PERSON], залишилася спадщина, а саме земельна ділянка (пай) в розмірі 2,88 га, яка розташована в межах Вороненської сільської ради Жашківського району Черкаської області, але в державному акті серії ЧР №059786 від 02 березня 2004 року помилково власником земельної ділянки вказана - [PERSON], що не дає змоги оформити спадкові права, так як в дійсності вона - [PERSON]. Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт що державний акт серії ЧР №059786 від 02 березня 2004 року на земельну ділянку (пай) в розмірі 2,88 га, яка розташована в межах Вороненської сільської ради Жашківського району Черкаської області, та виданий на імя [PERSON], померлої 12 серпня 2018 року, належить [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання представник заінтересованої особи Вороненської сільської ради Жашківського району Черкаської області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що 12 серпня 2018 року померла [PERSON] (а.с.7), яка ще за життя 17 травня 2017 року склала заповіт за яким заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 2,88 га, яка розташована в межах Вороненської сільської ради Жашківського району Черкаської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 059786, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 37 від 02 березня 2004 року, кадастровий номер: 7120981600:01:002:0053 (а.с.9). Згідно довідки приватного нотаріуса Жашківського нотаріального округу Головного управління юстиції у Черкаській області [PERSON], [PERSON] є єдиним спадкоємцем на земельну ділянку площею 2,88 га, яка розташована в межах Вороненської сільської ради Жашківського району Черкаської області, яка залишилася після смерті [PERSON] (а.с.8). В державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧР №059786 від 02 березня 2004 року, площею 2,88 га, яка розташована в межах Вороненської сільської ради Жашківського району Черкаської області, власником зазначена «Бершадська Марія Арійонівна» (а.с.10). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення вимог в повному обсязі.

Outcome: approved