Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що його мати [PERSON], яка померла [INFO], мала у власності земельну ділянку площею 2.2897 га, що розташована в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] На даний час позивач бажає отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, однак зробити цього не може оскільки мати за свого життя не оформила правовстановлюючі документи на неї. В зв'язку з викладеним позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказане спадкове майно: на земельну ділянку, належну [PERSON] В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача - визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO]. в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.27). З спадкової справи №528, заведеної 21.07.2000 року Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлого [INFO]. [PERSON], вбачається , що спадщину прийняла його дружина [PERSON], якій 23.06.2003р. державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке складається, зокрема, із земельної ділянки розміром 0.4973 га, яка розташована по [ADDRESS] та призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0.25 га; для ведення особистого селянського господарства -0.2473 га. 2 Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 03.07.2002р. Білилівською сільською радою Ружинського району Житомирської області (а.с.25-41). [PERSON] померла [INFO] в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про її смерть(а.с.47). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1269 ЦК України. Позивач є єдиним спадкоємцем по закону першої черги майна належного [PERSON], який у встановлений законом строк прийняв її спадщину, а також отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON], що вбачається з матеріалів спадкової справи №119/2013р., заведеної 29.05.2013р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно її спадкового майна. Таким чином судом встановлено, що до позивача після смерті спадкодавця [PERSON] перейшло право власності останньої на все спадкове майно, зокрема і на вищевказану земельну ділянку. Проте позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно, що вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 26.03.2016р. № 732/02-14. Таким чином, судом встановлено, що у позивача є перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не може пред'явити нотаріусу правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку, які спадкодавець [PERSON] за свого життя не оформила. Тобто, в даному випадку право позивача на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини, хоча право власності спадкодавця [PERSON] на вказану земельну ділянку ніким не заперечується. Тому , врахувавши вище наведене, суд приходить до висновку що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на вищевказану земельну ділянку відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, якою передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. При цьому суд враховує те, що відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданих 14.05.2016р. відділом Держгеокадастру у Ружинському районі Житомирської області, вказана земельна ділянка, яка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 03.07.2002р. Білилівською сільською радою Ружинського району Житомирської області на ім'я [PERSON], має кадастрові номера: [NUMBER] - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.25 га, розташована по [ADDRESS] (а.с.92-94); [NUMBER] -для ведення особистого селянського господарства, площею 0.2473 га, розташована по [ADDRESS] (а.с.95-97). 3 Вартість вказаної земельної ділянки, як вбачається з довідки відділу Держгеокадастру у Ружинському районі від 10.05.2016р. складає 64143 грн.24 коп. (а.с.89). Таким чином, судовий збір по справі складає 641 грн.43 коп. і частково в сумі 551 грн. 20 коп. сплачений позивачем при подачі позову до суду. За заявою позивача недоплачена сума судового збору (641.43 -551.20 =90 грн.23 коп.). покладається на нього.

Outcome: approved