Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовом та вимоги обґрунтовує тим, що він є співвласником квартири [ADDRESS] , загальною площею 71,67 м.кв., на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.08.1996 року, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів. Маючи намір укласти правочин щодо належного йому на праві спільної сумісної власності нерухомого майна, він звернувся до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Малій Л.В. Нотаріусом в ході підготовки документів до посвідчення правочину встановлено наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - арешту нерухомого майна (невизначене майно, все нерухоме майно) [PERSON] , реєстраційний номер обтяження №1817888, дата реєстрації 29.03.2005 року, підстава обтяження - постанова ВДВС Ковпаківського УЮ від 01.03.2005 року №б/н, реєстратор - Сумська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Листом від 05.10.2021 року №102 032 Ковпаківський відділ ДВС у м.Суми повідомив, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення боргу з [PERSON] . Ідентифікувати особу, на майно якої накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження зареєстрованої 29.03.2005 року Сумською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження №1817888, не має можливості. Таким чином, Ковпаківським відділом ДВС у м.Суми відмовлено у скасуванні обтяження - арешту його нерухомого майна з вказаних вище підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким скасувати обтяження - арешт нерухомого майна об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 1817888, зареєстровано: 29.03.2005 реєстратором: Сумська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України підстава обтяження: постанова б/н від 01.03.2005 ВДВС Ковпаківського УЮ, власник: [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач - Ковпаківський відділ Державної виконавчої служби у м.Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надіслав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] . В відзиві зазначено, що на момент відкриття та накладення арешту на нерухоме майно діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року зі змінами та доповненнями. Державний виконавець діє у межах та у спосіб визначений виконавчим документом. Рішення суду є обов`язковим для виконання. Згідно Інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за боржником - [PERSON] зареєстроване обтяження №1817888 за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №б/н від 01.03.2005 року, виданої ВДВС Ковпаківської УЮ та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: невизначене майно, все нерухоме майно. Згідно даних АСВП станом на 16.11.2021 року у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення боргу з [PERSON] . Відповідно до правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання завершення виконавчих проваджень складає три роки. Виконавчі провадження строк яких закінчився підлягають знищенню. Посилаючись на ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем зазначено, що арешт з майна боржника може бути знятий лише в судовому порядку. У відповідності до статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 18.04.2020 року (документ 1404-VIII) чітко законодавець визначає підстави та умови зняття арешту з майна боржника. Зокрема, статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши наявні докази по справі, дійшов таких висновків. Судом установлено, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1817888 вбачається, що на підставі постанови б/н від 01.03.2005 року, ВДВС Ковпаківського УЮ, було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно, зареєстровано: 29.03.2005 реєстратором: Сумська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, власник: [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.08.1996, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, та дані обставини не спростовано відповідачем, коли він виявив намір вчинити юридично значимі дії з квартирою за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві спільної сумісної власності, то довідався від нотаріуса, що на дану квартиру накладено арешт на підставі постанови ВДВС Ковпаківського УЮ від 01.03.2005 року №б/н, реєстратор - Сумська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 1817888 від 29.03.2005 року. На звернення позивача до відповідача з відповідною заявою про скасування обтяження, він отримав відповідь, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 05.10.2021 року у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення боргу з [PERSON] , [INFO] . Згідно п.9 «Про порядок роботи» термін зберігання завершених архівних виконавчих проваджень складає три роки з моменту завершення виконавчого провадження. Таким чином, вони не можуть ідентифікувати особу, на майно якої накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зареєстрованої 29.03.2005 року Сумською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження №1817888 (а.с.14). Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно з ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно, порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та скасувати арешт з нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , зареєстровано 29.03.2005 року, підстава обтяження: постанова б/н від 01.03.2005 року ВДВС Ковпаківського УЮ, власник [PERSON] .

Outcome: approved