Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою (за договором позики) в сумі 2200 Євро із сплатою 3 відсотків річних, понесених судових витрат та витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.06.2018 року відповідач позичив у нього 2200 Євро, з умовою повернення до 01.01.2019 року, про що надав розписку. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, на його вимоги про сплату боргу не реагує. Позивач в судове засідання не прибув. Від представника позивача до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляду справи без їхньої участі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, про що у справі є відповідні докази. Від нього не надійшов відзив на позовну заяву. З урахуванням думки позивача, який не заперечував щодо заочного розгляду справи, положення частини 1 статті 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії розписки від 15.06.2018 року (оригінал якої оглянутий в судовому засіданні) відповідач, у присутності свідка, позичив у позивача грошові кошти в сумі 2200 Євро та зобов`язався повернути позичені кошти в строк до 01.01.2019 року (а.с. 6). В силу статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - розписки відповідача. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за договором позики - розписки від 15.06.2018 року. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем проведено розрахунок заборгованості відповідача, згідно якого у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 2200 Євро - сума основного боргу та 3 відсотки річних - 75,22 Євро (станом на 20.02.2020 року: 2200 Євро?416 днів?3:100:365 днів у році, що становить 75,22 Євро). Досліджені в судовому засіданні обставини стверджують про те, що вимоги позивача є обгрунтованими доказами, а тому підлягають до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 2200 Євро, 3 відсотки річних, судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу, підтверджені документально у розмірі 800 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 549, 526, 1046, 1049 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved