Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернуласі в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, уточнивши позовні вимоги просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 27 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 198. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю із підстав зазначених у позові, окрім того зазначили, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у встановленому законом порядку. Враховуючи думку позивачки та її представника, які не заперечували проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 224 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис № 198, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина: [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я з вересня місяця 2016 року, за час спільного життя відповідач систематично вжива спиртні напої, вів розгульний спосіб життя, сторонни між собою фактично не спілкуються, позивачка не бажає надалі проживати разом з відповідачем однією сім'єю, оскільки у неї втрачені почуття любові та поваги, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведена з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved