Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідача грошові кошти станом на 12 листопада 2018 року в сумі 2827625,90 грн. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 14.06.2019 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, на підтвердження укладення якого позичальник написав розписку. [PERSON] позичив у [PERSON] 100000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на день звернення до суду з позовом становить 2827625,90 грн. Оскільки в розписці не було визначено дати повернення суми боргу - на адресу зареєстрованого місця проживання та місця фактичного проживання відповідача надіслано вимогу про повернення суми боргу в 30-денний термін з дня отримання вимоги. 18.10.2018 року відповідач таку вимогу отримав, проте станом на сьогоднішній день борг не повернув. Справа перебувала в провадженні судді Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б. Ухвалою суду від 14.11.2018 р. у справі вжито заходи забезпечення позову. Заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій; акредитованим суб`єктам - як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вносити зміни та відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації набуття, зміни або припинення речових прав на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Галицького районного 26.11.2018 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.02.2019 р. апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2018 р. прийнято вважати неподаною та повернено апелянту. Розпорядженням керівника апарату Галицького районного суду м.Львова №11 від 21.01.2019 р. призначено автоматизований розподіл судових справ, що перебували у провадженні судді Зубачик Н.Б. 21.01.2019 р. справа поступила в провадження судді Галицького районного суду м. Львова Радченка В.Є., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2019 р. Матеріали справи повернулися з Львівського апеляційного суду 06.02.2019 р. Ухвалою суду від 14.02.2019 р. суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є. прийняв справу до свого провадження та призначив до розгляду. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02.04.2019 р. повторне подання [PERSON] апеляційної скарги з повторною неоплатою судового збору визнано зловживання процесуальними правами, у зв`язку з чим апеляційну скаргу повернено апелянту. Матеріали справи повернулися з Львівського апеляційного суду 10.04.2019 р. Ухвалою суду від 10.05.2019 р. призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.06.2019 р. закрито підготовче судове провадження та признаечно справу до судового розгляду по суті. Провадження у справі не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не прибули. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розписками про отримання рекомендованого поштового відправлення. Через канцелярію суду поступило клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та з врахуванням курсу обміну валют НБУ (станом на 12.08.2019 р. - 25,099692 за 1 долар США) просить стягнути з відповідача 2509669 грн. 20 коп. та суові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за адресою реєстрації. Конверти із вмістом судової повістки повернулися до суду із зазначенням причини «інші причини, що не дали зиоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового повідомлення». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім цього, відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по адресі фактичного проживання, яку він зазначав в поданій до суду заяві. Отримання повістки [PERSON] про судове засідання на 12.08.2019 р. підтверджується розпискою про отримання рекомендованого поштового відправлення. Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Тому відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув без поважних причин. Більше того, подання [PERSON] апеляційних скарг від 11.12.2018 року та 14.03.2019 р. свідчить про те, що відповідачу ще з 2018 року відомо про перебування в провадженні суду вказаної справи. Розгляд справи неодноразово відкладався для виклику відповідача, який не з`являвся до суду. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило. Відзив на позов до суду не надходив. Тому суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності позивача, представника позивача та відповідача, які належним чином повідомлені про судове засідання. В матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 14.06.2017 року [PERSON] надав [PERSON] у позику грошові кошти у сумі 100 тисяч доларів США. Про даний факт [PERSON] написана розписка (а.с.11). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Крім того, ч. 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Предметом договору позики у справі, є іноземна валюта. Відповідно до частини другої статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. В ч. 2 ст. 553 ЦК України зазначено, що у випадку, коли у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. В вищезазначеному договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті - 100000 доларів США. Станом на день розгляду справи за офіційним курсом Національного Банку України 1 долар США= 25,096692 грн., тобто 100000 доларів США= 2509669 грн. 20 коп. Представник позивача у заяві від 12.08.2019 р. просить стягнути саме 2509669 грн. 20 коп., що еквівалентно 100000 доларам США станом на день розгляду справи. При цьому, у розписці [PERSON] про отримання від [PERSON] позики грошових коштів у сумі 100 тисяч грн. не вказано строку повернення суми позики. Згідно з ч. 2 статті 1049 ЦК УКраїни, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 03.10.2018 року позивач [PERSON] направив відповідачу [PERSON] вимогу про повернення суми боргу (а.с. 13), яка отримана відповідачем 09.10.2018 р. по адресі проживання [ADDRESS] (а.с.15). Аналогічна вимога, що направлена додатково по адресі реєстрації місця проживання відповідача повернулась «за закінченням встановлених термінів зберігання» (а.с.16). Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не повертає отриманих коштів, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 8810 грн. за подання позовної заяви та 352,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову, тобто 8810 грн. + 352,40 грн. = 9162,40 грн. Стосовно забезпечення позову, суд враховує ч.7 ст. 158 ЦПК України, згідно якої заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved