Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якій просить суд зменшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з нього на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , 2011 р.н., та [PERSON] , 2012 р.н., з 1/6 частини заробітку на кожну дитину до 1/8 частини заробітку на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що 01.02.2017 року Московським районним судом м.Харкова було ухвалено рішення, яким зменшено розмір аліментів, утримуваних з нього рішенням Московського районного суду м.Харкова від 29.09.2015 року, та визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , 2011 р.н., та [PERSON] , 2012 р.н., з ј частини заробітку на кожну дитину до 1/6 частини заробітку на кожну дитину, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що його сімейний стан змінився у зв`язку із тим, що на його утриманні перебувають ще двоє дітей [PERSON] , 2015 р.н., та [PERSON] , 2016 р.н., від іншого шлюбу. Зазначає, що офіційно працює, місце роботи не змінював, інших доходів, окрім заробітної плати, не має, загальна сума аліментів є непосильною. У зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідач відзиву на позовну заяву не надала. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 01.02.2017 задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Зменшено розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] рішенням Московського районного суду м.Харкова від 29.09.2015 року, та визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з ј частини заробітку (доходу) на кожну дитину до 1/6 частини заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб, 08.01.2015 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , від якого позивач має ще двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, 03.09.2016 року у позивача змінився сімейний стан. З огляду на вищезазначене, обставини свідчать про те, що у зв`язку з народженням другої дитини у новому шлюбі, позивач зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище для всіх своїх дітей, а, відповідно, сплата аліментів у встановленому судом розмірі утискує права на утримання четвертої дитини позивача. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим,\~стаття 192 СК України\~вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Як роз`яснено у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 182\~СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З позовної заяви вбачається, що, заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь відповідача, позивач посилається на зміну сімейного стану, оскільки після ухвалення рішення про зменшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2011 р.н., та [PERSON] , 2012 р.н., у нього змінився сімейний стан і народилась четверта дитина, що, на думку суду, є підставою для зміни розміру аліментів, оскільки обов`язок утримувати чотирьох дітей само по собі вказує на зміни матеріального стану, а саме його погіршення. Тому, розмір аліментів на неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2011 р.н., та [PERSON] , 2012 р.н., підлягає зменшенню. Отже, позивач надав суду належні і допустимі докази зміни свого сімейного стану, що, у відповідності до ст.192 СК України, є підставою для зменшення розміру вже стягнутих аліментів до 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ст.\~183\~та ст.\~184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved