Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, так як відповідач зловживає спиртними напоями, постійно виникали сварки, в жовтні 2013 року шлюбні стосунки між сторонами припинено, на даний час вони проживають окремо, примирення, подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін і дітей, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач, будучи двічі належно повідомленим про розгляд справи, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав, заперечення на позовну заяву не подав, своєї позиціії щодо заявлених позовних вимог не висловив. Відповідно до ст.ст.224, 225 Цивільного процесуального кодексу України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Бігунської сільської ради Овруцького району Житомирської області, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 17.11.2001 року було укладено шлюб, актовий запис № 12. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Бігунської сільської ради Овруцького району Житомирської області 06.03.2002 року, та дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Бігунської сільської ради Овруцького району Житомирської області 15.03.2007 року. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, позивач не погоджуються на примирення та бажає розірвати шлюб, спору з приводу визначення місця проживання дітей немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало не можливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз'яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути частину судового збору в сумі 121,80 грн.

Outcome: approved