Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому вказує, що 22.10.1994 р. він уклав шлюб з відповідачкою. Спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та вподобання. З лютого 2015 р. сторони проживають окремо, а тому просить шлюб розірвати, спір про розподіл майна відсутній. Позивач в судове засідання не з`явився надав заяву, у якій позов підтримав і просив його задовольнити, справу розглянути у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував, судові витрати покласти на нього. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена відповідно до вимог ст.ст. 128 ч. 11 та 187 ч. 10 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. У ч. 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 22.10.1994 р. [PERSON] та [PERSON] вступили в шлюб. Сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя не склалось. Сторони з лютого 2015 р. проживають окремо. На примирення позивач не згоден, відновляти сімейні відносини не бажає. Суд вважає, що збереження сім`ї між сторонами стало неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Спір щодо поділу майна відсутній. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved