Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.03.2017 року за позивачем та відповідачем визнано право власності на земельні ділянки по ? частині за кожним. Вказує, що він має намір володіти, користуватися та розпоряджатися своїми земельними ділянками, зокрема укладати договори оренди, однак не має можливості це зробити без погодження з відповідачкою, так як частка позивача не виділена в натурі, а тому просив задовольнити позов. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, однак 06.12.2018 року через канцелярію суду подав заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, однак 06.12.2018 року через канцелярію суду подала заяву, в якій позов визнала повністю та просила справу розглянути без її участі. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1.ст.206 ЦПК Українипозивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3.ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності,\~з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так,ч.1\~ст.5 ЦПК Українивизначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Частинами 1-2ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.03.2017 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на земельні ділянки ? частині за кожним, а саме: - земельну ділянку, яка розташована на території Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення сільськогосподарського виробництва, розміром 1,0465 га, вартістю 63 299,65 грн., що належала на праві власності [PERSON], який помер 20.05.2016 року, згідно договору дарування земельної ділянки від 24.09.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № ДС-212; - земельну ділянку, яка розташована на території Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення сільськогосподарського виробництва, розміром 1,0501 га, вартістю 63 517,40 грн., що належала на праві власності [PERSON], який помер 20.05.2016 року, згідно договору дарування земельної ділянки від 24.09.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № ДС-213; - земельну ділянку, яка розташована на території Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення сільськогосподарського виробництва, розміром 1,0457 га, вартістю 63 251,26 грн., що належала на праві власності [PERSON], який помер 20.05.2016 року, згідно договору дарування земельної ділянки від 24.09.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № ДС-214. Згідно витягу з Державного реєстру \~ речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 99383860 вбачається, що [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка, яка розташована на території Кліводинської сільської ради, площею 1,0465 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 7322584500:01:003:0181. (а.с.17) Згідно витягу з Державного реєстру \~ речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 99189993 вбачається, що [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка, яка розташована на території Кліводинської сільської ради, площею 1,0501 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 7322584500:01:003:0182. (а.с.23) Згідно витягу з Державного реєстру \~ речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 99364936 вбачається, що [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка, яка розташована на території Кліводинської сільської ради, площею 1,0457 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 7322584500:01:003:0183 (а.с.29) \~Згідно \~Висновку оцінювача\~з експертної\~грошової оцінки\~вищевказаних земельних\~ділянок дійсна\~ринкова вартість\~складає 62232 грн. Відповідно ч. 1ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до\~ст.357\~ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У відповідності до ч. 1ст. 368 ЦК Україниспільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною першоюст. 369 ЦК Українипередбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідност. 370 ЦК Україниу разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Статтею 89\~Земельного кодексу\~України передбачено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, в тому числі, співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п.5постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що частки [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної часткової власності на земельні ділянки є рівними. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved