Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Змінивши до початку розгляду справи по суті підставу позову, позивач просить на підставі ст. 391 ЦК України усунути йому перешкоди в користуванні будинком № 17 по вул. Сагайдачного смт. Чемерівці Хмельницької області, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої дії мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 14.01.2015 року він є власником будинку № 17 по вул. Сагайдачного смт. Чемерівці Хмельницької області. У вказаному будинку зареєстрована попередня власниця будинку [PERSON], яка у вищевказаному будинку не проживає, а тому просить позов задоволити. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надійшло. У відповідності до ст.ст.169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14 січня 2015 року [PERSON] є власником будинку № 17 по вул. Сагайдачного, 17 смт. Чемерівці Хмельницької області. У вищевказаному будинку зареєстрована попередній власник будинку - [PERSON], яка з 2015 року у будинку не проживає, оплату за комунальні послуги не здійснює, про що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Вказана правова позиція була висловлена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.11.2016 року у справі № 6-709цс16. Враховуючи, що відповідачка з 2015 року у спірному будинку як член сімї позивача не проживає, суд приходить до висновку, що останньому слід усунути перешкоди у користуванні будинком, шляхом визнання відповідача такою, що відповідач втратив право на користування жилим приміщенням Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved