Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просив встановити факт його постійного проживання разом із [PERSON] на час її смерті - 03 січня 2012 року. Свої вимоги заявник мотивував тим, що 03.01.2012 року померла його бабка [PERSON], та після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема земельна ділянка площею 1,7243 га на території Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Заявник є спадкоємцем померлої за законом та заповітом. З метою переоформлення спадщини [PERSON] звернувся до нотаріальної контори, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини, оскільки він не може документально підтвердити факт постійного проживання із спадкодавцем на час її смерті. У звязку з цим [PERSON] змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали. В підтримання заяви [PERSON] пояснив, що раніше проживав у м. Кам`янець-Подільський, але після погіршення стосунків із дружиною у 2011 році повернувся до батьків у с. Зіньків, де проживала також його бабка [PERSON] Спочатку він допомагав бабці по господарству, а коли вона захворіла і стала потребувати постійного догляду, переселився до неї на постійне місце проживання, та опікувався нею до самої смерті. Представник заінтересованої особи, Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у суд не зявився, сільський голова [PERSON] подав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Заслухавши заявника та представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити. Судом встановлено, що 03.01.2012 року в с. Зіньків Віньковецького району померла бабка заявника -- [PERSON], яка була зареєстрована та проживала в [INFO]. Разом із нею без реєстрації проживав онук [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Заявник є спадкоємцем померлої за законом та заповітом. 25.09.2018 року заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак листом від 25.09.2018 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з пропущенням шестимісячного строку прийняття спадщини. Наведені обставини підтверджуються копією паспорта заявника; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 178117 від 06.01.2012 року; заповітом від 24.02.2011 року, згідно якого [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 1,7243 га; державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 004687 від 11.12.2008 року; листом приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2018 року; свідоцтвом про народження І-БВ № 090129, згідно якого батьком [PERSON] є [PERSON]; свідоцтвом про народження VІ-УР № 900264, згідно якого матірю [PERSON] є [PERSON]; відповіддю приватного нотаріуса від 04.10.2018 року, згідно якої спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Факт постійного проживання заявника спільно із [PERSON] на час її смерті підтвердили у суді свідки [PERSON] та [PERSON] Крім того, як випливає із довідки Зіньківської сільської ради від 25.09.2018 року № 529, [PERSON] до дня смерті 03.01.2012 року була зареєстрована та проживала в [INFO], та разом із нею без реєстрації проживав [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи,\~в тому\~числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~315\~ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05. 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими відповідно до вимог ст. ст. 77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини він не може через відсутність документа, котрий свідчить про факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження вимог про визнання факту його постійного проживання із [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки з урахуванням віку останньої вона потребувала догляду та допомоги, у зв'язку з цим заявник і проживав разом із нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved