Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Мирненської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 травня 2012 року помер батько позивача, [PERSON]. Після смерті батька єдиним спадкоємцем за заповітом є позивач. Спадкове майно складається з земельної ділянки (паю) площею 3,65 умовних кадастрових гектарів, та земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва площею 13,2049 гектарів. Після смерті батька позивач звернувся до приватного нотаріуса, яким було заведено спадкову справу, проте отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не зміг через смерть нотаріуса. Спадкова справа була передана до [PERSON] обласного державного нотаріального архіву, де зараз, у зв'язку з проведенням АТО отримати справу або дублікат справи неможливо. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку № 54 загальною площею 13,2049 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку належало [PERSON], який помер 16.05.2012 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 053466, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 15 та на земельну частку (пай) розміром 3,65 умовних кадастрових гектарів, яке належало [PERSON], який помер 16.05.2012 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Червоноармієць» серії ЛГ № 005820 від 16.01.1998 року. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог, просив справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії II-ЕД № 279139 [PERSON] народився 27 червня 1976 року, його батько [PERSON]П.(а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії I-ЕД № 339119 [PERSON] помер 16.05.2012 року (а.с.8). Згідно копії заповіту від 03.08.2011 року [PERSON] заповів земельні ділянки своєму сину, [PERSON] (а.с.11). Згідно витягу зі Спадкового реєстру від 20.11.2017 року було відкрито спадкову справу після смерті луганського О.П. (а.с.12-14). Згідно листа [PERSON] обласного державного нотаріального архіву від 29.11.2017 року матеріали спадкових справ померлого нотаріуса [PERSON] залишилися на тимчасово непідконтрольній території України у місті [PERSON] (а.с.15). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 053466 [PERSON] належала земельна ділянка площею 13,2049 га. (а.с.9). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 23 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем вказаних земельних ділянок, фактично прийняв спадщину, таким чином позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved