overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між ним та [PERSON] 13 лютого 2016 року був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Зазначив, що подружні стосунки з відповідачкою не склалися, з жовтня 2016 року разом не проживають у зв'язку з несумісністю характерів, втратою поваги та любові один до одного. У зв'язку з цим просить позов задовольнити і шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 13 лютого 2016 року був укладений шлюб, який зареєстрований Червоноволоцькою сільською радою Лугинського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис за № 1. Від шлюбу у сторін є дитина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, вони не проживають однією сім'єю, зникло взаєморозуміння, стали частими сварки. За таких обставин справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаною заявою, в якій просить встановити, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], померлої 09.08.2011 року. При цьому посилається на те, що встановлення даного факту йому необхідне для вступу в спадщину. Пояснив, що у звязку із існуючою розбіжністю їх прізвищ в офіційних документах виникають труднощі в оформленні спадкових прав. Представник заявника [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність заявника. Заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового розгляду, на підставі наявних у ній доказів, на підставі ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-ТП №432012 від 23.04.1975 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. /а.с. 6/ [PERSON] померла 09.08.2011 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за №1836. /а.с. 8/ Зі змісту копії паспорта, виданого Богунським РВ УМВС України в Житомирській області від 07.09.1996 року вбачається, що прізвище заявника вказано «Піонтківський». /а.с. 5/ Розбіжності виникли в результаті записів у паспорті громадянина України, де прізвище заявника вказано «Піонтківський», та у свідоцтві про народження заявника, де його прізвище вказано «Піонтковський», а тому не дають змоги заявнику довести родинні зв'язки із матірю та отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Вказаний в заяві факт заявнику необхідно встановити з метою отримання права на спадщину. Іншим шляхом встановити, що заявник є сином померлої у 2011 році [PERSON] неможливо. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявник є чином померлої [PERSON], що підтверджується сукупністю досліджених доказів, а тому встановлює факт родинних відносин між матірю та сином та задовольняє заяву в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаною заявою, яку обґрунтовує тим, що [INFO] в с.Дорошівка Путивльського району помер його батько [PERSON] . Після смерті батька він звернувся до Путивльського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), але в отриманні свідоцтва про смерть [PERSON] йому було відмовлено, оскільки актового запису про смерть [PERSON] не виявлено, у зв`язку з чим заявник був вимушений звернутися до суду та просить суд встановити факт смерті його батька [PERSON] . Суд, заслухавши представника заявника, яка заяву підтримала, допитавши свідків, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі п.8 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , заявника у справі, є « [PERSON] » (російською мовою) та « [PERSON] » (російською мовою) (а.с.6). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області №148 від 1 червня 2021 року [PERSON] , [INFO] , дійсно помер [INFO] та похований на кладовищі с.Дорошівка Конотопського (Путивльського) району Сумської області (а.с.9). Згідно з листом Путивльського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) №63/21.12-78 від 18 травня 2021 року, повідомлено про неможливість надання повторного свідоцтва про смерть [PERSON] , у зв`язку з відсутністю даного актового запису (а.с.8). Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що [PERSON] проживав у с.Дорошівка Путивльського району Сумської області, до дня смерті [INFO] , і був похований на кладовищі с.Дорошівка. Підстави ставити під сумнів такі показання свідків у суду відсутні. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті її батька [PERSON] , що має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 04.04.1994 року між ним та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що засуджений до довічного позбавлення волі та відбуває покарання в Житомирській установі виконання покарань № 8, у звязку із цим понад десять років не бачився із відповідачем, [PERSON] не зявляється до позивача на побачення та припинила із ним листування. Вважає, оскільки від даного шлюбу у сторін дітей немає, спільне господарство внаслідок його довічного увязнення не ведеться, а тому є всі підстави для розірвання шлюбу. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розглядати справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. [PERSON] в судове засідання не зявилась, оскільки у місто Горлівка Донецької області не здійснююється пересилання поштової кореспонденції, а тому неможливо її належним чином повідомити про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін суд, ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі із 04.04.1994 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Булавинської селищної ради м. Єнакієвого Донецької області, актовий запис №25. Згідно до норм\~ ст. 51 Конституції України\~ та\~ ст. 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 16.01.2001 року між ним та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя із відповідачем не склалось, а подальше проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розглядати справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про час, дату та місце розгляду заяви повідомлена належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Поштовий конверт повернувся на адресу суду не вручений, у звязку із закінченням терміну зберігання. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін суд, ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі із 16.01.2001 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №32. /а.с. 5/ Згідно до норм\~ ст. 51 Конституції України\~ та\~ ст. 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 21.09.2013 року між ним та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя із відповідачем не склалось, а подальше проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. Позивач просив розглядати справи у її відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Поштовий конверт повернувся на адресу суду не вручений, у звязку із закінченням терміну зберігання. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін суд, ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі із 21.09.2013 року, який зареєстрований Фрунзенською селищеною радою Словяносербського району Луганської області, актовий запис №12. /а.с. 3/ Згідно до норм\~ ст. 51 Конституції України\~ та\~ ст. 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з уточненими позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В своєму уточненому позові позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 20 496 (двадцять тисяч чотириста дев'яносто шість гривень) 00 копійок, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 369, 66 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, на винесення заочного рішення погоджується. Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України з винесенням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Пояснень, заперечень, заяв та клопотань відповідача по заявленим вимогам не надходило. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги позивача підлягаючими задоволенню, оскільки вони засновані на вимогах закону та підтверджуються наданими доказами, на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Матеріалами справи встановлено, що 07.10.2012 року в місті Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], водія автомобіля марки «Volkswagen», д/н [NUMBER], вина якого підтверджується висновком за результатами розгляду матеріалів дорожньо-транспортної пригоди від 06.11.2012 року. В результаті цього автомобіль марки «Nissan» д/н [NUMBER], під керуванням позивача отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно договору, укладеного в ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт», страховий поліс №АВ/0065581. При настанні страхового випадку страховик, тобто відповідач, відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Вартість матеріального збитку власнику автомобіля марки «Nissan» д/н [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП складає 20 496 (двадцять тисяч чотириста дев'яносто шість гривень) 00 копійок. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем було повідомлено відповідача про страховий випадок, та в свою чергу виконано всі обов'язки, які передбачені цим законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, слухати справу в його відсутність, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про визнання позову та прохання розглядати справу в її відсутність. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 05 травня 1995 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №328566 від 28.02.2013 року. 09 грудня 2007 року помер дядько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №127089 від 11.12.2007 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини житлового будинку №3 по вул.Космонавтів, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, який в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальною площею 86,4 кв.м., житловою площею 57,1 кв.м.; літ.«а1» - ганок; літ.«а2» - ганок; літ.«Б» - літня кухня; літ.«б» - тамбур; літ.«а» - прибудова; літ.«В» - сарай; літ.«б1» веранда; літ.«Г» - гараж; літ.«г» - смотрова яма; літ.«Д» - сарай; літ.«Е» - сарай; літ.«Ж» - літня кухня; літ.«З» - вбиральня; літ.«І» - сарай; №1 цистерна; №2 огорожа; №3 ворота; №5 водопровід; І вимощення. Позивач фактично прийняв спадщину після померлого дядьки, здійснює всі платежі, користується житловим будинком. Спадкоємцем після смерті [PERSON], крім позивача являється відповідачка по справі [PERSON], яка відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджується заявою. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] про звільнення від обов`язку сплати аліментів. Зважаючи на складність справи та необхідність часу для викладення повного рішення суду, на що може бути витрачений значний проміжок часу, складання повного рішення суду відкладається на строк не більше десяти днів, відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі ? частини її заробітку (доходу), мотивуючи свої вимоги тим, що до 04.06.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі 26.03.2004 року у них народилася дитина [PERSON], яка перебуває на його повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, систематично отримує заробітну плату та здатна сплачувати аліменти. Позивач, представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заява про розгляд справи за її відсутності та відзив на позовну заяву до суду не надходили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що до 04.06.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Южного міського суду Одеської області від 04.06.2014 року (а.с.9). 26.03.2004 року у них народилася дитина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідач є матірю [PERSON]. Місце проживання неповнолітньої [PERSON] визначено з батьком [PERSON], що підтверджується копією рішення Южного міського суду Одеської області від 26.01.2017 року (а.с.5-8). Відповідач добровільно допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст. 141 ч.1 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За таких обставин суд, враховуючи, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved