Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 29 вересня 2011 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 222, та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ № 066644. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей, син [PERSON] Станіславивич, [INFO] та донька -[PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сімї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки через те, що відповідач зловживає спиртними напоями. Шлюбні відносини впродовж останнього часу між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її нтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач на попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях суду зіслалась на обставини, викладені в позовній. Відповідач на попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечив. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.09.2011 року відділом відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 222. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: син [PERSON] Станіславивич, [INFO] та донька -[PERSON], [INFO], батьками яких являються сторони по справі, що стверджується копіями свідоцтва про народження дітей. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як пояснила в судовому засіданні позивач, вони з відповідачем тривалий час не підтримують подружніх відносин. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження\~\~відсутні.

Outcome: approved