Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідачів: Житлово-комунальне підприємство № 2, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , яка розташована над її квартирою, [PERSON] є її власником. В результаті халатності, безвідповідальних дій [PERSON] її квартиру неодноразово заливало. Актами комісії ЖКП №2 від 20.08.2018 року, 31.08.2018 року та 07.09.2018 року встановлено, що причинами залиття було: розірвання шлангу пральної машини, протікання вентиля на холодну воду в квартирі відповідачів. Вказаними актами зафіксовано розміри пошкоджень, завданих неодноразовим залиттям квартири позивача. Відповідно до довідки-розрахунку вартості ремонтних робіт та матеріалів, необхідних для відновлення стану окремих кімнат у квартирі [ADDRESS] , складеної ФОП [PERSON] на підставі актів ЖКП № 2 про фіксування факту залиття квартири від 20.08.2018 року, 31.08.2018 року та 07.09.2018 року та фотоматеріалів, загальна сума вартості робіт та матеріалів на відновлення стану кімнат, що піддались затопленню становить 17\~555 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь 17 555 грн. матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири та судові витрати по справі. Позивач та її представник в письмовій заяві позов підтримали, розгляд справи просили провести у їх відсутності, проти заочного розгляду не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча неодноразово належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань на адресу суду не подавали. Представник третьої особи - ЖКП № 2 в судове засідання не прибув, письмових пояснень на адресу суду не подав. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6-11). Відповідно до\~довідки МОЦ\~від 22.07.2019\~року (а.с.\~14\~зворот)\~відповідач [PERSON] \~є власником квартири [ADDRESS] . Крім неї, у вказаній квартирі зареєстрований і проживає [PERSON] , що додатково підтверджується заявою [PERSON] (а.с.15). Квартира відповідачів розташована над квартирою позивача. З доводів позивача, в результаті халатності та безвідповідальних дій [PERSON] , її квартиру неодноразово заливало. Факт залиття квартири позивача підтверджено актами від 20.08.2018 року, 31.08.2018 року та 07.09.2018 року, затвердженими директором ЖКП № 2 [PERSON] , складеними членами комісії: інженером з експлуатації житлового фонду [PERSON] , майстром техдільниці [PERSON] , слюсарем-сантехніком. Згідно даних актів причинами залиття було: розірвання шлангу пральної машини, протікання вентиля на холодну воду в квартирі відповідачів. Вказаними актами зафіксовано розміри пошкоджень, завданих неодноразовим залиттям квартири позивача. Крім того, довідкою ФОП [PERSON] про стан електричної мережі в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зафіксовано негативний вплив вологи на електричні мережі внаслідок неодноразового затоплення квартири. Відповідно до довідки-розрахунку вартості ремонтних робіт та матеріалів, необхідних для відновлення стану окремих кімнат у квартирі [ADDRESS] , складеної ФОП [PERSON] на підставі актів ЖКП № 2 про фіксування факту залиття квартири від 20.08.2018 року, 31.08.2018 року та 07.09.2018 року та фотоматеріалів, загальна сума вартості робіт та матеріалів на відновлення стану кімнат, що піддались затопленню становить 17 555 грн. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. За змістом ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Факт неодноразового залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідачів підтверджується актами залиття від 20.08.2018 року, 31.08.2018 року та 07.09.2018 року, затвердженими директором ЖКП № 2 Рижук В.В., складеними комісією. Акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах. Зазначені акти у силу статей 76-78 ЦПК України є належними і допустимими доказами. Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Відповідачі не спростували належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляли та не надали інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Враховуючи те, що позивач довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд приходить до висновку, що завдана позивачу шкода підлягає солідарному відшкодуванню відповідачами. Беручи до уваги вищезазначене, позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст..141 ЦПК України на відповідачів покладаються судові витрати зі сплати судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved