Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в якій просить суд стягнути з [PERSON]: суму основного боргу в розмірі 23979,00 грн.; три проценти річних у розмірі 1912,53 грн.; інфляційну заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 1002,81 грн.; витрати на правову допомогу у сумі 1500,00 грн.; судовий збір у сумі 283,94 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначає, що 25.12.2010 року він надав в якості позики [PERSON] грошові кошти в сумі 3000,00 доларів США, що еквівалентно 23979,00 грн., які остання зобов'язалася повернути йому на протязі шести місяців, та про що було складено письмову розписку. Строк повернення позики було визначено у шість місяців, тобто до 25.06.2010 року, але станом на 02.12.2013 року сума позики повернута не була. Таким чином, сума основного боргу складає 3000,00 доларів США, що еквівалентно 23979,00 грн. (за курсом 1 долар США = 7,99 грн.). Інфляційна заборгованість станом на 02.12.2013 року становить 1002,81 грн. (23979,00 х 1,046 (індекс інфляції за 2011 рік) х 0,998 (індекс інфляції за жовтень 2011 р.) х 1,003 (індекс інфляції за листопад 2011 року) х 1,008 (індекс інфляції за 2012 рік) х 0,998 (індекс інфляції за 2013 рік). Три проценти річних від простроченої суми за період з 25.05.2011 року по 02.12.2013 року, тобто за 947 днів, становить 1912,53 грн. (23979,00 : 365 : 100 % х 3 % х 245 + 24461,86 грн. : 366 : 100 % х 3 % + 25195,72 грн. : 365 : 100 % х 3 % х 366). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, в обґрунтування посилався на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причин не повідомила, свого представника до суду не направила, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25 грудня 2010 року [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти у сумі 4000,00 доларів США, про що власноруч написала письмову розписку та віддала її позивачу. [PERSON] зобов'язалася повернути позивачу суму грошових коштів впродовж шести місяців. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що суму в розмірі 1000,00 доларів США, з раніше позичених 4000,00 доларів США, відповідачка йому повернула впродовж року, але лишилися неповернутими 3000,00 доларів США. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч. 1 ст. 1040 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З огляду на ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1 та 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із розрахунку суми грошового боргу виконаних позивачем, сума заборгованості станом на 02.12.2013 року складає 3000,00 доларів США, що в перерахунку в національну валюту України - гривню, становить 23979,00 грн. (за курсом НБУ станом на 02.12.2013 року 1 долар США = 7,99 грн.). Інфляційна заборгованість станом на 02.12.2013 року становить 1002,81 грн. Три проценти річних від простроченої суми за період з 25.05.2011 року по 02.12.2013 року, тобто за 947 днів, становить 1912,53 грн. Розрахунок заборгованості було перевірено у судовому засіданні. За встановлених обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а з відповідачки слід стягнути борг по договору позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу є обґрунтованими та підтверджуються актом виконаних робіт та квитанцією про сплату грошових коштів адвокату, наявними у матеріалах справи у копії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved