Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 50000 гривень та моральну шкоду в розмірі 30000 гривень, які завдані їй залиттям квартири. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. 12 травня 2014 року з вини [PERSON], який був власником квартири [NUMBER] в цьому ж будинку, сталося затоплення її квартири. Внаслідок затоплення було пошкоджено майно, яке знаходилось в квартирі, на суму 25000 гривень і таку ж суму було витрачено на відновлення самої квартири. Також внаслідок затоплення квартири їй заподіяна і моральна шкода, яку вона оцінює в 30000 гривень. У зв?язку з цим просить позов задовольнити. Відповідач та його представник позов не визнали і пояснили, що позивач не надала доказів того, що шкода їй спричинена внаслідок протиправних винних дій відповідача та не надала доказів щодо розміру спричиненої шкоди. Крім того деякі з наданих доказів, такі як акт про затоплення квартири та видаткові накладні і чеки на придбання будівельних матеріалів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки акт про затоплення не відповідає вимогам законодавства, а в накладних і чеках зазначені більш дорогі і якісні матеріали ніж ті, що були пошкоджені. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 4). Згідно акту, затвердженого директором Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства та складеного заступником директора, майстром і депутатом за участю позивача, при обстеженні квартири [ADDRESS] було виявлено затоплення квартири. Причиною затоплення являється порив фільтра системи водопостачання у ванній кімнаті квартири [NUMBER] квартиронаймача [PERSON] (а.с. 6). Даний акт не відповідає вимогам «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Державним комітетом з питань житлово-комунального господарства 17.05.2005року за № 76, які містяться в додатку 4 до вказаних правил. Зокрема з цього додатку вбачається, що акт складається комісією у складі: головного інженера виконавця послуг, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету. При складанні акту серед вищевказаних осіб був лише майстер. Крім того позивачем надані фотографії квартири, чеки та видаткові накладні на придбання будівельних матеріалів (а.с. 7-15), але з них неможливо встановити характер та розмір заподіяної позивачу шкоди. Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Також відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже в даному випадку відповідальність за матеріальну та моральну шкоду, завдану залиттям квартири, повинна нести особа внаслідок протиправних та винних дій якої сталося це залиття. Позивач не надала суду доказів, що залиття її квартири відбулось внаслідок протиправних та винних дій [PERSON], а тому суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю. Суд не відшкодовує позивачу судові витрати, оскільки їй повністю відмолено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed