Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області про скасування арешту на майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.12.2018р. успадкував житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2018р. На момент оформлення спадщини будь-яких арештів або ж заборон на відчуження цього майна в Реєстрі не було. В травні 2019р. маючи намір продати вказаний житловий будинок, приватним нотаріусом Пузановою Н.А. було відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу цього будинку, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на нього накладено та зареєстровано заборону відчуження на підставі позики, виданої 08.12.1961р. Чернігівським маслозаводом. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2019р. особою майно/права якої обмежуються є [PERSON] , однак вказана особа у цьому житловому будинку ніколи не проживала та не була зареєстрована, будь-яких прав власності на будинок ніколи не мала, а тому вважає, що арешт є помилковим (застарілим) і що можливо його помилково було перенесено реєстратором Чернігівської нотаріальної контори до відповідного електронного реєстру. Згідно відомостей, зазначених у вказаній вище інформації, арешт зберігає чинність до теперішнього часу, а отже перешкоджає йому в повній мірі реалізувати право власності на належне нерухоме майно, оскільки таке підприємство як Чернігівський маслозавод взагалі відсутнє, а відтак врегулювати спір в досудовому порядку немає можливості. У зв`язку з чим просить суд скасувати накладену 03.10.2005р. за №2449864 Токмацькою державною нотаріальною конторою на підставі архівного запису №61495-312 від 08.12.1961р. заборону на житловий будинок [ADDRESS] , належний [PERSON] на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2018р. В судове засідання представник позивача за договором - адвокат Усенко Ю.Д. не з`явився, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с.34). Від Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області надійшло клопотання за підписом начальника юридичного відділу селищної ради Ковтун Ю.А. про розгляд цивільної справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.35). Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.12.2018р. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2018р. (а.с.10,11). 03 жовтня 2005 року за №2449864 Токмацькою державною нотаріальною конторою на підставі архівного запису №61495-312 від 08.12.1961р. 143 накладено заборону на нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] , особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , підстава виникнення обтяження: позика, серія та номер: бн , виданий 08.12.1961, видавник: Чернігівський маслозавод, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:44614732 від 14.12.2018, приватний нотаріус Пузанова Н.А., Чернігівський районний нотаріальний округ, Запорізька обл., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.03.2019р. (а.с.15-16). Проте, відповідно до домової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] від 03.10.1958р., [PERSON] ніколи не був зареєстрований за вказаною адресою (а.с.17-25). Постановою приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Запорізької області від 06.05.2019р. [PERSON] відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] у зв`язку з тим, що на будинок накладено та зареєстровано заборону, а згода кредитора на посвідчення цього договору відсутня (а.с.14). На даний час підприємство Чернігівський маслозавод не існує, а тому вирішити питання припинення обтяження нерухомого майна в досудовому порядку немає можливості. Вирішуючи питання законності вимог позивача, суд виходить із такого. Частиною першою статті 316 ЦК України визначено поняття права власності, за яким це є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 317 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.328 згаданого Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абз.2 ч.2 ст.331 ЦК України). Як вбачається із досліджених вище судом доказів, [PERSON] правомірно та на законних підставах набув право власності на нерухоме майно, на яке накладено заборону. Конституцією України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч.3 ст.41). Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Приймаючи до уваги, що заборону на житловий будинок накладено до того, як позивач [PERSON] став його власником та те, що [PERSON] ніколи не проживав і не був зареєстрований у даному житлі, будь-яких прав власності на нього не мав, відтак суд приходить до висновку, що заборона накладена помилково, чим порушено права позивача як власника щодо здійснення права володіння, користування та розпоряджання майном, а тому [PERSON] має підстави на захист свого порушеного цивільного права у спосіб, передбачений п.3 ч.2 ст.16 ЦК України, а саме, припинення дії, яка порушує право.

Outcome: approved