Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що їхній шлюб був зареєстрований 10.08.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №157, у шлюбі мають доньку [PERSON], 04.07.2013р.н., спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя, через що часто виникали непорозуміння, як наслідок з березня 2017 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, як подружжя стосунків не підтримують, зараз має близькі стосунки з іншим чоловіком, вагітна від нього. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати. [PERSON] в суді позов підтримала, покликаючи на мотиви такого, пояснила, що через зраду чоловіка з березня 2017 року сім'єю з відповідачем не проживають, подружніх стосунків не підтримують, вона втратила до нього почуття любові, має іншого чоловіка, вагітна, планує зареєструвати новий шлюб, настоює на розірванні шлюбу. [PERSON] в суді позов визнав, підтвердив пояснення позивачки про припинення подружніх стосунків з березня 2017 року, що з цього часу вони сімєю не проживають, вона має близькі стосунки з іншим чоловіком, з яким йому зраджувала, просить розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши позовну заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного\~Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони шлюб зареєстрували 10.08.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №157, у шлюбі мають доньку [PERSON], 04.07.2013р. З березня 2017 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, як подружжя стосунків не підтримують. Причина розладу в сімї різні погляди подружжя на шлюб та сімю, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. З пояснень позивачки, довідки поліклінічного відділення Комарнівської міської лікарні № 21 від 09.11.2017р. (а.с. 24) убачається, що вона вагітна, має стосунки з іншим чоловіком\~ [PERSON], він визнає батьківство виношуваної нею дитини. За положеннями ч. 3 ст. 110 СК України\~чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Як убачається із свідчень [PERSON] в суді, останній визнає себе батьком зачатої з [PERSON] дитини, має намір зареєструвати з позивачкою шлюб. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх малолітньої дитини, повноцінний розвиток та виховання якої у сімї, в якій існують непорозуміння, є неможливим. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивачки 640 грн. судового збору.

Outcome: approved