Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтований наступним. 04 червня 2018 року позивач дізнався, що 24 травня 2018 року постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] відкрито виконавче провадження F 56337881 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса [PERSON] F 1193 від 12 травня 2016 року про стягнення за несплачену в строк за Кредитним договором Fб/н від 13 червня 2008 року заборгованості у розмірі 30689 грн. 47 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі - 5998,14 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі F 18062,91 грн.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 4937, 49 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 250,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми) - 1449,93 грн. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу, оскільки рішенням Ленінського районного суду у м. Запоріжжя у справі F 334/1088/15-ц від 14.09.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено у стягнені з позивача заборгованості за вищевказаним договором, яка станом на 31.12.2014 складалась з загальної суми у розмірі 21466,95 грн. Зазначене оішення набрало законної сили та ПАТ КБ «ПриватБанк» не оскаржене. В зв'язку з наведеним позивач просить визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач у судове засідання не зFявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача надав відзив на позов, в якому заперечив щодо можливості задоволення позовних вимог. Пояснив, що вчинений нотаріусом напис був здійснений відповідно до вимог законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії в нотаріусу не було. Зазначив, що позивач не виконав належним чином грошові зобовFязання перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Зазначив, що якби позивач дійсно виконав належним чином грошові зобовFязання перед банком, то отримав би документ/довідку про одержання виконання в повному обсязі за договором, однак вищевказаний документ відсутній у позивача. Просить відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за його відсутності. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зFявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у судове засідання не зFявився. Про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 травня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за F1193, яким запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість, що виникла за кредитним договором від 13 червня 2008 року. Боржником за кредитним договором є [PERSON] Стягнення заборгованості проводиться за період з 13 червня 2008 року по 29 лютого 2016 року. Сума заборгованості складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 5998,14 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі F 18062,91 грн.; заборгованості з пені та комісії у розмірі 4937, 49 грн.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) - 250,00 грн.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми) - 1449,93 грн. Загальна сума заборгованості становить 30698,47 грн. Крім того встановлено, що постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] від 24 травня 2018 року ВП F56337881 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису F1193, виданого 12 травня 2016 року [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 30698,47 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2015 у справі F 334/1088/15-ц за цивільним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у задоволені позовних вимог відмовлено. Судове рішення набрало чинності 25.09.2015 року. Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовFязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повFязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, F296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 F 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 F 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов'язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 F 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, F1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі F754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а на момент вчинення виконавчого напису F1193 нотаріусом справа за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2008 року вже розглядалась у судовому порядку, рішення набрало законної сили, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved