Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позову, а саме просить: накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вимоги заяви мотивовані тим, що 17.07.2019 до заявника прийшли невідомі люди і повідомили, що квартира, яка належала заявнику на праві приватної власності з 26.06.2019 належить АТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» м. Києва Мосійчук Оксани Василівни. Вказані особи змінили замки на дверях, установили сигналізацію та перешкоджають заявнику в доступі до квартири. Підставою виникнення права власності у АТ «Укрсоцбанк» державний реєстратор вказала лише іпотечний договір. Вважає дії державного реєстратора незаконними. Заявник має намір подавати позовом про оскарження дії державного реєстратора, у зв`язку з чим звертається із даною заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Пунктом 6 Постанови визначено, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку, що немає підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у зв`язку з чим заява не підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: dismissed