Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Позивач посилається на те, що 26 вересня 2008 року померла [PERSON], яка, склавши заповіт, розпорядилася частиною майна в його користь. Ним успадковано ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в с. Озерна вул. Нове Село,76. Також [PERSON] рішенням сільської ради від 31.03.1994 року, передано в приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,33 га., в тому числі 0,28 га. для ведення особистого підсобного господарства та 0,05 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку. Крім цього розпорядженням голови Зборівської районної державної адміністрації №38 від 21.01.2008 р. їй передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Озернянської сільської ради площею 0,23 га. в урочищі «біля Січкоріза». [PERSON] розпочала приватизацію земельних ділянок, проте у звязку зі смертю не завершила її та не отримала Державних актів на землю. Просить визнати за ним право на приватизацію даних земельних ділянок. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги зменшив та просить визнати право на приватизацію земельної ділянки в с.Озерна вул. Нове Село,76 Зборівського району. Озернянська сільська рада, згідно поданої заяви, позовні вимоги визнала. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Абзацом 2 пунктом 2 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Судом встановлено, що 26 вересня 2008 року померла [PERSON], яка, склавши заповіт, розпорядилася частиною майна в користь [PERSON] Він успадкував ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в с.Озерна вул. Нове Село,76. Згідно реєстраційного посвідчення від 30 листопада 2001р. він є власником другої частини майна, а отже нерухоме майно належить йому в цілому. [PERSON] рішенням сільської ради від 31.03.1994 року, передано в приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,33 га., в тому числі 0,28 га. для ведення особистого підсобного господарства та 0,05 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку. [PERSON] розпочала приватизацію земельної ділянки і згідно кадастрового плану її розмір становить 0,20 га. Проте у звязку зі смертю не завершила її та не отримала Державного акта на землю. Враховуючи, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців, суд вважає, що за ним слід визнати право на завершення приватизації та реєстрації права власності, а саме виготовлення технічної документації із землеустрою, отримання кадастрового номера, отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved