Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області із позовом про скасування арешту та вилучення обтяження з реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису про арешт рухомого майна. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 12 червня 2008 року Харківським районним судом Харківської області був постановлений вирок, за яким були засуджені [PERSON] за ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, який на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та [PERSON] за ч. 2 ст. 358 КК України до 2 років обмеження волі, який на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Зі змісту вищевказаного вироку вбачається, що один з епізодів, за який були засуджені вищевказані особи, був вчинений при наступних обставинах: [PERSON] в липні 2004 року в денний час, точну дату та час встановити в ході слідства встановити не вдалося можливим, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету підробки документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яка надає права та звільняє від обов'язків, з метою використання його як підсобником, так і іншою особою, а також збут такого документа, вступивши в попередню змову з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та невстановленою в ході слідства особою, направлену на підробку довіреності, яка надає право управління та розпорядження автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], [PERSON], отримавши чисті бланки з печаткою та штампом Ракитянської сільської ради Нововодолажського району Харківської області від [PERSON], звернувся з проханням виготовити підроблену довіреність к [PERSON], надавши їй технічний паспорт ХАС № 635888 на вищевказаний автомобіль та анкетні дані [PERSON], яка на території ТОВ «Харківська автобаза № 3», яке знаходиться за адресою: м. Харків, пров. Плодовий, 3, надрукувала на печатній машинці з номерами «2973», «4140» довіреність № 361 від 28 липня 2004 року від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], яка надає останній право управління та розпорядження автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], після чого в той же день поставили підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис» та [PERSON] власноруч заповнила штамп Ракитнянської сільської ради Нововодолажського району Харківської області від імені секретаря Ракитнянської сільської ради Нововодолажського району Харківської області [PERSON], тобто виготовив підроблений документ - довіреність № 361 від 28 липня 2004 року, яка надає [PERSON] право управління та розпорядження автомобілем, який належить [PERSON] 30 липня 2004 року [PERSON] та [PERSON] із зазначеною довіреністю звернулися в м. Дергачі Харківської області по вул. Петровського, 155 до приватного нотаріуса [PERSON], ввівши її в оману надали підроблену довіреність на право управління та розпорядження автомобілем, належним [PERSON], на підставі якої [PERSON] на прохання [PERSON] і [PERSON] склала довіреність (пере довіреність) № 2380 від 30 липня 2004 року від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], який не знав щодо протиправності правочину, довіреність надавала [PERSON] право управління та розпорядження автомобілем, належним [PERSON] 31 липня 2004 року [PERSON], знаходячись у денний час на території ринку «Лоск», який знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Пісочин збув за винагородження вищевказані довіреності для їх використання. Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлений факт підроблення документа. Також, позивач зазначив, що автомобіль [NUMBER] належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (надалі - технічний паспорт) ХАС № 635888, виданого 28 січня 2003 року МРЕО ДАІ м. Харкова. Постановою слідчого по особливо тяжким злочинам, вчинених організованими групами СУ ГУ МВСУ в Харківській області старшого лейтенанта міліції [PERSON], в рамках розгляду вищевказаної кримінальної справи, був накладений арешт з забороною постановки та зняття з обліку на транспортний засіб - автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі технічного паспорту серії ХАС № 635888, виданого 28 січня 2003 року МРЕО ДАІ м. Харкова. Під час постановлення вироку 12 червня 2008 року, Харківським районним судом Харківської області не було вирішене питання щодо зняття арешту із спірного автомобіля. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час, день та місце судового засідання повідомлялися належним рекомендованою кореспонденцією (а.с.34, 35). Позивач в судове засідання не зявився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у разі неявки відповідачів не заперечував проти розгляду справи при заочному розгляді (а.с.36). За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянув справу в межах заявлених вимог, перевірив матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 12 червня 2008 року Харківським районним судом Харківської області був постановлений вирок, за яким були засуджені [PERSON] за ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, який на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та [PERSON] за ч. 2 ст. 358 КК України до 2 років обмеження волі, який на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Зі змісту вищевказаного вироку вбачається, що один з епізодів, за який були засуджені вищевказані особи, був вчинений при наступних обставинах: [PERSON] в липні 2004 року в денний час, точну дату та час встановити в ході слідства встановити не вдалося можливим, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету підробки документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яка надає права та звільняє від обов'язків, з метою використання його як підсобником, так і іншою особою, а також збут такого документа, вступивши в попередню змову з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та невстановленою в ході слідства особою, направлену на підробку довіреності, яка надає право управління та розпорядження автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], [PERSON], отримавши чисті бланки з печаткою та штампом Ракитянської сільської ради Нововодолажського району Харківської області від [PERSON], звернувся з проханням виготовити підроблену довіреність к [PERSON], надавши їй технічний паспорт ХАС № 635888 на вищевказаний автомобіль та анкетні дані [PERSON], яка на території ТОВ «Харківська автобаза № 3», яке знаходиться за адресою: м. Харків, пров. Плодовий, 3, надрукувала на печатній машинці з номерами «2973», «4140» довіреність № 361 від 28 липня 2004 року від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], яка надає останній право управління та розпорядження автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], після чого в той же день поставили підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис» та [PERSON] власноруч заповнила штамп Ракитнянської сільської ради Нововодолажського району Харківської області від імені секретаря Ракитнянської сільської ради Нововодолажського району Харківської області [PERSON], тобто виготовив підроблений документ - довіреність № 361 від 28 липня 2004 року, яка надає [PERSON] право управління та розпорядження автомобілем, який належить [PERSON] 30 липня 2004 року [PERSON] та [PERSON] із зазначеною довіреністю звернулися в м. Дергачі Харківської області по вул. Петровського, 155 до приватного нотаріуса [PERSON], ввівши її в оману надали підроблену довіреність на право управління та розпорядження автомобілем, належним [PERSON], на підставі якої [PERSON] на прохання [PERSON] і [PERSON] склала довіреність (пере довіреність) № 2380 від 30 липня 2004 року від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], який не знав щодо протиправності правочину, довіреність надавала [PERSON] право управління та розпорядження автомобілем, належним [PERSON] 31 липня 2004 року [PERSON], знаходячись у денний час на території ринку «Лоск», який знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Пісочин збув за винагородження вищевказані довіреності для їх використання (а.с.7-30). Дані обставини не підлягають доказуванню у відповідності до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України. Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлений факт підроблення документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яка надає права та звільняє від обовязків, з метою використання його як підсобником так і іншою особою та збут такого документа, зокрема довіреності, яка надавала право іншим особам управляти та розпоряджатися автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності. Автомобіль Опель-Омега реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ХАС № 635888, виданого 28 січня 2003 року МРЕО ДАІ м. Харкова. Постановою слідчого по особливо тяжким злочинам, вчинених організованими групами СУ ГУ МВСУ в Харківській області старшого лейтенанта міліції [PERSON], в рамках розгляду вищевказаної кримінальної справи, був накладений арешт з забороною постановки та зняття з обліку на транспортний засіб - автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі технічного паспорту серії ХАС № 635888, виданого 28 січня 2003 року МРЕО ДАІ м. Харкова (а.с.6). Під час постановлення вироку 12 червня 2008 року, Харківським районним судом Харківської області не було вирішене питання щодо зняття арешту із спірного автомобіля. Питання про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, що закінчено за правилами КПК України в ред. 2012 року вирішується в порядку ст. 174 КПК України, в якій зазначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Рішення, дії чи бездіяльність з цього приводу підлягають оскарженню в порядку, передбаченому КПК України. Але в зазначений спосіб арешт нерухомого майна, що належить позивачу на праві власності до цього часу не знятий, кримінальна справа розглянута з постановленням вироку. Отже, позивачем вичерпані всі можливості надані КПК України в частині захисту свого права власності на рухоме майно. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Зазначені в позові вимоги розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту оскільки така правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою до застосування судами України. Враховуючи наведене суд вважає, що в даному випадку позивачем обрано спосіб захисту свого права, що передбачений законом, а тому суд позовні вимоги задовольняє в повному обсязі.

Outcome: approved