Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до КВП ДМР «Міськводоканал» «про стягнення компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та інших виплат належних працівнику при звільненні та стягнення моральної шкоди», уточнив свої вимоги та просив: - стягнути із КВП ДМР «Міськводоканал» на його користь моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн.; - стягнути із КВП ДМР «Міськводоканал» на його користь середній заробіток за час затримки усіх належних мені, як звільненому працівникові від підприємства виплат в розмірі 44112,76 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що він працював у КВП ДМР «Міськводоканал» в період часу з 12.08.2013 року, а з 19.11.2013 р. на посаді начальника юридичної служби з якої і був звільнений 05.02.2016 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. На день його звільнення відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період часу з 01.12.2015 року по 05.02.2016 року та компенсація за невикористану відпустку за 42 дні, всього на загальну суму 21070,96 грн. На час його звільнення відповідачем не проведено розрахунок у відповідності до вимог КЗпП України, з посиланням на відсутність грошових коштів і неможливість користування рахунком. Дії відповідача є незаконними, так як згідно з вимогами ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 116 КЗпП України, виплата усіх сум, що належать працівнику від підприємства чи установи, проводиться у день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу, звільненому ним працівникові усіх сум, які повинні бути йому виплачені на день його звільнення, згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КЗпП України, роботодавець повинен виплатити цьому працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ч. 5 ст. 95 КЗпП України, також передбачено виплату з урахуванням індексації. Абзацом третім пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100 встановлено, ще середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з плати за останні два календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарних місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленими з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). З 05.02.2016 р. і по 25.07.2016р. час затримки розрахунку складає 122 робочих дні, тому відповідач зобов'язаний сплатити на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 361,58 грн., виходячи з розрахунку: 361,58 грн. (середньоденний заробіток) х 122 робочих дні (час затримки) = 44112,76 грн., де сума середньоденного заробітку, розрахована як співвідношення нарахованої заробітної плати за фактично відпрацьований протягом двох місяців час (грудень 2015р., січень 2016р.), що передували місяцю, в якому пройшло звільнення (лютий 2016р.), до кількості відпрацьованих днів, а саме: 7242,12грн.+7944,12грн=15186.24/42 норма днів =361,58 грн., а тому час затримки розрахунку при звільненні з 05.02.2015 р. і по 25.07.2016р. складає 122 робочих днів. Щодо завданої внаслідок незаконних дій відповідача моральної шкоди, позивач послався на те, що після його звільнення 05.02.2016 року, він вимушений був стати на облік до Дніпродзержинського міського центру зайнятості, де мені була призначена допомога по безробіттю. Однак замість належної йому допомоги у розмірі більш ніж 4000 грн., до 21.06.2016р. отримував допомогу, розраховану із мінімального розміру заробітної плати оскільки КВП ДМР «Міськводоканал» своєчасно не сплатило єдиний соціальний внесок до бюджету за грудень 2015, січень та лютий 2016р (копія листа Державної служби зайнятості додається). Порушення відповідачем його законних прав, його бездіяльність щодо проведення з ним розрахунку впродовж більш ніж шести місяців, завдало йому моральні страждання та нервові переживання, відсутність належних йому грошових коштів та внесків, відобразилась на бюджеті його родини, змінила життєвий уклад сім'ї, враховуючи економічну кризу він вимушений був брати гроші у борг, що принижувало його і завдало душевних хвилювань, погіршило його стосунки з друзями. Він важко переживає. Все це вимагає від нього значних зусиль для організації свого життя. Крім того вирішення трудового спору, потребує витрачати свій час, сили на звернення до суду за захистом своїх законних прав, вимушений добиватися в судовому порядку того, що повинно бути виконано відповідачем безумовно А тому оцінює завдані йому моральні страждання в розмірі 15000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі врахував викладені ним обставини в обґрунтування своїх позовних вимог, погодившись з тим, що виплата всіх належних сум на час звільнення була здійснена відповідачем 17.02.2016 року, але відповідачем не було проведено перерахування за нього як робітника КВП ДМР «Міськводоканал» у повному обсязі за грудень 2015 року, січень 2016 року та лютий 2016 року, єдиного соціального внеску. Відповідач позовні вимоги [PERSON] не визнав та надав заперечення на позов, згідно до яких зазначив що в частині позовних вимог стягнути із КВП ДМР «Міськводоканал» на користь позивача середнього заробітку за час затримки усіх належних йому як звільненому працівникові від підприємства виплат в розмірі 44112,76 грн., відповідач виходить з вимог ст. 116 КЗпП України, а тому в разі спору про розмір сум. належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Outcome: partial