Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], третьої особи: Служба у справах дітей Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради «про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу спілкування», яким просив: визначити йому час зустрічей з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні, включаючи телефонне спілкування, з донькою [PERSON], [INFO] а також погоджувати з ним питання лікування, духовного та фізичного розвитку дитини; стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати та суму на оплату правової допомоги. В ході судового розгляду позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] заявили про відмову від позовних вимог в частині зобов'язання відповідачки не чинити позивачеві перешкод у спілкуванні, включаючи телефонне спілкування, з донькою [PERSON], [INFO] а також погоджувати з ним питання лікування, духовного та фізичного розвитку дитини, та в цій частині закрити провадження по справі, в іншій частині підтримав позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з [PERSON] він перебував у шлюбі, від якого народилася донька - [PERSON], [INFO]. У 2011 році вони припинили шлюбні відносини, та до 2016 року грудня місяці донька черех кожні 4 дні, впродовж 2-х днів була з ним. Донька хворіє панкреатитом, і він постійно займався питанням її лікування, та відвідував з нею лікарів. Відповідачка працює до 19.00 години та не має такої можливості. Крім того, з наступного року донька піде до школи, та він вважав що буде водити її до виховних та навчальних закладів, але відповідачка стала чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою, не виконуючі свої обов'язки для забезпечення необхідним потреб доньки, тому він став проявляти до відповідачки вимоги щодо належного виховання та догляду за донькою, в наслідок чого, позивачка перестала надавати йому доньку. Вихователі у дитсадочку скаржаться, що коли дитина з матір'ю то вона приходить до садочку неохайною, не має одягу та білизни яка необхідна для дитини. Він намагається купити речі для доньки, займатися її вихованням. Донька постійно скаржиться що діти з неї сміються так як мати її одягає в одні брюки і одну водолазку. Це є неприйнятним так як кожний місяць він крім того що сам для доньки купує і речі і харчі, витрачає кошти на її лікування, ще 2000 гривень передає відповідачці, але результату для дитини він не бачить. Відповідачка не виділяє часу на догляд за станом здоров'я доньки [PERSON], та і йому перешкоджає у цьому. Донька [PERSON] проживає з матір'ю - [PERSON], яка де також проживає старший син відповідачки від попереднього шлюбу. Старший син відповідачки ображає доньку [PERSON], та душить її за горло. При зустрічах які є рідкими донька скаржиться на умови які є за місцем її проживанням, що брат її ображає, що їй не купуються речі. Всі ці питання добровільно вони не мають можливості самостійно з відповідачкою вирішити, тому ним було прийнято рішення про звернення з заявою до органу опіки та піклування Заводського району, де комісійно було прийнято рішення яким встановлено що кожну суботу з з 09.00 години до 21.00 години він має право на побачення з донькою. Зазначене рішення порушує його право на привичне та бажане для нього та доньки спілкування, так як він прагне бачиться з донькою в дні коли він не працює, відвідувати з донькою бабусю та дідуся, які проживають за межами міста у селі, залишатися дитину на ніч, проводити з нею відпочинок, оздоровлювати дитину. Також він просить врахувати що за графіком роботи він має графік, який не надає можливості кожну суботу бачитися з донькою, і таким чином він може пів місяці жодного разу не побачити доньку. В ті рази коли він бачиться з донькою, вона просить його не віддавати її до матері, залишити її в нього, про що він говорив з відповідачкою, але домовитися самостійно не є можливим, бо відповідачка не йде на контакт. До доньки він має почуття батьківської любові, турботи, хвилюється за неї, дуже сумує без доньки, та ті ж почуття до нього має і донька, яка тяжко переносить час без нього, та дуже чикає зустрічі з ним. Він не бажає припиняти з донькою [PERSON] спілкування, бажає надати дитині все можливе для розвитку, виховання, забезпечення дитини, в чому йому чиняться перешкоди від матері дитини, тому він вимушений звернутися з даним позовом який прохає задовольнити у повному обсязі. Представник позивача - [PERSON] підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що обидва батьки мають рівні права щодо спілкування, виховання, участі в житті своєї дитини. Позивач люблячий батько, який турбується та піклується донькою [PERSON], життя та доля якої для нього є важливим. Як під час спільного проживання так і після припинення шлюбних відносин з відповідачкою, позивач утримує доньку, намагається вільний час від роботи проводити з нею, але мати дитини своїми діями перешкоджає відповідачеві. Враховуючи недосягнення згоди позивача з відповідачкою щодо порядку спілкування з донькою, необхідності надання дитині необхідного лікування, оздоровлення, можливості доньці бачитися та проводити час з батьком, родичами, позивач був вимушений звернутися до Органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району, який прийняв рішення щодо надання часу на спілкування з дитиною один раз на тиждень у суботу. Але з цим рішенням позивач не може погодитися, та в законному порядку звернувся до суду з позовом. Позивач працює на підприємстві, яке має пливкий графік, бо він працює позмінно, і тому він втрачає можливість не з власної вини у деякі визначені суботні дні бачитися з дитиною. Донька [PERSON] з почуттям любові відноситься до позивача, і страждає без спілкування з ним, дитина прагне бути вдома у позивача і боляче переносить короткочасне спілкування з батьком. Зазначені обставини доводилися і до комісії, та про це також знає і мати - відповідачка, яка не погоджується у інші дні крім суботи надати можливість позивачу на спілкування з дитиною. Також у дитини є ще бабуся та дідусь, які люблять онуку, але враховуючи що вони проживають за містом, чекають онуку з позивачем до себе. Завжди при відвідуванні їх у селі, онука залишалася і мала можливість бути декілька днів, що йшло на оздоровлення дитини, яка з бажанням їх там відвідує. Тому визначення одного дня на тиждень для побачень з дитиною, порушує як права позивача на спілкування з дитиною, так і права дитини на спілкування з батьком, а тому вважає що в інтересах дитини є задоволення позовних вимог. Відповідачка [PERSON]позовні вимоги визнала частково та суду пояснила, що дійсно вона та позивач мають спільну дитину - доньку Олексаднру, яка проживає з нею. Батько дитини мав можливість бачитися з дитиною, забирати її до себе, але з його ініціативи було звернення до Органу опіки та піклування, яке визначило час для спілкування позивача з донькою один раз на тиждень субота з 09.00 до 21.00 години, тому в інші дні та часи вона не дає дитину відповідачу. Вона визнає що в інтересах доньки, є спілкування її з батьком, який з почуттям любові відноситься до дитини, але вона турбується про доньку та хвилюється за неї. Вона не оспорює що у позивача пливкий графік роботи, і його робочі дні припадають на суботу, яка визначена як день спілкування позивача з донькою, але заперечує щодо інших днів тижня. Вона погоджується з тим, що б донька 31 грудня була з нею, а 01 січня проводила з батьком, також не заперечує що б донька проводила свій день народження [INFO] з батьком, у першій половині до 15.00 години з батьком, а з 15.00 години з нею, також вважає можливим що б кожного року позивач на 2-а тижня брав дитину на оздоровлення, не заперечує що б донька проводила також дні народження самого позивача та матері позивача разом з батьком, це 08 серпня та 04 квітня, але заперечує щодо відвідування донькою дня народження дідуся, який не є біологічно дідусем [PERSON]. Щодо свят 09 травня, 28 червня, 24 серпня, 14 жовтня, вона заперечує, так як теж бажає бути в ці дні з дитиною. Вона не заперечує, що б мирно всі ці питання вирішувати з позивачем, але вважає це не можливим в силу його характеру та відсутності згоди між ними. Тому просить суд позовні вимоги задовольнити частково. Представник відповідача - [PERSON] підтримав позицію відповідачки та суду пояснив, що саме з вини позивача не існує злагодженої позиції між батьками щодо порядку виховання та спілкування з їх спільною донькою [PERSON]. Прохає врахувати, що [PERSON] наразі відвідує підготовчі курси до школи, дитячий садочок, а тому в неї є графік життя, який вимагає розпорядку. Всі питання повинні вирішуватися з врахуванням інтересів дитини, та не порушувати в тому числі права і відповідачки, яка як мати піклується кожен день про дитину, і якщо порахувати час на спілкування матері та батька з дитиною, то ці часи приблизно рівні, а тому просить позовні вимоги задовольнити частково з врахуванням позиції відповідачки. Представник 3-ої особи - Органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради - Сокуренко Х.С. зазначила, що вона як представник органу підтримає висновки органу щодо необхідності спілкування дитини з батьком, але з врахуванням віку дитини, її стану здоров'я, графіку відвідування дошкільного закладу, початкової школи з підготовки до школи. Ці зустрічі повинні відбуватися за бажанням дитини та без її примусу. З приводу позиції висловленою органом у висновку, він прийнятий з врахуванням тих обставин та пояснень, які були встановлені на час прийняття рішення. Батьки мають можливість у разі незгоди із висновком, або звернутися до суду, або звернутися з заявою щодо перегляду рішення комісійного органу, але це право сторін. Також батьки не обмежені у праві спільної участі у житті дитини, та мають за спільним погодженням приймати рішення що стосується життя та здоров'я дитини, що буде на користь дитини, та в її інтересах. Вислухав сторони, дослідив матеріали справи, докази надані сторонами, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що сторони починаючи з 2011 року припинили шлюбні стосунки та не проживають разом. У шлюбі між сторонами народжена дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 7). Сторонами по справі не заперечується, що після погіршення їх стосунків, дитина залишилася проживати з мамою, а з батьком донька мала часи на побачення, в які залишалася у батька на декілька днів, відвідувала бабусю з дідусем у селі, де також залишалася разом з батьком - позивачем, на декілька днів, що є прийнятним та звичним для дитини, крім того як встановлено в ході судового розгляду, зазначений звичний для дитини порядок спілкування з батьком був змінений за наслідком обмеження батька одним днем на спілкування з донькою, який за рішенням Органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району визначений як субота, куди він вимушений був звернутися, з врахуванням неможливості за погодження з матір'ю дитини мирно вирішити ці питання в інтересах дитини. Згідно до пояснень сторін та довідки з графіку роботи позивача (а.с. 17), встановлено, що позивач має пливкий графік роботи та у визначений день - суботу працює, а тому в такі тижні втрачається можливість за визначеним графіком бачитися батьку з донькою, що порушує їх права на спілкування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що мати дитини створює йому перешкоди у спілкуванні з малолітньою донькою, яка прагне також як і він спілкуватися з ним, що є для неї привичним та необхідним, а зміна звичного порядку спілкування з донькою, створює страждання як для дитини так і для батька, що судом приймається як порушення прав дитини на спілкування з батьком та права батька на рівні з матір'ю права на спілкування та участь у житті дитини. Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з частинами 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до Розпорядження Органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради від 16.12.2016 року № 139-р (а.с. 64), орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити [PERSON] порядок побачення з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], щосуботи з 09.00 години до 21.00 години за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, та зобов'язано мати дитини не чинити перешкоди батьку у спілкування з дитиною, та роз'яснено прав батьку на звернення до суду. Суд в цілому погоджується з Розпорядженням органу, яким визнано право батька та дитини на спілкування, але не може прийняти визначений порядок, так як таким порядком не враховано звичний та устаткований спосіб життя дитини та її спілкування з батьком, що є необхідним для дитини. Зазначені обставини встановлені в ході судового розгляду та підтверджено доказами наданими позивачем, відеозаписом, та відповідачкою не оспорювалося, що донька любить батька та прагне спілкування з ним. Також не враховано органом графік роботи позивача, який в деякі тижні має суботу за робочій день, і таким чином обмежує як дитину так і батька у праві на спілкуванні один з одним. Також не враховано звичний образ спілкування між батьком та донькою, який передбачав залишення дитини у батька на декілька днів, спільний з батьком відпочинок за містом з метою оздоровлення дитини, відвідування бабусі та дідуся за межами міста, що потребує більш тривалий на це час ніж щосуботи з 09.00 години до 21.00 години, для забезпечення звичного режиму дня для дитини, враховуючи її вік, з необхідним часом на її відпочинок, годуванням, надання часу на ігри, спілкування, та інше. Тому, з урахуванням рекомендацій Комісії з питань захисту прав дитини ( протокол № 12 від 06.07.2016 р.), для забезпечення фактору стабільності, який надає дитині можливості нормально розвиватись, враховуючи вік дитини, її режим дня, стан здоров'я, та необхідність забезпечення психологічно комфортних умов для дитини, звичайного ритму життя дитини та такий що буде сприяти її стабільному та нормальному розвитку, а тому якщо дитина буде категорично заперечувати проти побачень з батьком та проведення з ним певного часу, ніхто не має права її до цього примушувати.

Outcome: partial