Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання укладеного з відповідачем договору про створення за замовленням твору образотворчого мистецтва (картини) та передачу усіх майнових авторських та інших прав на твір від 17.02.2016 року, зобов'язання відповідача повернути полотно 50 х 70 см дрібне зерно для написання на ньому твору (картини), а у разі неможливості повернути в натурі стягнути його вартість 7000 грн. та стягнення з [PERSON] штрафу за прострочення виконання умов договору у розмірі 100000,00 грн. Вимоги мотивує тим, що 17.02.2016 року між ним та відповідачем було укладено авторський договір про створення за замовленням твору образотворчого мистецтва (картини) та передачу усіх майнових авторських прав та інших прав на твір. Відповідач в термін до 19.03.2016 року мала створити та передати йому, як замовнику, твір образотворчого мистецтва, а він прийняти твір і сплатити автору відповідно до умов договору винагороду в сумі 150,00 грн. Проте у визначений договором строк відповідач до виготовлення твору не приступила і замовлений твір на протязі 30 днів з дня підписання договору не передала. 09 листопада 2016 року [PERSON] було передано йому виготовлений твір, про що складено відповідний акт передання-прийняття твору та усіх виключних майнових авторських прав та інших прав на цей твір та використання твору. У зв'язку з не виконанням відповідачем умов договору у визначений термін просить стягнути штраф у розмірі 100 000,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2017 р. за клопотанням позивача позов у частині вимог про розірвання укладеного між сторонами договору про створення за замовленням товару образотворчого мистецтва (картини) та передачу усіх майнових авторських та інших прав на твір від 17.02.2016 р. та про зобов'язання відповідача повернути полотно, а у разі неможливості повернення в натурі стягнути вартість полотна в розмірі 7000,00 грн. залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача суду подавав заяву з проханням розглянути справу у його та позивача відсутності. Представник відповідача [PERSON] суду подав заяву з проханням розглянути справу без його і відповідача участі та відмовити у задоволені позову з підстав зазначених в письмових запереченнях (а.с. 63). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 17 лютого 2016 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, як автором, було укладено авторський договір про створення за замовленням твору образотворчого мистецтва (картини) та передачу усіх майнових авторських та інших прав на твір (надалі по тексту - договір, а.с. 4-4 зв.). Пунктами 2.3, 2.8, 2.9 договору визначено створення твору (картини) та передача його замовнику не пізніше 30 днів з дня укладення договору; розмір винагороди (гонорару) автору становить в сумі 150 грн.; передача твору автором замовнику та виплата винагороди автору підтверджується та оформлюється актом прийому-передачі твору. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5.3 договору, сторона, яка допустила порушення зобов'язань та умов договору або неналежним чином виконала зобов'язання за цим договором сплачує іншій стороні штраф в розмірі 100 000,00 грн. за кожне порушення зобов'язань та умов цього договору або за кожне неналежним чином виконане зобов'язання за цим договором. 28 квітня 2016 року позивачем на адресу відповідача надсилався лист-вимога про повернення полотна та сплату штрафу (а.с. 5, 6). 09 листопада 2016 року між сторонами було підписано акт передання-прийняття твору та усіх виключних майнових авторських та інших прав на цей твір та використання твору згідно договору, відповідно до якого автор в особі [PERSON] передав, а замовник - набувач в особі [PERSON] прийняв твір (картину) за ескізом № 1, полотно 50 х 70 см., дрібне зерно, бавовна «леопард». Отже, з матеріалів справи убачається, що відповідач порушила взяті на себе зобов'язання за укладеним з позивачем договором щодо строку створення твору (картини) та передачі його [PERSON] За змістом положень ст. ст. 610-612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. При цьому, згідно з положенням ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Право суду вирішувати питання про зменшення розміру штрафу згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України підтверджено правовою позицією Верховного Суду України від 03.09.2014 року у справі № 6-100цс14, згідно якої визначено, що частина 3 статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 4 статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. При визначенні суми неустойки суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір штрафу є значним, оскільки більш ніж у 666 разів перевищує вартість винагороди за створення твору (картини), та підлягає зменшенню, виходячи з наступного. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інтереси сторін, що заслуговують на увагу, наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання. Беручи до уваги викладене, виходячи із засад цивільного судочинства, враховуючи принцип розумності та справедливості і недоведеності позивачем спричинення йому шкоди та/або збитків, настання негативних наслідків для останнього через прострочення виконання зобов'язання, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача до розміру визначеного сторонами винагороди за створення твору, а саме до суми 150 грн., у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач є інвалідом 2 групи, через що має пільги по сплаті судового збору, згідно положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial