Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, вказавши, що його матір - [PERSON] померла 24.02.2000 року, і після її смерті позивач вступив у володіння спадковим майном, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул.Центральній, 63 в с.Галків Ріпкинського району Чернігівської області. За життя [PERSON] склала заповіт на користь позивача, [PERSON] та [PERSON] Після смерті матері позивач звертався до нотаріальної контори, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та державної реєстрації нерухомого майна. Таким чином, позивач просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті його матері та визнати за ним право власності на нерухоме майно. В підготовчому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, пояснивши, що [PERSON] вступив у спадщину, в порядку визначеному ст.549 ЦК УРСР. Представник територіальної громади в особі Мохначівської сільської ради, в підготовче засідання не зявився, надіславши заяву про визнання вимог [PERSON] та про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення зявившихся учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Статтею 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною 1 ст.328 ЦК України (в редакції 2003 року), передбачено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який посвідчено виконавчим комітетом Мохначівської сільської ради Ріпкинського району. Інші спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] спадщину в шестимісячний строк не прийняли, та згідно поданих ними нотаріусу заяв, в суд за продовженням строку для прийняття спадщини звертатись не будуть. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], котра сталася 24.02.2000 року, позивач вступив у володіння житловим будинком з надвірними будівлями по вул.Центральній, 63 в с.Галків Ріпкинського району. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Нерухоме майно перебувало у власності [PERSON], однак правовстановлюючі документи на нього відсутні у звязку з тим, що діючим на момент спорудження житлового будинку законодавством, державна реєстрація такого майна не вимагалась. Вказана обставина є перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину. Частиною 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї.

Outcome: approved