Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком № 71 по вулиці Котанова в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області, виходячи з наступного. [PERSON] згідно договору дарування № 136 від 13.02.1976, укладеного між [PERSON] та [PERSON], є власником будинку № 71 по вулиці Котанова в смт. Мангуш Мангушського р-ну Донецької області. У зазначеному будинку, згідно адресної картки, зареєстровано [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Мангушської селищної ради Мангушського району Донецької області № 1681 від 09.07.2018, у будинку № 71 по вул. Котанова в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області зареєстровані: [PERSON], [INFO], дружина - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. З акту обстеження на предмет фактичного проживання громадян за адресою: вул. Котанова, б. 71 в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області від 20.06.2018, складеного депутатом Мангушської селищної ради по округу № 7 [PERSON], за даною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], але останній фактично не проживає у вказаному будинку. [PERSON] було зареєстровано позивачем у своєму будинку 09.12.1994 та з того часу відповідач не проживав за місцем своєї реєстрації. Визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно позивачу для зменшення сплати комунальних платежів, у звязку з чим він був змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування належним йому будинком. Вимоги про зняття з реєстрації не підтримав. Відповідачу за місцем реєстрації надсилалася повістка про день та час розгляду справи заказною кореспонденцією з повідомленням, і отже суд вважає, що про судове засідання він повідомлений належним чином. Приймаючи до уваги, що відповідач в судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутності, тому справа розглядається заочно. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.\~223,\~280 ЦПК України. Згідно ч. 2\~ст. 247\~Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Так, дійсно [PERSON] згідно договору дарування № 136 від 13.02.1976, укладеного між [PERSON] та [PERSON], є власником будинку № 71 по вулиці Котанова в смт. Мангуш Мангушського р-ну Донецької області (а.с. 4-5). У зазначеному будинку, згідно адресної картки, зареєстровано [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно довідки про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Мангушської селищної ради Мангушського району Донецької області № 1681 від 09.07.2018, у будинку № 71 по вул. Котанова в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області зареєстровані: [PERSON], [INFO], дружина - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). З акту обстеження на предмет фактичного проживання громадян за адресою: вул. Котанова, б. 71 в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області від 20.06.2018, складеному депутатом Мангушської селищної ради по округу № 7 [PERSON], за даною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], але останній фактично не проживає у вказаному будинку (а.с. 6). [PERSON] було зареєстровано позивачем у своєму будинку 09.12.1994 та з того часу відповідач не проживав за місцем своєї реєстрації. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Разом з тим, згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов'язковою для судів. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~\~\~\~\~\~ Отже, суд вважає, що та обставина, що відповідач понад встановлені законодавством строки не проживає у спірному будинку та залишається у ньому зареєстрованим, не оплачує комунальні послуги, порушує права позивача, оскільки перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю. Тому, суд вважає можливим визнати [PERSON] такам, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 71 по вул. Котанова в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області, тим більше, що у відповідності до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved