Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.05.2001 року сторони уклали шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 704, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. За час спільного проживання у сторін народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося через часті суперечки, а також суттєво різні погляди на життя. Позивач вважає, що шлюб розпався і відновленню не підлягає, сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, і тому перебування у шлюбі із відповідачем суперечить її інтересам. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки втрачено почуття любові та поваги. Сторони припинили подружні відносини, шлюб фактично розпався, а тому виникла необхідність його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився подав до суду заяву про розгляд срави у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про день час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином через оголошення на офіціймому сайті суду. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 06.05.2001 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 704 , згідно свідоцтва про шлюб від 06.05.2001 р., серії [NUMBER] (а.с.3). За час спільного проживання у сторін народились діти - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.11.2004 року та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.10.2001 року (а.с.6). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може пред'явити один із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved