overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, за яким просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 28 в будинку 192 по вулиці Першотравневій в м. Олешки (попередня назва Цюрупинськ) Олешківського (попередня назва Цюрупинського) району Херсонської області. Вказаний будинок позивач займає на піставі ордера. [PERSON] зареєстрований в його квартирі, але більше пяти років в квартирі не проживає. В судове засідання представник позивача надав заяву, за якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч. 4 ст. 75 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце проведення судового засідання. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~суд, за згодою представника позивача, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. За копією ордера № 20 серія ЖСК виданому [PERSON] на право заняття квартири [ADDRESS] (теперішня назва Олешки) на підставі рішення виконкому Цюрупинської міської ради народних депутатів міста Цюрупинськ від 24.07.1989 року № 169, у вказані квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За актом обстеження житлово-побутових умов від 14.11.2016 року за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON]. Також за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], який більше пяти років в квартирі не проживає, особисті речі відсутні. За актом, підписаним [PERSON] та [PERSON], [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO], дійсно за вказаною адресою не проживає більше пяти років Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не проживає в жилому приміщенні більше пяти років, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК УРСР немає, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідач не приймає. Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Тому, оскільки відповідач не змінив реєстрацію місця проживання, договір найму житла відсутній, право позивача щодо вимоги захисту порушеного права є законними і підлягає захисту. У звязку з цим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому витрати по справі належить віднести на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу дітей немає. Позивач в судове засідання не з?явився, в позові просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити повністю, так як причин для примирення немає. Відповідач також надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, на розірвання шлюбу погодилася, претензій не має, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 02 серпня 1997 року який зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану Куп?янського міськвиконкому Харківської області, актовий запис за №139, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу дітей немає. Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дітей між ними немає. Позивач в судове засідання не з?явився, в позові просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити повністю, так як причин для примирення немає, майнового спору та спору про місце проживання дітей між ними немає. Відповідач також надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, на розірвання шлюбу погодилася, претензій не має, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 17 квітня 2010 року який зареєстрований Куп`янськ - Вузловською селищною радою Харківської області, актовий запис за №16, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. ( а.с. 8,9) .Майнового спору та спору про місце проживання дітей між ними немає. Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, родина фактично розпалась. Майнового спору та спору про місце проживання дітей між ними немає. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач в судове засідання не з?явився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити повністю, так як причин для примирення немає, майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Відповідач також надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, на розірвання шлюбу погодилася. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 25 квітня 1998 року який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Куп?янського міськвиконкому Харківської області, актовий запис за №72, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, родина фактично розпалась. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з?явився, в позові просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити повністю, так як причин для примирення немає, майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Відповідач також надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, на розірвання шлюбу погодилася, претензій не має, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 30 липня 2011 року який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп?янську Куп?янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис за №152, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору між ними та спору про місце проживання дитини немає. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити повністю, так як причин для примирення немає, майновий спір між ними та про місце проживання дитини немає. Відповідач також надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, на розірвання шлюбу погодилася, претензій не має, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON]». Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 19 лютого 2011 року який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп?янську Куп?янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис за № 27, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.5), мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майнового спору між ними та спору про місце проживання дитини немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його присутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, так як причин для примирення немає, оскільки вони спільно з відповідачкою не мешкають понад 4 роки, існує спір майнового характеру, у разі неявки у судове засідання відповідачки просить винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв про відкладенні розгляду справи від відповідача не надходило. З урахуванням думки позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 червня 2001 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп?янську реєстраційної служби Куп?янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 89 ( а.с.3). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують і фактично не мешкають понад 4 роки, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Існує спір майнового характеру. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~ що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~ За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище\~ під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно якого зазначив, що працював у структурному підрозділі Методичний центр художньо-естетичного виховання\~дітей та молоді ПНПУ імені [PERSON] на посаді керівник гуртка. Наказом університету від 21.07.2016\~року №\~148 Методичний центр було ліквідовано та 25.09.2016 року звільнено працівників на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України без дотримання чинного законодавства, а саме без виплати вихідної допомоги, з урахуванням уточнень позивач просить стягнути з відповідача суму у розмірі 2569 гривень 09 копійок. У судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, уточнив позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заперечення, згідно яких визнав позов, зазначив, що вихідна допомога в дійсності підлягає виплаті в розмірі 2569 гривень 09 копійок. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми вихідної допомоги при звільненні підлягають задоволенню. Судом встановлено, що Наказом від 25.08.2016 року № 10/05 позивача, який займав посаду керівника фольклорного гуртку було звільнено з 31.08.2016 року у звязку з поданням заяви про скорочення строку попередження про звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до ст. 44 КЗпП України\~при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у\~пункті 6 статті 36\~та\~пунктах 1,\~2, 6 статті 40\~цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідач визнав факт невиплати вихідної допомоги у розмірі 2569 гривень 09 копійок, що підтверджується наданими до суду запереченнями (а.с. 15-18). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.11.2009 року помер її дід [PERSON]. Після смерті якого залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною вартістю 360828 гривень, що розташовані в с. Дубівці, вул. Гончара, 2, Кіцманського району Чернівецької області. Спадкоємцем після смерті [PERSON] була дружина померлого, його баба [PERSON], яка спадщину прийняла, але не оформила та померла 14.05.2015 року, вчинивши на його користь заповіт від 13.05.2014 року, тому просив встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] с.Д. та визнати за ним право власності на будівлі. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, представник відповідача заявлені вимоги визнав, звернувшись до суду з відповідними заявами. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України,

Outcome: approved