Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що в грудні місяці 2020 р. позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. від 02.12.2020 за №63788480, на виконання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. від 03.11.2020 р. №5493 щодо стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №02011258040 від 25.04.2008 року, який було укладено між позивачем та ТОВ «ПростоФінанс», правонаступником якого на цей час є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Загальна сума заборгованості позивача, за період з 01.09.2017 р. по 01.09.2020 р., складає 86415,99 грн., з урахуванням суми стягнення за вчинення виконавчого напису. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис вчинений з численними порушеннями, тому був вимушений звернутися до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заява про підтримку позову в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав. Третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні, за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні та обґрунтовані, отже позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії виконавчого напису №5493 від 03.11.2020 р., виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», суму заборгованості у розмірі 86415,99 грн., оскільки [PERSON] є боржником за кредитним договором №02011258040 від 25.04.2008 р., укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», на підставі Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.09.2017 р. по 01.09.2020 р., сума заборгованості, враховуючи суму стягнення за вчинення виконавчого напису складає 86415,99 грн ., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63788480 від 02.12.2020 р., приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. було розглянуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про примусове виконання виконавчого напису №5493 від 03.11.2020 р., виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з боржника з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», суму заборгованості у розмірі 86415,99 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання стягувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивач не отримував ні від стягувача (кредитора), ні від нотаріуса, ні від приватного виконавця ніяких повідомлень, оспорює суму заборгованості. Крім того, відповідачем суду не наданий відзив на позовну заяву, жодні докази, які б спростовували викладені у позові обставини та доводи. За таких підстав, позов є обґрунтованимта таким, що підлягає задоволенню. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 908,00 грн. та заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн., а всього стягнути 1362,00 грн.

Outcome: approved