Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом і просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], вчинений 04.12.2015 року про стягнення з нього на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.10.2008 року 4 056,40 грн.; заборгованості по відсоткам 23 093,94 грн.; комісії 3 200 грн.; штрафу 1 517,52 грн., всього 31 867,86 грн., витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису 1 700 грн., а всього 33 567,86 грн. за строк стягнення - сім років дев'ять днів (з 22.10.2008 року по 31.10.2015 року). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою ПАТ КБ Приватбанк вчинено виконавчий напис, на підставі якого ПАТ КБ Приватбанк 21.12.2015 року звернувся з заявою до Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції. 15.01.2016 року відкрито виконавче провадження №49786720 та постановою державного виконавця від 18.01.2016 року накладено арешт на майно позивача. 22.10.2008 року між позивачем і ПАТ КБ Приватбанк був укладений кредитний договір, згідно умов якого позивач отримав на кредитну картку кредитний ліміт в сумі 4000 грн. з терміном дії картки до листопада 2010 року. У подальшому банк звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором і просив стягнути на користь банку борг у сумі 11023,33 грн. станом на 30.06.2011 року, який складався з: 3996,40 грн. - заборгованість за кредитом; 4650,82 грн. - заборгованість по процентам; 1375,00 грн. - заборгованість по комісії; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 501,1 грн. - штраф (процентна складова). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2011 року позов було задоволено частково та стягнуто з позивача 3996,40 грн. заборгованості по кредиту, 3097,21 грн. заборгованості по відсоткам і судові витрати, у задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. 29.02.2012 року рішення суду позивачем добровільно виконано та постановою державного виконавця від 13.03.2012 року виконавче провадження закінчене. Однак, на початку 2015 року ПАТ КБ Приватбанк знову звернувся з позовом до позивача про стягнення заборгованості по кредитному договору від 22.10.2008 року та рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07.04.2015 року у цивільній справі №296/1221/15-ц, яке набрало законної сили, у позові було відмовлено за безпідставністю позовних вимог, оскільки заборгованість за кредитним договором вже була стягнута. Тобто, спір між позивачем і ПАТ КБ Приватбанк було вирішено в судовому порядку та рішення суду про стягнення заборгованості повністю виконане, тому вимоги банку є безпідставними, а нотаріус зобовязаний був відмовити у вчиненні виконавчого напису. У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що після добровільного виконання позивачем судового рішення ПАТ КБ Приватбанк зарахував кошти на погашення тих сум, у задоволенні вимог про стягнення яких банку було відмовлено, та продовжував нараховувати заборгованість. У подальшому звернувся повторно до суду, та, незважаючи на судове рішення про відмову у позові, звернувся до нотаріуса про вчинення виконавчого напису. При цьому, виконавчий напис вчинено поза межами строків позовної давності. Представник відповідача ПАТ КБ Приватбанк у судовому засіданні позов не визнав і просив відмовити за безпідставністю. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилась, просить розглядати справу у її відсутності (а.с.32). Згідно письмових заперечень (а.с.33-36) вважає, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки між нею та позивачем не існувало та не існує спору про майно або особисті немайнові права. Крім того, кредитор не повідомляв її про наявність спору між ним і боржником щодо розміру заборгованості за кредитним договором. Вислухавши поясненням сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст.87 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України Про нотаріат встановлено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем тощо. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно умов, встановлених Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Встановлено, що 04.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №7144, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.10.2008 року у розмірі: заборгованість за кредитом - 4 056,40 грн.; заборгованість по відсоткам 23 093,94 грн.; комісія 3 200 грн.; штраф 1 517,52 грн., всього 31 867,86 грн., а також витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису 1 700 грн., а всього 33 567,86 грн. за строк стягнення - сім років дев'ять днів, а саме з 22.10.2008 року по 31.10.2015 року (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2011 року у цивільній справі №2-3440/11 за позовом ПАТ КБ Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22.10.2008 року, яке набрало законної сили, позов задоволено частково (а.с.8). Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ Приватбанк 3996,40 грн. заборгованості по кредиту, 3097,21 грн. заборгованості по відсоткам, а також судові витрати. При цьому, судом зменшено розмір заборгованості по відсоткам та застосовано позовну давність в частині позовної вимоги про стягнення заборгованості по комісії у сумі 1375,00 грн. і штрафів у сумі 500 грн. (фіксована частина) і 501,11 грн. (процентна складова). 09.02.2012 року Корольовським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист у справі № 2-3440/11 за позовом ПАТ КБ Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.10). Згідно постанови державного виконавця Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ від 24.02.2012 року відкрито виконавче провадження (а.с.11). Відповідно до постанови державного виконавця Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ від 13.03.2012 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3440/11, виданого 09.02.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ Приватбанк боргу в сумі 7284,54 грн. закінчено у звязку зі сплатою боргу в повному обсязі (а.с.13). Факт виконання відповідачем вищевказаного судового рішення підтверджується також копією квитанції від 29.02.2012 року (а.с.12). 03.02.2015 року ПАТ КБ Приватбанк повторно звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.10.2008 року, а саме заборгованість по кредиту - 4056,40 грн.; суму заборгованість по відсоткам 8264,27 грн.; комісію - 2100 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 366,35 грн., всього 8193,41 грн. та судові витрати. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07.04.2015 року по справі №296/1221/15-ц позов Публічного акціонерного товариства КБ Приватбанк до [PERSON] залишено без задоволення за безпідставністю (а.с.14). Таким чином, на час вчинення виконавчого напису судами неодноразово вирішувався спір між боржником і ПАТ КБ Приватбанк щодо розміру заборгованості за кредитним договором і заборгованість не була безспірною (правові позиції Верховного Суду України у справах №6-27цс15, №6-141цс14). Оскільки, як вбачається з копій документів, на підставі яких нотаріусом було вчинено виконавчий напис, нотаріуса не було повідомлено про наявність спору щодо розміру заборгованості, виконавчий напис вчинено поза межами позовної давності, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved