Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 15.05.2002 року по 17.01.2016р. його з [PERSON] [INFO], яка померла 17.01.2016 року та визнання за ним права власності на ? частину жилого будинку, що знаходиться за адресою: вулиця Молодіжна, 16, м. Соледар Донецької області. В обґрунтування позову вказував, що з 2001 року по 17.01.2016 року він проживав однією сім'єю, але без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO], вів з нею спільне господарство, мав спільний сімейний бюджет та спільні витрати.За договором купівлі-продажу жилого будинку від 22.08.2006р., вони з [PERSON] за спільні кошти придбали жилий будинок з надворними спорудами та побудовами, який знаходиться за адресою: вулиця 21-ї Річниці Жовтня, 16, м. Соледар Донецької області, який було оформлено на ім'я [PERSON] На підставі рішення Соледарської міської ради від\~15.10.2015 № 6/74-914 вулицю 21-ї Річниці Жовтня було перейменовано на вулицю Молодіжну. Отже, на даний час зазначений вище будинок знаходиться за адресою: вулиця Молодіжна, 16, м. Соледар Донецької області. 17.01.2016 року [PERSON] померла та після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із вищевказаного жилого будинку.У встановленому порядку спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви прийняли син померлої - відповідач та він, діючи в інтересах їх з померлою неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Свідоцтва про право на спадщину на даний час нікому не видані та право власності на спірний будинок за жодним зі спадкоємців на даний час не оформлено. Батьки померлої [PERSON] [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку відмовились від спадщини після померлої доньки. Перший шлюб померлої [PERSON] було розірвано 15.05.2002 року. Оскільки з 2001 року та до моменту смерті [PERSON] він вів з нею спільне господарство, мав з нею спільний сімейний бюджет та спільні витрати, в іншому шлюбі з травня 2002 року вони не перебували, були зареєстровані та фактично проживали за однією адресою, мають спільну дитину, то їх з померлою [PERSON] відносини мають всі передбачені законом ознаки сім'ї, оскільки сім'я може бути створена не тільки на підставі шлюбу, а й на інших підставах, що не заборонені законом. Враховуючи викладене вважав, що він є співвласником майна, яке було придбано з померлою [PERSON] під час спільного проживання однією сім'єю, але без реєстрації шлюбу. Ці обставини і зявилися підставою для позову. В судовому засіданні представник позивача наполягав на позові та просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сімєю та визнання права власності, підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ксерокопії паспорту [PERSON] народився 22.10.1973 році у м. Соледарі, паспорт виданий Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області 18.11.1998 році. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.08.2006року [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться в м. Соледарі вул. 21-ї Річниці Жовтня, 16 на земельній ділянці розміром 1618,0 кв.м. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився 23.07.1994році, батьками вказано: [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON], було розірвано 15.05.2002році. Згідно про народження [PERSON], остання народилась 16.04.2004році, батьками вказано: [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 17.01.2016році. Згідно відповіді, наданої Соледарською державною нотаріальною конторою від 09.09.2016року вбачається, що після померлої 17.01.2016року [PERSON], [INFO], нотаріусом 27.05.2016 року заведена спадкова справа за № 36/2016. Вказана спадкова справа заведена за заявою спадкодавця сина померлої- Вікторова [PERSON], [INFO], який прийняв спадщину, також на підставі ст. 1268 ч.4 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину донька померлої [PERSON], 2002року народження. Інші спадкоємці за законом- батьки померлої [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO] відмовилися від спадщини. Згідно показань свідка [PERSON], яка у судовому засіданні пояснювала, що вона є матірю позивача [PERSON], її син та [PERSON], яка померла 17.01.2016 року проживали однією родиною 15 років вели спільне господарство. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Згідно показань свідка [PERSON], який у судовому засіданні пояснював, що він є другом [PERSON] з останнім товаришують з 2002року. Йому відомо, що [PERSON] проживав спільно з [PERSON], яка померла 17.01.2016 року однією сімєю 15 років, вели спільне господарство. Згідно показань свідка [PERSON], яка у судовому засіданні пояснювала, що вона є матірю померлої [PERSON], яка померла 17.01.2016 року. Її донька проживала 15 років однією сімєю з [PERSON], від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Згідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним факт проживання позивача та померлої [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 15.05.2002року по день смерті [PERSON] 17.01.2016року. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, житловий будинок № 16 по вул. Молодіжна м. Соледар Донецької області є спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON], яка померла 17.01.2016 року, що проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відтак, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку № 16 по вул. Молодіжна м. Соледар в порядку розподілу спільного майна подружжя.

Outcome: approved