Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON], звернувшись 27 травня 2014 р. до суду із цим позовом просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/6 частині від його доходу до досягненню спільною дитиною трьох років. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги. Посилалась на те, що проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу і має від стосунків з ним малолітню дочку [PERSON] [INFO]. На час розгляду справи вона знаходиться у декретній відпустці по досягненню дочкою 3-х років і крім соціальних виплат інших коштів не має. Відповідач є здоровим і працездатним але добровільно матеріальної допомоги на її утримання не оказує. Відповідач позов не визнав. Пояснив суду що дійсно є батьком дитини, але позивач, на його погляд, під час стосунків з ним вела себе неправильно, вживала спиртні напої і палила. Вказував, що періодично допомагав одного разу 300 гривень, другого 200 гривень, купував дочці памперси. Також, посилався на ст.21 СК України, що позивач не є його дружиною, тому утримувати її до досягнення дочкою 3-х річного віку правових підстав не має. У судовому засіданні було встановлено наступне. Сторони по справі перебували у фактичних сімейних стосунках з жовтня 2012 р. по березень 2013 р.. [INFO] народилась [PERSON], що було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському районі Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області. а.з. №232, повторне свідоцтво про народження [NUMBER] від 08 квітня 2014 р.. Батьками дитини записані відповідач [PERSON] і позивач [PERSON]. Згідно довідки з Степанівської сільської ради Березівського району Одеської області №195 від 19 травня 2014 р. позивач [PERSON] має склад сім'ї: дочка [PERSON], 2013 р.н., дочка [PERSON] 2011 р.н., син [PERSON] 2009 р.н.. Позивач не працює перебуває у декретній відпустці по досягненню дитиною 3-х річного віку і отримує соціальну допомогу. Відповідач працює слюсарем у ПП «Чорногірське», отримує стабільний дохід. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка і чоловік які не перебувають у шлюбі між собою мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч. ст.2-4 ст.84 та ст.86 і 88 СК України. Виходячи з наведеною норми забезпечується юридична охорона материнства як шлюбного так і не шлюбного. При цьому дана норма має бланкетний характер, відсилаючи до інших правових норм, які розкривають сутність цих правовідносин. Згідно положень ч.ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведених норм умовами виникнення права жінки, що не перебуває у шлюбі і з якою мешкає спільна дитина, на утримання від чоловіка, який є батьком цієї дитини є: 1. проживання спільною дитини разом із жінкою; 2. можливість надання чоловіком, батьком дитини матеріальної допомоги. Як було встановлено у судовому засіданні позивач і відповідач перебували у фактичних сімейних стосунках від яких [INFO] народилась спільна дочка [PERSON]. Також, у судовому засіданні було встановлено, що спільна дочка [PERSON] мешкає разом із матір'ю, позивачем по справі та перебуває на її утриманні. Крім цього у судовому засіданні було встановлено, що відповідач є працездатним, працює слюсарем у ПП «Чорногірське» і отримує стабільний дохід. За таких обставин є всі підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на утримання позивача матеріальної допомоги до досягненню спільною дочкою 3-х річного віку до [INFO]. Суд вважає, що така позиція є вірною, оскільки жінка проживає зі спільною дитиною, а тому, незважаючи на її дохід, чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар'єрному зростанні, громадському та світському житті. При цьому, як зазначалось вище ч.2 ст.91 СК України, яка передбачає право жінки на утримання, за своєю правовою конструкцію відсилає до інших норм СК України, зокрема ч.ч.2,4 ст.84 СК України, що передбачає право дружини на утримання від чоловіка по досягненню спільною дитиною 3-х річного віку. За таких обставин посилання відповідача на ст.21 СК України, що вони з позивачкою не перебували у шлюбі, судом при прийнятті рішення до уваги не приймаються. З огляду на вищенаведене суд вважає, що права позивача є невизнаними відповідачем, а тому підлягають відновленню, позивач - судовому захисту, а позов задоволенню. Стягнення слід проводити відповідно до положень ч.2 ст.77 СК України у грошовій формі та відповідно до ч.1 ст.79 СК України від дня подачі позовної заяви. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при пред'явлені позову, то згідно ст.88 ЦПК України з відповідача у дохід держави повинні бути стягнено відповідні судові витрати.

Outcome: approved