Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом , яким просить припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] та стягнути з останньої на його користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви до [INFO], а надалі у розмірі 500 грн., до [INFO]. Обгрунтовує тим , що із відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.02.2012 року з нього було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку(доходу) до їх повноліття. Проте, з 22.11.2014 року неповнолітній син [PERSON] проживає з ним, а з 19.12.2014 року з ним проживає і його донька [PERSON]. Відповідач мешкає окремо та не приймає участі в утриманні дітей, в зв'язку з чим, на думку позивача, відповідач втратив право на стягнення з нього аліментів на утримання дітей за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.02.2012 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, однак зазначила, що сума аліментів, яку позивач просить суд стягувати з неї щомісячно в розмірі 1000 грн., а потім 500 грн., є завищеною та не помірною для неї, в зв'язку з чим погодилась на суму аліментів в розмірі 400 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 1987 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда в 2012 році було розірвано . Від шлюбу у сторін , [INFO] народилась донька [PERSON], та [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 2). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.02.2012 року, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей : доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) , щомісячно , з 31.10.2011 року до [INFO], а потім 1/3 частка до [INFO] на утримання сина [PERSON] (а.с. 4-5). Встановлено, що з 22.11.2014 року син [PERSON] проживає із батьком , а донька з 19.12.2014 року та перебувають на його утриманні, відповідач проживає окремо та не приймає належної участі в утриманні дітей, в зв'язку з чим, на думку позивача, відповідач втратила право на стягнення з нього аліментів на утримання дітей за рішенням суду від 22.02.2012 року, а він, позивач, набув таке право. Заначене відповідач в суді не заперечувала. З аналізу ст.192 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані ним аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, зважаючи на те, що у судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами, що одержувач аліментів [PERSON] матеріально не утримує дітей, а неповнолітні проживають з платником аліментів, батьком , суд вважає вимогу позивача про припинення стягнення з нього аліментів обґрунтованою. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, а потім 500 грн., то суд, зважаючи на майновий стан відповідача, а також на обставини справи, приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів в розмірі 400 грн. , щомісячно до досягнення дітьми повноліття, що і не заперечувалось самою відповідачкою. З урахуванням часткового задоволення позову, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. За таких обставин,

Outcome: partial