Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою про захист прав споживачів, шляхом визнання поточного рахунку №26201000819677 закритим з 02.03.2015 року, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та письмових поясненнях. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволенню позову заперечував, надав до суду заперечення, вважає позов безпідставним, та таким, що не підлягає задоволенню. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» 29 грудня 2008 року було укладено договір банківського рахунку № 660/Ф01.1-10 (а.с.5). За умовами договору, банк зобовязався відкрити клієнту поточні рахунки: № 2620/1020273782/0 в гривні, № 2620/1020273782/1 в доларах США, та надати послуги розрахунково-касового обслуговування. У звязку з реорганізацією Одеської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» 02.03.2011 року номер рахунку [PERSON] в гривні було змінено на № 26201000819677. 02.03.2015 року позивач звернувся з заявою до відповідача про закриття банківського рахунку № 26201000819677 (а.с.6). Банк надав довідку про те, що станом на 02.03.2015 року залишок коштів склав 0 гривень (а.с.7). Однак закривати банківський рахунок відмовився. Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Частиною 1 статті 1074 ЦК України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Пунктами 20.1 та 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України 12 листопада 2003 року № 492 передбачено, що поточні рахунки клієнта закриваються на підставі заяви клієнта, та закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в добровільній формі із зазначенням обовязкових реквізитів (найменування банку; прізвища, імя, по батькові власника рахунку; номера рахунку, який закривається; дати складання заяви). Тобто, [PERSON] виконано вимоги п.20.5 зазначеної Інструкції, та подано заяву з додержанням встановленої Інструкцією форми. Пунктом 20.6 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України 12 листопада 2003 року № 492 передбачено, що банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо). Суд, вважає, що посилання представника відповідача на відсутність у банку технічної можливості закриття одного з рахунків, відкритих за договором № 660/Ф01.1-10 від 29 грудня 2008 року є безпідставними, так як технічні можливості обслуговування договорів банківського вкладу не може бути підставою для не виконання банком своїх обовязків перед клієнтом та суперечити діючому законодавству і нормативним актам. Посилання банку на те, що на рахунок [PERSON] № 26201000819677 відкритий за договором банківського рахунку № 660/Ф01.1-10 від 29 грудня 2008 року було накладено арешт, було спростовано у судовому засіданні. Відповідно до довідки Головного управління ДФС в Одеській області № 25313/7/15-51-22-01-01 від 25 жовтня 2015 року [PERSON] як фізичній особі-підприємцю в ПАТ «Укрсоцбанк» відкрито два рахунки в гривні, а саме № 26053000012097 та № 26000000057663 (а.с.115). Постановами про арешт коштів боржника, винесеними державним виконавцем Щегловою Є.В. 22 червня 2015 року та 15 серпня 2015 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх розрахункових рахунках в ПАТ «Укрсоцбанк» та належать саме Фізичній особі-підприємцю [PERSON] (а.с.40-41). Жодних постанов про накладення арешту на грошові кошти, які містяться на розрахункових рахунках в ПАТ «Укрсоцбанк» та належать громадянину [PERSON], державним виконавцем не приймалось. Таким чином, саме банком всупереч вимогам постанов про арешт коштів боржника, винесених державним виконавцем Щегловою Є.В. 22 червня 2015 року та 15 серпня 2015 року, самостійно визначено рахунок [PERSON] № 26201000819677 відкритий за договором банківського рахунку № 660/Ф01.1-10 від 29 грудня 2008 року як громадянину, а не фізичній особі-підприємцю, як рахунок на який накладено арешт державним виконавцем (а.с.116). Такі дії відповідача суперечать змісту постанов про арешт коштів боржника, винесених державним виконавцем Щегловою Є.В. 22 червня 2015 року та 15 серпня 2015 року, вимогам ст.ст.52, 57 ЗУ «Про виконавче провадження» та вимогам ст.59 ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Таким чином, суд вважає, що доказами по справі доведено обгругтованість позовних вимог [PERSON] та у суду є достатньо правових підстав для визнання поточного рахунку в гривні № 26201000819677, відкритого за договором банківського рахунку № 660/Ф01.1-10 від 29 грудня 2008 року, закритим з 02 березня 2015 року, тобто з дати подання позивачем до установи банку заяви про закриття банківського рахунку, на якому на момент подання заяви був відсутній залишок грошових коштів. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи суд приходить до висновку щодо необхідності стягнення з відповідача на користь держави судового збору у сумі 243,60 грн.\~\~\~\~

Outcome: approved