Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Позивач зазначав, що 28 липня 2009 року між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. [INFO] від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON]. 14 квітня 2017 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва у справі за № 755/3535/17 було розірвано шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу донька [PERSON] стала проживати разом із матір'ю [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] З моменту розлучення у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживають разом із донькою в частині неможливості нормального спілкування позивача з дитиною. Всі його намагання нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає позивачу, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з донькою. Враховуючи викладене, вважає, що його права як батька на сьогодні грубо порушено. Посилаючись на викладене, позивач просив суд зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою, визначити наступні способи його участі у вихованні доньки [PERSON], [INFO]: побачення два рази на тиждень: в суботу з 10 годин до 18 години та в неділю з 10 годин до 15 годин; спільний відпочинок: першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком, необмежене спілкування з донькою [PERSON], [INFO], особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. У разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з донькою або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком, в день його побачення з донькою він має право забирати доньку з дому/школи особисто. Зобов'язати [PERSON] за два дні до дня зустрічі позивача з донькою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення, надали пояснення аналогічні позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення в повному обсязі. В судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації Київської області Хромець С.М. позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO] (а.с.10). Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, тому заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8-9). З цього часу вони проживають окремо одне від одного. Разом із відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], проживає їх спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 січня 2018 року із позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.53). Вiдповiдно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України). Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-III, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов'язком. Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано суду належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження того, що відповідач чинить перешкоди йому у спілкуванні з дитиною, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовної вимоги про зобов'язання відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні із сином. Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області №887 від 18 вересня 2017 року «Про визначення участі у вихованні малолітньої [PERSON], [INFO] та призначення годин побачень батьку [PERSON]», визначено позивачу [PERSON] дні та години побачення для участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], а саме: І-ІІІ вихідні місяця з 10:00 суботи до 19:00 неділі, з ночівлею, а також половину всіх святкових та канікулярних днів, спільне святкування дня народження дитини, необмежене спілкування з донькою засобами телефонного та електронного зв'язку (а.с.43). За таких обставин, з урахуванням вищезазначеного та діючи в інтересах неповнолітньої дитини, суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною. В іншій частині позовні вимоги є некоректними та необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають. Крім того,

Outcome: partial