Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю наземних транспортних засобів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 лютого 2018 року на ділянці об'їзної дороги напроти вул. Міцкевича [PERSON], керуючи тягачем International д.н. [NUMBER] внаслідок недбалості скоїв порушення, яке призвело до матеріального збитку [PERSON] [PERSON] перед виїздом на дорогу загального призначення не перевірив правильність розміщення та кріплення вантажу на напівпричепі BURG д.н. [NUMBER], внаслідок чого трапився виліт запасного колеса з під причепу, який відскочив у автомобіль Hyundai Sonata д.н. [NUMBER] належний [PERSON], який рухався у зустрічному напрямі. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси, від 26 квітня 2018 року по справі №523/4031/18, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, Транспортний засіб Hyundai Sonata д.н. [NUMBER] належний [PERSON] зазнав матеріального збитку у розмірі 94 502, 27 грн., що підтверджується Звітом про оцінку №0863-06-18 від 06.06.2018 року виконаним суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] МТСБУ виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 6000,00 грн., проте позивач зі своєї сторони має право на повне відшкодування збитків, а тому сума, яка залишилась невиплаченою у розмірі 88502,27 грн., на підставі ст. 1194 ЦК України, підлягає стягненню із Відповідача. Крім того, позивачу внаслідок винних та неправомірних дій третьої особи, було заподіяно моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана позивачу, полягає в порушені його права власності, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача, останній зазнав не мало переживань та страждань. Хвилювання та думки про те, як відновити свій транспортний засіб, тримали позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. Також, фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач змушений витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах, а також змінив свій звичний робочий день, оскільки витрачав не мало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів, органів судової влади та державної автомобільної інспекції з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та роботу. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 гривень. Крім того, у зв'язку із розглядом справи про адміністративне правопорушення, та подання позовної заяви в порядку цивільного судочинства Позивач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 5400,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач, а також його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, а також підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 16 лютого 2018 року на ділянці об'їзної дороги напроти вул. Міцкевича [PERSON], керуючи тягачем International д.н. [NUMBER] внаслідок недбалості скоїв порушення, яке призвело до матеріального збитку [PERSON] [PERSON] перед виїздом на дорогу загального призначення не перевірив правильність розміщення та кріплення вантажу на напівпричепі BURG д.н. [NUMBER], внаслідок чого трапився виліт запасного колеса з під причепу, який відскочив у автомобіль Hyundai Sonata д.н. [NUMBER] належний [PERSON], який рухався у зустрічному напрямі. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси, від 26 квітня 2018 року по справі №523/4031/18, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже вина відповідача у спричинені позивачу матеріальної шкоди є доведеною. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до ч. 1,2 ст. 1166 ЦПК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, оскільки відповідач не довів обставини, що включають його вину у завданні шкоди позивачу, то він повинен відшкодувати заподіяну шкоду. Транспортний засіб Hyundai Sonata д.н. [NUMBER] належний [PERSON] зазнав матеріального збитку у розмірі 94 502, 27 грн., що підтверджується Звітом про оцінку №0863-06-18 від 06.06.2018 року виконаним суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] МТСБУ виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 6000,00 грн., в межах затверджених виплат. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди у розмірі 88502 гривень 27 копійок. Окрім того, позивач був вимушений понести витрати на проведення автотоварознавчого дослідження для визначення матеріальної шкоди у розмірі 1500 гривень, які також підлягають стягненню з відповідача, як додаткові матеріалі витрати, які позивач був вимушений понести для відновлення порушеного права, а тому, згідно із ст. 22 ЦК України підлягають стягненню з відповідача. Суд також вважає, що внаслідок дій відповідача, позивачу була спричинена моральна шкоду. Так, позивач у зв'язку з пошкодженням належного позивачу на праві власності транспортного засобу перебував у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. Також, фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач змушений витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах, а також змінив свій звичний робочий день, оскільки витрачав не мало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів, органів судової влади та державної автомобільної інспекції з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та роботу. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача. Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 10000 гривень. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач сплатив за надання правової допомоги суму у розмірі 5400 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача, а також сума судового збору у розмірі 986 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved