Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про виділ частки будинку з спільної часткової власності. Свій позов мотивує тим, що він є власником 8/25 частин житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що розташований по вул. Шевченка 137 в м. Прилуки на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03 березня 1987 року Прилуцькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1422. Іншим співвласником є відповідачка [PERSON], якій належить 17/25 частин домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 15 лютого 2001 рок, посвідченого Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1112 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 лютого 2001 року посвідченого Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-114. Оскільки в даному житловому приміщенні виділ належних частко сторонам по справі є можливим, так як вони мають окремі входи до тих приміщень, якими вони користуються, дані приміщення ізольовані між собою і після реального поділу будуть використовуватись за призначенням, а також будинок і господарські приміщення перебувають на земельних ділянках, які оформлені у власності кожним власником, про що маються державні акти тому позивач і звернувся до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, однак подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 367 ЦК України майно, що знаходиться у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі виділу між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно з роз'ясненням в п. 7 тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Зважаючи на ті обставини, що в житловому приміщенні розташованому в м. Прилуки вул. Шевченка 137 маються окремі виходи до тих приміщень, якими користуються співвласники, дані приміщення ізольовані між собою та після реального поділу будуть використовуватись за призначенням суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved