Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], а також внести зміни до актового запису №8 від 08 вересня 2014 року, зробленого виконавчим комітетом Норинцівської сільської ради Народицького району Житомирської області, про народження [PERSON], [INFO], вказавши в графі прізвище дитини «Супрун», в графі по батькові «Андріївна», в графі батько «[PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадянин України». Позовні вимоги мотивує тим, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах та спільно проживав з [PERSON] з листопада 2013 року. 17 серпня 2014 року від спільного проживання народилась дочка [PERSON]. Оскільки [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], батьком дитини у актовому записі про народженні дитини зазначено останнього, хоча насправді він не є батьком дитини. Сторони та треті особи в судове засідання не зявились, сторони та третя особа [PERSON] просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнає, [PERSON] просить позов задовольнити. Представник третьої особи Народицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши в попередньому судовому засіданні матеріали справи, дійшов такого висновку. Відповідно до частини 4 статті 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтею 174 цього ж Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, під час шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб серії І-ТП №133642 від 26 серпня 2016 року (а.с.6) та про народження серії І-ТП №214448 від 08 вересня 2014 року (а.с.4), рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 06 серпня 2014 року (а.с.5). Частиною 1 статті 129 СК України визначено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідач, визнавши позовні вимоги, підтвердив тим самим відсутність кровного споріднення між ним та [PERSON]. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити. Позивач сплатив судовий збір в сумі 640 грн., в порядку статті 88 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем по поданні заяви, слід стягнути з відповідача на його користь.

Outcome: approved