Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Позов мотивовано тим, що 19.02.2015 року відповідачі взяли у позивача в борг 22500грн. та 200 доларів США і зобовязалися повернути таку ж суму в строк до 19.05.2015 року. У зазначений термін відповідачі борг не повернули. Станом на 02.06.2015 року офіційний курс 1 долара США становить 21,8 грн., тому сума боргу становить 200*21,08+22500=26716грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача борг за договором позики в сумі 26716грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявились з невідомих суду причин. Враховуючи думку представника позивача, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно розписки від 19.02.2015 року [PERSON] та [PERSON] позичили в [PERSON] кошти в розмірі 22500грн. та 200 доларів США, терміном на три місяці з дня написання даної розписки (а.с.3). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей, або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Однак, відповідачі в передбачені розпискою строки не виконали взяті на себе зобовязання по поверненню позики, чим, порушив вимоги ст. 1049 ЦК України, в якій зазначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. Судом встановлено, що право позивача порушено, неналежним виконанням відповідачів взятих на себе зобовязань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача суму боргу в розмірі 26716гривень. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 267,16 грн. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 625, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved