Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 125 грн. 00 коп. неустойки за період з 01.07.2016 року по 01.08.2016 року та 4 640 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.2014 року між ним та відповідачем був укладений договір підряду № 3, згідно якого останній повинен був до 26.08.2014 року виконати роботи по заливці наливної підлоги відповідно до переліку та в обсягах, вказаних у рахунку-фактурі. В той самий день він сплатив відповідачеві 8198,86 грн., що становить 100% загальної вартості замовлення. Але відповідач умови договору не виконав. Тому 19.09.2014 року він надіслав йому листа з пропозицією повідомити про причини невиконання робіт, однак відповіді не отримав. 07.05.2015 року він знову звернувся до відповідача, в листі вимагав невідкладно приступити до виконання робіт. На що отримав відповідь від 18.05.2015 року, в якій [PERSON] фактично відмовився найближчим часом виконати роботи, запропонував іншу дату виконання, але і в цей строк нічого не зробив. Вказані обставини встановлені судовим рішенням від 14.03.2016 року, а також відповідальність відповідача за невиконання договірних умов в розмірі облікової ставки НБУ. Згідно рахунку-актури від 11.08.2014 року № 1 загальна вартість роботи склала 8198,86 грн. Отже розмір пені за період з 01.07.2016 року по 01.08.2016 року ( що складає 31 день) дорівнює 125,00 грн., а саме: 8198,86 грн. х облікову ставку НБУ: 365 х 31 день прострочення = 125,00 грн. окрім цього ним понесені витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 4 640 грн. 00 коп. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, [PERSON] надіслав заяву, в якій просить провести судове засідання за його відсутності та відсутності його представника [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримує (а.с. 20). Представники відповідача [PERSON] та [PERSON], кожен окремо в судовому засіданні проти позову заперечують, пояснили, що з позивачем неможливо було узгодити додаткові умови договору, що необхідно було для того, щоб розпочати роботу, [PERSON] не виходив на зв'язок. Під час розгляду першої справи в суді йому пропонувалось узгодити ці умови або повернути гроші, від чого позивач відмовився, не надавав реквізити для повернення грошей. Тому [PERSON] не міг ні приступити до виконання робіт, ні повернути гроші. Позивач навмисно затягував час, не хотів, щоб [PERSON] виконував роботи, щоб стягнути з нього ще додаткові гроші. В подальшому [PERSON] надав реквізити і відповідач 08.10.2015 року повернув кошти в розмірі 8198,86 грн. Отже вони вважають, що дія договору припинена відповідно до п. 10.2 договору підряду № 3 від 11.08.2014 року. Також просять врахувати, що позивач не надав жодних доказів понесених витрат на правову допомогу адвоката. Суд, вислухавши пояснення представників відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 837, 865 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. В ч.1, 3 ст. 865 ЦК України також визначено, що за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 02.02.2016 року стягнуто з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] пеню в розмірі 253,36 грн. за невиконання договірних зобов'язань за період з 06.11.2014 року по 26.01.2015 року (а.с.18-20). У вищевказаному рішенні також вказано, що з матеріалів справи вбачається та підтверджено письмовими доказами, що 11.08.2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір підряду №3, за умовами якого, замовник доручає та сплачує, а підрядник бере на себе зобов'язання по виконанню заливки наливної підлоги сараю та гаражу за адресою: [ADDRESS] відповідно до переліку та у обсягах, наведених у рахунку-фактурі від 11.08.2014 року №1, яка є невід'ємною частиною цього договору (п.п.1.1). Згідно з п.2.1 зазначеного договору ціна договору становить 8198 грн. 86 коп. без ПДВ. Пунктом 3.1 договору передбачено, що зазначені роботи мали бути проведені відповідачем з 11.08.2014 року по 26.08.2014 року . Позивач [PERSON] на виконання умов договору сплатив відповідачу загальну вартість послуг у сумі 8198 грн. 86 коп., що підтверджується рахунком-фактурою №1 від 11 серпня 2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №1, однак відповідач ФОП [PERSON] обумовлені договором підряду роботи у визначений строк не виконав. Ці обставини були встановлені рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2015 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення виконання умов договору будівельного підряду від 11.08.2014 та моральної шкоди, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 02.06.2015 року, яким позовні вимоги були задоволені частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] станом по 06.11.2014 року 199 грн. 33 коп. пені та 1000 грн. моральної шкоди ( а.с. 21-22). Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача пені за порушення терміну виконання зобов'язань за договором, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач ФОП [PERSON] частково визнав позов, а саме: вимоги про стягнення пені у розмірі 199,33 грн. та моральної шкоди у розмірі 1000 грн., оскільки ним умови договору підряду від 11.08.2014 року виконані не були, у зв'язку з чим суд, відповідно до умов п.6.3. договору підряду, стягнув пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ від ціни договору за кожний день прострочення за період з 27.08.2014 по 06.11.2014. Таким чином, оскільки обставини стосовно невиконання ФОП [PERSON] договору підряду від 11.08.2014 року, а також межі застосування відповідальності у вигляді пені та її розмір, встановлені рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2015 року та ухвалою апеляційного суду Сумської області від 02.06.2015 року, тому при розгляді цієї справи вони не підлягають доказуванню в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України. Разом з тим, в рішенні Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.02.2016 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про стягнення пені за прострочення виконання умов договору будівельного підряду від 11.08.2014 та моральної шкоди, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 07.04.2016 року, зазначено, що 08.10.2015 року відповідач повернув позивачеві 8198 грн. 86 коп., сплачених останнім відповідно до умов договору підряду ( а.с. 23-24, 25-26). Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.п. 10.1, 10.2 договору підряду № 3 від 11 серпня 2014 року цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором. Дія даного договору може бути припинена достроково за ініціативою будь-якої зі сторін за умови погодження іншими сторонами. Таким чином суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо припинення дії договору підряду № 3 від 11.08.2014 року станом на 08.10.2015 року. Отже позовні вимоги щодо стягнення пені за період з 01.07.2016 року по 01.08.2016 року є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про відшкодування 4 640 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу адвоката. Так, ст. 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правовому допомогу входять до витрат, пов'язаних із розглядом справи. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, роз'яснено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В матеріалах справи відсутні акти виконаних робіт, обґрунтований розрахунок вартості правової допомоги та документи, які підтверджують сплату таких витрат. За таких обставин, враховуючи викладене та відсутність доказів і розрахунків сплати позивачем витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката.

Outcome: dismissed