Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нотіс-2006» про відшкодування шкоди. Позов мотивований тим, що 09грудня 2018 року на його автомобіль Mercedes Benz ML 350, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок пориву вітру впала неналежним чином закріплена дерев`яна конструкція, що була встановлена на території готелю «Світязь» по вул . Суховоля, 25 у м. Трускавець. Внаслідок падіння дерев`яної конструкції його автомобілю було заподіяно механічні ушкодження, а саме: пошкоджено праву фару, пошкоджено праві двері, праве переднє крило, праву передню стійку та передній бампер. Відповідно до рахунку-фактури від 10 грудня 2018 року вартість ремонту транспортного засобу становить 57 765,60 грн. Просить стягнути з відповідача 57 765,60 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з наступних підстав. Посилання позивача ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються доказами, які би стверджували факт завдання шкоди автомобіля діями відповідача. Поблизу будівлі готельно-оздоровчого комплексу «Свитязь» відсутній спеціально відведений майданчик для паркування, а тому відповідач не надавав послуги паркування на своїй території. Земельна ділянка довкола готелю не є спеціально обладнаним місцем для паркування у розумінні Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року. Просить відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні позивач та його представник - [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити його у повному обсязі. Будучи допитаним у якості свідка, позивач [PERSON] пояснив, що його автомобіль було пошкоджено внаслідок неправомірних дій відповідача. Відповідач відеозапису з подією того дня не надав. Його автомобіль отримав численні пошкодження: було розбито фару, пошкоджено кузов. 09 грудня 2018 року він привіз дружину на роботу. Вона працює поблизу готелю «Світязь». Через кілька хвилин він вийшов і не побачив своєї машини: її накрило знесеною зі «Світязя» палаткою. Він викликав працівників поліції, працівники поліції склали акт про пошкодження. Працівникам санаторію заборонили давати покази, допомагати йому з автомобілем, а працівникам поліції заборонили здійснювати відеозйомку. Та деревяна конструкція, що впала на його автомобіль, стоїть по теперішній час, однак тепер вона закріплена надійно. Ремонт транспортного засобу він до сих пір не здійснив. Внаслідок такої події було порушено його звичний ритм життя, він зазнав душевнх та емоційних страждань, а також погіршився його стан здоров`я. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює кухарем у готелі «Афродіта». 09 грудня 2018 року, коли він вийшов на перекур, то побачив, що на автомобіль [PERSON] впала палатка. Їм допомагати прийшов ще хлопчина зі «Світязя». Він бачив, що на автомобілі була пошкодження фара та стійка. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. [PERSON] є власником транспортного засобу Mercedes Benz ML 350, державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /арк. справи 8/. З протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09 грудня 2018 року вбачається, що 09 грудня 2018 року близько 13 год. 20 хв. у м. Трускавець по вул. Суховоля, 25 поривом вітру було вирвано риштування, яке впало на автомобіль [PERSON] та спричинило механічні пошкодження /арк. справи 12/. Вказана обставина також підтверджується електронним рапортом старшого інспектора-чергового Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області від 09 грудня 2018 року [PERSON] /арк. справи 13/. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомості по [ADDRESS] належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Нотіс-2006» /арк. справи 11/. Відповідно до листа ГУНП у Львівській області від 11 грудня 2018 року за зверненням [PERSON] проведено перевірку щодо падіння риштування на його автомобіль. У ході проведення перевірки інформація знайшла своє підтвердження. Встановлено, що пригода мала місце внаслідок сильного пориву вітру /арк. справи 16/. Згідно з рахунком-фактурою № РЯ-0000110 від 10 грудня 2018 року вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля становить 57 765,60 грн. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи; б) наявність шкоди: під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); у відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки особи, яка завдала шкоди; г) вина особи, яка завдала шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. На підтвердження обставин справи позивач посилається на фотодокази, долучені до позовної заяви та у ході розгляду справи. Дослідивши долучені позивачем фото, суд приходить до висновку, що з долучених фото вбачається, що саме падінням риштування на автомобіль позивачу заподіяно шкоду. Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом (ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичними особами на управління майном, забезпечувати умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Відповідно до правила 5.2 Рекомендації щодо техніки безпеки у будівельній промисловості № 53, затверджених Генеральна конференція Міжнародної організації праці, що скликана в Женеві Адміністративною радою Міжнародного бюро праці і зібралася 3 червня 1937 року на свою 23-ю сесію, будівельні риштування повинні утримуватись у належному стані справності, і кожна складова частина їх має бути прив`язана чи інакше закріплена так, щоб при нормальному користуванні вона не могла зсунутися. З матеріалів справи, з пояснень учасників судового засідання вбачається, що відповідачем було порушено зазначене правило, що, як наслідок, призвело до заподіяння шкоди майну позивача. Отже, між діями відповідача та заподіяною шкодою позивачу наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок, що є підставою для відшкодування матеріальної шкоди відповідачем позивачу, що пов`язана з ремонтом транспортного засобу. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що пошкодження автомобіля позивача від падіння риштування з будинку [ADDRESS] є доведеним належними та допустимими доказами. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Зі змісту статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не спростовано докази позивача про пошкодження автомобіля позивача від падіння риштування, а заперечуючи проти такого факту, відповідач не надав до суду доказів на підтвердження своїх доводів про пошкодження автомобіля іншим чином. Падіння риштування на автомобіль позивача зафіксовано правоохоронними органами. Не знайшли при розгляді справи підтвердження доводи відповідача стосовно того, що позивачем були порушені Правила дорожнього руху в частині паркування автомобіля, оскільки даних про те, що стоянка автотранспорту біля санаторію-готелю «Світязь» по вул. Суховоля, 25 у м. Трускавець була заборона, відповідачем не надано. Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. У зв`язку з визначеними подіями здоровя позивача підірване, він дуже переживав та нервував за своє майно, яке постраждало. При відсутність (пошкодження) автомобілю були порушені звичайні для нього нормальні життєві зв`язки, які виражалися в тому, що він працював, постійно використовував свій автомобіль, міг їздити та спілкувалася з рідними і близькими людьми. Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України підлягає відшкодуванню моральна шкода при фізичному болю та стражданнях, яких зазнала фізичній особі в зв`язку з пошкодженням його здоров`я. Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Ситуація, що стала підставою цього позову в частині стягнення моральної шкоди, за звичайних умов суспільного життя є неодмінно психотравмуючою за своєю сутністю. Вона створює переживання, емоційну напруженість, порушує життєві плани та змінює звичайний життєвий устрій. Відстоювання своїх цивільних прав займає в позивача тривалий час, потребує значних фізичних та психологічних сил. Внаслідок обставин, що є предметом розгляду в цій справі, позивач зазнав значних матеріальних збитків, які, в свою чергу обумовлюють порушення звичайного темпу, змісту та цілеспрямованості його життєдіяльності. При цьому, суд вважає, що заявлена позивачем сума компенсації моральної шкоди в розмірі 10000 грн. не є співмірною з тими негативними наслідками, що наступили для позивача, та не відповідає критерію розумності. Оцінивши встановлені у судовому засіданні фактичні обставини, суд дійшов висновку, що достатньою та справедливою для компенсації моральних страждань позивача буде сума в розмірі 8000,00 гривень. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення також судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн. та 6000 грн. витрат на правову допомогу. Підтверджуючі дані понесення позивачем витрат на правову допомогу містяться в матеріалах справи, а саме: меморіальний ордер від 24 січня 2019 року /арк. справи 19/.

Outcome: partial