Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, мотивуючи тим, що він та [PERSON], [INFO], фактично перебували у незареєстрованих шлюбних відносинах та проживали за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, мали спільний бюджет, який складався з їх заробітків, і за ці кошти вони разом купували побутову техніку, предмети домашнього вжитку, взуття і одяг та інше. У період спільного проживання з [PERSON] у них народився син - [PERSON], [INFO], біологічним батьком якого є він. В книзі державної реєстрації актів про народження відділу ДРАЦС по Бердянському району реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області 23.07.2003р. зроблено відповідний актовий запис за № 30, де в розділі «Відомості про батька» записаний зі слів матері - «[PERSON]», тобто прізвище матері, а ім'я та по батькові його. Після народження дитини, він забрав дружину з пологового будинку та вони, як сім'я, продовжили спільно проживати [ADDRESS]. Весь час спільного проживання він матеріально забезпечував сім'ю, піклувався про створення належних умов для виховання дитини. Через рік після народження спільної дитини вони, у зв'язку з погіршенням відносин, розгульним способом життя дружини, перестали спільно проживати, хоча він не припинив спілкування з сином, в тому числі продовжив його матеріально забезпечувати. [PERSON] спочатку відмовлялась подавати спільну заяву до органів РАЦС про походження сина, мотивуючи це тим, що ще не прийняла остаточного рішення з цього питання, а пізніше надала згоду, але у зв'язку з тим, що остання [INFO] померла, спільну заяву так і не було подано. Мати дитини за час свого життя ніколи не заперечувала той факт, що він є біологічним батьком [PERSON]. Крім того, в той час коли мати почала зловживати спиртними напоями, то сина залишала з ним. Відповідно до рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області «Про надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування» за №315 від 12.09.2017р. [PERSON], [INFO], надано статус дитини-сироти. Просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], та зобов'язати Бердянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], а саме вказати батьком дитини - [PERSON], [INFO], громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]; змінити прізвище дитини «[PERSON]» - на «[PERSON]». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що останні сім років син [PERSON] проживає з ним, відноситься до нього як до батька. З матір'ю дитини вони мали намір подати спільну заяву про внесення змін до актового запису дитини, але не встигли цього зробили за життя матері, яка ніколи не заперечувала, що він є батьком дитини. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Коробко С.Є. (договір від 20.10.2017р.) - підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що з 2000 р. до 2004 р. позивач проживав без реєстрації шлюбу з [PERSON], з якою у них у 2003 році народився син [PERSON]. Позивач забирав цивільну дружину і сина з пологового будинку, піклувався про них, матеріально забезпечував. З 2004 року позивач припинив спільно проживати з матір'ю сина, але не перестав піклуватися про дитину. Відомості про батька в актовому записі про народження дитини внесені зі слів матері дитини, оскільки з позивачем вони не перебували в зареєстрованому шлюбі. Матір дитини спочатку відмовлялась подати спільну заяву з позивачем про внесення змін до актового запису про народження дитині, але потім погодилась, проте [INFO] вона померла. Позивач і надалі піклується про сина, вони проживають разом за адресою позивача. Просила позов задовольнити та зазначити прізвище дитині - «[PERSON]». Представник відповідача - Шевченко І.М. (довіреність №01-0001/40 від 03.01.2017р.) - в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вважає, що в інтересах дитини позов необхідно задовольнити, оскільки дитина вважає позивача батьком, проживає з ним, згідно акту обстеження умов проживання - умови задовільні. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Дитина - [PERSON], у судовому засіданні пояснив, що навчається у школі №11 в 9 класі, живе з батьком - [PERSON] по [ADDRESS]. З ними також живуть дід та баба. Зазначив, що з батьком спілкується з народження, батько про нього піклується, допомагає йому. Він бажає і надалі жити з батьком і щоб він був записаний батьком у його свідоцтві про народження. Не хоче змінювати прізвище на «[PERSON]», хоче щоб прізвище було - «[PERSON]». Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею дитини - [PERSON] та матір'ю [PERSON], позивач їй якби зять. Її донька жила з позивачем [ADDRESS], а потім вони проживали разом з нею. На момент реєстрації дитини, позивач з її донькою посварилися, розійшлися, тому і батька записали зі слів матері. Донька була впевнена, що позивач - батько [PERSON]. У позивача з дитиною дуже добрі стосунки, зараз вони живуть разом. Зі своє матір'ю дитина не находила спільної мови, оскільки у матері був інший чоловік, який ображав хлопця. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач її син, а [PERSON] - її онук. [PERSON] проживав з матір'ю дитини приблизно з 2000 року в цивільному шлюбі. В 2003 році у них народився син [PERSON], вони проживали як сім'я, вели спільне господарство, але через рік після народження дитини, вони розійшлися. У [PERSON] з батьком дуже добрі стосунки, вони живуть разом, [PERSON] турбується про сина, займається його вихованням. Ніяких інших чоловіків, які б виявляли бажання стати батьком дитини немає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона бабуся матері [PERSON] - [PERSON] Знає, що [PERSON] був чоловіком її онуки [PERSON], вони жили як чоловік та дружина, але не зареєстрували шлюб, у них народився син [PERSON]. Після народження дитини позивач та її онука жили разом, але потім розійшлись. Онука завжди знала, що [PERSON] - батько [PERSON], вони дуже схожі. Онука захворіла і померла, а [PERSON] живе з батьком. [PERSON] завжди піклувався за сина. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідків, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00018588108 від 28.08.2017 року, свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 19.03.2015р., [PERSON] - народився [INFO], мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Відомості про батька записані на підставі заяви матері, тобто відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с. 7,8). [INFO] мати [PERSON] - [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 01.08.2017 року (а.с.13). Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської Запорізької області «Про надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування» за №315 від 12.09.2017 [PERSON], [INFO], надано статус дитини-сироти (а.с.9). Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених ст.53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини . Згідно п.5. Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою, зокрема, одним із батьків. Відповідно до ст. 53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю з 2000 року по 2004 рік, не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання в 2003 році народився [PERSON], [PERSON] виховував і забезпечував [PERSON] весь час, і на даний час позивач [PERSON] і дитина [PERSON] проживають разом, що підтверджується показами свідків, актом обстеження умов проживання від 22.08.2017р., довідкою вуличного комітету від 09.10.2017р., та іншими наданими суду матеріалами. За таких обставин суд вважає за необхідне встановити, що [PERSON] є батьком [PERSON] Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. На підставі викладеного та

Outcome: approved