Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що за рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 5 серпня 2008 року із нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання двох дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 33% його заробітку на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із того часу змінились його матеріальні можливості, оскільки він має на утриманні також іншу дитину сина [PERSON], [INFO], не працює, перебуває на обліку в районному центрі зайнятості. З огляду на це він не спроможний виплачувати аліменти у визначеному вказаним рішенням суду розмірі, тому просить суд змінити його із розміру 33% його заробітку на місяць, визначивши їх подальше стягнення у твердій грошовій сумі по 250 грн. на місяць на утримання кожної дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав із викладених у позовній заяві мотивів, при цьому змінив їх розмір, згоден на зміну розміру аліментів на користь відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей в загальній сумі 700 грн. на місяць. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог [PERSON] про зміну розміру аліментів не визнала, вважає, що позивач спроможний виплачувати аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей у визначеному попереднім рішенням суду розмірі, тому просить суд відмовити у задоволенні його позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази у справі, а саме: копію рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 5 серпня 2008 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей (а.с.2), довідку відділу Державної виконавчої служби Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області від 13 березня 2015 року № 868/2-19/1 про заборгованість по виплаті [PERSON] аліментів на користь [PERSON] станом на 18 лютого 2015 року в сумі 1902 грн. (а.с.3), копію паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4), копію трудової книжки на імя [PERSON] з останнім записом Іллінецького районного центру зайнятості від 19 січня 2015 року про початок виплат допомоги по безробіттю (а.с.5), копії свідоцтв про народження 11 січня 2002 року [PERSON] і 15 листопада 2007 року [PERSON], батьками яких вказані сторони у справі (а.с.6, 7), копію свідоцтва про народження 30 січня 2013 року [PERSON], батьком якого вказаний позивач [PERSON] (а.с.8), довідки Іллінецького районного центру зайнятості від 13 лютого 2015 року № 02-21/140 про реєстрацію [PERSON], як безробітного, із 12 січня 2015 року та від 17 березня 2015 року про виплату [PERSON] допомоги по безробіттю в січні 2015 року в сумі 601 грн. 69 коп. та в лютому 2015 року в сумі 1295 грн. 95 коп. (а.с.9), а також подані позивачем [PERSON] додатково довідку відділу Державної виконавчої служби Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області від 8 грудня 2015 року № 3085/2-19 про помісячні розміри утриманих із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] за період із січня по листопад 2015 року та заборгованість станом на 8 грудня 2015 року в сумі 1334 грн. 18 коп., копію довідки Приватного підприємства «Мрія-Вік» про заробіток [PERSON] у вересні 2015 року в сумі 1218 грн. та в жовтні 2015 року в сумі 1500 грн., копії довідок Іллінецького районного центру зайнятості від 8 грудня 2015 року № 02-21/ про реєстрацію [PERSON], як безробітного, із 27 листопада 2015 року, та від 14 вересня 2015 року про виплату [PERSON] допомоги по безробіттю в січні 2015 року в сумі 601 грн. 69 коп.. в лютому 2015 року в сумі 1295 грн. 95 коп., в березні 2015 року в сумі 1471 грн. 34 коп. та в квітні 2015 року в сумі 1276 грн. 79 коп., копію звіту ПП «Іллінецький цегельний завод» про здійснення відрахування та виплати [PERSON] за період травня-серпня 2015 року, а також надану відповідачем [PERSON] додатково довідку відділу Державної виконавчої служби Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області від 2 листопада 2015 року № 2652/2-19 про помісячні розміри утриманих із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] за період із січня 2015 року по серпень 2015 року, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних мотивів. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України. Зокрема, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому за приписом ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд враховує, що на підтвердження підставності своїх позовних вимог [PERSON] надав суду відповідні перелічені вище докази і вони є підставою для зміни розміру аліментів, оскільки підтверджують зміни матеріального та сімейного стану позивача. Такі докази позивача не спростовані жодними належними допустимими доказами відповідача. Разом із тим визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне утримання, рівня визначеного попереднім рішенням суду якого наразі обєктивно не може забезпечити позивач. При цьому суд також враховує ті обставини, що позивач [PERSON] отримує регулярні постійні доходи, як у виді заробітку під час сезонної роботи на підприємствах, так і у виді державної допомоги по безробіттю у перервах між сезонами роботи, тому визнає можливим залишити визначений попереднім рішенням суду вид стягнення із нього аліментів на користь відповідача у частці від його доходу, зменшивши лише її розмір. Відтак суд вважає, що за обгрунтованою в частині підставності звернення до суду вимогою позивача про зміну розміру аліментів слід змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 5 серпня 2008 року із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей із розміру 33% його заробітку на місяць, визначивши їх подальше стягнення у розмірі 30% його доходів на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання цим рішенням суду законної сили до досягнення повноліття старшою дитиною. Із позивача на користь держави також належить стягнути судові витрати у справі у передбаченому законом на час його звернення до суду розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: partial