Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Олексіївської сільської Ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його прабабуся [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0104877. Процесуальний строк для звернення до суду за захистом свого права на спадщину після [PERSON], яка померла [INFO], він пропустив, оскільки про наявність сертифікату дізнався лише на початку 2014 року. Рішенням Новоайдарського районного суду від 04.02.2014 року між ним та померлою [PERSON] було встановлено факт родинних відносин, через відсутність відповідних документів, підтверджуючих факт родинних відносин. Він звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадкового майна, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через неможливість встановити склад спадкового майна, оскільки земельна частка (пай) є умовною часткою земель, розмір якої визначено в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки не визначені. За таких обставин він не має можливості скористатися своїм правом на спадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача Олексіївської сільської Ради у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані до суду докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла прабабуся позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0104877. Процесуальний строк для звернення до суду за захистом свого права на спадщину після [PERSON], яка померла [INFO], позивач пропустив, оскільки про наявність сертифікату дізнався лише на початку 2014 року. Рішенням Новоайдарського районного суду від 04.02.2014 року між позивачем та померлою [PERSON] було встановлено факт родинних відносин, через відсутність відповідних документів, підтверджуючих факт родинних відносин. Позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадкового майна, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через неможливість встановити склад спадкового майна, оскільки земельна частка (пай) є умовною часткою земель, розмір якої визначено в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки не визначені. За таких обставин позивач не має можливості скористатися своїм правом на спадкове майно. Приймаючи до уваги, що правовідносини між сторонами виникли до введення у дію нового Цивільного кодексу України у редакції 2004 року, суд при постанові рішення повинен керуватися нормами Цивільного кодексу УРСР у редакції 1963 року. У п. 1 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Згідно вимог частин 1 та 2 ст. 524 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений у статті 21 Кодексу. Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина, що прийнята, визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив до керування або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. Статтею 328 ЦК України зазначено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, сукупність зібраних по справі доказів дає підстави суду для задоволення позовних вимог щодо визнання право власності на нерухоме майно за позивачем.

Outcome: approved