Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Адріатік Тревел» про стягнення збитків в порядку Закону України «Про захист прав споживачів». Свої вимоги обґрунтовує тим, що в липні 2017 року звернувся до туристичної агенції [PERSON] з приводу туристичної поїздки разом із сімєю до республіки Болгарія на відпочинок. [PERSON] запропонувала варіант поїздки через туроператора «Адріатік Тревел», на що він погодився та передав їй всі необхідні документи для оформлення поїздки. Вартість повного пакету згідно виставленої заявки становила 1005 Євро, яку він оплатив туристичній агенції. Замовнику повернули 4 (чотири) закордонні паспорти, турагент пояснив, що Україні надано безвізовий режим для вїзду громадянам України до Країн Євросоюзу, а тому оформлення віз для поїздки до республіки Болгарія не потрібно. 19.07.2017 року він з дружиною та дітьми вирушили на автобусі Рікі-А із м. Луцьк до республіки Болгарія. Проїхавши по Україні та пройшовши паспортний і митний контроль на митному пості Порубне на Україно-Румунському кордоні працівники Румунської митниці митного посту Сірет заборонили вїхати 5 річній дочці [PERSON] з мотивів відсутності візи для її вїзду до країн Румунії та Болгарії. В подальшому, працівники Румунської митниці митного посту Сірет розяснили, що у [PERSON], [PERSON], [PERSON] біометричні паспорти, тому візи не потрібні, а у [PERSON] простий закордонний паспорт, тому необхідна віза. Видали офіційну відмову на вїзд за №269/753 та повернули назад в Україну. Турагент [PERSON] 19.07.2017 року звязалась із Туроператором «Адріатік Тревел» з даного приводу та з приводу перенесення бронювання готелю на 3 дні на 23.07 по 31. 07.2017 року та зміну дати проїзду до місця відпочинку. Туроператор «Адріатік Тревел» погодився перебронювати готель до 31.07.2017 року з доплатою за 3 дні проживання 260 Євро та з наданням проїзду за додатковою оплатою такого в розмірі 200 Євро, що було ним виконано та передані вказані кошти. Крім того, ним було сплачено за візу в розмірі 70 Євро та 300 грн. Посилаючись на викладені обставини, просить суд стягнути з відповідача ТОВ «АДРІАТІК ТРЕВЕЛ» на його користь матеріальні збитки на загальну суму 16287,17 грн. та 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В судове засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив позов задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать матеріали справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. \~\~\~\~\~З матеріалів справи встановлено, що 03.07.2017 року [PERSON] укладено договір про надання туристичних послуг із турагентом [PERSON]. Оформлення пакету туристичних послуг здійснював Туроператор ТОВ «АДРІАТІК ТРЕВЕЛ». Відповідач ТОВ «АДРІАТІК ТРЕВЕЛ» прийняв замовлення пакету туристичних послуг від позивача, що підтверджується заявкою на бронювання від 04.07.2017 року, акцептованою (прийнятою) оператором відділу бронювання [PERSON]. В подальшому позивач заплатив відповідачу (через турагента [PERSON]С.) вартість пакету туристичних послуг в сумі 1005 Євро, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 05.07.2017 року. А відповідач, ТОВ «АДРІАТІК ТРЕВЕЛ», видав документи на поїздку : - ваучер №14983 «Адріатік Тревел» на поселення чотирьох осіб в готель «Вілла Маре» (Сонячний берег Болгарія) з 19. 07. по 28. 07. 2017 року; - посадкові талони на 4 місця (№13,14 та 17,18) - на переїзд з Луцька до м.Поморьє (Болгарія); - посадкові талони на 4 місця (№1,2 та 5,6) - на переїзд з м.Поморьє (Болгарія) до Луцька; - ваучер №003541 на Страхування 4 осіб в INGO Ukraine; - інфолист на виїзд в Болгарію. Фактично, турагент [PERSON] діяла у відповідності до глави 31 Господарського Кодексу України в рамках агентської діяльності, що визначено ст.ст.295,296,298,301 ГК України. Так, у відповідності до цих вимог Господарського кодексу України фактичну туристичну послугу позивачу надавав Туроператор ТОВ «АДРІАТІК ТРЕВЕЛ» та отримав повністю кошти за її надання від позивача. Турагент є лише посередником у наданні послуги. Посилання позивача про надання відповідачу закордонних паспортів на усіх відпочивальників підтверджується копією ваучерів на проживання за №14983 та №15553, де вписано номер та серію кожного проїзного документа. Відповідно до ч.1 п.2 ст.19-1 Закону України «Про туризм» до укладення договору на туристичне обслуговування споживачеві туристичного продукту надається інформація про: - 1) основні вимоги до оформлення в'їзних/виїзних документів (паспорт, дозвіл (віза) на в'їзд/виїзд до країни тимчасового перебування), у тому числі строк їх оформлення. Надання неповної інформації відповідачем, яка є необхідною умовою належності виконання ст.25 Закону України «Про туризм» підтверджується наявним у позивача «Інфолистом», у якому відсутні правила вїзду до республіки Болгарія за «біометричними» та «закордонними» паспортами громадянами України та інша достовірна та необхідна інформація споживачу туристичної послуги . Відповідно до ч.3 п.2 ст.24 Закону України «Про туризм» субєкти туристичної діяльності зобовязані надавати туристам необхідну і достовірну інформацію про туристичні послуги, права, обов'язки та правила поведінки туристів (екскурсантів), умови страхування, порядок відшкодування завданих збитків, умови відмови від послуг, правила візового митного режиму, перетинання державного кордону та іншу інформацію, передбачену цим Законом. У відповідності до ч.2 п.1 ст.25 Закону України «Про туризм» туристи та екскурсанти мають право на - необхідну і достовірну інформацію про правила в'їзду до країни (місця) тимчасового перебування, а також виїзду з країни (місця) тимчасового перебування і перебування там, про звичаї місцевого населення, пам'ятки природи, історії, культури та інші об'єкти туристичного показу, що знаходяться під особливою охороною, стан навколишнього середовища; У звязку із наданням неповної інформації щодо порядку та правила вїзду до республіки Болгарія за «біометричними» та «закордонними» паспортами громадянами України та потреби позивачу в оформленні туристичної візи на дочку [PERSON] та фактичного не оформлення такої візи туроператором, що є безумовним порушенням п.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів»,відбулось блокування вїзду до республіки Румунія сімї позивача, що спричинило додаткові майнові витрати та втрати немайнового характеру. Діями відповідача позивачу спричинено матеріальні збитки на загальну суму 16287,17 грн., з яких: 13902,57 грн. доплата за проживання в готелі та переїзд; 2384,60 грн. витрати по оформленню термінової візи на дочку [PERSON]. Оплата позивачем цих витрат підтверджується квитанцією про оплату від 21.07.2017 року та копією закордонного паспорта [PERSON], де зазначено вартість візи 70 євро. Відповідно до ст.22 ЦК України визначено : 1. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ст.33 Закону України «Про туризм» суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. З приводу стягнення моральної шкоди на користь позивача суд вважає що вимога підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ст.23 ЦК України встановлено що: 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку із ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки шкода позивачу заподіяна неправомірними діями відповідача, між його діями та заподіяною позивачу шкодою є безпосередній причинний звязок та вина, тому з відповідача в користь позивача слід стягнути 5000 грн. моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу, суд враховує встановлені судом обставини та виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір відповідно до задоволених вимог: майнового характеру 1600 грн., немайнового характеру 640 грн., всього на суму 2240 грн..

Outcome: approved