Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності до Львівської міської ради про визнання права власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постійно вирішує проблеми побутового характеру, ремонтує приміщення, оплачує всі комунальні послуги та інше, зокрема нежитлове приміщення (гараж), позначене літерою Б площею 16,9 кв.м., у технічному паспорті, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку №54 на вулиці Антоновича у м. Львові. В судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду заяву у якій просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3\~ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно інформаційної картки надання дозволу на встановлення тимчасових збірно-розбірних індивідуальних гаражів для інвалідів, що мають автомобіль з ручним керуванням для отримання дозволу до районної адміністрації по місцю проживання заявнику необхідно подати: 1. Заява власника транспортного засобу на імя голови районної адміністрації (додаток до цієї інформаційної картки). 2. Проектні пропозиції (ескізний проект) на встановлення тимчасового збірно-розбірного металевого гаража, виконаний ліцензованою проектною організацією. 3. Довідка про реєстрацію місця проживання особи за формою Ф-2. 4. Завірені копії правовстановлюючих документів на транспортний засіб. 5. Акт обстеження земельної ділянки, на якій планується встановити гараж, складений житлово- експлуатаційною організацією. 6. Висновок управління архітектури департаменту містобудування. 7. Оригінал викопіювання земельної ділянки з нанесеними інженерними комунікаціями та червоними лініями. 8. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку. 9. Копія документа про наявні пільги. Вказаний перелік документів є вичерпним. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири №2 в будинку №54 на вул. Антоновича у м. Львові. Вказана квартира розташована на першому поверсі та складається з двох житлових кімнат і комунальних вигод. Загальна площа квартири становить 69,6 кв.м. У відповідності з довідкою МСЕК від 10.03.2006р. №286557 [PERSON] є інвалід з 10.03.2006р. по даний час. Згідно акту ЛКП «Львівський ліхтар» від 17.11.2017р. встановлено, що в користуванні мешканців квартири №2 будинку №54 на вул. Антоновича у м. Львові перебуває гараж, який розташований на прибудинковій території вказаного будинку. Гараж використовується для зберігання автомобіля марки VOLKSWAGEN, який належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі технічного паспорту серії СХХ 064028. Позивач у встановленому законом порядку отримав проектні пропозиції (ескізний проект) на встановлення тимчасового збірно-розбірного металевого гаража, виконаний ліцензованою проектною організацією, довідку про реєстрацію місця проживання особи за формою Ф-2, завірені копії правовстановлюючих документів на транспортний засіб, а також оригінал викопіювання земельної ділянки з нанесеними інженерними комунікаціями та червоними лініями. Позивач постійно вирішує проблеми побутового характеру, ремонтує дане нежитлове приміщення (гараж). Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст.\~144\~Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Згідно ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Згідно\~ст.\~344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно- через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до вимог ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності здійснюється у порядку, передбаченому ст. 364 ЦК України. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі зібраних та перевірених у ході розгляду справи доказів. Позивач просить не відшкодовувати йому за рахунок відповідачів понесені ним, документально підтверджені, судові витрати.

Outcome: approved