Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, третя особа: Царичанська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, [PERSON], про визнання права власності на земельну ділянку, як спадкоємець за заповітом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 26 січня 2017 року помер його дід [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №736501, видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 01.02.2017 року), який на день своєї смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: с.Гнатівка, вул.Панікахи, 31 Царичанського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: - земельна ділянка, площею 3,200 га, розташована на території Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №836167 від 16.05.2006 року, кадастровий номер земельної ділянки 1225683200-01-003-0042. За життя 10 лютого 2016 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого усе належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповів йому [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконкому Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №04. Звернувшись до державного нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав, 22 серпня 2017 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №836167 від 16.05.2006 року власником вказаний [PERSON], а в свідоцтві про смерть померлим зазначений [PERSON]. Внести зміни в правовстановлюючі документи не має можливості, у зв'язку з чим він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що і змусило його звернутися до суду. В звязку з вищевикладеним та посилаючись на вимоги ст.ст.1216, 1225, 1233, 1241 ЦК України, прохає суд визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.61 ЦПК України встановлено наступне. 26 січня 2017 року помер дід позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №736501, видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 01.02.2017 року), який на день своєї смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: с.Гнатівка, вул.Панікахи, 31 Царичанського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: - земельна ділянка, площею 3,200 га, розташована на території Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №836167 від 16.05.2006 року, кадастровий номер земельної ділянки 1225683200-01-003-0042 (а.с.8). За життя 10 лютого 2016 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого усе належне йому майно заповів позивачу. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №04 (а.с.7). Позивач, звернувшись до державного нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав, 22 серпня 2017 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №836167 від 16.05.2006 року власником вказаний [PERSON], а в свідоцтві про смерть померлим зазначений [PERSON] (а.с.10, 11). Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Відповідно до вимог ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Оскільки, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], фактично прийняв спадкове майно, інших осіб, які б мали право на обовязкову частку в спадковому майні не має, за викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved