Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в обґрунтування якого вказав, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя з відповідачем у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 03.02.2017 року, що підтверджується копією рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська. На даний час діти проживають разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, у зв`язку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 4500 грн., по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не сповістила. Про розгляд справи була повідомлена в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, яка передбачає, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій суми (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Судом встановлено, що з 20.10.2012 року між сторонами Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, актовий запис №730. Від спільного життя у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано. На даний час діти проживають разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, матір`ю яких являється відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 09.07.2014 року, серії [NUMBER] від 31.03.2021 року, серії [NUMBER] від 03.10.2017 року. Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання дитини у добровільному порядку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відомості про свій матеріальний стан відповідач не надала. Крім того, суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач добровільно виконує свій обов`язок щодо утримання дітей, які перебувають повністю на утриманні позивача та проживають разом із ним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище відповідача, суд дійшов висновку, що в силу вимог ст.180 СК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ту обставину, що позивач при пред`явлені позову був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved