Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач працював в ПАТ «Кіровоградбуд» де отримав травму під час робочого часу. Відповідними судовими рішеннями зобов»язано ПАТ «Кіровоградбуд» виплачувати [PERSON] грошову компенсацію за нанесення шкоди його здоров»ю, внаслідок нещасного випадку на виробництві. Однак 09.08.2004 року ухвалою Господарського суду Кіровоградської області порушено справу про банкрутство ПАТ «Кіровоградбуд» і був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів. В подальшому, ухвалою від 24.02.2014 р. Господарським судом кіровоградської області було вирішено, що відшкодування завданої позивачу шкоди має взяти на себе Фонд соціального страхування від нещасних випадків, оскільки була проведена ліквідація ПАТ «Кіровоградбуд» без визначення правонаступника. Рішення набрало чинності. Після численних звернень до органів Фонд, 17.04.2015 р. відповідачем було перераховано позивачу грошові кошти у сумі 23 20,02 грн. за березень 2011 р. квітень 2015 р., проте, в своїх заявах [PERSON] просив виплатити належні суми з урахуванням індексу споживчих цін, відповідно до приписів Закону України «Про оплату праці» . позивач вважає такі дії відповідача не відповідають вимогам чинного Законодавства України, що в свою чергу спричинило і моральну шкоду, зважаючи на нервові стреси за весь час поневірянь по судових інстанціях. За таких обставин [PERSON] просить суд зобов»язати Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплатити суму перерахунку по відшкодуванню з основної суми щодо отриманої травми на виробництві з урахуванням ст. 173 п. 52 КЗпП України та вимог Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» на користь [PERSON] за період з вересня 2011 року по листопад 2015 р. і яка становить 18 956,48 грн.; зобов»язати Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплатити суму у розмірі 6 000,00 грн. на користь [PERSON] , як відшкодування нанесеної моральної шкоди внаслідок несвоєчасного перерахунку і виплати відшкодування по отриманій на виробництві травмі. В подальшому з клопотанням представника [PERSON] до участі в справі було залучено співвідповідача та третю особу. За таких обставин позивач остаточно просив суд: зобов»язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві виплатити суму перерахунку по відшкодуванню з основної суми щодо отриманої травми на виробництві з урахуванням ст. 173 п. 52 КЗпП України та вимог Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» на користь [PERSON] за період з вересня 2011 р. по 31 жовтня 2016 року і яка становить 21 091,90 грн.; зобов»язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві виплатити суму у розмірі 6 000,00 грн. на користь [PERSON] , як відшкодування нанесеної моральної шкоди внаслідок несвоєчасного перерахунку і виплати відшкодування по отриманій на виробництві травмі. В судовому засіданні позивач, його представник підтримали позов, просили задовольнити. Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві заперечував щодо задоволення позову заперечував. Пояснив, що відповідно до ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2014 року про банкрутство ПАТ «Кіровоградбуд» заборгованість банкрута перед [PERSON] на суму 23 269,02 грн. з відшкодуванням шкоди здоров»ю на підставі судових рішень, судом вважалась не погашеною. В даному випадку не йде мова про загальне правонаступництво, на підставі якого до правонаступника переходять всі права та обов»язки. Заборгованість банкрута була виплачена відповідачем у сумі 23 269,02 грн. Підстави вважати, що наявна вина Управління у частині виплати [PERSON] раніше призначених страхових сум відсутні, а позовні вимоги безпідставними. Представник Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав письмові заперечення на позов, де зазначив наступне. [PERSON] перебуває на обліку в Управління ВД Фонду, яке є самостійною юридичною особою. Заборгованість же ПАТ «Кіровоградбуд» була сплачена в повному обсязі другим відповідачем і на даний час позивач отримує належні виплати вчасно. Представник третьої особи також в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як свідчать матеріали справи, і не заперечується відповідачами, [PERSON], перебуваючи у трудовим відносинах з ПАТ «Кіровоградбуд» отримав травму внаслідок нещасного випадку на виробництві, у зв»язку із чим отримував відшкодування, шкоди від працедавця. Також встановлено, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 13.04.2005 р., яка набрала чинності, ВАТ «Кіровоградбуд» визнано банкрутом , відкрито ліквідаційну процедуру та призначено арбітражного керуючого. 24.02.2014 р. Господарським судом Кіровоградської області затверджено звіт ліквідатора боржника та ліквідаційний баланс ВАТ «Кіровоградбуд». При цьому Господарський суд Кіровоградської області прийшов до висновку, що вимоги кредиторів, зокрема, [PERSON],які є вимогами по шкоді, заподіяної життю та здоров»ю є непогашеними, оскільки відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату непрацездатності» уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров»я, виплачується цими підприємствами, установами та організаціями , а в разі ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків. Зважаючи на таке рішення Господарського суду Кіровоградської області Управлінням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві, на виконання рішення суду було сплачено [PERSON] грошові кошти у розмірі 23 269,02 грн. 17.04.2015 р. Дана обставина не заперечувалась у судовому засіданні позивачем та його представником. Проте, як зазначив [PERSON] та його представник у судовому засіданні, відповідачем не було сплачено нарахування встановлені Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» та положень ст. 173 КЗпП України, саме тому вони змушені звернутися до суду з даним позовом та просити стягнути зазначені суми за період з вересня 2011 року по жовтень 2016 року. Відповідно до ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Положеннями ст. 40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату непрацездатності», що діяв до 01.01.2015 року, передбачено, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не призначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь - якого строку та підлягає корегуванню у зв»язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку,встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці». В свою чергу, згідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв»язку із порушенням термінів їх виплати, затверджених постановою КМУ № 159 від 21.01.2001 р., компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць. Згідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В розумінні чинного законодавства України, зважаючи на прийняті Господарським судом Кіровоградської області рішення, Фонд не є правонаступником ПАТ «Кіровоградбуд», а отже до нього не перейшли всі права та обов»язки банкрута. За таких обставин, беручи до уваги те, що виплата у розмірі 23 269,02 грн. відбулась на підставі судового рішення і має разовий характер, з огляду на відсутність вини Фонду у несплаті працедавцем зазначених сум, підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 21091,90 грн. відсутні. Відповідно до приписів ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Таким чином, законодавець пов»язує можливість відшкодування моральної шкоди особі за наявності порушення її прав. Беручи до уваги, що судом під час розгляду справи не було встановлено обставин, які свідчать про порушення з боку відповідачів прав [PERSON] підстави для стягнення немайнової шкоди відсутні. Згідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed