Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про встановлення факту родинних відносин між [PERSON], який помер [INFO], його матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] та позивачем; факту постійного проживання позивача зі спадкодавцями [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], який помер [INFO] у житловому будинку у в [ADDRESS], на час відкриття спадщини після їх смерті; визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями після смерті матері [PERSON], братів [PERSON] та [PERSON]. При цьому позивач зазначив, що житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] по праву власності зареєстрований за його матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті матері спадщину прийняли її діти, кожен з яких мав право на 1/3 частину спадкового майна, а саме [PERSON], [PERSON] та позивач, [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, речі матері перейшли у користування кожного з дітей, але своє право у нотаріальній конторі ніхто зі спадкоємців не оформив. [INFO] помер його брат [PERSON], спадщину після смерті якого прийняли брати як спадкоємці другої черги [PERSON] та [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, бо мешкали на час смерті брата у будинку, який є постійним місцем проживання родини позивача. [INFO] помер [PERSON], спадщину після смерті якого також прийняв позивач шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, бо постійно мешкав на час смерті брата у будинку, захоронив його та отримав усі його речі у користування. У вказаному житловому будинку позивач мешкав зі своїми батьками з часу народження, а з 20 січня 2001 року до 20 січня 2004 року він відбував покарання за вироком суду, у зв'язку з чим був тимчасово знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Після відбуття покарання та повернення додому позивач постійно проживав у будинку [ADDRESS], який є його постійним місцем проживання, сплачував комунальні послуги, але з причини відсутності власника житлового будинку не мав можливості внести запис до будинкової книги про свою постійну реєстрацію. З 2004 року до 2005 року позивач вказаний як тимчасово зареєстрований, бо виникали проблеми з комунальними службами, які вимагали негайного вирішення. Крім того, прізвище у свідоцтві про смерть його брата вказане як [PERSON], хоча його прізвище та матері «[PERSON]», та вважав таку невідповідність у зв'язку з перекладом прізвища з російської мови на українську. Оформити своє право у нотаріальній конторі позивач не може, бо відсутня його реєстрація у житловому будинку на час смерті родичів, у зв'язку з чим 2-ю ХДНК листом №01-16/1021 від 14.06.2016 року йому було відмовлено в оформленні спадкового майна. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що позивач з дитинства мешкав за зазначеною адресою з матір'ю та двома братами, за виключенням 2001р. по 2004р., коли знаходився у місцях позбавлення волі. Після смерті матері, а також смерті своїх брат інших спадкоємців не має. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвами про народження та записами у будинковій книзі. Представник Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Таким чином зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] з часу народження у будинку [ADDRESS], з матір'ю [PERSON] та двома братами [PERSON] та [PERSON] Позивач з 2001р. по 2004р. відбував покарання, а в подальшому повернувся до постійного місця проживання. Після смерті у 2001 року [PERSON] її діти [PERSON] та [PERSON], які мешкали з нею у зазначеному житловому будинку, навідували [PERSON], передавали йому речі матері, які вона залишила саме позивачу. На час смерті [PERSON], який помер у 2009 року, в житловому будинку проживали його рідні брати [PERSON] та позивач [PERSON], а на час смерті [PERSON] у 2011 року в зазначеному житловому будинку мешкав тільки позивач. [PERSON] організував поховання своїх рідних [PERSON] .і [PERSON], бо інших родичів не було. Позивач сплачує комунальні послуги, підтримає будинок у технічно належному стані та здійснює ремонтні роботи. Суд, вислухавши доводи представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився [PERSON], [INFO] [PERSON], а [INFO] [PERSON], (39,40,45) Як встановлено у судовому засіданні житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] по праву власності зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Другою ХДНК 14.10.1981 року за р.[NUMBER] та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою ХДНК 14.10.1981 року за р.№2-4058, що підтверджується відповіддю ТОВ МБТІ від 14 липня 2016 року. (а.с.9,49-53) [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.09.1980 року, після смерті якого спадщину оформила його дружина [PERSON]. (а.с.44,49) [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 грудня 2001 року, після смерті якої спадщину прийняли її діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожен з яких мав право на 1/3 частину спадкового майна, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, отримали належні матері речі у своє користування, але право у нотаріальній конторі спадкоємці після смерті [PERSON] не оформили. (а.с.41) [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 листопада 2009 року, спадщину після смерті якого прийняли його рідні брати, як спадкоємці другої черги [PERSON] та [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки мешкали на час смерті брата за місцем проживання спадкодавця. (а.с.42) [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 лютого 2011 року, спадщину після смерті якого прийняв позивач шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, бо постійно мешкав на час смерті брата у будинку за місцем проживання спадкодавця, захоронив його та отримав усі речі у своє користування. (а.с.43) Відповідно до довідки Олексіївської виправної колонії ДДУ з питань виконання покарань від 20.01.2004 року №154514 [PERSON] з 20 січня 2001 року до 20 січня 2004 року відбував покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06 липня 2001 року, у зв'язку з чим був знятий на час відбування покарання з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою, що підтверджується будинковою книгою на зазначений житловий будинок. У вказаній довідці адресою місця проживання позивача вказана: [ADDRESS]. (а.с18-38,57,58) Як вбачається з будинкової книги з 05.08.2004 року до 05.08.2005 року позивач вказаний як тимчасово зареєстрований за адресою місця розташування зазначеного вище житлового будинку. (а.с18-38,54,55) Відповідно довідки про склад сім'ї від 23.06.2016р. посвідченою головою квартального комітету «Лагерний» [PERSON],[INFO] з 1995р. мешкає у [ADDRESS], але не зареєстрований. (а.с.16) Згідно наданих до суду квитанцій ТОВ «Харків екоресурс» за січень, червень 2016 року на житловий будинок [ADDRESS] абонентом значиться [PERSON](а.с.71,72) Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] у будинку [ADDRESS], який був та є постійним місцем проживання позивача, з часу народження до початку відбування покарання за вироком суду, після повернення з місця позбавлення волі до теперішнього часу, в тому числі і на час смерті матері та рідних братів. Також факт постійного проживання [PERSON] в будинку за зазначеною вище адресою підтверджується довідкою квартального комітету «Лагерний» від 23 червня 2016 року. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Згідно до ст.ст.548,549 ЦК УРСР спадкоємець може прийняти спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, так і фактичного вступу в управління чи володіння спадковим майном. Вимоги щодо обовязкового звернення спадкоємця до органів нотаріату ЦК 1963р. не містив, тому спадкоємці самі мали право визначити спосіб реалізації права у вигляді звернення до нотаріальної контори чи фактичного прийняття спадщини. Відповідно до статей 1261, 1262 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За ст.ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Наданими позивачем письмовими доказами та поясненнями свідків підтверджується факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцями [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], який помер [INFO] у житловому будинку, розташованому в [ADDRESS], на час відкриття спадщини після їх смерті. Факт родинних відносин між позивачем, [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], померлою [INFO], також підтверджується наданими позивачем документами, в тому числі свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON], будинковою книгою, однаковим звучанням прізвищ та спільним по батькові у рідних братів, поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Різне написання прізвища у документах повязане з неправильним перекладом з російської мови на українську. Як вбачається з відповіді Другою ХДН № 1623/01-16 від 30 вересня 2016 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], який помер [INFO], заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини або відмови від неї не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно технічного паспорту ТОВ МБТІ від 14 липня 2016 року житловий будинок літ.Б-1 з надвірними будівлями [ADDRESS] має житлову площу 40,0 кв.м, загальну площу 63,7 кв.м, розташований на земельній ділянці площею 518 кв.м. При цьому суд враховує, що позивач отримав відмову у вчинені нотаріальних дій, що унеможливлює реалізацію ним своїх прав, у тому числі і на отримання свідоцтва про право на спадщину, тому його право є невизнаним і підлягає судовому захисту відповідно до ст.ст.3,1 5 ЦПК України. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які він посилається у позовних вимогах, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Позивачем сплачено 551,20 грн., 551,20 грн., 4500,00 грн. судового збору і який не наполягає на їх відшкодуванні з відповідача, у зв'язку з чим суд вказані витрати з відповідача не стягує. На підставі ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 256, 259, 294,296 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК України 1963 року, п.5 Заключних та перехідних положень ЦК України 2004 року, ст.ст. 1258, 1261, 1262, 1268, 1269 ЦК України 2004 року, суд -

Outcome: approved