Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди заподіяної злочином. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 вересня 2004 року [PERSON] викрав автомобіль ВАЗ-21063 з д.н. [NUMBER], який належав [PERSON] та в подальшому продав його на розбори на запчастини. Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.07.2010 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Викраденням автомобіля позивачу було заподіяно моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. і моральну шкоду в розмірі 20 000, 00 грн. яку він просив стягнути з відповідача. В судове засідання [PERSON] не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, але не повідомив про причини неявки. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до вироку Золотоніського міськрайонного суду від 20.07.2010 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину зокрема передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 21.06.2011 року вирок в частині засудження [PERSON] за ч. 2 ст. 187 КК України було залишено без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України - вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] 04 вересня 2004 року викрав автомобіль ВАЗ-21063 з д.н. [NUMBER], який належав [PERSON] та в подальшому продав його на розбори на запчастини. Оскільки позивачу суд першої інстанції та апеляційної інстанції при розгляді кримінальної справи не направляв відповідних повідомлень про існування вироку та ухвали позивач дізнався лише 10.10.2013 року, коли на його запит суд надіслав копію вироку та ухвали - строк звернення до суду позивачем пропущений з поважних причин, а тому підлягає до поновлення. У зв'язку з викладеним сума матеріальної шкоди в розмірі 20 000,00 грн. та сума моральної шкоди в розмірі 20 000, 00 грн. підлягає до задоволення. Суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 214,60.

Outcome: approved