Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Визнати за ним право власності на Ѕ частку квартири в будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що \~він \~є власником\~Ѕ частки\~квартири [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~відповідним договором\~купівлі-продажу\~та інформаційною\~довідкою з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно від\~18.08.2016\~року.\~Іншим співвласником\~квартири є\~-\~ [PERSON] ,\~яка в\~зазначеній квартирі\~не проживає,\~за комунальні\~послуги не\~сплачує,\~ремонтні роботи\~не здійснює.\~Згідно із\~ст .47\~ЖК України,\~норма жилої\~площі встановлюється\~в розмірі\~-\~13,65\~квадратного метру\~на одну\~особу.\~З огляду\~на викладене,\~спірна квартира\~є неподільною,\~спільне володіння\~та користування\~нею неможливе. \~ \~ \~ \~ У судове засідання представник позивача на адресу суду спрямував клопотання, в якому\~представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка\~ у судове засідання не з`явилася без поважних причин та не подала відзив на позовну заяву.\~ Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін,\~на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] є власником Ѕ ід. частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу частки квартири від 18 серпня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Пашинським О.М., зареєстрованим в реєстрі за №1064(а.с. 4). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №66152599 від 18 серпня 2016 року, №66978238 від 31 серпня 2016 року, вищевказана квартира в рівних частках, а саме по 1/2 належить\~ [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5, 10). На квартиру [ADDRESS] липня 2014 року виготовлено технічний паспорт на ім`я [PERSON] . Згідно з відомостями наявними в технічному паспорті, вищевказана квартира є однокімнатною, загальною площею\~ 27,1 кв.м., житловою площею 15,0 кв.м., розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку(а.с. 7-8). Відповідно до статті 47 ЖК України, норма жилої площі встановлюється в розмірі - 13,65 квадратного метру на одну особу. Отже, частка відповідача у спірному нерухомому майні є незначною, спільне володіння та користування спірною квартирою неможливе, тому припинення права відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди\~його правам та інтересам. Відповідно до змісту статей\~21,\~24,\~41 Конституції України\~та статей\~319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. \~ Відповідно до ч. 1\~ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1\~ст.365 ЦК України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1)частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам його сім`ї. За змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п.1-3 ч.1\~ст. 365 ЦК України\~випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 02.07.2014 року у справі №6-68цс14, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні. За ч. 2 ст. 365 ЦК України\~суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно із п.2.2. договором купівлі-продажу частки квартири від 18 серпня 2016 року, у звіті про оцінку майна від 28.04.2016 року, виданому ТОВ Агенство нерухомості «Берлога», ринкова вартість Ѕ частки квартири [ADDRESS] становить 25032,00 грн.(а.с. 4). Квитанцією від 24.10.2016 року за №18742697 підтверджується, що позивач 24.10.2016 року вніс на депозитний рахунок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області грошові кошти в розмірі - 25032,00 грн.. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України висловленою в постанові від 24.02.2016 року № 6-2784цс15, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов`язань перед відповідачем. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п.1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України, у якості способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання таких прав. Згідно\~ст. 20 ЦК України\~право на захист особа здійснює на свій розсуд.\~ Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів(ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 551, 20 грн.

Outcome: approved