Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Хмільницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Позов обґрунтований тим, що 15.05.1997 року було укладено нотаріально посвідчений договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого позивач прийняв у дар від [PERSON] земельну ділянку площею 0,1204 га, розташовану по [ADDRESS] , для ведення особистого підсобного господарства. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 0432 від 14.08.1996 року. В плані зовнішніх меж цього державного акту зазначено відомості про дві земельні ділянки, які передано у приватну власність [PERSON] , зокрема земельну ділянку площею 0,1204 га та 436,85 кв.м. за вищевказаною адресою. На цих земельних ділянках розташовується Ѕ частина житлового будинку та господарських будівель, які позивач прийняв у дар від [PERSON] відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 15.05.1997 року та які розташовані по [ADDRESS] (до перейменування [ADDRESS] ). Позивач вважає, що цей державний акт видано із порушенням, оскільки цільове призначення обох земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства. Оскільки на земельній ділянці площею 437 кв. м. знаходиться частина придбаного позивачем нерухомого майна, зокрема: сарай «Б», гараж «І», погріб «Є», розпочато будівництво житлового будинку «Л» готовністю 17% (без дозвільних документів), він відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України (в редакції 1992 року) вважає, що до нього перейшло право власності на вказану земельну ділянку, так як в договорі не зазначено інше. Належність на праві власності [PERSON] земельної ділянки площею 437 кв. м. підтверджується витягом з Державного земельного кадастру від 19.06.2020. Враховуючи відсутність у позивача правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 437 кв.м. він звернувся до суду та просить визнати на ним право власності на цю земельну ділянку. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 14.12.2020 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачеві строк на подачу відзиву, позивачеві - відповідь на відзив, третій особі пояснення. Витребувано з Хмільницької державної нотаріальної контори інформацію щодо прийняття спадщини за [PERSON] 05.01.2021 до суду надійшов відзив Хмільницької міської ради, узагальнені доводи якого зводяться до того, що відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки відповідно до договору дарування позивач отримав у дар лише земельну ділянку площею 0,1204 га. Сам державний акт від 14.08.1996 року видавався [PERSON] на виконання рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 31.07.1996 № 151 за яким ділянка площею 437 кв. м. надавалася в постійне користування, а не у приватну власність. Окрім того, позивач не скористався порядком, визначеним в ст. 118 Земельного кодексу України та не звертався до відповідача з відповідними заявами щодо приватизації земельної ділянки, яка знаходиться у його користуванні. Отже, спірна земельна ділянка на даний час належить до комунальної власності. 11.01.2021 до суду надійшла відповідь позивача на відзив, узагальнені доводи якої зводяться до того, що рішення міської ради № 151 від 31.07.1996 вичерпало свою дію із видачою державного акту, який підтверджує право власності [PERSON] на обидві земельні ділянки, що в ньому зазначені. На земельну ділянку площею 436,85 кв. м. [PERSON] державний акт на право постійного користування не видавався, а тому згідно приписів ст. ст. 22, 23 Земельного кодексу України це право у нього не виникло. На підставі вказаного державного акту АПНВП «Візит» 28.04.2020 було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та проведено державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та внесені відомості про те, що власником цієї земельної ділянки є [PERSON] , що спростовує доводи відповідача про належність земельної ділянки до земель комунальної власності. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 20.01.2021 задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Хмільницькому відділі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області копію технічної документації із землеустрою на підставі якої [PERSON] 14.08.1996 року видано державний акт. Витребувано у Хмільницькій державній нотаріальній конторі копію спадкової справи заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 11.02.2021 задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 25.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Поворознюк Б.М. підтримали позов, з наведених в ньому підстав. Представник відповідача 1 Хмільницької міської ради до суду не з`явився, надав заяву від 20.01.2021 про розгляд справи без його участі. Відповідач 2 [PERSON] до суду не з`явилася, надала заяву від 24.02.2021 про проведення розгляду справи за її відсутності, з позовними вимогами вона ознайомлена, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] не з`явився, надав заяву від 11.02.2021 про проведення засідання у його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Договором дарування від 15.05.1997 року, посвідченого нотаріусом Хмільницького нотаріального округу Лучинською Л.П., зареєстрованого в реєстрі та в ВООБТІ, [PERSON] подарував [PERSON] Ѕ частину жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться по [ADDRESS] , зокрема в постійне користування обдарованого відійшли: коридор 2-1, кімнати 2-2, 2-3, 2-6, загальною житловою площею 45.5 кв.м, кухня 2-4, ванна 2-5, сіни І, Ѕ частина хліва Б (копія на а.с. 6). Договором дарування земельної ділянки від 15.05.1997 року, посвідченого нотаріусом Хмільницького нотаріального округу Лучинською Л.П., зареєстрованого в реєстрі, [PERSON] подарував [PERSON] 0,1204 га, розміщену на землях, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , надану для ведення особистого підсобного господарства (копія на а.с. 7), яка належала дарителю на підставі державного акту на землю серії ВН №0432, виданого Хмільницькою міською радою 14.08.1996 (а.с. 11), акт погодження меж (а.с. 10, 89, 107). Рішенням Хмільницької міської ради № 2381 від 05.11.2015 [ADDRESS] , що підтверджено довідкою виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 07.12.2020 (а.с. 8). Технічні характеристики будинку [ADDRESS] (до перейменування - Козицького) наведені в технічних паспортах (а.с. 41-44, 45-49). Витягом з Державного земельного кадастру НВ 0519604942020 від 19.06.2020 підтверджено, що земельна ділянка площею 0,0437 га, кадастровий номер 0510900000:00:002:1247, з цільовим призначенням 01.03, розташована по [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 13-15). Звітом про експертну грошову оцінку від 19.10.2020 ПП «Земля і право» підтверджено, що вартість цієї земельної ділянки становить 61404 грн (а.с. 16-34). Відповідно до інформаційної довідки АНВП «Візит» № 620 від 06.10.2020 на цій земельній ділянці знаходяться будівлі, які належать [PERSON] , а саме сарай «Б», гараж «І», погріб «Є», розпочате будівництво житлового будинку «Л» готовністю 17% (без дозвільних документів), Ѕ сараю «Б» (а.с. 12). Листом Хмільницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 1608-20.25-38 від 20.10.2020 повідомлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 51), за яким заведено спадкову справу і спадщину прийняла [PERSON] (а.с. 64, 108-113). Рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 151 від 31.07.1996 року [PERSON] співвласнику будинковолодіння [ADDRESS] , передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку площею 1204 м. кв. та в постійне користування земельну ділянку площею 437 кв. м. для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 69-71). Державний акт на право постійного користування земельною площею 437 кв.м. не видавався (а.с. 88). Листом архівного відділу Хмільницької міської ради від 30.12.2020, службовими записками підтверджено, що [PERSON] до Хмільницької міської ради із заявами про передачу йому у приватну власність земельної ділянки по [ADDRESS] не звертався (а.с. 72, 73, 74, 75, 76). Згідно з ст. 23 Земельного кодексу України, № 561-ХІІ від 18.12.1990, в редакції чинній на час прийняття рішення міської ради щодо надання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 1204 кв.м., в постійне користування ділянки площею 437 кв. м., право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. На виконання рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 151 від 31.07.1996 року [PERSON] оформив державний серії ВН від 14.08.1996 (а.с. 11) на право власності на земельну ділянку площею 0,1204 га в межах згідно з планом. Доводи позивача про те, що вказаним державним актом підтверджено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 437 кв.м., ця ділянка була подарована позивачеві є помилковими. Так, відповідно до п. 1.4 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 15.04.1993 №28, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.1993 № 31, яка діяла на час оформлення державного акту [PERSON] , власникам землі або землекористувачам, яким передано (надано) декілька черезсмужних земельних ділянок, розташованих на території Ради народних депутатів, видається один державний акт з відображенням на плані меж всіх переданих (наданих) земельних ділянок. Таким чином вказана Інструкція передбачала можливість виготовлення одного державного акту на дві земельні ділянки. Разом з тим державний акт ВН від 14.08.1996 року підтверджує право власності [PERSON] лише на земельну ділянку 1204 кв.м., що відповідає змісту рішення міської ради № 151 від 31.07.1996, яке і стало підставою для видачі державного акту. При цьому набуття права власності на земельну ділянку площею 437 кв.м., яка рішенням № 151 від 31.07.1996 надалася [PERSON] у постійне користування лише враховуючи сам факт відображення її в плані зовнішніх меж земельної ділянки, є безпідставним та не ґрунтується на вимогах закону. Також суд враховує, що за змістом договору дарування земельної ділянки від 15.05.1997 позивачу було подаровано лише земельну ділянку площею 0,1204 га, про що чітко зазначено в цьому договорі. Зважаючи на ту обставину, що [PERSON] помер [INFO] , отже відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України втратив правоздатність, тому він не міг набути право власності на земельну ділянку площею 0,0437 га. 19.06.2020, відповідно до технічної документації розробленої 28.04.2020, що позивач підтверджує витягом з Державного земельного кадастру від 19.06.2020 (а.с. 13). Відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на ділянку площею 437 кв.м. і на підставі ст. 30 ЗК України, в редакції чинній на час укладення договору дарування, яка визначала, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди, а у разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. \~ \~ \~ \~Суд погоджується з доводами представника відповідача, що узгоджуються з встановленими обставинами справи, відповідно до яких у [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0437 га виникло лише право постійного користування, а тому він не міг подарувати у власність цю земельну ділянку позивачеві. \~ \~ \~ \~ Згідно з ст. 14 Конституції України, право власності\~на землю гарантується. Це\~право\~набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У вказаній справі судом не встановлено законних підстав для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,0437 га, доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed