Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, вказавши наступне: 15 вересня 1990 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, після укладення шлюбу відповідачу присвоєно прізвище [PERSON]. За час перебування в шлюбі ними за спільні кошти було придбано та зареєстровано на [PERSON] наступні транспортні засоби: 1)сідельний тягач марки RENAULT MAGNUM, шасі № [NUMBER], д. н. з. [NUMBER], 2004 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 26.03.2011р.; 2)напівпричіп бортовий марки Е GENERAL TRAILERS, шасі № [NUMBER], д. н. з. [NUMBER], 2003 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 26.03.2011 р.; 3)сідельний тягач марки VOLVO FM 7.290, шасі № [NUMBER], д. н. з. [NUMBER], 1999 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 25.06.2011 р.; 4)сідельний тягач марки VOLVO FH 12-42 Т, шасі № [NUMBER]. д. н. з. [NUMBER], 2001 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 11.01.2008 р.; 5)сідельний тягач марки VOLVO FH 12.380, шасі № [NUMBER], д. н. з. [NUMBER], 1996 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 30.06.2005 р.; 6)напівпричіп бортовий марки МЕТАСО SD 3.34, шасі № [NUMBER], д. н. з. [NUMBER], 1996 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 15.01.2010 р.; 7)напівпричіп бортовий марки SCHMITZ SPR 24, шасі № [NUMBER], д. н. з. [NUMBER], 1999 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 11.01.2008 р. Оскільки відповідач відмовляється визнавати вищевказані транспортні засоби спільним сумісним майном, мотивуючи це тим, що вони зареєстровані на її ім'я, являються її власністю і вона може розпоряджатися ними на власний розсуд, позивач просить визнати ці транспортні засоби їх спільною сумісною власністю та стягнути з відповідачки у його користь понесені судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності і просить задовольнити позовні вимоги у обсязі, викладеному у позовній заяві. Відповідач [PERSON] не з'явилася у судове засідання, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов не визнала. Ознайомившись із заявами, дослідивши докази, подані стороною, суд встановив факти: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 1990 року. Під час перебування у шлюбі було придбане майно, яке [PERSON] зареєструвала на себе особисто, а саме: -сідельний тягач марки RENAULT MAGNUM, шасі № [NUMBER], д. н. з. [NUMBER], 2004 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 26.03.2011р.; -напівпричіп бортовий марки Е GENERAL TRAILERS, шасі № [NUMBER], д. н. з. [NUMBER], 2003 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 26.03.2011 р.; -сідельний тягач марки VOLVO FM 7.290, шасі № [NUMBER], д. н. з. [NUMBER], 1999 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 25.06.2011 р.; -сідельний тягач марки VOLVO FH 12-42 Т, шасі № [NUMBER]. д. н. з. [NUMBER], 2001 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 11.01.2008 р.; -сідельний тягач марки VOLVO FH 12.380, шасі № [NUMBER], д. н. з. [NUMBER], 1996 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 30.06.2005 р.; -напівпричіп бортовий марки МЕТАСО SD 3.34, шасі № [NUMBER], д. н. з. [NUMBER], 1996 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 15.01.2010 р.; -напівпричіп бортовий марки SCHMITZ SPR 24, шасі № [NUMBER], д. н. з. [NUMBER], 1999 р. в., свідоцтво про державну реєстрацію [NUMBER] від 11.01.2008 р. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином, у ст. 60 СК України презюмується віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Відповідач, відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України має спростувати наведену матеріально-правову презумпцію з метою обгрунтування своїх заперечень проти позову. Однак відповідач [PERSON] обмежилась тільки посиланням на невизнання позову без обгрунтування своєї позиції. Так, відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи наведене у сукупності, суд прийшов до висновку, що вищевказане майно придбане під час шлюбу сторонами, протилежне не спростоване відповідачем, а тому це майно слід визнати спільним майном подружжя, а позов задовольнити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача у користь позивача слід стягнути понесені судові витрати - 551, 20 грн сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 60-65, 68, 70 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved