Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 25 грудня 2012 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в якій було пошкоджено автомобіль марки MERCEDES S500, номерний знак [NUMBER]. Винною у ДТП було визнано [PERSON], водія автомобіля марки Фольксваген, номерний знак [NUMBER]. Згідно висновку експерта, матеріальний збиток, завданий автомобілю позивача, в результаті його пошкодження при ДТП склав 76249,19 гривень. Протягом лютого-березня 2013 року, ним було подано до відповідача заяву на виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу та всі необхідні документи, передбачені законодавством. Однак, страхове відшкодування йому не було виплачено. Враховуючи вищенаведене, просить суд стягнути з відповідача 50000,00 гривень страхового відшкодування, 700,00 гривень за проведення авто товарознавчого дослідження, 719,17 гривень - 3 відсотки річних за прострочення виплати страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові заперечення, в яких просив розглядати справу у його відсутності. Заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Судом при розгляді справи встановлено, що 25 грудня 2012 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в якій було пошкоджено автомобіль марки MERCEDES S500, номерний знак [NUMBER] в результаті зіткнення з автомобілем марки Фольксваген, номерний знак [NUMBER]. Також, судом встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2013 року [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого. Судом встановлено, що автомобіль марки Фольксваген, номерний знак [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «Європейський страховий альянс» з 00:00 годин 01.04.2012 року до 31.03.2013 року, що підтверджується полісом № АВ/3093199. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТзОВ «Бріс» ЛТД застрахувало свою цивільну відповідальність з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого в розмірі 50 000 гривень. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно висновку № 679 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Mercedes-Benz S (221) [NUMBER] від 23 березня 2013 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зазначеного коефіцієнта фізичного зносу складових становить 76 249,19 грн. (а.с. 10-15). Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий МТСБУ) відповідну заяву. До заяви додаються довідки про дорожньо-транспортну пригоду, довідки відповідних закладів охорони здоров'я щодо тимчасової втрати працездатності або довідки спеціалізованих установ про встановлення стійкої втрати працездатності (інвалідності) у разі її виникнення, інші документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку. Судом встановлено, що протягом лютого-березня 2013 року позивачем подавалися усі необхідні документи, передбачені законодавством для отримання страхового відшкодування. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення. В матеріалах справи наявна квитанція до прибуткового касового ордера № 679 від 23 березня 2013 року, згідно якої [PERSON] сплатив 700 гривень за проведення автотоварознавчого дослідження. Також, судом встановлено, що на день подання позовної заяви відповідач суму страхового відшкодування не виплатив. Приймаючи до уваги викладене, та враховуючи, що відповідно до висновку № 679 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Mercedes-Benz S (221) [NUMBER] від 23 березня 2013 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зазначеного коефіцієнта фізичного зносу складових становить 76 249,19 грн. Враховуючи, що автомобіль Фольксваген, номерний знак [NUMBER] застраховано з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого в розмірі 50 000 гривень. А тому, за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення даної позовної вимоги в повному об'ємі та стягнення з відповідача 50 000 гривень страхового відшкодування, крім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути 700 гривень за проведення автотоварознавчого дослідження. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Отже, договір про надання послуг (зокрема, страхових) є складним зобов'язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов'язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Саме до останнього виду грошових зобов'язань належить укладений сторонами договір про надання послуг, оскільки ним установлена ціна договору - страхова сума. А тому, вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 719,17 грн. підлягає до задоволення.

Outcome: partial