Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до управління комунального майна Хмельницької міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд-Палас» про визнання права власності на частку у житловому будинку №121/1 по вул. Подільські в м. Хмельницькому в порядку спадкування та визнання незаконним розпорядження про приватизацію житла, вказавши, що 3 липня 2003 року помер його батько [PERSON]. На день смерті вони проживали та були зареєстровані в [INFO]. Після смерті батька він прийняв спадщину, оскільки проживав разом з спадкоємцем на момент його смерті за однією адресою. Спадкову справу було заведено після смерті батька [PERSON] державною нотаріальною конторою 22 вересня 2006 року. Проте 30.07.2014 року нотаріусом [PERSON] йому дано письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що за довідкою Хмельницького БТІ неможливо визначити технічний опис спадкового майна через знесення чи зруйнування будинку, наведені обставини підтверджені повідомленням. 22.07.2014 року від начальника Хмельницького БТІ ним було одержано повідомлення із змісту якого випливає, що 22.12.2006 року інженером Хмельницького БТІ було обстежено домоволодіння №121-121/1 в м. Хмельницькому. Згідно проведеного обстеження складено акт, яким встановлено, що один із глиновалькових будинків, успадкованих його батьком в 1989 році відсутні у звязку із знесенням. Крім того він довідався, що розпорядженням Хмельницької міської ради від 09.11.2006 року житловий будинок №121/1 по вул. Подільські в м. Хмельницькому передано у спільну власність громадян: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Про наявність даного розпорядження він дізнався лише тепер, однак вважає, що воно суперечить вимогам закону. Також він вважає, що факт руйнування одного з будинків, який входив до складу домоволодіння по вул. Подільські в м. Хмельницькому, у якому батькові належить 2/9 частки не є підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку домоволодіння тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги в частині визнання права власності на частку у домоволодінні уточнив та просить визнати за позивачем право власності на 2/9 частки у житловому будинку №121-121/1 по вул. Подільські в м. Хмельницькому. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, при цьому пояснив, що у будинку по вул. Подільські №121 в м. Хмельницькому він разом з батьком проживали до 2000 року , оскільки у 2000 році цей будинок було зруйновано, на той час та було два будинки. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Д., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання, що відбулося 19.06.2015 року не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлялися. Представник відповідача управління комунального майна Хмельницької міської ради в судове засідання, що відбулося 19.06.2015 року не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлений, на попередніх судових засіданнях проти задоволення позову заперечував. Представник третьої особи в судовому засідання вказав, що вважає позов таким, що задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 16.08.1989 року був власником 2/9 частини домоволодіння №121 по вул. К.Маркса в м. Хмельницькому. Згідно пояснення позивача будинок, де знаходилися вказані 2/9 частин будинку, що належали його батькові та де проживав він разом зі своїм батьком було зруйновано у 2000 році. 3 липня 2003 року помер батько позивача - [PERSON]. Тому судом встановлено, що на день смерті [PERSON], позивач та його батько [PERSON] не проживали в будинку, оскільки він був зруйнований та після його смерті на користувався спадковим майном, оскільки воно відсутнє. Після смерті [PERSON] 22 вересня 2006 року [PERSON] державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу. 30.07.2014 року нотаріусом [PERSON] позивачу дано письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що за довідкою Хмельницького БТІ неможливо визначити технічний опис спадкового майна через знесення чи зруйнування будинку, наведені обставини підтверджені повідомленням. 22.07.2014 року від начальника Хмельницького БТІ позивачем було одержано повідомлення із змісту якого випливає, що 22.12.2006 року інженером Хмельницького БТІ було обстежено домоволодіння №121-121/1 в м. Хмельницькому та встановлено, що на земельні ділянці розташований будинок №121/1, будинок №121 відсутній. Відповідно до акту №107 від 22 серпня 1924 року Дуневичам, Філомене та іншим громадянам від 1 листопада 1921 року передано в порядку денаціоналізаціі домоволодіння в м. Проскурові по Купеческой вулиці №103, один глинобитний одноетажний будинок Згідно розпорядження №1362 від 09.11.2006 року управління комунального майна передано житловий будинок, загальною площею 45,7 кв.м., що по вул.. Подільській 121/1 в м. Хмельницькому в спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Д., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] На даний час власниками будинку вул.. Подільській 121/1 в м. Хмельницькому є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Зі сторони позивача до суду не надано доказу тому, що розпорядження управління комунального майна Хмельницької міської ради №1362 від 09.11.2006 року є незаконним, крім того до суду не надано доказу тому, що на момент смерті [PERSON], який помер 3 липня 2003 року, було наявне спадкове майно у вигляді житлового будинку, що по вул.. Подільській 121 в м. Хмельницькому. Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину Якщо спадщина відкрилась після 01 січня 2004 року, суди не повинні задовольняти вимоги про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном або задовольняти позови про визнання права власності на спадкове майно із зазначених підстав. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 12681270 ЦК. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовна заява [PERSON] про визнання права власності на частку у житловому будинку в порядку спадкування та визнання незаконним розпорядження про приватизацію житла задоволенню не підлягає. Куруючись ст.ст. 549, 555 ЦК УРСР, ст.ст. 392, 1218, 12681270 ЦК України суд,

Outcome: dismissed