Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаною заявою, в якій зазначив, що він народився [INFO] у м. Попасна Луганської області, з народження і по теперішній час постійно проживає на території України. З 1976 року заявник навчався у школі №20 м. Попасна, яку закінчив у 1984 році. З 01 вересня 1984 року по 24 лютого 1988 року він навчався в Артемівському середньому\~ професійному технічному училищі № 53, по закінченню якого отримав диплом. В 1987 році заявник за місцем проживання у м. Попасна отримував посвідчення водія. Весь цей час заявник мешкав на території України не маючи паспорту. У січня 2017 року він звернувся до Попаснянського РС УДМС України у Луганській області з заявою про видачу йому паспорту громадянина України, однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року, що має значення для визнання його громадянином України. У судовому засіданні заявник, який був допитаний як свідок, підтримав свої заявлені вимоги, надав пояснення, згідно яких він народився [INFO] у м. Попасна Луганської області. З 1976 року навчався у школі №20 м. Попасна, яку закінчив у 1984 році. З 01 вересня 1984 року по 24 лютого 1988 року він навчався в Артемівському середньому\~ професійному технічному училищі № 53, який закінчив і отримав диплом. В 1987 році заявник у м. Попасна отримував посвідчення водія. Паспорт громадянина СРСР був виданий Артемівським виконкомом Донецької області у 1985 році, де він тоді проживав у гуртожитку. З 1988 1990 року був призваний на службу до Збройних Силах СССР, служив на території Росії. Після служби повернувся у м. Попасна, по дорозі в поїзді у нього викрали документи. Він намагався відновити документи, але на той час у нього не вийшло, потім він почав зловживати спиртними напоями, це продовжувалося досить довго. З 1990 року по 1999 рік проживав по [ADDRESS] з батьками, потім вони переїхали і проживали у [ADDRESS] . З 1990 року постійно проживає на території України. Представник зацікавленої особи Попаснянського РС УДМС України у Луганській області надала заперечення по справі, в яких просила відмовити у задоволенні заяви [PERSON] повністю, посилаючись на ненадання відповідних документів про підтвердження факту його проживання на території України на 1991 рік. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] її син. З армії повернувся з армії в 1990 році та жив з ними, батьками, по [ADDRESS] , потім по [ADDRESS] . Про відсутність у сина паспорту вона дізналася не одразу він не сказав, а лише років 10 тому. Вона підтвердила, що заявник проживав на території України постійно і ніколи з 1990 року не залишав її територію, тривалий час він зловживав спиртними напоями та вів відповідний обрах життя, але останні кілька років перестав пити та почав жити нормально. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] його рідний брат по матері. У 1990 році, коли він навчався у школі, з армії повернувся його брат [PERSON] , який постійно після цього проживав на території України, але почав зловживати спиртними напоями. Приблизно до середини 1990-х років [PERSON] мешкав по [ADDRESS] , потім по [ADDRESS] . Оглянувши в судовому засіданні фотографії, надані заявником він підтвердив, що на одній з них він (на той час був дитиною) зображений поряд із заявником, фотографія була зроблена в 1990 році одразу після його повернення з армії. На іншій фотографії, яка була зроблена у той же день, заявник зображений із його другом, який вже помер. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає з [PERSON] однією сім`єю без укладення шлюбу з 2013 року. Знає [PERSON] з дитинства (вона на два роки молодша за нього), оскільки жила з дитинства по [ADDRESS] . Разом ходили до школи, потім він навчався в училищі [ADDRESS] з 1984 року по 1988 рік, а вона у Артемівському залізничному технікумі з 1986 року по 1990 рік. Деякий час вони зустрічалися, але потім розійшлися. У 1988 році [PERSON] був призваний до Збройних Сил СССР. Де він перебував з 1988 року по 1990 рік вона точно не знає. З 1990 року до цього часу проживав у м. Попасна. Точно пам`ятає, що бачила його в січні 1991 року в м. Попасна, коли була вагітна. Час від часу зустрічала його і після цього, тому може підтвердити, що він з того часу проживав у м.Попасна. Знає, що він дуже зловживав спиртними напоями протягом багатьох років. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була заміжня за сусідом [PERSON] з 24.11.1990 року і стала мешкати по [ADDRESS] з серпня 1990 року. Із [PERSON] вона познайомилася на її сватанні у 1990 році, на її весіллі він теж був присутній. У 1991 році в неї народилася дочка, [PERSON] також був присутній на святі. Після цього вона часто бачила [PERSON] , він дружив з її колишнім чоловіком [PERSON] , вони часто випивали разом. [PERSON] у кінці 90-х років\~ переїхав жити за іншою адресою у м. Попасна, але продовжував приходити до її чоловіка. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона мешкає по [ADDRESS] з 1976 року. [PERSON] є її колишнім сусідом. Він ходив до школи №20. З армії повернувся у 1990 році, вона це запам`ятала, оскільки її донька [PERSON] у цьому році вийшла заміж. [PERSON] проживав у батьків у м. Попасна з того часу. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона мешкає у [ADDRESS] . Точно не пам`ятає, з якого року знає [PERSON] , десь з 1990 року. З того часу проживав він у м. Попасна. Вислухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Із письмових документів судом встановлено: З копії свідоцтва про народження вбачається, що заявник народився [INFO] у м. Попасна Луганської області.(а.с.4) З довідки, виданої директором Попаснянської гімназії № 20 Попаснянської районної ради Луганської області №27 від 08.02.2017 року, на якій міститься фотографія заявника, скріплена штампом, вбачається, що [PERSON] з 1976 року дійсно навчався у восьмирічній школі №20 м. Попасна Ворошиловградської області, яка зараз є Попаснянською гімназією №20 Попаснянської районної ради Луганської області, яку закінчив у 1984 році (а.с.5). З водійського посвідчення АВК № [NUMBER] виданого на [PERSON] вбачається, що він отримав його у 27.03.1987 році у Ворошиловградській області (а.с.6). З копії диплома серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] з 01.09.1984 року по 24.02.1988 року навчався в Артемівському середньо професійно-технічному училищі №53 (а.с.7). Згідно засвідченої копії заяви ф.1 на гр.-на [PERSON] , [INFO] , 29.03.1985 року [PERSON] було подано заяву про видачу паспорт у зв`язку з досягненням віку (а.с.36). З посвідчення військової частини №160 від 18.06.1988 р. №96 вбачається, що [PERSON] з 12 травня 1988 року по 12 травня 1990 року перебував на дійсній строковій службі у Збройних Силах СССР. На документі містяться записи про надходження інформації з м.Уренгоя Тюменської області про знаходження 10.05.1994 року паспорта на ім`я заявника, який був знищений 17.04.1997 року, як знайдений та незатребуваний (а.с.38). Згідно з копії реєстраційної картки на [PERSON] вбачається, що вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . разом з сином [PERSON] , 1969 року народження, якому на момент прописки за адресою, ще не виповнилося 16 років (а.с.39). Згідно з копії реєстраційної картки на [PERSON] , [INFO] , та по квартирної картки вбачається, що [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] , з 10.03.1988 р. по 28.04.1988 р.(а.с.40-41) Згідно фотографії на а.с.42, вбачається, що на фото зображені [PERSON] разом з дитиною приблизно 10 років, яка є рідним братом [PERSON] . Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності з достатньою переконливістю доводять правдивість пояснення заявника. Зокрема, вони не суперечать один одному. Суд розуміє, що з 1991 року пройшло 26 років, що могло вплинути на пам`ять свідків (наприклад, свідки могли легко переплутати рік, в якому бачили заявника), але більшість свідків пов`язували свої пояснення до певних пам`ятних дат (повернення з армії, вагітність, весілля, народження дитини), тому суд не знаходить розумних підстав сумніватися в їх достовірності. Суд також звертає увагу на те, що заявник надав пояснення про те, що в нього викрали паспорт на території Росії у поїзді ще в 1990 році по дорозі додому з армії. Ці пояснення були надані до того, як органами міграційної служби був зроблений запит до Артемівського міського відділу УДМС України в Донецькій області про надання копії форми №1 на ім`я заявника. Як вбачається з інформації, що міститься в цьому документі, паспорт заявника був знайдений в Уренгої Тюменської області РФ у 1994 році та знищений у 1997 році як знайдений та незатребуваний. На думку суду, ця інформація не спростовує показання заявника, а навпаки їх частково підтверджує. Зокрема, той факт, що паспорт був знайдений у 1994 р., а не в 1990 р., цілком може означати, що до 1994 року його незаконно використовувала чи незаконно зберігала з цією метою особа, яка його викрала в 1990 р., чи інша особа, якій цей документ був незаконно переданий викрадачем. У той же час, те, що паспорт був знайдений і в подальшому знищений як незатребуваний указує на те, що заявник не обміняв його на паспорт громадянина РФ. Таким чином, суд вважає встановленим, що заявник [PERSON] дійсно станом на 24.08.1991 року проживав на території України постійно. Таким чином, у судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, зазначені в поданій заяві, у зв`язку з чим та з метою соціального захисту заявника, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved