Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,15 га за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок, який розташований на вказаній земельній ділянці. Відповідно до довідки № 130 від 18.04.2019 року, виданої виконавчим комітетом Зеленівської селищної ради вказана земельна ділянка площею 0,15 га зареєстрована в поземельно-шнуровій книзі за [PERSON] на підставі наказу радгоспу «Овочевий» № 211 від 21.04.1980 року. Відповідно до довідки № 9937, виданої КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» 20.03.2019 року домоволодіння за адресою: \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Вказує, що він разом із матір`ю був зареєстрований за однією адресою. Реєстрація за однією адресою підтверджується відміткою про прописку в паспорті позивача, де зазначено, що останній зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 04.07.1977 року по теперішній час. Також зазначає, що його мати [PERSON] була зареєстрована та мешкала до моменту смерті за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладених обставин позивач вважає себе таким, що фактично прийняв спадщину після померлої [INFO] , матері [PERSON] . Звернувшись до Першої Херсонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері, 22.04.2019 року позивач отримав відповідь №1847/02-14, відповідно до якої у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Підстава для відмови обумовлена відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а саме на житловий будинок. Рекомендовано звернутись до суду із позовною заявою для вирішення вказаних питань. Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем після померлої матері, інших спадкоємців немає. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 30.11.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився надав повноваження представнику. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Зеленівською сільською радою Херсонській області, актовий запис № 24 від 11.04.1957 року, матір`ю [PERSON] записана [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Зеленівською селищною радою Дніпровського району м. Херсона 26.07.2001 року, актовий запис № 50. Відповідно до довідки № 130 від 18.04.2019 року, виданої виконавчим комітетом Зеленівської селищної ради, земельна ділянка площею 0,15 га за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована в поземельно-шнуровій книзі за [PERSON] на підставі наказу радгоспу «Овочевий» № 211 від 21.04.1980 року. Відповідно до довідки № 9937, виданої КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» 20.03.2019 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , документи не оформлені. З відмітки в паспорті позивача про зареєстроване місце проживання, вбачається, що останній зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 04.07.1977 року по теперішній час., що також підтверджується копією домової книги. Відповідно до довідки № 344, виданої 22.04.2019 року виконавчим комітетом Зеленівської селищної ради м. Херсона, [PERSON] дійсно була зареєстрована та мешкала до моменту смерті за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем після смерті матері та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом 22.04.2019 року було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. В зв`язку із зазначеним позивач позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку. Частиною 1\~статті 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Згідно з роз`ясненнями, які викладені в п.23 постанови Верховного Суду України 30.05.2008 №7 від «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.\~524\~ЦК України (у редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК України (у редакції 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що зазначену спадщину прийняв позивач, який проживав зі спадкодавцем на момент її смерті та фактично вступив в управління майном відповідно до ст. 549 ЦК України (у редакції 1963 р.), що підтверджується копією з домової книги. Статтею 392 ЦК України\~регламентовано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки спадкодавцем домоволодіння було збудоване до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 р. №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, де визначено, що для реєстрації права власності таких об`єктів одним із документів є висновок про технічний стан будинку, який складається БТІ, у суду є всі підстави для задоволення позову про визнання права власності за позивачами на домоволодіння, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved