Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання до закінчення ним навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, але не пізніш, ніж до досягнення ним 23-річного віку, починаючи з дати предявлення позову. У звязку із досягненням позивачем повноліття з 25.02.2018 року стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] припинилося. Заборгованості зі сплати аліментів відповідач не має. Позивач є студентом ІІ курсу денної форми навчання Хмельницького національного університету. Мати позивача [PERSON] не здатна повною мірою забезпечити сина всім необхідним для створення належних умов для його навчання та розвитку. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання позивача при продовженні навчання не бажає, тому [PERSON] вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 06 серпня 2018 року відкрито провадження по справі, призначено судовий розгляд справи на 10 годину 00 хвилин 03 вересня 2018 року. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 950 грн. щомісячно, мотивуючи це тим, що сплачувати аліменти в розмірі, визначеному в позовній заяві не має можливості. Так, за рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 16.08.2017 відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження І-ЖС №063109 від 03 березня 2000 року, виданого виконавчим комітетом Гусарківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], який народився 25 лютого 2000 року. [PERSON] навчається в державному вищому навчальному закладі «Хмельницький національний університет» на ІІ курсі денного відділення на бюджетній формі навчання, що підтверджується довідкою №419 від 29.08.2018 року. Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2021 року. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 16.08.2017 стягнуто на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], до їх повнолітня, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням, оскільки навчається на денній формі навчання в державному навчальному закладі. Є очевидним те, що позивач потребує утримання, він несе витрати на проживання, навчання, одяг, їжу, проїзд тощо. Проте позивачем не зазначено конкретного розміру витрат, тому суд позбавлений можливості прийти до однозначного висновку про суму таких витрат на місяць про його мінімальні потреби у грошових коштах. Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що утримання позивача під час навчання здійснює його мати [PERSON] Доказів на підтвердження рівня доходів [PERSON], витрат, які нею здійснюються на утримання сина, позивачем також не надано. Згідно з ч. 3 ст.\~181\~СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Обставин, які б унеможливлювали стягнення аліментів з відповідача на період навчання повнолітнього сина, по справі не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.183\~Сімейного кодексу\~України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки позивачем не зазначено конкретної суми витрат на місяць, яку він потребує, не зазначено рівня доходу матері, яка його утримує, розміру утримання, відповідачем здійснюється виплата аліментів на утримання його малолітньої доньки, суд вважає розмір аліментів, зазначений позивачем в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, завищеним. Враховуючи зазначені обставини, суд погоджується з розміром аліментів, які визнані відповідачем, а саме 950 гривень на місяць. Частиною 1 статті 191\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial