overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] та визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] з батьком. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав частково, просив лише розірвати шлюб, у частині визначення місця проживання спільних дітей - позов не підтримав. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, хоча про дату, час та місце слухання справи була повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчить оголошення про виклик у судове засідання, розміщені на сайті «Судова влада України» за адресою http://court.gov.ua. Про причину своєї неявки, суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 09.03.2002 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня [PERSON] , за довідкою Вільшанської селищної ради № 02-34/1169 від 25.09.2020, проживає спільно з позивачем у справі. Сімейні стосунки сторони не підтримують, спільно не проживають з грудня 2019 року та позивачу не відомо місце проживання відповідача. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сім`ї неможливе, шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладені обставини та беручи до уваги, що відповідач у судове засідання не з`явилася та не подала своїх заперечень щодо предмета спору, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу. Оскільки позивач не підтримує позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , суд залишає дані вимоги без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання позивач не зявився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] на розгляд справи повторно не зявилася, хоча про дату, час та місце слухання справи, була повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 04.06.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Згідно доводів позивача в позовній заяві, на протязі останнього року сторони спільно не проживають, сімейні стосунки не підтримують Відповідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження сімї неможливе, шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам позивача. Ніхто із сторін не ставить питання про примирення, а суд не вбачає для цього підстав. З огляду на вище зазначені обставини, а також те, що відповідач у судове засідання не зявилася, жодних заперечень щодо предмета спору не надала, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги просила задовольнити, вказавши, що з відповідачем позивач спільно не проживає з червня 2017 року. Причиною цьому стали постійні сварки та відсутність взаєморозуміння. Діти проживають з батьком і його матір`ю. Позивач працює далекобійником та по кілька місяців не буває вдома. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Пояснила, що у 2017 році вона залишила чоловіка у зв`язку з подружньою зрадою. Близько пів року тому, повернулася із-за кордону та проживає і працює у м. Корсунь-Шевченківський. Діти проживають із батьком і його матір`ю у с. Мліїв, де і навчаються, а вона періодично їх провідує. Протягом 2018-2019 років чоловік до неї приїздив та влаштовував сварки, а вже близько 1 року він не приїжджає та більшість часу знаходиться за кордоном. Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 14.02.2015 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки сторони не підтримують та спільно не проживають з червня 2017 року. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сім`ї неможливе, шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам сторін. На даний час, за спільною згодою, неповнолітні діти проживають спільно з позивачем [PERSON] . Питання про визначення їх місця проживання перед судом не порушувалося. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідач має право залишити прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 13, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. Відповідно до квитанції від 17.02.2020 позивач сплатив судовий збір в сумі 840 грн., які підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Позивач також зазначає про витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., але докази таких витрат до суду не надав, а тому ці витрати до стягнення не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], та стягнути з неї понесені судові витрати. Позивач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити, вказавши, що він їздив на заробітки, а дружина знайшла собі молодшого на 10 років чоловіка та зрадила. Розлучення дружина не хотіла, хотіла приховати свою зраду, постійно прикривалася, що перебуває у матері, а сама в цей час була з іншим чоловіком. Їй потрібні були лише гроші, які він заробляв. [PERSON] у судове засідання не зявилася, подавши заяву про слухання справи без її участі, позов визнала частково, не заперечувала щодо розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі - «Смородіна». Заперечила щодо стягнення з неї судових витрат, оскільки сама пропонувала чоловікові розірвати шлюб через органи ДРАЦС, але він, з невідомих причин, звернувся до суду та поніс судові витрати, яких можна було б уникнути. Заслухавши доводи позивача, врахувавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 30.04.1977 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та, на початку літа 2017 року, вони стали проживати окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності довіри та взаєморозуміння між ними. Шлюб існує лише юридично, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідач має право залишити прізвище, що набуте в шлюбі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями: паспорта, квитанцією про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] та стягнути понесені ним судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп. У судове засідання [PERSON] не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Заперечувала щодо сплати понесених позивачем судових витрат, оскільки за останні 3 місяці позивач не надав жодних коштів на утримання їхньої спільної дитини. Заслухавши відповідача, врахувавши думку позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 11.02.2015 року сторони зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі, 16.02.2012 року в них народився син [PERSON]. Сторони сімейні стосунки не підтримують, спільно не проживають та спільне господарство не ведуть. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сім'ї неможливе, шлюб фактично розпався. Термін на примирення позитивного результату не надав, сторони не примирилися. Шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам сторін. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідач має право залишити прізвище, набуте у шлюбі, - «[PERSON]». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача, а тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . У підготовче судове засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, останній подав клопотання про проведення підготовчого судового засідання без їх участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, подавши заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 04.07.2003 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вбачається, що подальше збереження сім`ї неможливе, оскільки у сторін різні погляди на життя та сімені обов`язки, різні інтереси та відсутнє взаєморозуміння. Позивач у позовній заяві зазначив, що подружні відносини фактично припинені декілька років тому і подружжя спільно не проживає, спільне господарство не веде. Відповідач не заперечувала вказаним обставинам. Сторони не просили надати їм термін на примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Таким чином, враховуючи викладені позивачем обставини та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявилася, хоча про дату, час та місце слухання справи, була повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Про причину своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 21.07.2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Наразі, спільне життя між сторонами не склалися та подружні стосунки вони не підтримують. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження сімї неможливе, шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам позивача. Ніхто із сторін не ставить питання про примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Таким чином, оскільки відповідач у судове засіданні на розгляд справи не зявилася та не надала жодних заперечень щодо предмета спору, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копією паспорту, квитанцією про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення, просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 19.11.1988 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки сторони не підтримують та спільно не проживають з листопада 2018. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сім`ї неможливе, шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам позивача. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідач має право залишити прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. У судове засідання позивач не зявився, подавши заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, термін на примирення просив не надавати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подавши заяву про слухання справи без її участі, позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення, термін на примирення просила не надавати. Врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 06.08.2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та, з 14.05.2016 року, сторони спільно не проживають. Спільних дітей подружжя не має. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався. Термін на примирення сторони просять не надавати, а суд не вбачає для цього підстав. Шлюб існує лише юридично, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями паспортів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та зазначив, що вони із дружиною не зійшлися характерами, не розуміють один одного, втратили свої почуття. Останнім часом у них траплялися значні сварки, а він хоче спокійно жити, це вже не перший шлюб і у нього, і у його дружини. У травні місяці 2017 року він купив собі будинок у якому проживає на даний час. Термін на примирення просив не надавати. Не заперечував щодо проживання їхньої спільної дитини з матірю. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу та зазначила, що вони з чоловіком мають різні характери, що позначилося на їхніх шлюбних стосунках, між ними були постійні сварки. Дитина бачить ці сварки, які їй не потрібні. З чоловіком вони не проживають з травня місяця цього року. Після закінчення декретної відпустки по догляду за дитиною, вона вийшла на роботу, чоловік весь час свариться, що вона пізно повертається додому. Раніше, коли вона була вдома, вони з чоловіком займалися вирощуванням саджанців, однак із часу виходу її на роботу, шлюб почав руйнуватися. Вона не має намір втрачати з чоловіком нормальні людські стосунки, оскільки є спільна дитина, якій потрібна батьківська увага. Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 15.05.2012 року [PERSON]М та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі, в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. З травня місяця 2017 року сторони сімейні стосунки не підтримують, спільно не проживають та спільне господарство не ведуть. Позивач проживає окремо. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності взаєморозуміння між ними. Сторони заперечують щодо надання терміну на примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам сторін. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Частина 1 ст. 161 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. На даний час, за згодою сторін, малолітня [PERSON] проживає спільно з відповідачем [PERSON], позивач [PERSON] не заперечує щодо проживання дитини з матірю, а суд не вбачає підстав для зміни її місця проживання. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями паспортів, копією свідоцтва про народження, квитанцією про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] У судовому засіданні, [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вказавши, що останні 3 місяці вони спільно з відповідачем не проживають. Наданий термін на примирення, позитивного результату не дав, оскільки вони так і не налагодили стосунки зі своєю дружиною. У нього дійсно на даний час є інша жінка, але це не являється причиною розлучення. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявилася, подавши заяву про слухання справи без її участі, позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення та просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі - «Майстренко». У попередньому судовому засіданні, відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, вказавши, що у позивача є інша жінка. Врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 19.07.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Спільних дітей подружжя не має. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та, на протязі останніх 3 місяців, вони проживають окремо і спільне господарство не ведуть. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності довіри та взаєморозуміння між ними. Термін на примирення позитивного результату не дав. Шлюб існує лише юридично, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідач має право залишити прізвище, що набуте в шлюбі. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копією паспорту. На підставі викладеного,

Outcome: approved