Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON] 12 березня 2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, запис №118, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 12 березня 2005 року. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає, що між ним та [PERSON] відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство та інтереси. З січня 2021 року фактично припинені шлюбні відносини. Також вказує, що відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага один до одного, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Подружжя має двох неповнолітніх дітей ? [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідноякої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача, на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Шлюб між сторонами у цій справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 12 березня 2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, запис №118, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12 березня 2005 року. У шлюбі подружжя має двох неповнолітніх дітей ? [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05 квітня 2012 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №376, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 12 липня 2005 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №671. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями статті 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Згідно з частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд вважає за необхідне зазначити, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, що підтвердилося і тим, що з часу відкриття провадження у справі сторони не примирилися. З`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. Положеннями частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У резолютивній частині позовної заяви [PERSON] просив судові витрати залишити за ним. Згідно зі статтями 114, 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved