Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , вказавши, що за судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 07.12.2018 року, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки [PERSON] працює неофіційно, тож розмір аліментів державною виконавчою службою нараховується, виходячи з розміру середнього заробітку працівника місцевості, де перебуває позивач. Вказуючи, що його заробіток має нерегулярний та мінливий характер, позивач просив змінити розмір аліментів, що стягнуті з нього, та стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 1100 гривень щомісячно, починаючи з 01.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Цивільна справа була передана у провадження судді Суркової В.П. Відповідно до розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2019 року проведено повторний автоматизований розподіл справи та справу передано у провадженні судді Дацюк О.І. Ухвалою від 18.06.2019 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 25.07.2019 року було відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 15.08.2019 року відповідач направила до суду заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 22.08.2019 року судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 20.08.2019 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечувала проти задоволення позову. Відповідь на відзив на позовну заяву позивачем на направлялась. Сторонами інші клопотання та заяви до суду не подавались, а судом не вирішувались. При дослідженні письмових доказів, наданих позивачем, встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження. 07.12.2018 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ, яким з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку) платника податків, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ набрав законної сили, [PERSON] з заявою про скасування судового наказу не звертався. Комунарським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя 14.01.2019 року відкрите виконавче провадження з виконання судового наказу. Також позивачем надані копії фіскальних чеків про поштові перекази грошових коштів на ім`я [PERSON] (останній датований 27.12.2018 року). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, [PERSON] , яка є одержувачем аліментів, скористалась наданим чинним законодавством саме їй правом вибору способу стягнення аліментів з [PERSON] , обравши спосіб стягнення у частці від доходу відповідача. Як вказує ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, платник аліментів наділений правом звернутись з позовом про зменшення розміру аліментів, а не про зміну способу їх стягнення. Суд також враховує і те, що фактично [PERSON] звернувся з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з дати, з якої вони стягнуті судовий наказом, а саме з 01.11.2018 року, тобто, не скориставшись правом звернення до суду з заявою про скасування судового наказу, платник аліментів фактично намагається у такий спосіб, всупереч положенням чинного законодавства, змінити судовий наказ, який є рішенням суду та підлягає обов`язковому виконанню. Суд також погоджується з доводами відповідача про те, що матеріальний та сімейний стан відповідача залишається незмінним як на день видачі судового наказу, так і на день звернення [PERSON] з позовом, принаймні доказів іншого суду позивачем не надано, тож немає підстав для зміни судового рішення про стягнення аліментів, яке набрало законної сили. Як зазначив відповідач, на момент винесення судом судового наказу і на цей час він працює у Республіці Польща, але офіційного працевлаштування не має. Факт того, що [PERSON] працює неофіційно, є його власним вибором та не може впливати на розмір аліментів чи обов?язок їх сплати, адже ніщо не перешкоджає позивачеві працевлаштуватись офіційно та сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від свого офіційного заробітку. Враховуючи вищевказане, суд вбачає підстави для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed