Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 14.07.2001 року у Плисківській сільській раді Борзнянського району Чернігівської області, актовий запис № 03. В шлюбі у них народилося двоє дітей : дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою та син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Внаслідок цього вони припинили шлюбні відносини в червні 2019 р. і з цього часу спільного господарства не ведуть. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Стислий виклад позиції позивача: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просив шлюб між сторонами розірвати, неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з матір`ю, а після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] залишити без змін. Також просив стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати. Не заперечив проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений завчасно належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.09.2019 р. провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.11.2019 р. закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.07.2001 року у Плисківській сільській раді Борзнянського району Чернігівської області, актовий запис № 03 (а.с. 4). За час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою та син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 7). Як вбачається з позовної заяви, на даний час сторони не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Висновки суду: Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує формально. Крім того вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у позивача не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням позивача. Тому даний шлюб слід розірвати. Неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] - залишити проживати з матір`ю. Судом в засіданні встановлено, що позивач після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 768 грн. 40 коп. судового збору та 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача згідно квитанцій № ПН1125705 від 13.09.2019 р. та № 0004 від 06.11.2019 р., а всього 1768,40 грн. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,160 СК України,

Outcome: approved