Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання майна спільним майном подружжя та про його розподіл. Уточнюючи свої вимоги ( а.с.т.2 а.с.23-24) він посилався на те, що 21 серпня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, мають доньку [PERSON], [INFO] року народження. В період шлюбу за спільні кошти вони придбали майно: двохкімнатну квартиру [ADDRESS], житловий будинок (забудова 1951 року) за адресою [ADDRESS] та легковий автомобіль ЗАЗ -ДЕО Ланос, автомобіль був придбаний в кредит, вартість автомобілю за висновком експерта складає 32443 грн. Житловий будинок було демонтовано і на його базі він побудував двоповерховий будинок, на перебудову було надано дозвіл, в зв'язку з перебудовою збільшилась житлова площа. Вартість будинку , який вони придбали становить 101400 грн., а вартість покращень, які він зробив сам з вересня 2011 року становить 178100 грн., згідно з незалежною оцінкою. Просив визнати спільною власністю подружжя таке майно: двохкімнату квартиру за вищезазначеною адресою, житловий будинок [ADDRESS] та автомобіль Ланос. Розділити майно, визнати за ним право власності на автомобіль Ланос, житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 61,8 кв.м., вартістю 101400 грн.. Відповідачці виділити двохкімнатну квартиру. Стягнути з відповідачки на його користь різницю у вартості майна 42567 грн. та судові витрати. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11 березня 2014 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано спільним майном подружжя: квартира, житловий будинок ( забудова 1951 року) та автомобіль. Розділено майно: За [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 143967 грн., стягнуто з неї на користь [PERSON] ? частину вартості квартири в розмірі 71983,5 грн. Визнано право власності на автомобіль ЗАЗ -ДЕО ЛАНОС за [PERSON], вартістю 32443 грн. Визнано право власності на житловий будинок ( забудова 1951 року) за [ADDRESS] по вул.. Бородіно в м.Краматорську вартістю 101400 грн. за [PERSON] стягнуто з нього на користь [PERSON] вартість ? частки в розмірі 50700 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 4938,42 грн., а також судовий збір на користь держави в розмірі 2479 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Додатковим рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 14 березня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1/3 частину вартості автомобілю в розмірі 10814,33 грн. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду змінити в частині визнання спільним майном подружжя на будинок [ADDRESS] (забудова 1951 року), визнання права власності на будинок за [PERSON] та стягнення з неї на користь позивача ? частки вартості квартири. Змінити додаткове рішення в частині стягнення компенсації на автомобіль. Постановити нове рішення , яким відмовити [PERSON] в задоволені позову про визнання спільним майном подружжя будинку [ADDRESS] (забудови 1951 року) та визнання за ним права власності на цей будинок, стягнення з неї на користь позивача вартості ? частини квартири в розмірі 71983,50 грн.. Просила стягнути з [PERSON] на її користь ? частку вартості погашеного нею кредиту на придбання автомобілю в розмірі 58308,16 грн. Судові витрати покласти на позивача. При цьому відповідач посилалась на те, що вона не давала згоду на виплату грошової компенсації за квартиру, у неї немає таких грошей і вона не вносила відповідні суми компенсації на депозитний рахунок суду. Крім того, житловий будинок , який вони придбали в період шлюбу фактично демонтований, на його місці був побудований новий будинок, змінена житлова площа, будинок недобудований. В судовому засіданні 28.04.2014 року представник позивача - [PERSON] просив рішення суду залишити без змін, посилався на те, що перебудова житлового будинку була проведена на підставі документів, які дозволяли проводити таку перебудову, кредит за автомобіль погашен. 19.05.2014 року позивач та його представник не з»явились, за клопотанням [PERSON] було оголошено перерву на 02.06.2014 року. На 02.06.2014 року [PERSON] був повідомлений належним чином телефонограмою, зареєстрованою в установленому порядку, суд вважає можливим справу розглянути за його відсутністю. Заслухавши доповідача, пояснення [PERSON] та її представника - [PERSON], які підтримали апеляційну скаргу, просили рішення суду скасувати в частині стягнення компенсації за ? частину квартири, визнання права власності на житловий будинок за позивачем, змінити рішення в частині стягнення компенсації за автомобіль, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення та додаткове рішення суду частковій зміні та частковому скасуванню за таких підстав. Згідно з ч. 5 ст. 71 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. В порушення вказаних норм сімейного права суд першої інстанції стягнув з [PERSON] компенсацію вартості ? частки спірної квартири - 71983,5 грн., тоді як на депозитний рахунок суду ця сума відповідачкою не була внесена, крім того, вона пояснила , що заперечує проти такого стягнення, так як в неї немає коштів, щоб заплатити таку суму. Апеляційний суд також не може погодитись з рішенням суду в частині визнання спільним майном подружжя та визнання права власності за [PERSON] на будинок [ADDRESS] (забудова 1951 року), а в зв»язку з цим і стягнення компенсації за ? частину. З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, який був придбаний сторонами, фактично демонтований. Посилання представника позивача на те, що на всі перебудови є відповідний дозвіл не може служити підставою для залишення рішення в цій частині без змін, оскільки суд першої інстанції визнав спільним майном подружжя та визнав право власності на житловий будинок [ADDRESS] (забудова 1951 року) за позивачем , якого вже не існує. Більш того, згідно зі звітом з незалежної оцінки незавершеного будівництва житлового будинку ( т.1 а.с. 34-64) був досліджений об»єкт незавершеного будівництва окремо розташованого 2-х поверхового житлового будинку загальною площею 137,3 кв.м., готовністю 71 % за адресою: [ADDRESS], з якого вбачається, що об»єкт незавершений, не прийнятий в експлуатацію, а будинку [ADDRESS] (забудови 1951 року) не існує. Відповідно до ч1. с. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Суд вважає, що рішення та додаткове рішення суду першої інстанції в частині визнання спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] ( забудова 1951 року), визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 143967 грн. та стягнення з неї на користь [PERSON] ? частини її вартості в розмірі 71983,5 грн., визнання права власності на житловий будинок (забудова 1951 року) за [ADDRESS] вартістю 101400 грн. за [PERSON] та стягнення з нього на користь [PERSON] вартості ? частини вказаного будинку в розмірі 50700 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вищезазначених позовних вимог. Рішення суду в частині визнання права власності на автомобіль Ланос за [PERSON] та стягнення з нього на користь [PERSON] компенсації за 1/3 частину в розмірі 10814,33 грн. є законним, оскільки суд дійшов висновку, що кредит виплачений, чого не заперечували сторони, тому вартість автомобілю визначена відповідно до експертної оцінки. В зв»язку з ухваленням нового рішення в частині підлягає і зміні рішення суду в частині визначення та стягнення судових витрат. Згідно з вимогами ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При таких обставинах рішення суду в частині стягнення судових витрат та судового збору підлягає зміні. Слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати з проведення авто-товарознавчої експертизи в розмірі 84 грн., а також стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1230 грн. 28 коп. В іншій частині рішення суду та додаткове рішення суду слід залишити без зміни.

Outcome: partial