Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 01 квітня 2015 року між ним та [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Шевченка, 4 в с. Паріївка Іллінецького району Вінницької області, та земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої по вул. Шевченка, 4 в с. Паріївка Іллінецького району Вінницької області, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства, наданої відповідно до рішення 2 сесії 22 скликання Паріївської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 13 жовтня 1994 року. Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. В рахунок виконання укладеного договору, 01 квітня 2015 року [PERSON] сплатив [PERSON] 12000 грн. вартість житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки. [PERSON] в свою чергу на виконання досягнутої домовленості надав [PERSON] розписку про отримання грошей в сумі 12000 грн., передав технічну документацію на будинок, при цьому, через відсутність коштів на виготовлення технічного паспорта на житловий будинок та правовстановлюючих документів на земельну ділянку на його імя, зобовязався пізніше, до 01 січня 2016 року, нотаріально посвідчити фактично укладений і виконаний сторонами в повному обємі договір купівлі-продажу. На сьогоднішній день [PERSON] відмовляється нотаріально оформити договір купівлі-продажу. Тому він просить суд встановити факт укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки та визнати за ним право власності на майно, придбане за договором купівлі-продажу. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду заяву із проханням вирішити справу в його відсутність і задовольнити його позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів Правовідносини, що є предметом спору між сторонами по справі, регулюються цивільним законодавством України щодо правових наслідків недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Зокрема, відповідно до ст.ст.220, 328 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що сторони 01 квітня 2015 року дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, розташованих по вул. Шевченка, 4 в с. Паріївка Іллінецького району Вінницької області. На виконання такої взаємної домовленості добросовісний покупець [PERSON] передав продавцю [PERSON] обумовлену ними суму грошових коштів в сумі 12000 грн., взамін фактично отримав придбане майно. На даний час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються також і поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4-6), копією ідентифікаційного номера [PERSON] (а.с.7), копією витягу з рішення 2 сесії 22 скликання Паріївської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 13 жовтня 1994 року про безоплатну передачу земельних ділянок у власність громадян (а.с.8), розпискою [PERSON] про отримання від [PERSON] грошей в сумі 12000 грн. в рахунок придбаного житлового будинку та земельної ділянки від 01 квітня 2015 року (а.с.9), копією свідоцтва №32 про право особистої власності на житловий будинок від 11 січня 1995 року (а.с.10). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає дійсним факт укладення позивачем 01 квітня 2015 року із відповідачем договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, за позивачем слід визнати право власності на майно в порядку його придбання за договором купівлі-продажу як за добросовісним набувачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved