Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про спонукання надати відповідь на звернення споживача, вказуючи, що йому згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.06.2011 р., виданого державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], належить спадщина після смерті [PERSON] у вигляді грошових вкладів з належними процентами, індексаціями та компенсаціями на рахунках [NUMBER], відкритих в у Вільногірській філії Жовтоводсько- П'ятихатського відділення ощадбанку № 7787/038. 09.06.2016 р. він звернувся з письмовою заявою до начальника Вільногірської філії № 7787/038 Жовтоводсько- П'ятихатського відділення ПАТ «Державний ощадний банк України», в якій просив письмово повідомити його по те, який розмір коштів з урахуванням процентів, індексації та компенсації знаходяться на цей час на належних йому рахунках, однак відповіді на звернення не отримав. Вважаючи бездіяльність працівників відповідача протиправною, звернувся до керівника відповідача з відповідною заявою, на яку 15.08.2016 р. отримав відповідь, де було зазначено, що йому необхідно звернутися до установи відповідача з документами для отримання інформації. 31.08.2016 р. повторно звернувся до керівника Вільногірської філії № 7787/038 Жовтоводсько- П'ятихатського відділення ПАТ «Державний ощадний банк України» з проханням надати інформацію про розмір коштів на його банківських вкладах, на що йому усно було відмовлено з посиланням на те, що ці вклади є компенсаційними. Вважає, що відмова відповідача надати інформацію про розмір коштів на рахунках є протиправною та порушує його права. Просить зобов'язати відповідача надати йому письмову інформацію про розмір коштів на належних йому рахунках та коли він зможе отримати ці кошти. Представник відповідача по дорученню Богун С.П. надав заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення на позов, згідно яких вказує, що сторонами зобов'язального правовідношення є банк і вкладник. Зі смертю кредитора правовідносини припиняються. Спадкування позивачем вкладів після смерті вкладника тягне не зміну сторони за депозитним договором, укладеним між спадкодавцем та відповідачем, а перехід до позивача права вимоги до банку в тому обсязі, який мав спадкодавець на час смерті. Банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Банк здійснює виплату вкладу спадкоємцю власника рахунку на підставі документів, визначених законодавством. Вказані особи додатково повинні представити в установу банку ощадну книжку ( якщо вона видавалась), свої паспорти або документи, що їх замінюють. Позивач не здійснював заходів щодо отримання в банку коштів померлого вкладника в порядку, передбаченому чинним законодавством, а обмежився направленням до банку заяв з проханням надати інформацію про залишок грошових коштів, що є банківською таємницею. Оскільки позивач просить захистити його права у спосіб, який суперечить чинному законодавству України, просить у задоволенні позову відмовити. Вивчивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт отримання позивачем спадщини після смерті [PERSON] у виді грошових вкладів з належними процентами, індексаціями та компенсаціями на рахунках [NUMBER] в Вільногірській філії Жовтоводсько- П'ятихатського відділення ощадбанку № 7787/038, які належали померлому [PERSON] підтверджується копією свідоцтва на право на спадщину за заповітом (а.с. 3). Факт звернення [PERSON] до банку за отриманням інформації про розмір коштів на його рахунках підтверджується копіями заяв від 27.07.2016 р на адресу голови правління ПАТ «Держаний ощадний банк України» та від 30.08.2016 р. на адресу начальника Вільногірської філії № 7787/038 Жовтоводсько- П'ятихатського відділення ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 4,14). Згідно відповіді від 15.08.2016 р. № 07/05-379 філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ Державного ощадного банку України, [PERSON] роз'яснено порядок отримання інформації про залишок коштів на рахунку, зокрема надання відповідних документів: свідоцтва на право на спадщину, ощадної книжки (якщо вона видавалася) по рахунку померлого вкладника, паспорт або документ, що його замінює. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON] у виді грошових вкладів з належними процентами, індексаціями та компенсаціями на рахунках [NUMBER] в Вільногірській філії Жовтоводсько- П'ятихатського відділення ощадбанку № 7787/038, позивач звертався до відповідача з заявами про отримання інформації про залишок коштів на рахунках, і останнім було роз'яснено порядок отримання такої інформації, а інформація не надана оскільки є банківською таємницею і для її надання існують певні обмеження. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відтак - зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорювань право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Способи захисту права визначені ст. 16 ЦК України. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на невизнання банком його права, яке він має відповідно до ст. 1228, 1058 ЦК України, на отримання інформації про залишок коштів по вкладах, спадкоємцем яких він являється, оскільки до нього перейшли права вкладника банку. Однак, згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків померлої особи до інших осіб. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час смерті та не припинилися у зв'язку з нею. Вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку. Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядженням ним. Таким чином, виходячи з вказаних норм, спадкоємець отримує право на вимогу до банку в тому обсязі, що мав спадкодавець на час смерті, тобто отримання вкладу власника рахунку на підставі документів, визначених законодавством. Виходячи з аналізу вищевказаних норм, право на вклад, яке переходить до спадкоємця внаслідок смерті спадкодавця та право на отримання інформації по рахунках, які належали померлому не є тотожними. Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку є банківською таємницею. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківською таємницею є відомості про банківські рахунки клієнтів. Згідно з п. 1 розділу 7 Інструкції «Про порядок обліку, зберігання, використання, доступу та розкриття інформації, що містить банківську та комерційну таємницю», затверджену наказом голови правління ВАТ «Ощадбанк» від 25.03.2008 року № 75, інформація що містить банківську таємницю, розкривається банком лише у випадках і в порядку, визначених статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», правилами зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267. Згідно ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо фізичних осіб, яка містить банківську таємницю розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи. У разі смерті власників рахунків, довідки по їх рахунках надаються банком особам, зазначеним власником рахунку в заповідальному розпорядженні банку, державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, іноземним консульським установам по справах спадщини за рахунками померлих власників рахунків. Згідно п. 7.3 глави 7 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній і іноземній валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 12.11.2003 № 492, банк здійснює виплату вкладу спадкоємцю власника рахунку на підставі документів, визначених законодавством України. Згідно п. 12.46 Порядку відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами ВАТ «Ощадбанк» затвердженого постановою правління ВАТ «Ощадбанк» від 16.02.2004 року № 17-2 , після смерті вкладника його вклад видається особам, вказаним у свідоцтві про право на спадщину або свідоцтві про право власності на частку в спільному майні подружжя. Вказані особи додатково повинні представити в установу банку ощадну книжку (якщо вона видавалась), свої паспорти або документи, що їх замінюють. Таким чином, відомості про банківські рахунки клієнтів, в тому числі про розмір грошових коштів, які на них зберігаються, є банківською таємницею і можливість надання такої інформації банком, тобто розкриття банківської таємниці, містить певні обмеження, і здійснюється банком у порядку, який встановлено ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та п. 12.46 Порядку відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами ВАТ «Ощадбанк» затвердженого постановою правління ВАТ «Ощадбанк» від 16.02.2004 року № 17-2. Надання інформації, яка містить банківську таємницю на письмовий запит фізичної особи, в тому числі і спадкоємця померлого вкладника, чинним законодавством не передбачено. Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача саме з запитами на надання вказаної інформації, тобто діяв у спосіб, який не передбачено законом. Таким чином, позивач, звертаючись до банку з запитами про надання інформації, яка містить банківську таємницю, діяв з метою отримання вкладів, належних йому як спадкоємцю за заповітом, однак при цьому обрав спосіб, не передбачений чинним законодавством, тому виходячи з характеру правовідносин, які склалися між сторонами, спосіб захисту, обраний позивачем, не відповідає правовідносинам, що виникли між ними і не вирішує виниклий між ними спір, тому у задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі ст.ст. 15, 16, 1058, 1216, 1218, 1228, ЦК України, ст.ст. 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та

Outcome: dismissed