Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Ямпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про оскарження дій державного виконавця, в якому просив: визнати протиправними дії старшого державного виконавця Ямпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Морозюк Н.С. із нарахування заборгованості за період з лютого 2018 року по березень 2019 року протиправними, та зобов`язати провести перерахунок. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.10.2010 року по справі №2-344 з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину окремо. На даний час, з 2016 року в межах виконавчого провадження №50225254, яке перебуває на виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві із нього стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, а саме: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , на утримання яких стягуються аліменти у розмірі 40% від його заробітної плати щомісячно. Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні №19463940 за період з 01.02.2018 року по 01.10.2018 року було нараховано заборгованість у розмірі 13994,64 грн. із розрахунку 1/3 частини середньомісячної заробітної плати. В той самий час, максимальна сума відрахувань із його заробітної плати у виконавчому провадженні №19463940, з урахуванням того, що він сплачує аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей складає: лютий 2018 -558,00*2=1116,00 грн.; березень 2018 -558,00*2=1116,00 грн.; квітень 2018 -558,00*2=1116,00 грн.; травень 2018 -558,00*2=1116,00 грн.; червень 2018 -558,00*2=1116,00 грн.; липень 2018 -583,20*2=1166,40 грн.; серпень 2018 -583,20*2=1166,40 грн.; вересень 2018 -583,20*2=1166,40 грн.; жовтень 2018 -583,20*2=1166,40 грн.; листопад 2018 -583,20*2=1166,40 грн.; грудень 2018 -583,20*2=1252,40 грн.; січень 2018 -583,20*2=1252,40 грн.; лютий 2018 -583,20*2=1252,40 грн.; березень 2018 -583,20*2=1252,40 грн. Таким чином загальна сума нарахувань за цей період має складати 5580,00 грн. + 5832,00 грн. + 5009,60 грн. = 16421,60 грн. Тому різниця між сумами, що були нараховані та тим що мало бути нараховано складає 25782,49-16421,60=9360,89 грн. Тому він вимушений звернутися до суду. 02.09.2019 за вхід.№6253 на адресу суду надійшло заперечення від головного державного виконавця Ямпільського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, в якому зазначено, що скарга [PERSON] є безпідставною, так як [PERSON] у добровільному порядку рішення суду №2-344 від 25.05.2010 виданого Ямпільським районним судом Вінницької області про стягнення з нього аліментів на утримання своїх дітей не виконував, що в результаті призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів та виконання рішення у примусовому порядку, в тому числі і звернення стягнення на його заробітну плату у розмірі 50% (33% поточні аліменти і 17% погашення заборгованості по сплаті аліментів). Нарахування заборгованості зі сплати аліментів проводиться державним виконавцем у розмірі, визначеному рішенням суду. Тому, головний державний виконавець І.О.Колесниченко просила скаргу залишити без задоволення. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Штангей С.Ю., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 15.05.2019 та довіреності від 18.04.2019 (а.с.23-30) у судове засідання не з`явилися, 30.09.2019 за вхід.№6930 надійшла заява з клопотанням справу розглянути у відсутність адвоката та позивача. Справу слухати за наявними у ній матеріалами, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача Ямпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області - І.О. Колесниченко у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що державний виконавець діяв відповідно до Закону України «Про виконавче провадження, зокрема відповідно до ст.70 цього Закону. Тому просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Заяви та клопотання: заява позивача про зупинення виконавчого провадження №19463940 в частині стягнення заборгованості за аліментними платежами (а.с.3-4), заява позивача про зупинення виконавчого провадження №19463940 в частині стягнення заборгованості за аліментними платежами (а.с.58-59), заява представника відповідача про розгляд справи у її відсутність (а.с.89), заперечення (а.с.92), клопотання представника позивача про розгляд справи в їх відсутність. Інші процесуальні дії у справі: залишення позовної заяви без руху (а.с.8-10), залишення заяви позивача про зупинення виконавчого провадження №19463940 в частині стягнення заборгованості за аліментними платежами без руху (а.с.11-13), відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 02 вересня 2019 на 11 годину 00 хвилин (а.с.38-41), повернення позивачу заяви про зупинення виконавчого провадження №19463940 в частині стягнення заборгованості за аліментними платежами (а.с.42-43), повернення позивачу заяви про зупинення виконавчого провадження №19463940 в частині стягнення заборгованості за аліментними платежами (а.с.48-50), повернення позивачу заяви про зупинення виконавчого провадження №19463940 в частині стягнення заборгованості за аліментними платежами (а.с.62-64), закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 30 вересня 2019 року на 11 годину 00 хвилин (а.с.109-111), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №19463940 (а.с.2-3, 35-36, 104-105) судом встановлено, що всього станом на 31.03.2019 заборгованість у позивача складає 25782,4 грн. Окрім того, судом встановлено, що заборгованість позивача зі сплати аліментів за січень, лютий, березень, квітень 2019 року становить 15617,23 грн. (а.с.106). Із копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №19463940 від 12.12.2018 (а.с.4, 37,101-102) судом встановлено, що звернуто стягнення на доходи позивача, що отримує дохід у ТОВ «Епіцентр - К», здійснено відрахування із доходів позивача у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу 18092,05 грн. після погашення заборгованості, утримання проводити згідно рішення суду у розмірі 1/3 всіх видів заробітку. Із копії виконавчого листа №2-344/2010 виданого Ямпільським районним судом Вінницької області 25.05.2010 (а.с.32, 95) судом встановлено, що з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частина зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 19.04.2010 року до досягнення дітьми повноліття. Із копії заяви [PERSON] від 26.05.2010 (а.с.94) судом встановлено, що остання звернулася до відділу ДВС з проханням прийняти до виконання виконавчий лист №2-344 виданий Ямпільським районним судом Вінницької області 25.05.2010 про стягнення з позивача на її користь аліментів. Просила відкрити виконавче провадження та виконати рішення в примусовому порядку. Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.05.2010 (а.с.96) судом встановлено, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-344 виданого 25.05.2010 Ямпільським районним судом Вінницької області про стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів у розмірі по 1/3 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 19.04.2010 року і до повноліття дітей, відкрито. Окрім того, судом встановлено, що позивач працює у ТОВ «Епіцентр-К» у м.Києві (а.с.98), також встановлено, що 12.12.2018 Ямпільським РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області директору ТОВ «Епіцентр - К» направлено для виконання та для відома постанову від 12.12.2018 винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №2-344 від 25.05.2010 виданого Ямпільським районним судом Вінницької області (а.с.100). Із копії вимоги виконання від 20.03.2019 (а.с.103) судом встановлено, що директору ТОВ «Епіцентр - К» направлялася вимога з метою надання звіту відрахувань з доходів позивача [PERSON] по виконавчому провадженні №19463940 за період з 12.12.2018 по 31.03.2019. Із копії повідомлення бухгалтера ТОВ «Епіцентр - К» від 14.07.2019 (а.с.107) судом встановлено, що з позивача за квітень 2019, травень 2019 та червень 2019 утримано аліментів у сумі 15777,30 грн., а також погашення заборгованості у сумі 8124,7 грн. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Частиною 1статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 цієї ж норми передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. Відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. Частиною 3 цієї ж статті Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Під час розгляду справи, судом встановлено, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що з 2016 року в межах виконавчого провадження №50225254, яке перебуває на виконанні у Дніпровському РВ ДВС міста Києва з позивача стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 40% від його заробітної плати щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Частиною другою цієї статті передбачено, що за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Судом встановлено, що позивачем як боржником за виконавчем документом не сплачували аліменти більше як ти місяці, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Незважаючи на можливу наявність другого виконавчого документа про стягнення аліментів з позивача, як про це він зазначає у позовній заяві, але не підтверджено жодним доказом, державний виконавець зобов`язаний здійснювати нарахування аліментів (заборгованості зі сплати аліментів) у розмірі визначеному рішенням суду. Разом з тим, у ст.182 Сімейного кодексу України чітко зазначено, що визначення розміру аліментів (враховуючи обставини, в тому числі і наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина) здійснюється судом, тобто державний виконавець не наділений повноваженнями визначення розміру аліментів, а лише нараховує аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду. Окрім того, судом встановлено, що позивач [PERSON] у добровільному порядку рішення суду №2-344 від 25.05.2010 про стягнення аліментів на утримання своїх дітей не виконував, що в результаті призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів, в тому числі і звернення стягнення на його заробітну плату у розмірі 50% (33% поточні аліменти, 17% погашення заборгованості). Тобто, з урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем ніяким чином не порушено права позивача, оскільки відповідачем проводяться стягнення аліментів та заборгованості по аліментах із позивача із дотриманням норм чинного законодавства, стоячи при цьому на захисті прав неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що дії державного виконавця не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», вчинені у межах його повноважень, а тому у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed