Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Єврокар Україна» про визнання правочину недійсним та застосування реституції. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 05.09.2017 року між ним та ТОВ «Єврокар Україна» було укладено договір фінансового лізингу № 3703, предметом якого є надання особі предмета лізингу - автомобіля марки/моделі ЗАЗ Sens на суму 6735,24 дол. США, що еквівалентно 176800,00 гривень. З метою отримання вказаного автомобіля, ним було перераховано на користь відповідача 17680,00 гривень. Даний договір фінансового лізингу № 3703 від 05.09.2017 року нотаріально не посвідчувався, а відтак, у відповідності до ст.ст. 220, 236 ЦК України, є нікчемним з моменту його вчинення. Також вважає, що, оспорюваний договір фінансового лізингу є нікчемним, оскільки відповідно до до п. 8.2 та 8.3 ст. 8, вартість предмета лізингу, на момент укладення договору, та розмір щомісячного періодичного платежу подається відповідачем в доларах США з еквівалентом у гривнях, тому щомісячні платежі за автомобіль в гривнях зростають відповідно до курсу долара США. Проведення розрахунків за своїми зобовязаннями по кредитному договору в іноземній валюті за своєю правовою природою є валютною операцією, на здійснення якої потрібна відповідна ліцензія Національного банку України, а здійснення операції без одержання такої індивідуальної ліцензії, є порушенням. Вважає, що спірний договір був укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема, вважає, що він отримав не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваного договору, дії відповідача є забороненими. При умові належного розяснення йому усіх умов та наслідків даного договору, він не погодився б на його укладення. Також, вважає, що оспорюваний договір є несправедливим, оскільки всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Крім того, як вбачається з договору, автомобіль марки/моделі ЗАЗ Sens на суму 6735,24 дол. США, що еквівалентно 176800,00 гривень, не може вважатися предметом договору лізингу, так як дана річ не визначена індивідуальними ознаками, а саме: не вказано який саме транспортний засіб, його виробника, модель, комплектацію, рік випуску, колір тощо, що є порушенням ч. 1 ст. 807 ЦК України. Згідно договору, лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобовязання щодо якості, комплектації, справності предмету лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу тощо. За вищезазначені зобовязання відповідає продавець. Проте, у договорі лізингу відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має звертатися споживач у випадку порушення якості, комплектації та інших умов з продажу товару. Також, під час укладення договору, сторонами не було досягнуто згоди відносно особи продавця, отже вибір продавця предмету лізингу має здійснювати відповідач, що суперечить ст. 808 ЦК України, і, водночас, це обмежує права споживача на захист і отримання відшкодування у передбачених законом випадках. Отже, такий пункт договору є несправедливим. Також, передбачені п. 9.1 вказаного договору зобовязання лізингоодержувача сплатити комісію за організацію оформлення даного договору та п. 9.2, 9.3 сплатити авансовий платіж; п. 12.2. даного договору про не повернення комісії, у випадках розірвання договору, лізингоодержувачу виходять за межі, передбачені законом платежів, а тому вказані пункти договору є недійсними. Все вище викладене, на думку позивача, дає підстави стверджувати, що оспорюваний правочин не відповідає чинному законодавству України, його внутрішній волі та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, вчинений з введенням його в оману щодо істотних умов та дає законні підстави для визнання договору недійсним. Враховуючи викладене, просив: визнати недійсним з моменту вчинення договір фінансового лізингу № 3703 від 05.09.2017 року, укладений між ним та ТОВ «Єврокар Україна»; стягнути з ТОВ «Єврокар Україна» на його користь кошти у сумі 17680,00 гривень, як незаконно отримані за наслідками укладення договору фінансового лізингу № 3703 від 05.09.2017 року. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Єврокар Україна» в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про отримання судових повісток. Листа про розгляд справи у його відсутність чи відзиву (заперечення) на позовні вимоги до суду не надходило. З огляду на вище викладене, зі згоди позивача,

Outcome: approved