Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні і вихованні. Рішенням Тячівського районного суду від 26 січня 2015 року постановлено стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання сина до його повноліття, розмір яких на даний час є недостатнім, так як витрати на його утримання з кожним роком збільшуються. В даний час вона ніде не працює, проживає в будинку батьків, так як власного будинку не має. Відповідач працює на сезонних роботах, але свій заробіток приховує, однак належних доказів щодо цього у неї не має. Просить збільшити розмір аліментів і стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі по 1100 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і додатково пояснила, що у відповідача крім спільної дитини інших утриманців не має, він фізично здоровий та матеріально забезпечений, так як працює в Російській Федерації, але заробіток приховує, тому на її думку, спроможний сплачувати визначену нею суму. Відповідач в судове засідання не з'явився , хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні і вихованні ( а.с. 5, 6). Згідно рішення Тячівського районного суду від 26 січня 2015 року ухвалено стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання сина до його повноліття ( а.с. 7 ). За змістом ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує майновий стан сторін та ту обставину, що з моменту постановлення рішення Тячівського районного суду від 26 січня 2015 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 ч.1 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дитини зросли витрати на утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення. А тому , з урахуванням наведеного та беручи до уваги розмір середньомісячної заробітної плати по Тячівському району та розмір прожиткового мінімуму на дитину , суд вважає , що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 1000 гривень щомісячно на утримання дитини. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: partial