Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 26.10.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Селецької сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 9 та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЕГ № 030123. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сімї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сімї відсутні взаєморозуміння та довіря. Шлюбні відносини між ними не підтримуються з грудня 2014 року, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її нтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала повністю,просить суд слухати справу у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом подачі оголошення у пресі, причину неявки суду не повідомив, будь-яких письмових пояснень чи заперечень стосовно позову не надав, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.10.2007 року виконавчим комітетом Селецької сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 9. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Як встановлено судом, від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO], батьками якого являються сторони по справі, що стверджується свідоцтвом про народження дитини. Згідно зі\~ ст. 24 Сімейного кодексу України\~ шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони близько року не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження\~ \~ відсутні.

Outcome: approved