Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позов підтримав і повідомив, що він, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.2008 р., є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі 18.09.2017 р. зареєстрована відповідач, яка не є членом сім`ї позивача, яка за місцем реєстрації не проживає без поважних причин більше 1 року - з дня реєстрації, а проживає у дітей в м. Москва Російської Федерації (точне місце її проживання йому невідомо), не сплачує комунальні послуги, а він змушений нести всі витрати по утриманню даної квартири, у т.ч. і за відповідача. Крім того, позивач хоче продати дану квартиру, а відповідач своєю реєстрацією у належному йому житлі порушує його право власності на це житло, позбавляючи його права користуватись та розпоряджатись своїм майном, а тому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщення. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Чутівського районного суду Полтавської області відповідно до вимог ст.ст. 128 ч. 11 та 187 ч. 10 ЦПК України, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2008 р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . В даному житлі, відповідно до картки реєстрації особи, зареєстрована [PERSON] , яка не є членом сім`ї позивача. Відповідно до актів факту не проживання від 21.08.2018 р., 30.12.2018 р., 15.04.2019 р., 11.07.2019 р. [PERSON] в квартирі [ADDRESS] ніколи не проживала та не проживає, в квартирі її речі відсутні. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що [PERSON] ні коли не проживала у вищезазначеній квартирі і вони її не бачили. Згідно положень ст.ст. 64 ч. 2 та 156 ч. 4 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство За правилами ст.ст. 316, 321 та 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Виселення з житлового приміщення проводиться без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до ст. 328 ЦК України таке право власника виникає тоді, коли він набув право власності на житлове приміщення на підставах, що не заборонені законом, у т.ч. і на підставі договору купівлі-продажу. Враховуючи правові підстави даного позову і його правове обґрунтування, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 391 ЦК України у зв`язку з доведеністю позивачем факту порушення його права власності з боку відповідача у справі, обґрунтованістю підстав та вимог позову, т.я. відповідач [PERSON] , яка не є членом сім`ї позивача, не проживає в квартирі [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , без поважних причин понад 1 рік, а доказів інших домовленостей, які встановлені між відповідачем та позивачем - власником житла або законом, суду не надано.

Outcome: approved