Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про припинення права власності [PERSON] на 24/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Камська, 43 у м. Харкові, зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу р. №31143 від 17.05.1986 р.,посвідченого державним нотаріусом 5-ої Харківської державної нотаріальної контори, скасування запису про державну реєстрацію на 24/100 частини житлового будинку №43 по вул. Камській у м. Харкові за [PERSON] , визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 91,3 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м., з житловою прибудовою літ. А1-1, літ. А2-1, ганком літ. а, прибудовою літ. а4 з надвірними будівлями: льох літ. В, гаражі літ. Д, літ. О, вбиральня, літ. Ж, сарай, літ. Л., ворота з хвірткою №1, паркани №№2,4, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Камська, 43. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень, [PERSON] зазначає, що він, є власником 53/200 частин житлового будинку №43 по вул. Камській у м. Харкові на підставі договору дарування р. №492 від 23.01.2004 року та 99/200 частин житлового будинку відповідно до договору дарування р. №3202 від 26.09.2012 р. Власником інших 24/100 частин домоволодіння є [PERSON] ( померлий 7 грудня 2000 року), на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.1986 р, посвідченого державним нотаріусом 5-ої державної нотаріальної [PERSON] проживав у належній йому частині будинку разом з дружиною, [PERSON], померлою 23 жовтня 2009 року. Після смерті [PERSON] та [PERSON], внаслідок впливу часу , відсутності догляду та заходів з її утримання , ремонту24/100 частин належного [PERSON] на праві власності житлового будинку зруйнувалося та фактично перестало існувати , як жила нерухомість. Зазначене підтверджується довідкою від 08.09.2016 р. №19-09/16. На теперішній час житловий будинок в цілому складається з частини позивача а саме з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 91,3 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м. з житловою прибудовою літ. А1-1, літ. А2-1, ганком літ. а, прибудовою літ. а4 з надвірними будівлями: льох літ. В, гаражі літ. Д, літ. О, вбиральня, літ. Ж, сарай, літ. Л., ворота з хвірткою №1, паркани №№2,4, що входять до 76/100 частин домоволодіння, які належать на праві власності позивачу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. [PERSON] є власником 53/200 частин житлового будинку №43 по вул. Камській у м. Харкові на підставі договору дарування р. №492 від 23.01.2004 року та 99/200 частин вказаного житлового будинку відповідно до договору дарування р. №3202 від 26.09.2012 р. Власником інших 24/100 частин домоволодіння за вказаною вище адресою є [PERSON] ( померлий 7 грудня 2000 року , що підтверджується актовим записом про смерть № 11905 від 08.2000 року, складеним підрозділом по реєстрації смертей відділу реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Харківської міської ради), на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом 5-ої Харківської державної нотаріальної контори від 17.05.1986 р. За договором купівлі-продажу від 17.05.1986 р. в користування [PERSON] перейшли приміщення в будинку літ. А-1: житлова кімната 3-2, площею 15,0 кв.м., кімната 3-3, площею 12,0 кв.м., літ. IV, розміром 5,5 кв.м., та сарай літ. «Г». Згідно витягу КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 15.01.2004 р. власником 24/100 частин домоволодіння №43 по вул. Камській у м. Харкові значиться Бабіч ( правильно Бабак) [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.1986 р., посвідченого 5-ю Харківською державною нотаріальною конторою р. №31143. Факт належності померлому [PERSON] 24/100 частин житлового будинку №43 по вул. Камській у м. Харкові підтверджується договором купівлі-продажу (р. №31143 від 17.05.1986 р., посвідченого 5-ою ХДНК) з його власноручним підписом на договорі. Згідно запису в домовій книзі, в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Камська, 43 з 03.06.1986 року зареєстрований саме [PERSON]. Під час здійснення державної реєстрації права власності на 24/100 частин житлового будинку №43 по вул. Камській у м. Харкові державним реєстратором було допущено помилку. Замість його прізвища за паспортом - „Бабак у витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно зазначено - «Бабіч». Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №65300107, власником 24/100 частин домоволодіння за вказаною вище адресою значиться [PERSON]. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, р.№31143, 17.05.1986 р., посвідчений 5-ою ХДНК. [PERSON] проживав у належній йому частині будинку разом з дружиною, [PERSON]. [PERSON]В померла 23 жовтня 2009 року, що підтверджується актовим записом про смерть № 14517 від 24.10.2009 року, складеним відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. За даними технічних паспортів, житловий будинок літ. А-1 по вул. Камській, 43 було збудовано в 1927 році. Після смерті [PERSON] та [PERSON], внаслідок впливу часу та відсутності догляду 24/100 частин належного [PERSON] на праві власності домоволодіння зруйнувалося та фактично перестало існувати як жила нерухомість, що підтверджується довідкою про обстеження домоволодіння від 08.09.2016 р. №19-09/16. Факт руйнування частини житлового будинку підтверджується також фотоматеріалами. [PERSON]зазначає, що він позбавлений можливості здійснювати своє право власності на належну йому частину будинку через реєстрацію права власності на неіснуючі в натурі 24/100 частин будинку [PERSON] Відповідно до технічного паспорту від 7 вересня 2016 року за адресою вул. Камська, 43 в м. Харкові розташований житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 91,3 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м. з житловою прибудовою літ. А1-1, літ. А2-1, ганком літ. а, прибудовою літ. а4 з надвірними будівлями: льох літ. В, гаражі літ. Д, літ. О, вбиральня, літ. Ж, сарай, літ. Л., ворота з хвірткою №1, паркани №№2,4. Позивач з родиною зареєстровані та постійно проживають в житловому будинку №43 по вул. Камській у м. Харкові, що підтверджується довідкою про склад сімї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, які мешкають у приватному житловому будинку № Б-1574/0/150-16 від 21.11.2016 року. Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом. Зазначені права гарантовані статтею 41 Конституції України. Цивільне законодавство України зазначає право власності, як право особи на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Закон захищає право власності. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За загальним правилом ст. 323 ЦК України ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник. Відповідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Власник 24/100 частин житлового будинку [PERSON] помер у грудні 2000 р., його дружина [PERSON] -у жовтні 2009 р. Протягом цього часу в цій частині будинку, 1927 р. будівництва, ніхто не проживав, заходів з утримання та ремонту будинку не приймав, що призвело до руйнування цієї частини у зазначеному будинку. Згідно зі статтею 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Отже, належна позивачам частина будинку є цілісним домоволодінням, однак, попри це вони позбавлені можливості здійснювати своє право власності на нього через реєстрацію права власності на 24/100 частин будинку за померлим [PERSON], яка зруйнована та не існує в натурі. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Підпункти 4, 11, ч. 1 ст. 346 ЦК України визначають, що право власності припиняється у разі знищення майна, смерті власника майна. Відповідно до ч.1 ст. 349 ЦК України право власності припиняється у разі його знищення. З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved