Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. В обґрунтування заявлених вимог покликався на те, що він народився у м. Ревда Свердловської області Російської Федерації, звідки прибув на територію України в 1987 році. З 19.03.1987 року по 29.08.1995 року постійно, без виїзду, проживав та був зареєстрований у [ADDRESS]. З 1998 року проживає та зареєстрований за адресою : [ADDRESS] Встановлення факту постійного проживання на території України має для нього юридичне значення, оскільки дає можливість отримати паспорт громадянина України. Без встановлення цього факту в судовому порядку він позбавлений можливості отримати громадянство України. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Стрийського міського відділу Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту : родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. В судовому засіданні встановлено, що заявник народився в м. Ревда Свердловської області Російської Федерації /а.с. 11, 15/. Згідно з довідкою КП «Світанок» № 1259 від 01.09.2014 року [PERSON], 1946 року народження, з 19.03.1987 року по 29.08.1995 року проживав і був прописаний в [ADDRESS] /а.с. 6/. Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.04.1995 року [PERSON], який проживав у [ADDRESS] купив квартиру [ADDRESS] /а.с. 25/. Згідно з довідкою КП «Надія» № 2452 від 18.02.2010 року заявник з 23.01.1998 року зареєстрований та проживає по даний час за адресою: [ADDRESS] /а.с. 7/. [PERSON] 15.07.1981 року уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований міським відділом ЗАГС м. Стрия Львівської області, після укладення шлюбу дружина змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.07.1981 року /а.с. 15/. Дочка [PERSON] [PERSON] [INFO] року народилася в м. Стрию Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.07.1981 року, зареєстрованим міським відділом ЗАГС м. Стрия Львівської області /а.с. 14/. Згідно з довідкою Стрийського міжрайонного відділу державної служби охорони УДСО при ГУ МВСУ у Львівській області № 351 від 07.06.2010 року [PERSON] працював на посаді сторожа відділу охорони при Стрийському МВВС УМВСУ у Львівській області з 01.11.1992 року по 02.07.1993 року /а.с. 23/. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] на території України станом на 06.12.2005 року до кримінальної відповідальності не притягувався і засудженим не значиться, що стверджується довідкою [NUMBER] Міністерства внутрішніх справ України /а.с. 11/. Згідно із заключенням ЛКК Стрийської центральної районної лікарні № 410 від 14.10.2014 року [PERSON] на стаціонарному та амбулаторному лікуванні протягом п'яти років не знаходився /а.с. 13/. Факт проживання заявника на території України підтверджується також іншими документами, долученими до матеріалів справи, а саме : копією посвідчення «Ветеран праці» серії [NUMBER] від 05.07.2010 року, виданого управлінням праці та соціального захисту населення м. Стрия /а.с. 9/, копією тимчасового посвідчення громадянина України від 15.03.2010 року, яке посвідчує особу і підтверджує її належність до громадянства України /а.с. 10/, копією пенсійного посвідчення № [NUMBER], виданого 28.04.2010 року Пенсійним фондом України /а.с. 16/, копією військового квитка серії [NUMBER] виданого 16.06.1992 року Стрийським ОМВК Львівської області /а.с. 24/, копією трудової книжки від 16.08.1963 року /а.с. 26/, копією посвідчення військового пенсіонера серії [NUMBER] від 01.06.1993 року /а.с. 27/, копією закордонного паспорта серії [NUMBER] від 13.03.1995 року. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про громадянство України» усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, є громадянами України. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України у певний час. Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року або факт постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України ''Про правонаступництво України'', або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), Закарпатської України. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], який з 1995 року проживає за адресою: [ADDRESS] Аналогічні показання в судовому засіданні дала свідок [PERSON] З урахуванням наведеного, в суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, наданими до суду документами та іншими доказами достовірно підтверджується факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дає йому право отримати громадянство України та паспорт громадянина України.

Outcome: approved