Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом , посилаючись на те, що 09.09.2013 р. між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого він передав, а [PERSON] прийняв у власність строком до 20.09.2013 р. кошти в розмірі 51 000 грн., на підтвердження чого останній написав розписку. У встановлений договором строк відповідач борг не повернув, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу , яка складає 51 000 грн., індекс інфляції на час прострочення в сумі 1080,01 грн. та 3 % річних - 913,81 грн. а всього 52993,82 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., судовий збір в сумі 775,34 грн. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав зазначених вище та просили його задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи, установив: 09.09.2013 р. між сторонами було укладено договір позики на суму 51 000 грн. який було укладено в простій письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики позичальником [PERSON] представлено оригінал договору. Згідно умов договору боржник [PERSON] зобов'язувався повернути борг позивачу до 20.09.2013 р. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами було укладено договір позики на суму 51 000 грн. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач у встановлений договором строк не повернув суму боргу позивачу. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до розрахунку, проведеного позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, 3 % річних становить 913,81 грн., індекс інфляції - 1080,01 грн. (а.с.10). Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач у встановлений у договорі строк позику не повернув, тобто порушив умови передбачені договором позики, суд вважає, що позов в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 51000 грн., 3 % річних в сумі 913,81 грн. та індексу інфляції - 1080,01 грн. підлягає задоволенню. У задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди суд вважає, що необхідно відмовити, оскільки відшкодування моральної шкоди договором позики передбачено не було. На підставі викладеного,

Outcome: partial