Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНСС» та [PERSON], у якому просить: в рахунок задоволення грошових вимог заставодержателя - заборгованості за кредитним договором № 538-К від 09.04.2009 р. у розмірі 1403478,92 грн., звернути стягнення за договорами застави № 538-Z від 15.04.2009 р. та № 538-Z-1 від 15.04.2009 р. на предмети застави, шляхом передачі предметів застави у власність заставодержателя - [PERSON];визнати за заставодержателем - [PERSON] право власності на предмети застави за договорами застави № 538-Z від 15.04.2009 р. та № 538-Z-1 від 15.04.2009 р., а саме на: холодильний агрегат для льодового катка CLIMAVINETA BE/SRAD/B-BT-3623, 01028250 холодильною потужністю 555 кВт, та автомобіль MERСEDES-BENZ ML350, 2009 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер ВН1199С1, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС № 202655, виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ УМВС України в Одеський області від 17.02.2009 р., з реєстрацією цього права відповідно до вимог діючого законодавства України. При цьому позивач посилається на те, що на підставі укладеного 29.07.2015 року Договору про відступлення права вимоги №29, до нього, як до нового кредитора перейшло право вимоги, що належало первісному кредитору ПАТ «ФІНРОСТБАНК» за кредитним договором №538-К від 09.04.2009 р. та за забезпечувальними зобовязаннями. Крім того, 20.08.2015 р. за Договором про відступлення права вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за №1528, [PERSON] перейшло всі права вимоги за: договором застави №538-Z (рухомого майна) від 15.04.2009 р., договором застави №538- Z-1 від 15.04.2009 р. та договором поруки від 09.08.2009 р., якими забезпечувалось виконання зобовязань ТОВ «ЮНСС» за кредитним договором №538-К від 09.04.2009 р. З моменту укладання зазначеного договору, позивач набув статус заставодержателя за зазначеними договорами застави. Оскільки ТОВ «ЮНСС» на протязі тривалого часу належним чином не виконує свої зобовязання за кредитним договором №538-К від 09.04.2009 р., а рішення Господарського суду Одеської області про стягнення з ТОВ «ЮНСС» заборгованості у розмірі 1344289.48 грн. та рішення Приморського районного суду м. Одеси про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 1403478,92 грн. з поручителів ТОВ «ЮНСС» - [PERSON] та [PERSON] до цього часу залишаються невиконаними, позивач вважає, що має право на задоволення своїх грошових вимог за Кредитним договором №538-К від 09.04.2009 р. шляхом звернення стягнення на предмети застави, а саме на: холодильний агрегат для льодового катка CLIMAVINETA BE/SRAD/B-BT-3623, 01028250 холодильною потужністю 555 кВт, та автомобіль MERСEDES-BENZ ML350, 2009 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер ВН1199С1, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС № 202655, виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ УМВС України в Одеський області від 17.02.2009 р. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце проведення повідомлявся судом належним чином, згідно поданої до суду письмової заяви представник позивача просить розглядати справу за його відсутністю та відсутністю позивача, позов підтримує, просить задовольнити. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНСС» у судове засідання не зявився, згідно надісланої до суду письмової заяви директор ТОВ «ЮНСС»- [PERSON] просить справу розглядати у відсутності представника товариства. [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення повідомлялася судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 09.04.2009 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНРОСТБАНК» (код ЄДПОУ 14366762) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНСС» був укладений Кредитний договір №538-К, відповідно до умов якого Банк надав ТОВ «ЮНСС» на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 1000000,00 грн., з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості до 09 липня 2009 року. Відповідно до укладеної 09.07.2009 р. Додаткової угоди №1 до Кредитного договору №538-К від 09.04.2009 р. кінцевий термін повернення був встановлений «09 вересня 2009 року». З метою забезпечення виконання грошових зобовязань ТОВ «ЮНСС» за вищезазначеним Кредитним договором №538-К від 09.04.2009 р. було укладено: -15.04.2009 р. між ТОВ «ФІНРОСТБАНК» (далі Заставодержатель) та ТОВ «ЮНСС» в особі Генерального директора [PERSON] (далі Заставодавець) Договір застави № 538-Z, відповідно до якого Заставодавець передав у заставу Заставодержателю обладнання холодильний агрегат для льодового катка холодильною потужністю 555кВт. -15.04.2009 р. між ТОВ «ФІНРОСТБАНК» (далі Заставодержатель) та [PERSON] (далі Заставодавець) Договір застави № 538-Z-1, відповідно до якого Заставодавець передала у заставу Заставодержателю рухоме майно автомобіль «MERСEDES-BENZ ML350, 2009 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС №202655, виданого РЕВ 1-го МРВ [PERSON] України в Одеській області від 17.02.2009 р. Обтяження вищезазначеного рухомого майна заставою були зареєстровані у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 17.04.2009 р. за реєстраційним номером 8652041 та реєстраційним номером 8652134. Рішенням Господарського суду м. Одеси від 17 листопада 2011 року по справі №6/80-10-2297, у звязку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНСС» своїх зобовязань за Кредитним договором №538-К від 09.04.2009 р., визначено стягнути з ТОВ «ЮНСС» (код ЄДРПОУ 32117847) на користь ПАТ «Фінростбанк» 1000000,00 грн. боргу за кредитом, 213558,93 грн. боргу по відсоткам за користування кредитом, 101657,53 грн. пені за прострочення погашення кредиту, 15537,71 грн. пені за прострочення сплати відсотків. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2012 року по справі №2-1170/11 визначено стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON], як поручителів ТОВ «ЮНСС», на користь ПАТ «Фінростбанк» заборгованість за Кредитним договором №538-К від 09.04.2009 р. у загальному розмірі 1403478,92 грн. На підставі укладеного 27 липня 2015 року Договору про відступлення права вимоги №15 Публічне акціонерне товариство «ФІНРОСТБАНК» відступила на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «НЕКСТДЖЕН ФІНАНС» право вимоги за Кредитним договором №532-К від 08 грудня 2008 року, укладеним з ТОВ «ЮНСС» та вищезазначеними забезпечувальними договорами. Внаслідок чого ТОВ «НЕКСТДЖЕН ФІНАНС» замінив ПАТ «ФІНРОСТБАНК», як кредитора у зазначених зобовязаннях, а також замінив у забезпечувальних зобовязаннх. На підставі укладеного 29 липня 2015 року Договору про відступлення права вимоги №29 та укладеного 20 серпня 2015 року Договору про відступлення права вимоги, який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за №1528, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «НЕКСТДЖЕН ФІНАНС» відступило [PERSON] право вимоги та інші права за Кредитним договором №532-К від 08 грудня 2008 року та забезпечувальними договорами. Внаслідок чого [PERSON] замінив кредитора у зазначених зобовязаннях, а також замінив у забезпечувальних зобовязання, до яких згідно Договору про відступлення права вимоги №29 від 29 липня 2015 року сторони розуміли: - договір застави №538-Z-1 від 15 квітня 2009 року, укладений між АТ «ФІНРОСТБАНК» та [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань ТОВ «ЮНСС» за Кредитним договором №538-К від 09 квітня 2009 року; -договір застави №538-Z від 15 квітня 2009 року, укладений між АТ «ФІНРОСТБАНК»та ТОВ «ЮНСС» в забезпечення виконання зобовязань ТОВ «ЮНСС» за Кредитним договором №538-К від 09 квітня 2009 року; -договір поруки з фізичною особою від 09 квітня 2009 року, укладений між АТ «ФІНРОСТБАНК» та [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань ТОВ «ЮНСС» за Кредитним договором №538-К від 09 квітня 2009 року; -договір поруки з фізичною особою від 09 квітня 2009 року, укладений між АТ «ФІНРОСТБАНК» та [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань ТОВ «ЮНСС» за Кредитним договором №538-К від 09 квітня 2009 року. Згідно умов зазначеного Договору про відступлення права вимоги №29 від 29 липня 2015 року (п.1.2-1.5) [PERSON] отримав право вимагати від Боржника та/або Заставодавців повного, належного та реального виконання обовязків за основним та забезпечувальними договорами, в обсязі і на умовах, що існували на момент переуступки права вимоги. Загальна вартість права вимоги, що була відступлена, станом на день укладання цього Договору складає по договору №538-К від 09.04.2009 р.: 1235641,12 грн., з якого сума основного боргу по кредиту складає 1000000,00 грн., сума відсотків 235641,12 грн. Крім того ТОВ «Фінансова компанія «НЕКСТДЖЕН ФІНАНС» повідомило [PERSON] про наявність рішення Господарського суду м. Одеси від 17 листопада 2011 року по справі №6/80-10-2297. Зміна обтяжувала на [PERSON] була зареєстрована в порядку передбаченому чинним законодавством в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязані може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2015 року по справі №2-1170/11 (н.п. 2/1522/2568/12) заяву представника [PERSON] було задоволено, судом було ухвалено замінити стягувача ПАТ «Фінростбанк» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2-1170/11, виданого 13.02.2014 р. Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення суду від 06.12.2012 р.по справі за позовом ПАТ «Фінростбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника [PERSON]. Таким чином, суд робить висновок, що у звязку з відступленням права вимоги за Кредитним договором №538-К та забезпечувальними зобовязаннями, ПАТ «ФІНРОСТБАНК» фактично вибув, як кредитор у зобовязані, втратив право вимоги за Кредитним договором № 538-К від 09.04.2009 р. та забезпечувальними зобовязаннями. В свою чергу усі права, які належали ПАТ «ФІНРОСТБАНК», а саме право вимоги за Кредитним договором № 538-К від 09.04.2009 р. та забезпечувальними зобовязаннями до боржника - ТОВ «ІОНСС», а також поручителів (майнових поручителів) - [PERSON] та [PERSON], на теперішній час, на підставі Договору про відступлення права вимоги №29 від 29.07.2015 р. перейшли до [PERSON]. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору № 538-К від 09.10.2009 р. кредитний договір діє до моменту повного погашення Позичальником (ТОВ «ЮНСС») суми кредиту та процентів по ньому. Згідно п. 3.2. Договору застави № 538- Z від 15.04.2009 р., п. 3.2. Договору застави № 538- Z -1 від 15.04.2009 р. право застави припиняється виконанням Заставодавцями (ТОВ «ЮНСС» та [PERSON]А.) забезпечених заставою зобовязань за Кредитним договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним\~\~чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного\~\~законодавства. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці\~\~підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого\~\~припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. У відповідності зі ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 статті 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано; якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 4 статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що у разі коли предметами застави є дві або більше речей, стягнення може бути звернено на всі ці речі або на будь-яку з речей за вибором заставодержателя. Частиною 6 статті 20 Закону України «Про заставу» визначено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів тареєстрації обтяжень» установлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувана в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання. Згідно п. 4.3. Договору застави № 538-Z від 15.04.2009 р., п. 4.3. Договору застави № 538-Z-1 від 15.04.2009 р. заставодержатель має право на власний розсуд обрати будь-який передбачений чинним законодавством спосіб звернення стягнення на предмет застави, зокрема звернути стягнення на предмет застави шляхом прийняття предмета застави у власність. Таким чином, враховуючи факт порушення ТОВ «ЮНСС» своїх кредитних зобовязань заКредитним договором №538-К від 09.04.2009 р., невиконання рішення Господарського суду Одеської області від 17 листопада 2011 року по справі №6/80-10-2297 та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2012 року по справі №2-1170/11, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНСС», [PERSON] про звернення стягнення на предмети застави, обґрунтованими та доведеними, у звязку з чим такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне, у відповідності до правил ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 6090,00 грн. \~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved