Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що після смерті її матері відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказане нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняла в порядку ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) шляхом фактичного вступу в управління майном, однак реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, про що нотаріусом їй було видано відповідну постанову. З наведених підстав позивач просить визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно в судовому порядку. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач [PERSON] в позовній заяві одночасно просила розглядати справу у її відсутності, а від представника відповідача - Полапівської сільської ради Любомльського району Волинської області в канцелярію суду надійшло повідомлення, датоване 01.12.2016 року за вих.№255/02.19, про розгляд справи без участі представника сільської ради, в якому, крім цього, зазначено, що сільська рада не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS], та просить позов останньої задовольнити. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Полапівською сільською радою Любомльського району Волинської області 24.07.1998 року, встановлено, що [INFO] року в селі Сокіл Любомльського району Волинської області померла [PERSON] (а.с.4). Копією довідки Полапівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 19.10.2016 року за №714 та копією витягу з погосподарської книги №6 за 1996 - 2000 роки цієї ж сільської ради від 19.10.2016 року №713 стверджено, що будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS], по особовому рахунку [NUMBER] належав [PERSON] (а.с.3, 6 - на звороті). Згідно копії витягу з архівної копії з рішення №13/6 сесії Полапівської сільської ради від 26.08.1993 року села Полапи Любомльського району Волинської області, [PERSON] безкоштовно передано у приватну власність земельні ділянки: для ведення особистого селянського господарства - 0,60 га та для обслуговування житлового будинку - 0,25 га (а.с.6). Відповідно до ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року), чинної на день відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Як встановлено з вищевказаної копії довідки від 19.10.2016 року за №714 та копії матеріалів спадкової справи №48/2016 до майна померлої [INFO] року [PERSON], заповіт останньою за життя не складався, тому, в силу ч.2 ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкування після її смерті здійснюється за законом (а.с.22-29). Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до зазначеної норми, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач - [PERSON], як дочка спадкодавця, що доводиться копіями її свідоцтв про народження серії [NUMBER] та про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданими Полапівською сільською радою Любомльського району Волинської області 16.01.1968 року та 19.11.1987 року, відповідно (а.с.4 - на звороті). Пережиле подружжя після смерті [PERSON] відсутнє, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Головнянським райбюро ЗАГСу Волинської області 02.03.1994 року, та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Полапівською сільською радою Любомльського району Волинської області 10.08.1990 року (а.с.5, 5 - на звороті). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Факт прийняття позивачем спадщини після смерті її матері - [PERSON] у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) стверджується копією довідки Полапівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 19.10.2016 року за №714 (а.с.3). Досліджена копія матеріалів спадкової справи №48/2016 до майна померлої [INFO] року [PERSON] свідчить про те, що інших спадкоємців, окрім позивача, які б претендували на спадкове майно після її смерті, в тому числі на обов'язкову частку, згідно положень ст.535 ЦК України (в редакції 1963 року), немає (а.с.22-29). Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач - [PERSON], яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Статтею 561 ЦК України (в ред.1963 р.) передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому законом, чинним на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], було визначено, що спадщина є належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв. ЦК України (в редакції 1963 р.) не було встановлено граничного строку, за спливом якого спадкоємцеві не може бути видане свідоцтво про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області від 07.11.2016 року за №169/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна останній, як спадкодавцю (а.с.7). Така відмова нотаріуса узгоджується з вимогами ст.ст.68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, а тому спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Приналежність спадкодавцю [PERSON] вказаного нерухомого майна підтверджується вищенаведеними доказами, а саме: копією довідки Полапівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 19.10.2016 року за №714 та копією витягу з погосподарської книги №6 за 1996 - 2000 роки цієї ж сільської ради від 19.10.2016 року №713 (а.с.3, 6 - на звороті). Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 02.12.2016 року за №74716276, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.31). Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, літньої кухні, веранди, сарая, гаража, сарая, вбиральні, огорожі та колодязя, які знаходяться в с.Сокіл по вул.Молодіжна, 40, Любомльського району Волинської області, та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано узаконити вказане спадкове нерухоме майно за позивачем - [PERSON] (а.с.11-16). Також на підставі вказаного висновку та технічного паспорта, виданого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» 04.11.2016 року, встановлено, що зазначене нерухоме майно побудоване за життя спадкодавця - [PERSON] та ознак самочинного будівництва немає (а.с.8-16). В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову, суд вважає доведеними. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті матері - [PERSON]

Outcome: approved