Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини з тих підстав, що [INFO] померла його матір [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Мати була тяжко хворою на онкологію, тому з вересня 2017 року по день її смерті з нею також проживав заявник, оскільки мати потребувала стороннього догляду. Після смерті матері заявника відкрилася спадщина. Але, за заявою [PERSON] . приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки реєстрація у заявника інша, ніж у матері, тому відсутні докази фактичного спільного проживання заявника зі спадкодавцем. При цьому протягом шестимісячного строку заявник до нотаріуса не звертався, оскільки вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем. На підставі наведеного заявник просить суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] Заявник [PERSON] та його представник - адвокат Литвинець Ю.В. в судовому засіданні вимоги заяви підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Суду надали пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Також [PERSON] пояснив, що він був єдиною дитиною в сім`ї, братів та сестер він не має, батько його помер багато років тому, інших спадкоємців немає. Представник Запорізької міської ради Салата Н.П. в судовому засіданні віднесла розгляд справи на розсуд суду та зазначила, що заперечень проти заяви [PERSON] вона не має, оскільки Запорізька міська рада на спадщину після смерті [PERSON] не претендує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що вона є сусідкою померлої [PERSON] , яка в 2017 році захворіла, отже з вересня 2017 року до неї переїхав жити її син [PERSON] , щоб надавати їй допомогу, та проживав разом з матір`ю до її смерті. Вона частко приходила до них додому, оскільки вони співпрацювали, окрім того цю квартиру їм продала свідок [PERSON] , тому вони добре спілкувались. Аналогічні пояснення надали суду свідки [PERSON] та [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши надані докази на обґрунтування заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Главою 6 розділу IV визначено розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.5 ч.1 ст. 293, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема - справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 09.07.2018 року Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.8). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.14). Враховуючи, що після смерті матері заявника залишилась спадщина, [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Але повідомленням від 10.04.2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. заявнику [PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку із тим, що не були надані документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії, які б підтверджували факт прийняття спадщини заявником після смерті [PERSON] (а.с. 15). Допитані під час розгляду справи свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт спільного проживання [PERSON] зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з вересня 2017 року до смерті [PERSON] , тобто до [INFO] . Отже, судом встановлено, що з вересня 2017 року по 09.07.2018р. заявник [PERSON] проживав зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Положеннями ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом(ст.1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи(ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця(ст.1221 ЦК України). Відповідно до ч 3ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання(ч.6 ст. 29 ЦК України). Відповідно до п.1.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви [PERSON]

Outcome: approved