Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм Олегом\~Станіславовичем зареєстрований у реєстрі за № 20727 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованості за кредитним договором № 81549/0005XSGF від 11.04.2013 року за період з 03.11.2020 року по 18.01.2021 року у розмірі 11\~730,47грн. Позов мотивує тим, що 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм Олегом\~Станіславовичембуло вчинено виконавчий напис який зареєстровано в реєстрі за № 20727 про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 11730,47 грн., за період з 03.11.2020 року по 18.01.2021 року по кредитному договору № 81549/0005XSGF від 11.04.2013 року. За вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельник Юрієм Анатолійовичем в межах виконавчого провадження № 64563075 винесено постанову від 12 березня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. На заяву [PERSON] від 06.05.2021 року приватним виконавцем було надано копії документів, на підставі яких вчинювався напис, а саме: заява про примусове виконання рішення № 14939689 від 08.02.2021 року; платіжне доручення № 0182160510; виконавчий напис № 20727 від 03 лютого 2021 року; довіреність № 5 від 11.01.2021 року; договір № 81549/0005XSGF від 11.04.2013 року про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту; виписка з особового рахунка за договором № 81549/0005XSGF від 11.04.2013 року; постанови про відкриття виконавчого провадження № 64563075 від 18.02.2021 року; повідомлення про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2021 року. \~ \~ \~ \~Спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною. За виконавчим документом здійснюється стягнення заборгованості, що виникла на підставі кредитного договору № 81549/0005XSGF від 11.04.2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ БАНК». Так, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом a також підстав вимог «Вердикт Капітал» з яким позивач ніяких договірних відносин не мав. [PERSON] стверджує, що відповідно до п.1.7 договору №81549/0005XSGF від 11.04.2013, на підставі якого був вчинений оспорюваний виконавчий напис, передбачено, що строк дії кредитного ліміту - 36 місяців з моменту укладення цього договору. У разі якщо клієнт не користується Кредитним лімітом (або його частиною) протягом 6 місяців поспіль, банк має право припинити дію кредитного ліміту по закінченню такого шестимісячного терміну. Відповідно до п.7.5 Договору строк його дії в частині кредитування дорівнює строку дії кредитного ліміту, але в будь-якому разі до повного виконання клієнтом своїх кредитних зобов`язань за даним Договором. Доказів здійснення позивачем користування кредитним лімітом, в тому числі, після закінчення строку дії кредитного ліміту, до заяви про вчинення виконавчого напису відповідачем додано не було. Зазначене вище свідчить про те, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений після спливу трьохрічного терміну позовної давності, та з огляду на те що позивая, як боржник, не погоджувався з заборгованістю (11730, 47 грн.), не отримував жодного повідомлення щодо її наявності та повідомлення про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, вважає, що вказана заборгованість не була безспірною як на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису, так і на цей час. Виконавчий напис вчинено за межами строку позовної давності. Щодо судових витрат позивач зазначив, що судові витрати по справі становлять 1362 грн., та складаються із сплаченого при пред`явленні позову судового збору у сумі 908 грн. та 454 грн. - сплачений судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову. Ухвалою Долинського районного суд від 06 липня 2021 за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову у даній цивільній справі - зупинено стягнення за оспоріваним виконавчим написом. \~ \~ \~ \~Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, у якій просив розглянути справу за його відсутності, за наявними матеріалами справи, просив позов задовольнити у повному обсязі. У разі неявки відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судового відправлення, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило, відзив до суду не надавав. Третя особа, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від третьої особи до суду не надходило. Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. про розгляд справи належним чином був повідомлений, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від третьої особи до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності письмових заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. 11.03.2013р.\~між [PERSON] \~та ПАТ «Платинум Банк» було укладено договір № 81549/0005XSGF на\~відкриття банківського\~ (карткового)\~рахунку,\~кредитного обслуговування\~ рахунку\~та встановлення\~кредитного ліміту\~та відповідно\~до п.1.2\~Банк,\~відкриває клієнту\~поточний рахуноки\~з використанням\~платіжної картки\~№ [NUMBER] \~в національній\~валюті України\~ гривні..,\~згідно з\~п.1.4\~розмір кредитного\~ліміту становить\~4000,00\~грн.,\~згідно з\~п.1.5\~розмір щомісячного\~аплатежу становить\~260,00грн,\~згідно з\~п.\~1.7строк дії кредитного ліміту - 36 місяців з моменту укладення цього договору. У разі якщо клієнт не користується Кредитним лімітом (або його частиною) протягом 6 місяців поспіль, банк має право припинити дію кредитного ліміту по закінченню такого шестимісячного терміну. \~ \~ \~ \~Відповідно до змісту оспорюваного виконавчого напису: позивач [PERSON] є боржником за кредитним договором № 81549/0005XSGF від 11 квітня 2013 року укладеним з ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 147 від 22 березня 2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 03/11-01-П від 03 листопада 2020 року є ТОВ «Вердикт Капітал». 03.02.2021\~року \~приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм О.С.\~було вчинено\~виконавчий напис\~про стягнення\~з [PERSON] \~ на\~користь ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~ заборгованості\~у сумі\~11\~080,47\~грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 650 грн., зареєстрований у реєстрі за № 20727. Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А., виконавче провадження № 64563075. Постановою приватного виконавця від 12.03.2021 року постановлено звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Таким чином, у даній справі перевірці підлягають підстави та умови вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, діяла та наразі діє редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, без урахування змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Зазначений висновок суду у повній мірі узгоджується з висновком викладеним у Постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Крім того, слід відзначити, що згідно з положеннями п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Отже, п. 1 Переліку, у чинній редакції, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що нотаріус при його вчиненні керувався стяттми 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку. Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому, з огляду на наведене, вбачається, що нотаріус у день вчинення спірного виконавчого напису 03.02.2021 року керувався пунктом Переліку, який був нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку. Отже, при вчиненні нотаріусом оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було взято до уваги, що договір № 81549/0005XSGF на відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 11.04.2013 року укладено у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчено, що також вбачається із змісту самого виконавчого напису та на підтвердження зворотного відповідачем докази суду не надавались. Таким чином, наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, суд констатує, що на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним правовим актом та вчинив зазначений виконавчий напис без наявності обов`язкового документа на обґрунтування стягнення, - на підставі чого суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичної особи. Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи, що позивачем документально підтверджено понесення витрат по сплаті судовго збору у розмірі 908,00 грн. за подачу до суду позову та 454,00 грн. за подачу до суду заяви про забезпечення позову, задоволення позову у повному обсязі, - суд дійшов висновку, що сплачений позивачем у даній справі судовий збір у розмірі 1362,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо чинності застосованого судом ухвалою від 6 липня 2021 у справі № 403/189/21 (провадження № 2-з/388/20/2021) заходу забезпечення позову, судом відзначається, що враховуючи вид застосованого заходу забезпечення позову та зміст даного рішення й результат розгляду даної справи, - застосований захід забезпечення позову підлягає скасуванню з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved