Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня донька сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач вихованням дитини не займається, не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням, не відвідує доньку, будь-якого інтересу до дитини не проявляє. За вказаних обставин позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач відзив на позов не подав. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю. Частиною 4 ст. 155 СК України визначено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з заяви, посвідченої 11.07.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованою в реєстрі за № 132, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Як слідує з висновку органу опіки та піклування м. Ковеля від 30.07.2019 № 261-1.20 про доцільність позбавлення батьківських прав, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Оскільки факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а позбавлення відповідача батьківських прав в даному випадку буде доцільним та таким, що відповідає інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved