Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» (далі - відповідач), треті особи: територіальний сервісний центр №6843 регіонального сервісного центру в Хмельницькій області Міністерства внутрішніх справ України, Державне підприємство «Національні інформаційні системи», в якому просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, усунути перешкоди у користуванні транспортним засобом марки ЗАЗ-DAEWOO, рік випуску 2011, модель SENS, номер шасі (кузова/рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №16151008 від 15.02.2017. В обґрунтування позову зазначає, що 29.06.2015 ним було придбано у [PERSON] автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO, рік випуску 2011, модель SENS, номер шасі (кузова/рами) [NUMBER] . Влітку 2017 позивачу стало відомо про заборону відчуження спірного автомобіля. Посилаючись на те, що під час купівлі-продажу вказаного автомобіля позивачем було здійснено перевірку щодо обтяжень рухомого майна, за наслідками якої автомобіль не мав жодних обтяжень, вважає себе добросовісним набувачем. Зазначені обставини перешкоджають позивачу у реалізації його права власності на автомобіль, що стало підставою для звернення до суду. Представник відповідача у своєму відзиві на позовну заяву, заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що йому не було відомо на час придбання автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, рік випуску 2011, модель SENS, номер шасі (кузова/рами) [NUMBER] про обтяження. Разом з тим, представник відповідача зазначив, що твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки вказаний автомобіль був переданий в заставу ПАТ «ВТБ Банк» згідно договору застави №11-087 від 31.08.2011, який був укладений з [PERSON] на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 11-087 від 31.08.2011. 01.09.2011 на підставі вказаного договору застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстроване обтяження даного автомобіля з терміном дії до 01.09.2016 за №32789715. У поясненнях до позову представник третьої особи Регіональний сервісний центр в Хмельницькій області вказав, що вимоги позову щодо скасування обтяження типу застави рухомого майна не відносяться до їх компетенції, оскільки основним завданням РЦС МВС в Хмельницькій області є забезпечення внесення до Єдиного державного реєстру МВС інформації про накладення або зняття обмежень щодо транспортних засобів уповноваженими на те органами. Відтак, в задоволені позову покладався на розсуд суду. У своїх поясненнях представник ДП «Національні інформаційні системи», зазначив, що реєстратор Державного реєстру обтяжень рухомого майна виконує суто механічну функцію по внесенню/вилученню до/з Реєстру відомостей про обтяження майна на підставах передбачених чинним законодавством України, при цьому відповідальність за достовірність відомостей, що міститься в заяві покладається на обтяжувача. Крім того, вказав, що вилучення спірного запису, як приватного обтяження, можливе шляхом подання обтяжувачем (відповідачем) електронної заяви до ДП «НАІС» добровільно або на виконання рішення суду. Ухвалою від 28.08.2017 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. На виконання положень п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набула чинності 15 грудня 2017 року, у вказаній справі проведено підготовче засідання. Ухвалою від 26.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача проти вимог позову заперечував у повному обсязі. Представник третьої особи покладався на розсуд суду. Представник державного підприємства «Національні інформаційні системи» про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив проводити розгляд за відсутності третьої особи. Суд, заслухавши думку учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.06.2015 [PERSON] придбав автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, рік випуску 2011, модель SENS, номер шасі (кузова/рами) [NUMBER] . Влітку 2017 року, при намаганні позивачем відчужити належний йому автомобіль, він виявив, що відносно вказаного рухомого майна - автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, рік випуску 2011, модель SENS, номер шасі (кузова/рами) [NUMBER] , накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна, зареєстроване 15.02.2017 за №16151008. Запис про обтяження внесений Філією міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» за заявою обтяжувача - ПАТ «ВТБ Банк». При цьому, боржником є [PERSON] , тобто попередній власник майна. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У ч. 1 ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Звертаючись до суду із позовом про скасування обтяження рухомого майна позивач стверджує, що на час придбання транспортного засобу в реєстрі були відсутні відомості про обтяження цього майна. Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (ст.572 ЦК України та ст.1 Закону України «Про заставу»). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою. Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо іншого не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (чч.1, 2 ст.590 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, установлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо іншого не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач дав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Положеннями ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо іншого не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені законом. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу про реєстрацію в Держаному реєстрі обтяжень рухомого майна №32789715 від 01.09.2011, відносно вказаного рухомого майна - автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, рік випуску 2011, модель SENS, номер шасі (кузова/рами) [NUMBER] , було накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна. Таким чином, на час придбання 29.06.2015 позивачем транспортного засобу відомості про його обтяження містились в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, термін дії обтяження до 01.09.2016. Крім того, згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №53094883 від 09.08.2017 термін дії обтяження було подовжено та в подальшому здійснено заміну обтяжувача з ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп»» (договір відступлення прав вимоги). Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що на час придбання позивачем автомобіля, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були наявні відомості щодо його обтяження, а тому стверджувати про наявність підстав для зняття обтяження рухомого майна: автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, рік випуску 2011, модель SENS, номер шасі (кузова/рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, суд не вбачає. Відтак, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed