Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області Генсьора О.С., Головного управління Національної поліції у Волинській області про зняття арешту з автомобіля та повернення його власнику. Позовні вимоги обґрунтував тим, що ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 березня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області Генсьора О.С. про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 24 березня 2019 року під №12019030090000146 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Цією ухвалою накладено арешт на вилучений 23 березня 2019 року під час проведення огляду місця події в рамках вказаного вище кримінального провадження належний йому автомобіль марки «Opel Omega», номерний знак [NUMBER] , зеленого кольору, номер кузова [NUMBER] , 1998 року випуску. Постановою слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області Генсьора О.С. вказане вище кримінальне провадження закрито в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Однак, питання про повернення належного йому автомобіля ні вказаною постановою слідчого, ні іншим процесуальним документом на даний час не вирішено, транспортний засіб знаходиться на зберіганні в Камінь-Каширському ВП ГУНП у Волинській області. У задоволенні поданого ним до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду клопотання про скасування накладеного на автомобіль арешту було відмовлено ухвалою від 09 серпня 2019 року, в якій зазначено, що вирішувати це питання необхідно судом у порядку цивільного судочинства. Посилаючись на вказані вище обставини, просить суд зняти арешт з належного йому автомобіля марки «Opel Omega», номерний знак [NUMBER] , зеленого кольору, номер кузова [NUMBER] , 1998 року випуску, та зобов`язати Камінь-Каширський ВП ГУНП у Волинській області повернути йому вказаний автомобіль, а також стягнути з відповідачів у його користь понесені ним судові витрати. Відповідач Головне управління Національної поліції у Волинській області подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на необґрунтованість позовних вимог. Свою позицію мотивує тим, що чинним цивільно-процесуальним законодавством не передбачена можливість захисту прав власника або володільця майна, який є учасником кримінального провадження. Спосіб захисту права власності позивача в даному випадку визначено та передбачено статтею 174 КПК України, яким останній не скористався хоча був обізнаний про накладення арешту на його автомобіль марки «Opel Omega», номерний знак [NUMBER] . Тому питання про скасування арешту підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства. У зв`язку з цим просить закрити провадження у даній справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] та представник відповідача - Головного управління Національної поліції у Волинській області Забожчук О.В. в судове засідання не з`явилися. Вивчивши доводи сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення. У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 березня 2019 року (а.с. 6-7) задоволено клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області Генсьора О.С. про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 березня 2019 року під № 12019030090000146, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Даною ухвалою накладено арешт на вилучений 23 березня 2019 року під час проведення огляду місця події автомобіль марки «Opel Omega», номерний знак [NUMBER] , зеленого кольору, номер кузова [NUMBER] , 1998 року випуску, власником якого є [PERSON] , [INFO] , житель с. Воєгоща Камінь-Каширського району Волинської області. Постановою слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області Генсьора О.С. від 01 серпня 2019 року (а.с. 8) кримінальне провадження № 12019030090000146 від 24 березня 2019 року закрито на підставі п. 2 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення. З метою скасування арешту на вказаний вище автомобіль [PERSON] звернувся з відповідним клопотанням до Камінь-Каширського районного суду, однак ухвалою слідчого судді цього суду від 09 серпня 2019 року в задоволенні клопотання було відмовлено з посиланням на те, що дане питання необхідно вирішувати в порядку цивільного судочинства (а.с. 10-11). Як встановлено вище, [PERSON] є власником автомобіля марки «Opel Omega», 1998 року випуску, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Згідно вимог статей 317, 321 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений свого права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом. Наявність зазначеного арешту порушує майнові права позивача як власника, у зв`язку з чим вони потребують захисту шляхом зняття арешту з названого вище автомобіля, накладеного ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 27 березня 2019 року в справі № 157/523/19. Твердження представника Головного управління Національної поліції у Волинській області у відзиві про те, що скасування арешту автомобіля в даному випадку необхідно вирішувати в порядку кримінального судочинства не заслуговує на увагу враховуючи таке. Згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба. Слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому КПК України. Процедури вирішення зазначених питань за межами кримінального провадження, в тому числі у кримінальному провадженні, закритому органом досудового слідства, Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» надав судам низку роз`яснень стосовно застосування законодавства при розгляді позовів про зняття арешту з майна. Право власності - це закріплена за власником можливість у межах, що допускаються законом, володіти, користуватися й розпоряджатися майном за своїм розсудом й у своєму інтересі (ст. 41 Конституції України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Захист права власності - це реакція на правопорушення, вчинена самим власником або уповноваженим на це державним органом, що привела до реституції, тобто, відновлення попереднього юридичного і фактичного стану речі. Як зазначено у частині 1 статті 15 ЦК України, особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Такими є передумови захисту і права власності. Відповідно до ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Зазначені принципи сформульовано і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно розбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ст. 386 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. Право на самозахист свого права проголошено у статті 55 Конституції України. Як зазначено у частині 2 статті 19 ЦК України, способи самозахисту мають відповідати змісту порушеного права, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] доведені та обґрунтовані належним чином, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позовні вимоги повністю, стягує з відповідача - Головного управління Національної поліції у Волинській області в користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved