Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що [PERSON] помер 28 квітня 1993 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії ІІІ-ЖС № 256924 виданого 29.04.1993 р. Після його смерті відкрилась спадщина яка складається з: - житлового будинку з мансардою загальною площею 53,6 кв. м, житловою площею 50,0 кв. м, зазначений в плані літ. «А», прибудова загальною площею 22,0 кв. м зазначена в плані літ. «а», веранда загальною площею 10,1 кв. м зазначена в плані літ «а», погріб під літ. «А» зазначений в плані літ. «Пд», літня кухня зазначена в плані літ. «Б», вбиральня зазначена в плані літ. «В», сарай зазначений в плані літ. «Г», паркан зазначений в плані під № 1, ворота з хвірткою зазначені в плані під № 2, розташованого на земельній ділянці площею 3282 кв. м, по вул. Запорізька, буд. 208, в с. Кірове, Оріхівського району, Запорізької області; - грошові внески, які знаходяться на рахунку № 8163 Оріхівського відділення № 3011/02 Ощадного банку України в с. Кірове. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємцем першої черги за законом, є позивач [PERSON]. Крім того, спадкодавець [PERSON], згідно приписів ст. 534 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), на підставі заповіту від 08 червня 1982 року визначив своїм спадкоємцем позивача [PERSON]. У відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У визначений діючим на той час законодавством позивач не звернувся до Оріхівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як вважав, що проживаючи разом у спадковому будинку як до смерті так і після смерті спадкодавця та утримуючи у себе ощадну книжку, фактично вступив у володіння ними. Таким чином, позивач проживаючи у спадковому житловому будинку підтримуючи його у належному технічному стані, сплачуючи всі необхідні платежі, та утримуючи у себе ощадну книжку, і на підставі наведеної норми цивільного законодавства, що діяло на час відкриття спадщини, вважається таким, що фактично вступив у володіння спадковим майном житловим будинком № 208, розташованим по вул. Запорізькій в с. Кірове, Оріхівського району, Запорізької області і ощадною книжкою. Позивач в судове засідання не зявився та свого представника не направив, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений у встановлений законодавством спосіб, до суду представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності їх відсутності та про задоволені позову з підстав зазначених в позові і наданих до суду доказів. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений у встановлений законодавством спосіб, до суду надали заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 526 ЦК УРСР. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу), про що визначено в ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР. А ст. 549 ЦК УРСР визначено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, і з азначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Так судом встановлено, що в період дії Цивільного кодексу Української РСР відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з мансардою загальною площею 53,6 кв. м, житловою площею 50,0 кв. м, зазначений в плані літ. «А», прибудова загальною площею 22,0 кв. м зазначена в плані літ. «а», веранда загальною площею 10,1 кв. м зазначена в плані літ «а», погріб під літ. «А» зазначений в плані літ. «Пд», літня кухня зазначена в плані літ. «Б», вбиральня зазначена в плані літ. «В», сарай зазначений в плані літ. «Г», паркан зазначений в плані під № 1, ворота з хвірткою зазначені в плані під № 2, розташованого на земельній ділянці площею 3282 кв. м, по вул. Запорізька, буд. 208, в с. Кірове, Оріхівського району, Запорізької області; та грошового внеску, які знаходяться на рахунку № 8163 Оріхівського відділення № 011/02 Ощадного банку України в с. Кірове Ще за життя, [PERSON], згідно приписів ст. 534 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), на підставі заповіту від 08 червня 1982 року визначив своїм спадкоємцем позивача [PERSON]. У визначений діючим на той час законодавством позивач не звернувся до Оріхівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку (п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24 червня 1983 р. № 4). Як вбачається з Акту комісії від 27.11.2015 р., засвідченого головою Кіровської сільської ради [PERSON], що позивач проживав у житловому будинку № 208 по вул. Запорізькій в с. Кірове Оріхівському районі Запорізькій області; утримував у належному стані та оплачував усі належні комунальні платежі. Ощадна книжка спадкодавця перебувала у позивача, так як позивач проживав зі спадкодавцем з січня 1993 року. Як вбачається з позову та технічного паспорту на житловий будинок, оформити право власності у встановленому законодавством порядку позивач на житловий будинок не може у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved