Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначав наступне. 28 січня 1990 року у виконавчому комітеті Турильченської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, під актовим записом № 01, він зареєстрував шлюб із [PERSON] . Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей вони не мають. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, через різні погляди на життя та несумісність характерів. З 2006 року вони стали проживать окремо та намірів зберегти шлюб не мають. Водночас, оскільки він не підтримує стосунки з відповідачкою, то розірвання шлюбу в органах РАЦС виявилось неможливим, а тому він був змушений звернутися до суду із вказаним позовом. З огляду на вказане, [PERSON] просив розірвати укладений між ним та [PERSON] , шлюб, зареєстрований 28 січня 1990 року у виконавчому комітеті Турильченської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, під актовим записом № 01. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує та заперечує проти надання судом строку для примирення, а також просив винести заочне рішення у справі за наявності для цього правових підстав (а.с. 28). Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася без повідомлення (поважних) причин. Відзив не подала (а.с. 32, 35). Вимогами ч. 4 ст. 223 ЦПК України, передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28 січня 1990 року у виконавчому комітеті Турильченської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, під актовим записом № 01 (а.с. 4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2006 року і з цього часу вони стали проживати окремо. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Спір про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи відсутній. У добровільному порядку згоди на розірвання шлюбу у відділі РАЦС сторонами досягнуто не було. Відповідачка [PERSON] відзив на позов не подала, чим не скористалася своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 12 ЦПК України. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому суд задовольняє позов. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про стягнення судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved