Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20 вересня 1999 року державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори, реєстровий № 4400 на ім`я [PERSON] належало [PERSON] , яка померла [INFO] , встановити факт, що Угода, посвідчена 20 вересня 1999 року державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори, реєстровий № 4404 ім`я [PERSON] , належала [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що через розбіжності у написанні прізвища матері заявника у вищевказаних правовстановлюючих документах, позбавляє заявника можливості належним чином зареєструвати право власності на дане майно та вільно ним розпоряджатися (а.с. 2). Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року провадження у справі відкрито. Заявник [PERSON] , представник заявника [PERSON] - адвокат Бучацький В.В., в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином, надали до суду заяву, в якій заяву підтримали у повному обсязі, просили розглянути справу за їх відсутності. Представник заінтересованої особи - Арцизької міської ради Одеської області у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Той факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом, виданим 20.09.1999 року державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори, реєстровий № 4400 та Угода про поділ спадкового майна, посвідченої 20.09.1999 року державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори, реєстровий № 4404, належали [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 20.09.1999 року державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори, реєстровий № 4400, в якому зазначено, що одним із спадкоємців майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] ; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 12.03.1984 року Виноградівською сільською радою Арцизького району Одеської області, відповідно до якого [PERSON] , 12.03.1984 року уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] ; копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області від 10.01.1996 року, в якому наявний відбиток штампу про реєстрацію шлюбу з [PERSON] ; свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим ВРАГС Арцизького районного управління юстиції Одеської області від 08.12.1999р., відповідно до якого [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7 - 10, 12, 13). Відповідно до копії свідоцтва про смерть матері заявника від 16.05.2019 року серії [NUMBER] , виданим Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 272 встановлено, що її прізвище записано як « [PERSON] » (а.с. 5). Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Арцизького районного нотаріального округу Одеської області Міцул О.В. від 19.11.2020 року № 120/02-14, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах, унеможливлюють видати свідоцтво про право на спадщину, що є обов`язковою умовою для закликання до спадкування за законом та вчинення нотаріальної дії та рекомендовано заявнику звернутись до суду за захистом своїх порушених прав (а.с. 11). Отже у вищезазначених документах було виявлено розбіжність, а саме в свідоцтві про право на спадщину за законом від 20 вересня 1999 року та в угоді, посвідченій 20 вересня 1999 року, прізвище спадкодавця зазначено як « [PERSON] », а в копії свідоцтва про смерть « [PERSON] ». Таким чином прізвище спадкодавця, яке зазначене в свідоцтві про право на спадщину за законом від 20 вересня 1999 року та в угоді, посвідченій 20 вересня 1999 року, не збігається з її прізвищем, яке зазначене у копії свідоцтва про смерть. Вказані розбіжності у написанні прізвища матері заявника у вказаних свідоцтві про право на спадщину за законом від 20 вересня 1999 року та в угоді, посвідченій 20 вересня 1999 року, позбавляють заявника можливості реалізувати свої спадкові права шляхом оформлення права власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як заявник має намір розпорядитися своїм майном. Встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Оскільки невідповідність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах перешкоджає заявнику на реалізацію його права власності на нерухоме майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючих документів. На підставі викладеного та

Outcome: approved