Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з вказаною позовною заявою до суду, яку мотивує тим, що у 2006 році відповідач по справі [PERSON] звернулась до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з виконавчим листом № 2-1049 від 09.11.2006 року, про стягнення з [PERSON] аліментів. 30.08.2007 року, постановою державного виконавця було накладено арешт на майно [PERSON], а саме на 1/3 частка квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно було внесено запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.08.2007 року № 5568988. Позивачу стало відомо про накладення арешту на його майно лише у 2010 році. На той момент він виконав свої зобов'язання перед [PERSON] Відповідно державний виконавець Саликіна Т.О., повернула стягувачу виконавчий лист № 2-1049 в зв'язку з відсутністю у останньої претензій з приводу виплати аліментів. Згідно цих підстав державний виконавець закрив виконавче провадження, але не вніс ці відомості до реєстру обтяжень та не зняв арешт з майна [PERSON], про що останній дізнався лише у 2017 році. Просить суд зняти арешт з належного йому майна, а саме 1/3 частка квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, наполягає на його задоволенні Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнала, не заперечує проти його задоволення. Представник ВДВС Генічеського РУЮ в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносин. [PERSON] є власником 1/3 частки квартири, зо знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно. В судовому засіданні встановлено, відповідач по справі [PERSON], відповідно до виконавчого листа № 2-1049 від 09.11.2006 року, про стягнення з [PERSON] аліментів звернулась до Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, через неналежне виконання [PERSON] своїх зобов'язань. Постановою державного виконавця було накладено арешт на вищевказане майно [PERSON] Відповідно було внесено запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.08.2007 року № 5568988. На підставі заяви [PERSON] від 20.08.2010 року, їй було повернуто виконавчий лист № № 2-1049 від 09.11.2006 року, у зв'язку з відсутністю матеріальних претензій до [PERSON] з приводу виплати аліментів. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на 1/3 частки квартири, що належить [PERSON], та знаходиться за адресою: [ADDRESS], - накладено арешт, номер обтяження 5568988. Арешт накладено згідно постанови державного виконавця від 20.08.2007 року. У відповідності до ст..3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.. 391 ЦК Україна, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений на майно боржника, знімається у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав та скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження (крім випадків вказаних у п.2, п.3, п.4 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження»), арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виконавче провадження закінчено, обставини передбачені ст..50 ЗУ «Про виконавче провадження», які перешкоджають зняттю арешту по закінченому провадженню - відсутні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved