Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду у листопаді 2016 року з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 29.12.2013 відповідач [PERSON] позичив у нього 400 000 грн, на підтвердження чого надав йому розписку. Відповідно до договору позики (розписки) відповідач зобов'язувався повернути борг у строк до 01 липня 2015 року. У визначений строк відповідач коштів не повернув. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором позики у розмірі 400 000 грн. Позивач у судове засідання не з'явився надіслав до суду заяву, у якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи у його відсутність від нього до суду не надійшло, своїм процесуальним правом подати заперечення на позов не скористався. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносин: 29 грудня 2013 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] у борг грошові кошти в розмірі 400 000 грн та на підтвердження отримання вказаної суми коштів надав позивачу розписку. Згідно розписки, що знаходиться у матеріалах справи (а.с. 4), [PERSON] зобов'язувався повернути борг [PERSON] у строк до 01 липня 2015 року. Відповідно до ст. ст. 1046 - 1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова розписка про отримання грошових коштів, складена власноручно відповідачем [PERSON], відповідно до положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України є письмовою формою договору позики, яка підтверджує факт укладення такого договору і передачі грошових коштів відповідачу. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 400 000 грн боргу за договором позики, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України , якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 526, 625, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved