Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначав, що він є рідним братом відповідача [PERSON] та рідним дядьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2016 року, після смерті своєї цивільної дружини [PERSON], брат перестав приймати участь у вихованні дитини. Дитина весь час проживала з бабусею [PERSON]. Так як бабуся не може доглядати за дитиною за станом здоров'я, позивач змушений забрати дитину до себе. З грудня місяця 2017 року по 17 березня 2018 року дитина проживала в його сім'ї. Хлопчик відвідував дитячий садок, але в березні батько дитини [PERSON] забрав дитину та обіцяв виховувати дитину. 31.07.2018 р. дитина була вилучена з сім'ї службою у справах дітей та сім'ї. Причиною цього стало побиття дитини, яке вчинила [PERSON], цивільна дружина відповідача. Хлопчик опинився в лікарні, в нього було виявлене двостороннє запалення легенів. Після лікарні позивач забрав дитину до себе. Службою у справах дітей та сім'ї, на підставі заяви дружини позивача [PERSON] було проведено перевірку умов проживання дитини в майбутній оселі та наказом №113/01-14 від 08 серпня 2018 року тимчасово влаштовано хлопчика в їхню сім'ю. В даний час дитина проживає з позивачем та його сім'єю, знаходиться на повному його утриманні, живе в нормальних умовах, має окрему кімнату, ліжко, стіл для навчання, комп'ютер та всі речі, необхідні для нормального розвитку, сита та одягнена. Відповідач [PERSON] участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина не приймає, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, взагалі не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з сином в обсязі, необхідним для нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти. Посилаючись на викладене, позивач просив суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення у повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області Чернишова Г.В. не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.10). Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №20 від 05 серпня 2016 року (а.с.12). Позивач [PERSON] є рідним братом відповідача [PERSON], відповідно до довідки №618 від 11.09.2018 р., та рідним дядьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.21). Наказом служби у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації Київської області №113/01-14 від 08 серпня 2018 року малолітнього [PERSON], [INFO], в зв'язку із самоусуненням батька відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, тимчасово влаштовано в сім'ю позивача [PERSON] та його дружини [PERSON], до вирішення питання про подальшу участь батька у вихованні сина (а.с.18). Позивач [PERSON] зареєстрований та проживає разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою також зареєстровані, але фактично не проживають брати дружини [PERSON] - [PERSON] і [PERSON], двоє 1985 року народження (а.с.11). Згідно акту обстеження умов проживання позивача та його сім'ї, складеного спеціалістами Броварської районної державної адміністрації Київської області 13 вересня 2018 року, сім'я проживає в трикімнатній квартирі, в якій зроблено сучасний ремонт, наявна сучасна побудова техніка, індивідуальне опалення, помешкання відповідає всім санітарно-гігієнічним нормам. В сім'ї [PERSON] дуже теплі та доброзичливі стосунки, поважають один одного. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], дуже любить свого дядька та тітку. Дитина довгий час проживала в цій сім'ї, тому відчуває себе дуже комфортно. Дитина забезпечена всім необхідним до відповідного віку. Є окреме ліжечко, письмовий стіл, дуже багато іграшок, забезпечена дитина в повній мірі одягом. Сім'я влаштувала дитину в дитячий садочок «Зірочка», в який він ходить із задоволенням (а.с.19). Відповідно до характеристики на поліцейського-водія роти реагування Печерського РВ Управління поліції охорони в м. Києві старшого сержанта [PERSON], за період проходження служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції України [PERSON], зарекомендував себе позитивно. До виконання функціональних обов'язків відноситься сумлінно, поставлені завдання виконує вчасно, старанно та завжди відповідально. Виконавчий, дисциплінований, ініціативний співробітник. Сумлінно відноситься до доручених завдань. Здатний швидко та правильно проаналізувати обстановку, що склалася і прийняти правильне самостійне рішення. Успішно організовує та забезпечує ведення результативної роботи. Має високий авторитет та повагу у колег. Комунікабельний, ввічливий, тактовний у спілкуванні з оточуючими. На критику та зауваження у свою адресу реагує вірно. Має достатній організаторський потенціал. Не рахуючись із особистим часом приймає активну участь в житті підрозділу. У побуті дотримується загальноприйнятих правил поведінки та моралі (а.с.13). Дружина позивача [PERSON] з 11.11.2012 р. по теперішній час працює в приймальному відділенні КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» БРР БМР на посаді молодшої сестри медичної. За час роботи виявила себе дисциплінованою. Бере активну участь в санітарній освіті хворих. Користується заслуженим авторитетом серед співробітників та хворих. Загальний стаж роботи 22 роки (а.с.14). Відповідач [PERSON] постійно проживає не зареєстрований в [ADDRESS]. В шлюбі не перебуває, має малолітнього сина, вихованням якого не займається та стосунків з ним не підтримує. На даний час тимчасово не працює. Скарг чи заяв до сільської ради від жителів села не надходило (а.с.15). Своєю нотаріально посвідченою заявою від 20 серпня 2018 року відповідач [PERSON] не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.22). Згідно висновку №236/01-12 від 16 лютого 2018 року, орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітнього сина [PERSON], 08 вересня 2012 року (а.с.16-17). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Згідно ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до правильного висновку про те, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що, відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідач [PERSON] є батьком малолітнього сина - [PERSON], [INFO], і, на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов'язана утримувати сина до досягнення ним повноліття. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання малолітнього сина: [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 19 вересня 2018 року по [INFO] року. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (задоволення позовних вимог про стягнення аліментів).

Outcome: approved