Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним. Позивач просить визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що 01 березня 1996 року на Одеській універсальній товарній біржі GIP була укладена угода купівлі-продажу квартири. Умови цього договору були повністю виконані сторонами. Після укладення договору, відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю. Відповідачі про день, місце та час розгляду справи були повідомлені через оголошення у пресі. Зясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. Матеріалами справи встановлено, що 01 березня 1996 року на Одеській універсальній товарній біржі GIP між [PERSON] (Покупець) та [PERSON], яка діє від свого імені та імені [PERSON], [PERSON], [PERSON] (Продавці) укладений договір купівлі продажу квартири під № 27 в будинку № 81 по вулиці Катериненська в місті Одесі, зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі GIP. Відповідно п.2 Договору квартири [ADDRESS], загальною площею 48,2 кв.м., складається із 2 кімнат, жилою площею 29,2 кв.м.. Зазначена частка квартири належала Продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло № 30141 від 21.12.1993 р., виданого УЖКГ, зареєстрованого в Одеським МБТІ під № 15 пр.реєст.210 стор. 07.02.1994 р. (п.3 Договору) Покупець в установленому законом порядку зареєструвала право власності на нерухоме майно в ОМБТІ та РОН 18 березня 1996 року. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 р. положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003р., положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності й не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963р. Відповідно до ст. 224 ЦК України, покупець і продавці повністю виконали умови договору купівлі продажу. Із змісту договору купівлі-продажу, зареєстрованого на біржі, вбачається, що розрахунок за придбану нерухомість був виконаний в повному об'ємі до підписання договору, про що свідчить п.6 Договору. Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцями немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України. Письмовим доказом в даному випадку є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 96/0224 від 01 березня 1996 року, який був укладений на Одеській універсальній товарній біржі GIP. Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, суд вважає можливим поновити порушене право позивача на підставі ст. 47 ч.2 ЦК України. При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково одною із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною.

Outcome: approved