Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, які перебували у колективній власності колишнього КСП ім. Стратілата та розташовані на території Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області, згідно сертифікату серії [NUMBER]. Він (позивач) після смерті матері доглядав за її будинком, обробляв земельну ділянку, а тому в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері. Нотаріус відмовив йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] просив встановити факт, що він прийняв спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належало [PERSON] У судове засідання позивач не з'явився, його представник позовні вимоги підтримав з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просив їх задовольнити. У судове засідання представник Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти позову [PERSON], просив справу розглядати без участі їх представника. Суд розглядає справу у відсутності позивача та представника відповідача за наявними у справі доказами. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що вони тривалий час знали [PERSON], яка доводилась [PERSON] рідною матір'ю. [PERSON] після смерті матері доглядав за її будинком, обробляв земельну ділянку. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, які розташовані на території Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області, як член колишнього КСП ім. Стратілата, отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 290 від 21 січня 1998 року, що підтверджується копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 21 червня 2016 року (а.с. 8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що померла [PERSON], яка проживала в [ADDRESS], за життя заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 20 вересня 2016 року (а.с. 21; 22-23). Таким чином, спадкоємство після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. З копії свідоцтва про народження (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON], а тому в силу ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР має право на спадкування після її смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволить йому реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері. За таких обставин позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належне їй згідно сертифікату серії [NUMBER] право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). В судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 9). Позивач позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON], в зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном померлої [PERSON], не прийняттям спадщини шляхом подачі у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а також в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1054/02-31 від 14 червня 2016 року. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало померлій [PERSON]

Outcome: approved