Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Сереховичівської сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті яких відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за нимправо власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовче засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Сереховичівської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що сільська рада позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с. 8, 10, 11), після смерті яких відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1954 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 13-14). Заповіт, зокрема, щодо вказаного будинку, не складався (а.с. 14, 35, 40 на звороті). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 41 на звороті), [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, однак не оформила спадкових прав. Позивач 05.02.2013 р. подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 33 на звороті). [PERSON] на спадкове майно не претендує, про що свідчить його заява про визнання позову (а.с. 50). Позивачеві відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв`язку із неподанням правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю нерухомого майна - будинку (а.с. 15), інших спадкоємців, а також тих, що мають право на обов`язкову частку у спадщині немає, що підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 10-2013. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя в спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок не було, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved