Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачкою [PERSON] 15.05.2003 року було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.11.2019 року. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу перебування у шлюбі стосунки між сторонами зіпсувались, між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони разом не проживають, їх сім`я припинила своє існування, шлюбних стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення та збереження шлюбу є неможливим. Позивач [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрованого 15.05.2003 року виконавчим комітетом Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №12 Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, розгляд справи просив провести у його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не повідомила суд про причини своєї неявки, не подала відзиву на позов, не подала клопотання про розгляд справи за її участю. Розгляд справи проведено у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , 15 травня 2003 року було укладено шлюб, виконавчим комітетом Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області про що зроблено актовий запис №12, видано свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.11.2019 року. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони не просили суд про надання їм строку для примирення, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач скористався правом на звернення до суду із даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають сторін на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Статтею 113 СК України передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не висловилась щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу, а тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 908 грн. судового збору. У відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню із сторін порівну.

Outcome: approved