Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовною заявою до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, у якій просить суд: усунути перешкоди у спілкуванні з неповнолітньою донькою [PERSON] та перешкоди у його участі у вихованні доньки, шляхом зобов'язання [PERSON] не чинити цьому перешкод. Також [PERSON] просить суд визначити способи його участі у спілкуванні та у вихованні його доньки [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначає, що до січня 2012 року вони з відповідачкою проживали разом, вели сумісне господарство, хоча й відносини поміж ними погіршилися. Наприкінці 2012 року відповідачка зібралася з донькою та поїхали на новорічні свята до брата [PERSON] в м. Москву Російської Федерації. В кінці грудня 2011 року він надав відповідачці дозвіл на виїзд із дитиною за межі України. Після отримання такого дозволу відповідачка повідомила його, що збирається з донькою через м. Москву нелегально виїхати до Єгипту. Вони через це посварилися та відповідачка із донькою зникли з квартири. В перший робочий день 2012 року він нотаріально оформив заяву про заборону виїзду доньки за кордон та надіслав її факсом до прикордонних служб. Він намагався шукати доньку з відповідачкою, в т.ч. у матері відповідачки, а в кінці 2012 року звернувся із заявою про розшук відповідачки та доньки до правоохоронних органів України. В ході дослідчої перевірки йому стало відомо, що відповідачка з донькою спочатку перебували у матері відповідачки - [PERSON], а потім 07.01.2012 року [PERSON] з донькою виїхали до свого брата в м. Москву Російської Федерації та він втратив з ними зв'язок. Він як батько дуже любить свою доньку і її життя йому не байдуже, він хоче спілкуватися з донькою без перешкод, але [PERSON] не дає йому можливості спілкуватися з донькою, у зв'язку з чим він змушений звернуться до суду. [PERSON] звернулася до [PERSON] із зустрічною позовною заявою в якій просить суд: визначити місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] з нею - [PERSON]; дозволити виїзд громадянки України [PERSON], [INFO], за межі України до досягнення [PERSON], без згоди та супроводу батька [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначає, що вони з [PERSON] проживали у шлюбі, але згодом їхні відносини погіршилися і вона була вимушена з донькою тимчасово переїхати до своєї матері. У січні 2012 року вона з донькою [PERSON] зі згоди [PERSON] виїхали на проживання до Російської Федерації в м. Москва, де проживають у теперішній час і мають намір проживати й надалі. Їхній із відповідачем син - [PERSON] залишився проживати з батьком у м. Дніпропетровську. У м. Москва їхня з відповідачем донька має всі належні умови, а саме добрий побут, медичне забезпечення, отримує освіту і має все необхідне для розвитку. Вони проживають у окремій квартирі, яка облаштована усім необхідним для нормального розвитку та виховання дитини. У м. Москва [PERSON] має належне для дитини її віку дозвілля, спілкується з родичами з її сторони. Вона ж знаходиться у м. Москва на законних підставах, має дозвіл на працевлаштування та роботу у Російській Федерації, працевлаштована у м. Москва, має належне матеріальне забезпечення, має можливість утримувати [PERSON] і забезпечувати її всебічний розвиток. Проживання [PERSON] з нею не впливатиме на участь її батька - [PERSON] у вихованні дитини. [PERSON] не зможе забезпечити утримання і всебічний розвиток [PERSON], оскільки часто змінює місця роботи, в даний час немає постійного, а отримувані ним доходи не дають можливості утримувати себе і їхнього сина [PERSON], якому вона матеріально допомагає. Відсутність згоди [PERSON] на виїзд доньки за межі України не дозволяє їй привезти [PERSON] у м. Дніпропетровськ, де мешкають бабуся, дідусь та брат [PERSON], т.я. відсутність такої згоди відповідача потім не дозволить їй поїхати з донькою за місцем їхнього постійного проживання до м. Москва. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позовні вимоги за первісним позовом підтримали та просили його задовольнити, в обґрунтування позовних вимог посилалася на обставини викладені у первісній позовній заяві. Заперечень проти зустрічного позову зазначено у судовому засіданні не було. [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали та просили його задовольнити за викладених у ньому обставин. Проти часткового задоволення первісного позову не заперечували. Представник Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради позовні вимоги [PERSON] підтримала та зауважила на доцільності визначення місця проживання [PERSON] із її матір'ю у м. Москва Російської Федерації. Позовні вимоги [PERSON] просила задовольнити частково та посилалася на обставини викладені у висновку органу опіки та піклування. Суд, вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, пояснення представника Органу опіки та піклування, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, допитавши свідків, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 14 січня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний актовий запис за № 10. Під час подружнього життя в сторін народилися діти: син - [PERSON], [INFO], який проживає разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та донька - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою [PERSON] в [ADDRESS]. Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, конфлікти у сімейному житті, різні погляди на життя та сімені цінності, вони припинили сімейні відносини та з грудня 2011 року та з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають спільного сімейного бюджету. В судовому засіданні позивач зауважила, що відчуває до відповідача почуття неприязні, не може із ним нормально спілкуватися, жити та вирішувати будь-які питання взагалі, він її не влаштовує та дратує як чоловік. Спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю сторін, вирішено рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2012 року, яке набрало законної сили 27.08.2012 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. У січні 2012 року [PERSON] разом із донькою [PERSON] виїхали на постійне місце проживання до м. Москва Російської Федерації. За межі України [PERSON] виїхала разом із матір'ю на підставі нотаріально посвідченої згоди [PERSON] від 30.11.2011 року. [PERSON] залишився проживати разом із батьком [PERSON] у м. Дніпропетровську. [PERSON] у м. Москва закінчила дошкільний навчальний заклад, що підтверджується договором від 27.06.2012 року та квитанціями про сплату [PERSON] за дошкільну освіту доньки. Після закінчення дошкільного навчального закладу [PERSON] була влаштована [PERSON] до школи у м. Москва, де отримує середню освіту. За місцем навчання [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою та довідкою від 15.05.2013 року виданої директором середньої загальноосвітньої школи з поглибленим вивченням англійської мови № 1416. [PERSON] здійснює оплату навчання доньки у школі, що підтверджується відповідною квитанцію. В м. Москва [PERSON] перебуває на медичному обліку за місцем проживання, що підтверджується договором від 15.06.2012 року про надання стоматологічних послуг, квитанціями про сплату за надання таких послуг. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] та [PERSON] проживають у окремій облаштованій квартирі, яка має усе необхідне для проживання, навчання та розвитку дитини, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов. У м. Москва [PERSON] відвідує спортивні заняття з бальних танців, що підтверджується договором про надання спортивно-навчальних послуг клубу «Ера Спорта», та квитанціями про сплату за такі послуги. [PERSON] за місцем проживання у м. Москва також відвідує заняття у музичній студії, що підтверджується договором з освітнім закладом ГБОУ СОШ та має належне для дитини її віку дозвілля, що підтверджується фотокартками, які були долучені до матеріалів цивільної справи. У місті Москва [PERSON] має можливість бачитися зі своїм старшим братом [PERSON], який проживає у м. Дніпропетровську разом з батьком [PERSON] Цей факт підтверджується наданими у судовому засіданні фотокартками. Такі побачення забезпечує [PERSON] [PERSON] має позитивну характеристику, сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, що підтверджується характеристиками і піклуванням [PERSON] не тільки про [PERSON], але й про сина [PERSON], якому вона надає матеріальну допомогу та переводить грошові кошти, що підтверджується платіжними документами, наявними у матеріалах справи у копіях. [PERSON] перебуває на міграційному обліку у м. Москва, має дозвіл на роботу та працевлаштування, працює директором юридичної фірми «Правомочіє» та має стабільний (регулярний) заробіток у виді заробітної плати в розмірі 18000,00 руб. щомісячно. [PERSON] працює консультантом у ТОВ «Таргет Груп» за жовтень 2012 року та листопад 2012 року отримав заробітну плату в сумі 6296,34 грн., за місцем роботи характеризується вкрай позитивно, проживає разом із сином - [PERSON] у трикімнатній квартирі [ADDRESS]. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] вказав, що його сестрі [PERSON] краще живеться з матір'ю у м. Москва, сестра навчається у гарній школі, яка є набагато кращою аніж та, у якій навчається він, мати та сестра мають належні умови проживання. Після закінчення школи у м. Дніпропетровську він також має намір переїхати проживати до матері і сестри у м. Москву Російської Федерації. Батька інколи не буває вдома та батько інколи не ночує у квартирі. Таке трапляється декілька разів на місяць та у такі дні вдома він залишається один. Після школи він іде до своєї бабусі та їсть у неї. Мати пересилає йому гроші на забезпечення його потреб. Батько йому дає мінімум, декілька гривень на день, яких йому зазвичай не вистачає. Із характеристики [PERSON] за місцем навчання вбачається, що його батько - [PERSON] відвідує батьківські збори та активно займається вихованням сина. За місцем проживання на [PERSON] скарг не надходило, що вбачається з характеристики за місцем проживання. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначив, що поміж [PERSON] та [PERSON] існують неприязні стосунки, вони не підтримують відносин та не спілкуються поміж собою. [PERSON] проживає з [PERSON] у м. Москва. [PERSON] займається вихованням доньки та матеріально її забезпечує. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належно виконує свої батьківські обов'язки, за місцем проживання дитини - [PERSON] для неї створені належні умови для її навчання та виховання, із висновку Органу опіки та піклування витікає що визначення місця проживання [PERSON] біля матері відповідає її інтересам, оскільки [PERSON] та [PERSON] у м. Москва мають житло, за місцем їхнього проживання створені належні умови для навчання та виховання дитини, забезпечені належні психологічні умови виховання та розвитку, [PERSON] навчається у школі, займається спортивними бальними танцями та музикою. [PERSON] працює директором юридичної фірми у м. Москва має стабільний, достатній та регулярний заробіток, щоб забезпечити всі потреби [PERSON]. Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що визначення місця проживання [PERSON] біля її матері відповідає її інтересам а тому позовні вимоги [PERSON] у цій частині необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-ти річного віку, без згоди та супроводу батька. Згідно із п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Встановлені в судовому засіданні обставини, свідчать про те, що малолітня [PERSON], перебуває на утриманні і вихованні своєї матері [PERSON], яка піклуючись про здоров'я доньки, влаштовує їй відпочинок та оздоровлення, займається її вихованням, дозвіллям, навчанням та забезпечує різносторонній розвиток доньки. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. За встановлених обставин, позовна заява [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу батька [PERSON] підлягає задоволенню оскільки заявлені у ній вимоги не суперечить інтересам дитини. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що через неприязні стосунки, що виникли та існують між [PERSON] та [PERSON], остання чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з донькою [PERSON], проживаючи з малолітньою дитиною у іншій державі не забезпечує можливості спілкування доньки з батьком, не повідомляє йому їхнє місцезнаходження, адресу, що в свою чергу унеможливлює участь [PERSON] у вихованні дитини, її утриманні, тощо. В судовому засіданні [PERSON] зазначила, що в неї існують обґрунтовані побоювання у тому, що [PERSON] може вдатися до спроб відібрати у неї [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 1 ст. 159 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Разом з тим, враховуючи зазначені вище докази та інші обставини справи, що мають значення для вирішення справи, а саме, вік [PERSON] та її стан здоров'я, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем способи участі у вихованні малолітньої доньки не можуть зашкодити здоров'ю останньої. Отже, за встановлених в судовому засіданні обставин позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. З урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає за необхідне зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні та у вихованні доньки [PERSON] та вважає можливим визначити наступні способи участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] та спілкуванні із нею, а саме: [PERSON] має право без обмеження у кількості та часі спілкуватися з донькою [PERSON] та приймати участь у її вихованні протягом літніх канікул доньки, за місцем її проживання, до досягнення [PERSON] повноліття; під час літніх канікул [PERSON] її батько [PERSON] протягом будь-якого одного літнього місяця, кожного року до досягнення дитиною повноліття, має право запрошувати доньку [PERSON] за місцем свого проживання в Україні, для тимчасового перебування та проживання доньки за його місцем мешкання впродовж одного літнього місяця літніх канікул дитини. При цьому, [PERSON] зобов'язаний самостійно забезпечити прибуття [PERSON] від місця її проживання (перебування) до місця свого мешкання, забезпечити належні умови перебування дитини у нього впродовж його місяця та зобов'язаний забезпечити подальший супровід неповнолітньої [PERSON] до місця її проживання з матір'ю [PERSON]; [PERSON] має право вільного та безперешкодного спілкування з донькою [PERSON] в телефонному режимі, в т.ч. шляхом зв'язку через мережу Інтернет за допомогою електронних програм (Skype, Viber, тощо) в період з 10:00 години до 18:00 години кожної суботи та неділі, кожного тижня, кожного місяця, кожного року до досягнення дитиною повноліття; [PERSON], як усно, так і письмово, має право отримувати від [PERSON] інформацію про місце проживання (перебування) [PERSON], або зміну місця проживання, навчання дитини, а [PERSON] отримавши таку вимогу [PERSON] зобов'язана повідомити йому вказані відомості усно чи письмово.

Outcome: partial