Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою в якій зазначила, що вона народилась 22 березня 1949 року у с. Бердянське Володарського району Донецької обл. Її батьки: [PERSON] та [PERSON] ( уроджена [PERSON]) [PERSON]. Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження ЯТ № 265042 виданим 01.04.1945 р. Бердянським сіль загсом Володарського району Донецької області на підставі актового запису про народження № 8. В актовому запису про реєстрацію її народження та свідоцтві про народження національність її матері вказана українка. Між тим, у документах її матері національність або не вказана зовсім, або вказана неправильно - українка. Насправді вона народилась у сімї українця і єврейки. Батьки по лінії матері були євреями. Її мати уроджена Хорош Іда Моісеєвна народилась у 1920 році, а бабуся [PERSON] [INFO].. Сімя її матері проживала в [INFO]. Під час другої світової війни , вони перебрались у Донецьку область, де їх ніхто не знав і приховали свою національність. Щоб зберегти своє життя, мати навіть змінила імя з Іди на Іру і по батькові [PERSON]. В післявоєнні роки також відбувались численні репресії радянської влади проти народів некорінної національності: євреїв , татарів, німців, греків та ін.. Мати боялась бути репресованою, тому при реєстрації шлюбу з її батьком продовжуючи приховувати свою національність вказала що вона українка, взяла прізвище чоловіка і стала [PERSON], українка. У 1949 році при реєстрації її народження, відомості про матір були записані згідно свідоцтва про шлюб. Матері довелось до кінця своїх днів приховувати свою національність, не зазначаючи її у жодному документи тих часів. В їх сімї завжди дотримувались традиції єврейської національності. Після зміни політики влади до репресованих її мати мала намір відновити свою національність, але чинним законодавством така процедура не була передбачена. Лише 31.12.1991 року Указом Президента України було прийнято Указ про можливість зміни національності в адміністративному порядку органами управління внутрішніх справ, але її мати не дочекалася того і не встигла відновити свою національність, бо на той час вже пішла із життя. На теперішній час вона є інвалідом П групи і їй негайно потрібне дуже серйозне довготривале та дороге лікування. Вона має родичів у державі Ізраїль і бажає виїхати туди на постійне місце проживання. До посольства держави Ізраїлю вона повинна надати документи, які підтверджували б її національність, але такого документу в неї немає, бо ні в свідоцтві про народження ні в паспорті її національність не вказана. Просить суд встановити факт що її матірю була [PERSON], уроджена Хорош Іда Моісеєвна єврейка , та встановити факт ,що вона за національністю є єврейка. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву в повному обсязі. Представник зацікавленої особи : Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції в судове засідання не зявився, просить справу розглядати без їх участі, повідомили про відсутність заперечень. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків , які підтвердили факт того, що заявниця народилась в сімї єврейки та українця, дослідивши надані матеріали справи , вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно з Указом Президента України від 31.12.1991 р зміна національності проводилась в адмінпорядку районними органами управління внутрішніх справ. 29.01.1999 року цей Указ втратив чинності. Згідно ст.. 11 Закону України « Про національні меншини України» , кожен має право на вільний вибір та відновлення національності. Судом встановлено згідно довідки архіву від 25.11.2015 року , що мати заявниці уроджена Хорош Іда Моісеєвна народилась у 1920 році. Свідки підтвердили той факт, що заявниця по лінії матері є єврейкою, її мати була єврейкою. Відповідно до ст.. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.. 25 Конституції України громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство. Таким чином суд, вважає, що заява обґрунтована, доказана, вимога законна, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved