Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Спортенерджі-Ком», [PERSON], [PERSON], [PERSON] - про визнання правочинів недійсним. Позивач мотивував свої вимоги тим, що 07.02.2014 року між Приватним підприємством «Спортенерджі-Ком» та громадянами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договори дарування цінних паперів посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левченком Є.В. та зареєстрованих в реєстрі за номерами №257, №252 та №247 відповідно. Позивач зазначає, що під час укладання спірних договорів ПП «Спортенерджі-Ком» було допущено порушення норм чинного законодавства України, які свідчать про недійсність укладених правочинів. Позивач переконаний в наявності передбачених Законом підстав визнання договору недійсним. У зв'язку із зазначеним позивач просив суд визнати договори дарування цінних паперів укладений 07.02.2014 року між Приватним підприємством «Спортенерджі-Ком» та громадянами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], недійсними. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначено, що представник позивача позов підтримує в повному обсязі та просить суд про задоволення позову. Відповідач ПП «Спортенерджі-Ком» в судове засідання свого представника не направили, надавши до суду заперечення та клопотання, в якому просили у позові відмовити та розглядати справу за відсутності представника відповідача. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] також до суду не з`явилися, через канцелярію подали свої заперечення і просили слухати справу у їхню відсутність. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 лютого 2014 року між Приватним підприємством «Спортенерджі-Ком» та громадянами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договори дарування цінних паперів посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левченком Є.В. та зареєстрованих за номерами №257, №252 та №247 відповідно. Відповідно до вказаних вище договорів дарування ПП «Спортенерджі-Ком» подарувало [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прості іменні акції емітентом яких є Приватне акціонерне товариство «Центр Світло» (код ЄДРПОУ 35509048, код ISN UA4000022115), форма випуску бездокументарна. Зокрема [PERSON] було подаровано 835 акцій вартістю 75 985 грн. 00 коп., [PERSON] - 1295 акцій вартістю 119 140 грн. 00 коп., а [PERSON] 370 акцій вартістю 33 300 грн. 00 коп. Договори дарування зі сторони ПП «Спортенерджі-Ком» були підписані директором підприємства [PERSON]. Обдаровані прийняли дар та на сьогоднішній день є власниками цих цінних паперів. Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Судом також встановлено, що ПП «Спортенерджі-Ком» не є власником (розпорядником) свого майна, оскільки відповідно до п. 5.4 статуту ПП «Спортенерджі-Ком» власником майна підприємства є власник (засновник), тобто власником майна ПП «Спортенерджі-Ком» є саме позивач. Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Згідно п. 7.1 статуту ПП «Спортенерджі-Ком» Управління діяльністю підприємства здійснюється безпосередньо Засновником або призначеним ним Директором. Відповідно до п. 7.3 статуту ПП «Спортенерджі-Ком» до виключної компетенції власника (засновника) ПП «Спортенерджі-Ком» належить в тому числі і вирішення питання про участь підприємства в інших підприємствах та/або об'єднаннях підприємств. Таким чином відчуживши цінні папери на користь обдарованих, директором ПП «Спортенерджі-Ком» від імені підприємства було одноособово, тобто без годи на це власника підприємства, вирішено питання про припинення участі в підприємстві, а саме в ПАТ «Центр Світло», що є грубим порушенням положень статуту (п. 7.3). Зазначене свідчить про те, що під час укладання спірних договорів дарування ПП «Спортенерджі-Ком» не набуло необхідного обсягу цивільної дієздатності передбаченої статутом підприємства. Також судом встановлено, що під час укладання спірних договорів було здійснено розпорядження правом власності на майно, яке належало позивачу. З суті правовідносин дарування є очевидним, що дарування майна може здійснюватися виключно власником цього майна. Приватне підприємство є особливою форма організації юридично особи, особливість якого полягає в тому, що в залежності від статуту приватне підприємств, як юридична особа, може бути власником свого майна, або може бути не власником майна, в такому випадку власником (розпорядником) майна є власник (засновник) приватного підприємства. Дослідивши статут ПП «Спортенерджі-Ком» є очевидним те, що воно не є власником (розпорядником) свого майна, оскільки відповідно до п. 5.4 статуту ПП «Спортенерджі-Ком» власником майна підприємства є власник (засновник). Таким чином, цінні папери, які були подаровані фізичним особам були власністю позивача, тобто ПП «Спортенерджі-Ком» уклавши договори дарування без згоди позивача розпорядилося власністю іншої особи без належних на це підстав. Отже з вищевикладеного можливо зробити висновок, що під час укладання спірних договорів ПП «Спортенерджі-Ком» було не дотримано вимог щодо дійсності правочину передбачених ст. 203 Цивільного кодексу України, а також здійснено розпорядженням майном право власності (розпорядження) на яке належить позивачу. Суд не приймає до уваги доводи представника ПП «Спортенерджі-Ком» щодо наявності у директора підприємства повноважень від імені підприємства укладати оскаржувані договори дарування без згоди власника. Оскільки з аналізу чинного законодавства України та положень статутних документів ПП «Спортенерджі-Ком» є очевидним, що відповідно до п.5.4 та п.7.3 статуту підприємства виключне право щодо вирішення питань про участь підприємства в інших підприємствах та розпорядження майном підприємства належить виключно його власнику. Виходячи з вищенаведеного, оцінивши представлені сторонами докази,

Outcome: approved