Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.07.2021 у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зобов`язання відшкодувати вартість майна відмовлено. 20.07.2021 до суду надійшла заява представника відповідачки адвоката Бойко Н.В. про ухвалення додаткового рішення суду, в якій вона вказує на те, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат понесених відповідачкою [PERSON] . Заяву представник відповідачки обґрунтувала тим, що при поданні відзиву представником відповідача [PERSON] адвокатом Бойко Н.В. у встановленому частиною 1 статті 134 ЦПК України порядку було подано до суду попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема і на професійну правову (правничу) допомогу, яку надає адвокат Бойко Н.В., та розмір яких попередньо складав 30 000,00 грн. Правничу допомогу у Подільському районному суді міста Києва Кременчуцькій О.О. надавала адвокат Бойко Н.В., яка діяла на підставі Договору про надання правничої допомоги № 12/03-1 від 12 березня 2021 року, укладеного між [PERSON] та Адвокатським бюро «Адвокатська фірма «Наталії Бойко», Додаткової угоди № 1 від 12 березня 2021 року до цього Договору та Ордеру. У Додатковій угоді № 1 від 12 березня 2021 року до Договору про надання правничої допомоги № 12/03-1 від 12 березня 2021 року Сторони дійшли згоди, що порядок обчислення ціни (вартості) правових послуг (гонорару), що надаються Адвокатським бюро за Договором про надання правничої допомоги № 12/03-1 від 12 березня 2021 року за здійснення представництва Клієнта у Подільському районному суді міста Києва у справі № 758/14857/20. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 12 березня 2021 року до Договору про надання правничої допомоги № 12/03-1 від 12 березня 2021 року, Акту приймання-передачі правових послуг від 16 липня 2021 року та банківської квитанції №0.0.2201260064.1 від 19 липня 2021 року, фактичний розмір понесених [PERSON] судових витрат у зв`язку з розглядом у Подільському районному суді міста Києва справи № 758/14857/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зобов`язання відшкодувати вартість майна склав 25 500,00 грн. Заяву про те, що докази понесених [PERSON] витрат на правову допомогу будуть надані суду відповідно до положень частини 8 статті 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, представник відповідача адвокат Бойко Н.В. зробила у пункті 2 прохальної частини відзиву. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд не вбачає необхідності виклику сторін в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Вивчивши подану до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 758/14857/20, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи, а саме з відзиву на позовну заяву представника [PERSON] адвоката Бойка Н.В. вбачається, що нею було зазначено, що докази на підтвердження розміру понесених скаржником судових витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено граничний розмір витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 1 зазначеного вище Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Така позиція закріплена і у п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у яких судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Зокрема, п. 48 зазначеної вище постанови встановлено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З урахуванням того, що представником відповідачки протягом п`яти днів після постановлення ухвали були надані договір про надання правової допомоги та документи, що свідчать про оплату послуг наданих адвокатом, оформлені у встановленому законом порядку, суд вважає, що вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення в цій частині підлягають задоволенню, а саме з позивача на користь відповідачки підлягає стягненню сума витрат на правничу допомогу у розмірі 25 500,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved