Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась 11.11.2019 р. до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначила, що 23.10.2017 р. о 16.40 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ 110207, реєстраційний номер [NUMBER] , на автодорозі Харків-Сімферополь в районі вул.Миколи Краснова здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка внаслідок наїзду померла на місці. Вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.12.2018 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо протягом 3 років не вчинить нового злочину. Цивільний позов в частині вимог до [PERSON] про стягнення моральної шкоди задоволено повністю та стягнуто 61600 грн. Позов в частині заявлених позовних вимог до ПАТ «СК «Уніка» залишено без розгляду. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16.04.2019 р. вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.10.2018 р. щодо [PERSON] скасовано в частині залишення без розгляду цивільного позову до відповідача та призначено новий розгляд позовної заяви у порядку цивільного судочинства. В подальшому, ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.04.2019 р. її позов залишено без руху та ухвалою від 10.09.2019 р. повернуто через неусунення недоліків. Внаслідок злочину, скоєного [PERSON] її мати - [PERSON] померла. Нею сплачені суми, пов`язані з похованням матері, а саме: 30.10.2017 р. - бюро судово-медичної експертизи за бальзамування та підготовку тіла до поховання - 1284,67 грн.; 25.10.2017 р. - СКП «Запорізька ритуальна служба» за ритуальні послуги - 2138, 15 грн.; 25.10.2017 р. - СКП «Запорізька ритуальна служба» за ритуальні послуги - 7252, 21 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ 110207, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована 01.08.2017 р. в ПАТ «СК «Уніка», яке, у відповідності до норм діючого законодавства, повинно відшкодувати їй витрати на поховання у розмірі 10675 грн. Крім того з відповідача, в силу положень Закону, повинна бути стягнута сума моральної шкоди в розмірі 38400 грн. (3200 - мінімальна заробітна плата х 12 місяців). Посилаючись на ст.ст.11, 16, 22, 23, 1166-1168 ЦК України, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за позовом просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 10675 грн., 38400 грн. моральної шкоди. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, зазначає, що інші особи, які мають право на відшкодування шкоди, відсутні. Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву (а.с.21-23), за змістом якого відповідач частково визнає позовні вимоги. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача та представника відповідача, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 23.10.2017 р. о 16.40 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ 110207, реєстраційний номер [NUMBER] , на автодорозі Харків-Сімферополь в районі вул.Миколи Краснова здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка внаслідок наїзду померла на місці. Вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.12.2018 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо протягом 3 років не вчинить нового злочину. Цивільний позов в частині вимог до [PERSON] про стягнення моральної шкоди задоволено повністю та стягнуто 61600 грн. Позов в частині заявлених позовних вимог до ПАТ «СК «Уніка» залишено без розгляду (а.с.11). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ 110207, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована 01.08.2017 р. в ПАТ «СК «Уніка» (а.с.7). Внаслідок злочину, скоєного [PERSON] мати позивача - [PERSON] померла (а.с.8,9, 10). [PERSON] сплатила суми, пов`язані з похованням матері, а саме: 30.10.2017 р. - бюро судово-медичної експертизи за бальзамування та підготовку тіла до поховання - 1284,67 грн.; 25.10.2017 р. - СКП «Запорізька ритуальна служба» за ритуальні послуги - 2138, 15 грн.; 25.10.2017 р. - СКП «Запорізька ритуальна служба» за ритуальні послуги - 7252, 21 грн. (а.с.3,4,5,6). Вище викладене підтверджено наданими позивачем письмовими документами. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст.6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст.8 ЗУ «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, хімічних радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування, відповідно до ст.6 Закону настає у випадку вини страхувальника, тобто [PERSON] , у вчиненні ДТП, що установлена у законному порядку. Відповідно до вироку Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.12.2018 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто його вина встановлена у законному порядку. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на поховання суд виходив з наступного. Відповідно до ст.27.4 страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі виплати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовного одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому законом на день настання страхового випадку. Серед витрат на поховання, які вказала до стягнення позивач, є послуги агента ритуальної служби, оформлення допомоги на поховання, оформлення договору - замовлення на організацію та поховання. Згідно ст.979 ЦК України, право на одержання передбаченої договором страхової виплати має потерпілий, який є вигодонабувачем за договором страхування. У разі смерті потерпілої особи, які взяли на себе витрати з його поховання, мають право на відшкодування таких витрат (п.27.1 ст.27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому, відповідно до ст.2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» під витратами на поховання маються на увазі витрати на забезпечення комплексу заходів та обов`язкових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Відповідно до цього ж Закону, ритуальні послуги - це послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштування місця поховання. Позивачем на підтвердження понесених витрат надано рахунок - фактуру № Ц-00008325 від 25.10.2017 р., відповідно до якого [PERSON] було сплачено послуги, що не відносяться до витрат на поховання та ритуальних послуг, а саме послуги агента ритуальної служби, оформлення допомоги на поховання, оформлення договору - замовлення на організацію та проведення поховання на загальну суму 281,22 грн. (п.п.19-21 рахунку), що є за своєю правовою природою агентськими послугами. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на поховання в сумі 10393,81 грн. (10675,03 грн. - 281,22 грн.). Відповідно до вимог ст.27 Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних зароібтних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Як слідує зі ст.8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» мінімальну заробітну плату у 2017 р. установлено в розмірі 3200 грн. Таким чином, на день настання ДТП - 23.10.2017 р. розмір мінімальної заробітної плати становив 3200 грн., відповідно 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі складає 38 400 грн., які суд стягує з відповідача на користь позивача у якості відшкодування моральної шкоди. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial