Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду , мотивуючи свої вимоги наступним. Між ним та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 13.03.2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції. Після реєстрації шлюбу відповідач отримала прізвище чоловіка - [PERSON]. У сторін [INFO] народився син - [PERSON]. З вересня 2016 року між позивачем та відповідачем припинено шлюбні відносини, не ведеться спільне господарство, припинено сумісне проживання. Збереження шлюбу і його подальше збереження немає сенсу і не буде відповідати інтересам сторін. Спору щодо поділу майна відсутній. За таких обставин позивач просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем. Провадження по справі відкрито 06.04.2018 р., з урахуванням положень ч. 4 ст. 274 ЦПК України по справі призначено підготовче засідання на 05.06.2018 р. о 09 год. 00 хв. Через канцелярію суду 26.04.2018 р. від позивача та відповідача надійшла спільна заява про розірвання шлюбу. Також сторони зазначили, що ними досягнуто домовленостей про утримання дитини. В підготовчому засіданні [PERSON], [PERSON] повідомили про своє бажання розірвати шлюб, та не заперечували щодо прийняття рішення на даній стадії розгляду справи. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідачем визнано заявлені вимоги, суд вважає за можливе постановити рішення у підготовчому засіданні. Позивач [PERSON] повідомив, що з вересня 2016 р. сім»я розпалась, сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Відповідач [PERSON] також вказала на те, що з вересня 2016 р. припинено шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим. Висловила бажання після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище - [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 13.03.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві. Актовий запис № 219. Після реєстрації шлюбу [PERSON] отримала прізвище чоловіка -«Орлова». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як свідчать викладене в позові, надані в судовому засіданні пояснення сторонами, позивач та відповідач проживають окремо однин від одного, не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети з вересня 2016 року. Також відповідачем не оспорювалась та обставина, що збереження шлюбу, який існує формально, не відповідає як їх інтересам так і інтересам дитини. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача, відповідача в ході розгляду справи отримано не було. [PERSON], [PERSON] повідомили про обопільне бажання розірвати шлюб, та вказали про те, що між ними досягнуто домовленостей щодо утримання спільної дитини. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін та дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено в судовому засіданні відповідач після укладання шлюбу змінила прізвище на прізвище чоловіка - «Орлова» і має бажання після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище - «Сіра». За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України. [PERSON] звільнений від сплати судового збору відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України (в редакції від 30.10.2017 р.). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved