Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача\~про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору дарування серії АЕК № 072667 від 26.04.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори [PERSON], йому належить житловий будинок (літ.А-І), що знаходиться по вул. Слобідській,91 в с.Оршівці, Кіцманського району, Чернівецької області, який розташований на земельній ділянці площею 0,2499 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказує, що для забезпечення потреб сімї та створення належних умов проживання ним здійснено будівництво господарських будівель та споруди, по факту будівництва яких було замовлено обмірні креслення. На даний час бажаючи узаконити вказані господарські будівлі виготовлено технічний паспорт, однак в сільській раді отримано розяснення, що місцева рада не має повноважень на те і потрібно звернутись до суду, а тому просив позов задовольнити. Позивач подав заяву про підтримання позову, відповідач подав заяву про визнання позовних вимог. Просили справу розглянути без їх участі, що вбачається із поданих сторонами письмових заяв. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності учасників справи, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності,\~\~з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так,\~ч.1 ст.5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод убачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~\~цим Кодексом. Частинами 1-2\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що\~\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Так, судом встановлено, що на підставі договору дарування [PERSON] належить житловий будинок (літ.А-І), що знаходиться по вул. Слобідській,91 в с.Оршівці, Кіцманського району, Чернівецької області (а.с.7). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Слобідській,91 в с.Оршівці, Кіцманського району, Чернівецької області вбачається, що сараї (літ.Б,В,Д,Е,Ж,), котельня (літ.Й), господарський блок (літ.Л) зазначені як самочинно побудовані (а.с.15-21). З довідки ФОП [PERSON] № 54 від 04.12.2017 року про проведення технічної інвентаризації слідує, що відсоток готовності самочинно збудованих господарських будівель та споруд по вул. Слобідській,91 в с.Оршівці, Кіцманського району, Чернівецької області, становить 100%. Технічний стан придатний для експлуатації. (а.с.29). \~Таким чином,\~вище вказані господарські будівлі та споруди відповідають вимогам державних будівельних норм. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ст. 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України передбачено право відповідача визнати позов (весь або його частину) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду для захисту свого особистого немайнового та майнового права. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Відповідно до\~ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до ч.2\~ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна ). Відповідно ч.ч.3, 5\~ст.376 ЦК України, встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. В звязку з визнанням відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 376 ЦК України та

Outcome: approved