Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки: площею 3,90 га, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,73 га, кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], та житловий будинок [ADDRESS], який відносився до типу колгоспного двору. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка - [PERSON], яка померла [INFO]. Він (позивач) прийняв спадщину після смерті своєї матері - [PERSON], але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначені земельні ділянки та житловий будинок у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на вищезазначені земельні ділянки та житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з мотивів, які зазначені у позовній заяві, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі та участі позивача. У судове засідання представник Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову [PERSON], просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд розглядає справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала [PERSON], що підтверджується довідками Степовохутірської сільської ради № 5 та № 7 від 10 січня 2017 року (а.с. 41-42). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, [PERSON] належав в цілому житловий будинок [ADDRESS], як єдиному члену колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок. З матеріалів справи вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка - [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину від 4 листопада 2009 року (а.с. 8-9). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON], крім земельних ділянок, й житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 44-46). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складала, а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії свідоцтва про народження (а.с. 11) вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON], а тому в силу ст. 1261 ЦК України має право на спадкування після її смерті. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], у встановлений законом строк подав нотаріусу Першої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2016 року державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори виніс постанови, якими відмовив у видачі [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки та житловий будинок в зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно у померлої [PERSON] не виникло, оскільки відсутня державна реєстрація. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved