Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обгрунтування позову зазначив, що 23 січня 1997 року на підставі свідоцтва про право особистої вланості на жилий будинок виданого Вовчанською міською радою, він набув права власності на жилий будинок № 69 по вул. Гурканівській (колишня вул. Чубаря) в м. Вовчанську Харківської області, зареєстрований в реєстрову книгу № 67 за реєстром № 7394. В 2016 році він приватизував земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд по вул. Гурканівській ( Чубаря) 69 в м. Вовчанську Харківської області. 16 вересня 2016 року йому була видана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої він дізнався, що на його нерухоме майно накладено обтяження, яке зареєстровано 04 вересня 2007 року за № 16393739. Обтяження було накладено на підставі повідомлення № 1643 виданого 21 квітня 2004 року відділом державної виконавчої служби, м. Вовчанськ, Харківської області. Просив скасувати арешт на будинок № 69 по вул. Гурканівській (колишній Чубаря) в м. Вовчанську Харківської області, який зареєстрований в Єдиному державному реєстрі заборон обєктів нерухомого майна за № 16393739 від 04 вересня 2007 року та виключити з Єдиного державному реєстрі заборон обєктів нерухомого майна запис від 04 вересня 2007 року за № 16393739 про арешт всього нерухомого майна належного [PERSON] Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи повідомила, що відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] на виконанні відділу ДВС не перебуває, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено під час судового розгляду, відповідно до фотокопії свідоцтва про право особистої вланості на жилий будинок виданого Вовчанською міською радою від 23 січня 1997 року [PERSON] набув права власності на жилий будинок № 69 по вул. Гурканівській ( колишня вул. Чубаря) в м. Вовчанську Харківської області, зареєстрований в реєстрову книгу № 67 за реєстром № 7394 (а.с.10). На нерухоме майно [PERSON] було накладено обтяження, яке зареєстровано 04 вересня 2007 року за № 16393739. Обтяження було накладено на підставі повідомлення № 1643 виданого 21 квітня 2004 року відділом державної виконавчої служби, м. Вовчанськ, Харківської області (а.с.5,6). В квітні 2018 року [PERSON] звернувся із заявою до начальника Вовчанського районного відділу ДВС про скасування арешту на його нерухоме майно (а.с.8). 04 квітня 2018 року [PERSON] було отримано відповідь, з якої вбачається, що перевіркою бази даних встановлено, що відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] на виконанні відділу ДВС не перебуває. Також, була надана копія повідомлення про накладення заборони відчуження обєктів нерухомого майна № 1643 від 21 квітня 2004 року, відповідно якому заборона накладена на майно за адресою: м. Вовчанськ вул. Гурканівська ( Чубаря) 69, на підставі виконавчого листа № 20-92 від 06 червня 2000 року виданого Вовчанським районним судом Харківської області (а.с.7,9). Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Відповідно\~\~до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч. 2\~ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження»,\~у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження»,\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved