Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась 24.04.2014 року після смерті її тітки [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до якого входить: житловий будинок, що знаходиться по вул.Пилюзька, 162, в селі Хворостів Любомльського району Волинської області; право на земельну частку (пай) в розмірі 1,72 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та земельна ділянка площею 1,37 га, яка розташована на території Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області. Спадкодавець [PERSON] була одинокою та дітей не мала, відповідно, спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, які мають право на обовязкову частку у спадщині, немає. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе приналежне їй майно заповіла позивачу [PERSON], однак остання на день відкриття спадщини зі спадкодавцем разом не проживала та заяви про прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку у встановленому порядку не подала, тому вважається такою, що спадщину не прийняла. Як на поважність причин пропуску такого строку позивач вказала на свою необізнаність з цивільним законодавством, при цьому, вважала себе такою, що спадщину фактично прийняла, оскільки здійснила обряд поховання спадкодавця [PERSON], вступила в управління та володіння спадковим майном останньої шляхом догляду за житловим будинком, обробленням земельних ділянок, зберіганням у себе правовстановлюючих документів на спадкове майно. Окрім цього, вчасно звернутись до нотаріуса вона не могла, так як у цей період здійснювала догляд за своїм батьком [PERSON], який тяжко хворів, був лежачим, потребував постійного стороннього догляду та в подальшому 11.09.2015 року також помер. За відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та могли дати письмову згоду на подання нею заяви про прийняття спадщини, реалізація її спадкових прав можлива лише в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявились. Позивач подала в канцелярію суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Від відповідача - Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області надійшла заява від 11.12.2017 року за вих. №227 про відсутність заперечень проти позову [PERSON] та розгляд справи у відсутності представника сільської ради. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №158165, виданого виконавчим комітетом Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області 21.05.2014 року, встановлено, що [PERSON] померла 24 квітня 2014 року в с.Хворостів Любомльського району Волинської області (а.с.4). Копією довідки Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 10.08.2017 року за №502, копією витягу з погосподарської книги №2 за 2001 рік цієї ж сільської ради від 10.08.2017 року за №502, копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №301634 від 29.04.2009 року та копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0220968 від 16.01.1994 року стверджено, що до складу спадкового майна [PERSON] увійшли: житловий будинок, що знаходиться по вул.Пилюзька, 162, в селі Хворостів Любомльського району Волинської області, та право на земельну частку (пай) в розмірі 1,72 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), які вона успадкувала після смерті у 2001 році своєї матері [PERSON], однак зазначене майно у встановленому порядку на своє імя не зареєструвала; земельна ділянка площею 1,37 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області (а.с.5-8). З Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.12.2017 року за №50202223, наданої приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON], встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку не заводилась (а.с.23). Копією довідки Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 10.08.2017 року за №502 стверджено, що після смерті [PERSON] в управління та володіння спадковим майном вступила позивач - [PERSON], яка здійснила обряд поховання, доглядає за житловим будинком та обробляє земельну ділянку. Спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, які мають право на обовязкову частку у спадщині, немає (а.с.5). Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізом доказів у справі стверджено, що після смерті [PERSON] в управління та володіння спадковим майном вступила позивач [PERSON] Окрім цього, з копії довідки Хворостівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 15.11.2017 року за №615 встановлено, що позивач [PERSON] без реєстрації проживала в [INFO] разом зі своїм батьком [PERSON], який тяжко хворів та потребував постійного стороннього догляду, тому вона здійснювала за ним догляд. [PERSON] помер 11.09.2015 року (а.с.11). Зазначені обставини не заперечені відповідачем, тому, в силу ст.ст.60, 61 ЦПК України, вважаються доведеними та такими, що доказуванню не підлягають. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, проаналізувавши фактичні обставини справи, а також враховуючи те, що орган місцевого самоврядування, будучи відповідачем у справі, не заперечив проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, той факт, що позивач не була обізнана з нормами цивільного законодавства, однак своїми діями засвідчила свою небайдужість до спадкового майна, оскільки доглядає за спадковим будинком та обробляє земельні ділянки, в той же час у період після смерті [PERSON] вона здійснювала догляд за своїм хворим батьком, що в своїй сукупності дає підстави суду вважати причини пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини поважними. Достатнім строком для вчинення позивачем такої дії подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини суд вважає у два місяці. З огляду на підставу позову, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved