Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову він зазначив, що він та члени його сім'ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON]., є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі, крім позивача та членів його сім'ї, зареєстрований відповідач - [PERSON], який не проживає у вказаній квартирі більше двох років. У зв'язку з тим, що в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який фактично за цією адресою не проживає, позивач не може повною мірою, реалізувати своє право, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також поліпшенні стану квартири ніколи не приймав. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити його позовні вимоги, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Треті сторони надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], належить на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18 липня 1994 р. (а.с. 7). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В даній квартирі зареєстрований, але фактично не проживає з 2011 року колишній чоловік доньки позивача [PERSON] відповідач - [PERSON] Той факт, що [PERSON] фактично не проживає у вище вказаній квартирі, підтверджується довідкою №57 від 22.01.2016 року (а.с. 34), а також актами про не проживання і відсутність особистих речей від 04.05.2015 та 02.11.2015 року складеними Іванівською сільською радою Чугуївського району Харківської області (а.с.35-36). Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У зв'язку з тим, що в житловій квартирі, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, зареєстрований відповідач, який фактично в ній не проживає, позивач не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне користування майном. Відповідач жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану житлової квартири за весь час мого користування квартирою не приймав, [PERSON] та члени його сім'ї самостійно утримують квартиру в належному стані. Таким чином, оскільки відповідач фактично в житловому приміщенні не проживає з 2011 року, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі в спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевказаного, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved