Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , і він, як її син, є спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті матері відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,8045 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бердянської міської ради Запорізької області, на 1/33 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бердянської міської ради Запорізької області, на земельну ділянку площею 1,7186 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бердянської міської ради Запорізької області, та на земельну ділянку площею 0,2485 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бердянської міської ради Запорізької області, а також на 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] . У встановлений законом шестимісячний термін він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на тій підставі, що у свідоцтві про смерть матері її прізвище вказано « [PERSON] », в той час як його прізвище - « [PERSON] ». Крім того, у свідоцтві на право власності на житловий будинок від 22. 07. 1997 року прізвище матері як власника зазначено « [PERSON] ». Відтак просить встановити факт родинних відносин зі своєю матір`ю [PERSON] , встановити факт належності померлій правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] , виданого 22. 07. 1997 року на підставі рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради № 352 від 16. 07. 1997 року замість договору купівлі - продажу від 16. 10. 1991 року на ім`я [PERSON] , та визнати за ним право власності на 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і пояснила, що ймовірно така різниця у написанні прізвища померлої [PERSON] у документах виникла після перекладу російського прізвища « [PERSON] » на українську мову, але саме цей факт не дає змоги позивачу оформити спадщину як спадкоємцю першої черги за законом після смерті матері. Представник відповідача до суду не явився, про дату слухання справи повідомлений, у заяві просить розглянути справу за його відсутності. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] дійсно є рідним сином [PERSON] , який проживав разом з нею по [ADDRESS] та доглядав її до смерті. Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого 17. 11 . 1958 року в м. Богдановичи Свердловської області РСФСР [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 22 липня 1997 року на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради народних депутатів № 352 від 16. 07. 1997 року 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] . В якості спадкового майна залишилося земельна ділянка площею 0,8045 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бердянської міської ради Запорізької області, 1/33 частина земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бердянської міської ради Запорізької області, земельна ділянка площею 1,7186 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бердянської міської ради Запорізької області, земельна ділянка площею 0,2485 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бердянської міської ради Запорізької області, а також на 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до копії спадкової справи 24 липня 2018 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син померлої [PERSON] . Постановою нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори від 26. 09. 2019 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у свідоцтві про смерть спадкодавця та у паспорті [PERSON] , який він надав для оформлення спадщини, по - різному вказане прізвище спадкодавця - [PERSON] , тоді як прізвище позивача [PERSON] . Крім того, у свідоцтві на право власності на житловий будинок від 22. 07. 1997 року прізвище спадкодавця як власника зазначено « [PERSON] », за цим же прізвищем внесені відомості до реєстраційної картки про право власності на житловий будинок у КПТІ Бердянської міської ради. У зв`язку з чим позивач звернувся з цим позовом, у якому просить визнати факт родинних відносин його, [PERSON] з померлою матір`ю [PERSON] . Крім того, просить визнати факт, що вищевказаний житловий будинок, який зареєстрований за [PERSON] , належить [PERSON] . В судовому засіданні вказані факти підтверджено копіями свідоцтв про народження позивача, показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з яких вбачається, що померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] , та була власницею житлового будинку [ADDRESS] , у якому проживала до своєю смерті. За таких обставин суд вважає за можливе встановити вказані юридичні факти. Як вбачається з копії спадкової справи після смерті [PERSON] до нотаріуса із заявою звернувся син спадкодавця позивач по справі [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, інших осіб, які б претендували на спадщину, судом не встановлено, тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері, у встановлений законом термін звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, надавши усі необхідні для цього документи, але отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Outcome: approved