Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції, [PERSON] про зняття арешту, мотивуючи свої вимоги наступним. Постановою Орджонікідзевського ВДВС Запорізького управління юстиції від 4 квітня 2014 р. в межах виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів було накладено арешт на майно позивача в межах суми боргу, у тому числі на належну йому частину квартиру [ADDRESS]. У квітні 2015 р. ним було у повному обсязі погашено заборгованість по сплаті аліментів, а також регулярно здійснюються поточні платежі. Він звернувся до виконавчої служби з проханням зняти арешт, однак постановою державного виконавця від 20 квітня 2015 р. йому було відмовлено із посиланням на п. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». Просив зняти арешт з квартири [ADDRESS], накладений постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького управління юстиції Замулою М.П. ВП № 42799255 від 4 квітня 2014 року по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа № 2-1361 від 22 червня 2011 року. У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також через канцелярію суду подав заяву, в якій просив допустити негайне виконання рішення у зв'язку з необхідністю укладення договору купівлі-продажу квартири, на яку накладено арешт. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. До заяви додав матеріали виконавчого провадження. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача-1 на підставі наявних у справі доказів. Відповідач-2 у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача-2 на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов наступного висновку. На виконанні в Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-1361/2011 від 22 червня 2011 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 16 травня 2011 року до досягнення дитиною повноліття (арк. справи 12-13). Постановою старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції Замула М.П. ВП № 42799255 від 4 квітня 2014 р. відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа (арк. справи 10). Постановою старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції Замула М.П. ВП № 42799255 від 4 квітня 2014 р. накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] за адресою: квартира [ADDRESS], а також заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику у межах суми боргу (арк. справи 11). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № 521 від 21 серпня 2010 р., виданого Орджонікідзевською районного адміністрацією Запорізької міської ради, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 вересня 2010 р., виданого ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних долях [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - по ? частині кожному (арк. справи 3-4). Судом встановлено, що станом на час розгляду даної справи у позивача відсутня заборгованість по сплаті аліментів. Зазначені обставини підтверджуються квитанціями банківських установ (арк. справи 14), постановою начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції Логвіна В.І. від 20 квітня 2015 р. № 42799255/10 (арк. справи 9). Також з вказаної постанови вбачається, що у ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» відсутня підстава зняття арешту в разі сплати боржником повної суми боргу, та це питання віднесено до компетенції суду (арк. справи 9). Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено випадки зняття арешту з майна державною виконавчою службою. Відповідно до частини п'ятої вказаної статті Закону в усіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як встановлено судом, арешт, накладений державним виконавцем на квартиру, власником якої, в тому числі, є позивач, перешкоджає останньому в реалізації його права розпорядження вказаної квартирою, зокрема, продажу, про що він зазначив в адресованій суду заяві. Враховуючи викладене, а також те, що в позивача станом на час розгляду справи відсутня заборгованість зі сплати аліментних зобов'язань перед [PERSON], суд доходить висновку про наявність підстав для зняття арешту з вищевказаної квартири, накладеного постановою державного виконавця, з огляду на що задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Частиною першою статті 217 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. За таких обставин, суд, враховуючи надану позивачем заяву про негайне виконання рішення, з метою дотримання вищевказаних вимог ЦПК України, а також захисту права власності позивача, вважає за можливе допустити рішення суду до негайного виконання. На підставі викладеного, ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved