Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА», в якому просить змінити формулювання причини звільнення та стягнути вихідну допомогу у розмірі 21780 грн. 78 коп., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що він працював радником директора апарату управління в ДП «ЛДЗ «ЛОРТА». В порушення ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» з квітня 2018 року йому не виплачувалася заробітна плата, що привело до заборгованості по ній у розмірі 20222 грн. 60 коп. відповідно до Довідки від 25 липня 2018 року № 580-1618 про суму заборгованої заробітної плати станом на 25 липня 2018 року. Згідно зазначеної довідки, заробітна плата не виплачувалася в період з квітня по червень 2018 року. У зв'язку з цим позивач заявою від 12 червня 2018 року вх. № 64 просив звільнити його за ч.3 ст. 38 КЗпП України за невиплату заробітної плати. Всупереч цьому, відповідач звільнив позивача з формулюванням «за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України». Також зазначає, що заявою від 13 червня 2018 року вх. 66 він просив здійснити повний розрахунок, виплатити всі суми, що належали йому при звільнені відповідно до вимог ст. 116 КЗПП України. Проте цього зроблено не було, вихідна допомога не була нарахована та виплачена. З огляду на вищезазначене, вважає формулювання причини його звільнення неправильним і просить змінити його із «Звільнено за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України» на «Звільнений за власним бажанням, ч. 3 ст. 38 КЗпП України». Також просить стягнути з відповідача на свою користь 21780 грн. 78 коп. вихідної допомоги, а також понесені судові витрати. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 вересня 2018 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст.178 ЦПК України, без поважних причин, хоча ухвалу про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження отримав 17 вересня 2018 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював в ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» на посаді радника директора апарату управління з 21 червня 2016 року. Відповідно до заяви позивача від 12 червня 2018 року, адресованої директору ДП «ЛДЗ «ЛОРТА», він просив звільнити його з займаної посади радника директора заводу за власним бажанням з 13 червня 2018 року в зв'язку з невиплатою заробітної плати у відповідності до вимог ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Згідно витягу з наказу по ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» від 13 червня 2018 року № 280к позивача звільнено з посади радника директора апарату управління 13 червня 2018 року за власним бажанням, у відповідності до ст. 38 КЗпП України. Аналогічний запис міститься в трудовій книжці позивача, копія якої додана до матеріалів справи. Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що формулювання причини звільнення, яке вказано в вищезазначеному наказі та в трудовій книжці позивача, є неправильним. Згідно з ч. 3 ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Також встановлено, що позивачці при звільненні не було виплачено вихідної допомоги у розмірі у розмірі передбаченому ст. 44 КЗпП України. Заявою від 13 червня 2018 року позивач просив здійснити повний розрахунок та виплатити всі суми, що належать йому при звільненні у відповідності до вимог ст. 116 КЗпП України. Відповідно до довідки про суму заборгованості заробітної плати станом на 25 липня 2018 року [PERSON] від 25 липня 2018 року № 580-1618 заробітна плата позивачу не виплачувалася з квітня по червень включно. Відтак сума заборгованості ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» перед позивачем становить 20222 грн. 60 коп., що включає в себе заробітну плату за квітень - 5702 грн. 08 коп., за травень - 5702 грн. 08 коп., за червень - 8818 грн. 44 коп. Виходячи з наведеного, середньомісячна заробітна плата позивача становить 7260 грн. 26 коп. Відповідно до ст. 44 КЗпП України внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору вихідна допомога виплачується у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Відтак, вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку становить 21780 грн. 78 коп. Судом достовірно встановлено, що відповідач не виконував вимоги законодавства про працю, з квітня по червень 2018 року включно не виплачував позивачу заробітну плату. Дана обставина підтверджується довідкою про суму заборгованої зарплати станом на 25 липня 2018 року [PERSON] № 580-1618 від 25 липня 2018 року. За наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача відповідно до ст.44 КЗпП підлягає стягненню в користь позивача вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку, що становить 21780 грн. 78 коп. Також суд встановив, що позивач просить суд стягнути на свою користь понесені судові витрати. Проте з матеріалів справи достеменно невідомо, які судові витрати здійснив позивач. Тому щодо цієї позовної вимогу суд дійшов висновку про її безпідставність. Крім того, на користь держави слід стягнути з відповідача 3524 грн. судового збору за дві вимоги, заявлені в позовній заяві.

Outcome: partial