Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ СК «ВУСО» про стягнення суми страхового відшкодування обґрунтовуючи вимоги тим що 16.09.2013 року між ним та відповідачем ПрАТ СК «ВУСО» укладено договір комплексного страхування виїжджаючих за кордон № 1000991.07.10.2013 року позивач, перебуваючи у м.Мюнхен, Республіка Німеччина, був госпіталізований з діагнозом «лівостроння епігастрологія». Витрати на лікування [PERSON] становили 860,88 євро, що підтверджується фактурою VU - [NUMBER] від 07.10.2013 року. У період з листопада 2013 року по березень 2014 року [PERSON] неодноразово звертався до ПрАТ «ВУСО» з заявами про виконання умов договору страхування. Однак відповідач відмовив йому у страховому відшкодуванні витрат у розмірі 24 441,57 грн. (еквівалент 1 380,00 Євро), мотивуючи відмову тим, що позивач порушив умови договору страхування. йому у Зазначена відмова, порушує, на думку позивача, приписи спірного договору та чинного законодавства України , заподіяла йому шкоди, з врахуванням неустойки, на загальну суму 25 028,17 грн., яку просив стягнути на свою користь. В подальшому представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача ПрАТ СК «ВУСО» 35 060 гривень 54 коп. суму страхового відшкодування, та пені 345 гривень 22 коп. У таблиці № 1 до договору № 1000991 від 16 вересня 2013 року визначено розмір відшкодування граничної суми у іноземній валюті - Євро. З часу заявлення позову минуло 1 рік і 5 місяців, за цей період змінився курс національної валюти до іноземних валюти - Євро. Станом на 05.06.2014 року курс гривні до євро становить 1 602,5706, станом на 03.11.2015 року становить - 2539,0387. У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивача заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, подано письмові заперечення у яких просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначенні строків та виконувати інші умови договору. Статтею 20 Закону України «Про страхування» унормовано, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 26 Закону України «Про страхування» встановлені підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, а саме: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Судом достовірно встановлено, що 16.09.2013 року між [PERSON] та ПАТ СК «ВУСО» в собі представництва в м. Львові укладено договір комплексного страхування виїжджаючих за кордон № 1000991 (а.с. 6-8). 07.10.2013 року перебуваючи в м. Мюнхен, Республіка Німеччина [PERSON] госпіталізований з діагнозом «лівостороння епігастрологія» (а.с. 19-20). Витрати на лікування [PERSON] становлять 860,88 євро, що підтверджується фактурою VU - [NUMBER] від 07.10.2013 року. Крім цього, [PERSON] виставлено додатковий рахунок № [NUMBER] від 21.10.2013 року. Крім того 15.01.2014 року виставлено додатковий рахунок на оплату транспорту в сумі 520 (євро), що підтверджується фактурою № 24530634 від 07.10.2013 року. У п.5 договору визначено склад та розмір виплат страхового відшкодування. Відповідно до п. 5.1 - договору страховик відшкодовує витрати на оплату наступних послуг: -Медичні послуги, необхідність в наданні яких виникла в результаті раптового захворювання застрахованої особи або нещасного випадку; -Медичні перевезення, включаючи: транспортування застрахованої особи машиною швидкої допомоги та інше… У період листопада 2013 року по березень 2014 року [PERSON] неодноразово звертався до ПрАТ СК «ВУСО» з заявами про виконання умов договору страхування. Однак листами ПрАТ СК «ВУСО» відмовлено у страховому відшкодуванні витрат у розмірі 24 441,57 грн. ( еквівалент 1 380,00 євро), мотивуючи відмову тим, що [PERSON] порушив умови договору страхування. Згідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності цих умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 988, 992 ЦК України, встановлено, що страховик зобов'язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова плата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються державним соціальн7им страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору; відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, що це встановлено договором; за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або у разі збільшення вартості майна внести відповідні зміни до договору страхування; не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страховика. У разі несплати страховиком страхувальникові або іній особі страхової виплати зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановлену договором або законом. Згідно п. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифікату) - ст.990 ЦК України. Згідно п. 11.8 договору комплексного страхування виїжджаючих за кордон № 1000991 несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування шляхом сплати застрахованій особі пені у розмірі 0,01% від суми несплаченого страхового відшкодування за кожну прострочену добу, але не більше 10% суми страхового відшкодування. Однак, страхова виплата на користь вигодонабувача (позивача) не виплачена, що свідчить про порушенням умов договору. Згідно п. 3 ст. 20 ЗУ «Про страхування», Страховик зобов'язаний, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом(ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України). Офіційний курс НБУ гривні до Євро, станом на 05.06.2014 року, становить 1602.5706, станом на 03.11.2015 року становить - 2539.0387, а тому сума заборгованості за вказаним Договором у гривневому еквіваленті складає 35 060 грн.54 коп. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Даючи юридичну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за договором комплексного страхування виїжджаючих за кордон № 1000991 від 16.09.2013 року не виконав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, на підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 487 гривні 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved