Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до фізичної особи підприємця «Рем Сервіс» [PERSON] , у якій просить розірвати договір ремонту комп`ютерної техніки від 16.01.2021 р. №7080360027 укладений між сторонами, стягнути з відповідача сплачені грошові кошти за договором ремонту комп`ютерної техніки від 16.01.2021 р. № 7080360027 у сумі 2650,00 гривень на користь позивача; стягнути з відповідача сплачені грошові кошти за діагностику та ремонт комп`ютерної техніки згідно акту діагностики проведеного ТзОВ «ІТ-Сервіс-Груп», ЄДРПОУ 36026547 від 02.02.2021 р. №01/02022021 та рахунку фактури № ІТ-0000030 від 15.03.2021 р. у сумі 3960,00 гривень, стягнути із відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 3000,00 гривень та 1700,00 гривень втрат на правову допомогу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.01.2021 р. між сторонами було укладено договір про ремонт ноутбука марки «DELL» модель VOSTRO 1400 шляхом підписання акта приймання техніки та устаткування № 7080360027 від 16.01.2021 р., де вказано причину ремонту - несправність клавіатури. 23.01.2021р. позивач отримав ноутбук після ремонту з гарантією 1 рік та оплатив вартість такого в сумі 2350,00 гривень. Однак, через одну годину ноутбук не вмикався, через декілька спроб перезавантаження він увімкнувся, проте не було звуку, клавіатура не працювала, перестав бачити WI-FI мережі, до яких раніше був підключений і згодом вимкнувся. 26.01.2021 р. позивач звернувся до відповідача з претензією про усунення недоліків у ремонті комп`ютера або повернення коштів. Однак, відповідач не реагує на таке звернення. 02.02.2021 р. позивач замовив проведення діагностики ноутбука, у результаті якої виявлено перекос шлейфу клавіатури в роз`ємі, некоректно встановлені драйвери звукової карти в операційній системі. Відтак, вважає, що відповідачем порушено зобов`язання. Крім цього, позивач зазнав моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях і погіршенні здоров`я, яку оцінює у розмірі 3000,00 гривень. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.08.2021 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не подав суду відзив на позовну заяву, інших заяв по суті справи, поважних причин такого не повідомив. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами /стаття 629 ЦК України/. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Відповідно до ч.1,2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Судом встановлено, що 16.01.2021 року між сторонами було укладено договір, шляхом підписання акта приймання техніки та устаткування № 708036 0027 від 16.01.21 року, за умовами якого [PERSON] - замовник, доручив «Рем Сервіс», код 3358502912 - виконавцю, проведення робіт з технічного обслуговування обладнання, а саме ремонт ноутбука марки «DELL» модель VOSTRO 1400, у якому не працює клавіатура. Також згідно вказаного акта, позивач у якості завдатку сплатив відповідачу кошти у сумі 300,00 гривень /а.с. 10, 26/. Згідно акта здачі-приймання від 23.01.2021 р., виконавцем «Комп`ютерна допомога «Рем Сервіс» за договором №708036 № сервіс інженера 0027 надано послуги з обслуговування наданого замовником [PERSON] ноутбука, загальна сума до сплати якого становила 2350,00 гривень, 1 рік гарантії /а.с.27/. Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Згідно ч. 3, 4, 6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред`явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років. Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії акта діагностики від 02.02.2021 року, проведеної ТзОВ «ІТ-Сервіс Груп», при проведенні діагностики ноутбука марки «DELL» модель vostro 1400 s/t J9JXF3J було підтверджено несправності пристрою, а саме: «не працює клавіатура, нема звуку» та виявлено: перекос шлейфу клавіатури в роз`ємі, некоректно встановлені драйвери звукової карти в операційній системі /а.с.12/. Згідно рахунку-фактури №ІТ-0000030 від 15.03.2021 року [PERSON] сплатив ТзОВ «ІТ-Сервіс Груп» за проведені діагностику, відновлення та профілактику ноутбука марки «DELL» модель vostro 1400 s/t J9JXF3J - 3960,00 гривень /а.с.14/. Як ствердив позивач у позовній заяві, відповідач на зв`язок з ним не виходить, на телефонні дзвінки не реагує, врегулювати спір у позасудовому порядку не намагався, добровільно завдані збитки не відшкодував. Відповідач не подав суду відзив, інших заяв по суті, у яких заперечив проти позовних вимог, як і не надав доказів на спростування вказаних позивачем обставин. Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимог позивача щодо розірвання договору та стягнення сплачених грошових коштів у сумі 2650,00 гривень, а також стягнення сплачених грошових коштів за діагностику та ремонт ноутбука у сумі 3960,00 гривень. Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Крім того, п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відтак, для стягнення моральної шкоди, необхідна сукупність таких обов`язкових умов, як наявність вини заподіювача шкоди та протиправність його дій, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою та вина в заподіянні шкоди. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, були сформульовані ВС у постанові від 10.04.2019 року у справі № 464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним з ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження з нею з боку інших осіб завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди позивач вказав, що така полягала у душевних хвилюваннях і, як наслідок, погіршення його здоров`я. Разом з тим, позивач не надав суду жодних доказів у чому саме полягало погіршення його стану здоров`я, а також не подав доказів, що відповідачем відмовлено йому у проведенні гарантійного ремонту ноутбука, а тому не довів перед судом, що діями чи бездіяльністю відповідача йому спричинено моральної шкоди. Відтак, у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити. Згідно ч.3 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із змісту ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно долучених до матеріалів справи договору про надання правової допомоги №15/1/3/21 від 15.03.2021 року, додатку №1 до Договору про надання правової допомоги № 15/1/3/21 від 15.03.2021 р., акта приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2021 року, позивач [PERSON] уклав з адвокатом Гриневич М.М. договір про надання правової допомоги та здійснив оплату у розмірі 1700 грн. / а.с. 32-33, 34, 35/. Відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1169, 30 гривень. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, із відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 624 грн. 55 коп. на користь держави.

Outcome: partial