overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя у вересня 2016р. Відповідач подала зустрічний позов, який уточнювала. Справа перебувала у провадженні судді Декаленко В.С. Після повторного авто розподілу справа 23.10.2017р.надійшла у провадження судді Супрун Г.Б., розгляд справи розпочався з початку. Під час нового розгляду з»ясовувались наявні у сторін клопотання, докази, обсяг позовних вимог. Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 30.01.2018р. позовні вимоги задоволені частково та зустрічні позовні вимоги також задоволені частково. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 26.04.2018р. справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України необхідності у виклику сторін в судове засідання у суду не виникло, їх явка не є обов'язковою. В матеріалах справи міститься зустрічний позов [PERSON], та уточнений зустрічний позов ( збільшення зустрічних вимог) , в якому вона вказала лише перелік в таблиці придбаного рухомого майна, яке знаходиться в квартирі по [ADDRESS] ( вбудована кухня, шредер вбудований у кухонну мийку, пральна машина, посудомийна машина, телевізор, кондиціонер та інша техніка, а також посуд, штори, фен, годинник, дитячі меблі, килими, світильники та інш.), за адресою:[ADDRESS] (дитячі меблі, посуд, світильники, пральна машина та інш.) за адресою : [ADDRESS] (котел настінний газовий, відеодомофон, вішалка, шезлонг, підставка під квіти, меблі ті інш.), але в прохальній частині своїх вимог не просила конкретно яким чином майно розподілити, а просила вирішити питання розподілу рухомого майна за об'єктами знаходження та з огляду на вартість, а також за умовою цільового призначення в інтересах сторін за справою та двох неповнолітніх дітей. (а.с. 71-94, том 3). Під час розгляду справи в судовому засіданні вимоги щодо зазначеного рухомого майна за об'єктами знаходження не підтримувала, ні відповідачка, ні її представники пояснень в їх обґрунтування з цього приводу не надавали, на неодноразові запитання суду доказів на підтвердження цього майна та вартості також не надали. Представники позивача ( відповідача за зустрічним позовом [PERSON]) тому і не заперечували з цього приводу. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, зустрічні позовні вимоги [PERSON] щодо вирішення питання розподілу рухомого майна за об»єктами знаходження та з огляду на вартість, а також за умовою цільового призначення в інтересах сторін та двох неповнолітніх дітей задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] права користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6812118 від 23.03.2005 року, виданого Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор», на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.1993 року, будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON]. Разом з ним в даному будинку зареєстровані: дружина [PERSON], син [PERSON], онука [PERSON], онука [PERSON], колишня невістка [PERSON]. У довідці від 07.08.2016 року, виданої депутатом Піщанської сільської ради, зазначено, що [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає з вересня 2010 року, зазначене також підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] в добровільному порядку з реєстраційного обліку знятися не бажає, а тому позивач вимушений сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих осіб у будинку, в зв'язку з чим несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON], позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6812118 від 23.03.2005 року, виданого Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор», на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.1993 року, будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до довідки Піщанської сільської ради разом з позивачем в даному будинку зареєстровані: дружина [PERSON], син [PERSON], онука [PERSON], онука [PERSON], колишня невістка [PERSON]. (а.с 13). Згідно довідки депутата Піщанської сільської ради від 07.08.2016 року та заяв сусідів [PERSON] та [PERSON] з вересня 2010 року відповідачка не проживає в даному будинку (а.с. 10-12). Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. З урахуванням наведеного та надаючи оцінку всім доказам в їх сукупності, враховуючи що відповідач [PERSON] понад один рік не користується вищезазначеним будинком, суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] права користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] На підставі ст.ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON], які народились [INFO]. Зазначає, що 25.03.2015 р. між ним та відповідачем було укладено шлюб та після народження дітей дружина почала зловживати спиртними напоями,по кілька днів була відсутня вдома. З початку літа 2014 року [PERSON] взагалі перестала проживати вдома, різні погляди на шлюб та сім»ю призвели до розлучення, що відбулось за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2014 р. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачем, перебувають на його повному утримання та вихованні. Відповідачка не приймає участі у житті синів, зовсім не цікавиться їх життям, фактично самоусунулась від їх виховання. За рішенням суду з відповідача мають стягуватись аліменти на утримання дітей, проте [PERSON] з дня ухвалення відповідного рішення Шевченківським районним судом м. Києва відповідач не приймає участі у утриманні синів. Також за рішенням суду, яким встановлено, що [PERSON] тривалий час не проживає в квартирі разом із дітьми, відповідача визнано особою, яка втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Таким чином з середини 2014 року відповідачка участі у вихованні дітей не бере, не усвідомлює своєї відповідальності перед синами, в тому числі і матеріальної, що є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. За таких обставин [PERSON] і звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги, просив задовольнити та надав згоду на ухвалення заочного рішення. Також просив покласти на нього судові витрати. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Представник третьої особи підтримав вимоги позивача. Надав висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно двох неповнолітніх синів. Зазначив, що обставини справи свідчать про те, що мати самоусунулась від виховання дітей, а тому існують правові підстави для позбавлення її батьківських прав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на ті обставини, що син проживає разом з батьком, який піклується та утримує дитину в той час як мати не цікавиться його життям та станом здоров'я, не надає на його утримання матеріальної допомоги, тобто самоухиляється від виконання батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та день розгляду справи повідомлялась належним чином, тому суд вважає за необхідне постановити по справі заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник Служби у справах дітей Святошинської РДА у м. Києві в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.03.2006 року. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 1221, та видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві свідоцтво про народження [PERSON], відповідно до якого батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.03.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, Після розірвання шлюбу [PERSON] прізвище замінено на «[PERSON]». Як вбачається з матеріалів справи, а саме з заяви від 27.01.2015 року, що засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON] відмовилась від прав та обов'язків матері дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до характеристики, яка видана Середньою загальноосвітньою школою № 223, [PERSON], [INFO] у навчальній діяльності виявляє достатні можливості. Старанний, працездатний. Контроль за навчально-виховним процесом здійснює батько. Мати жодного разу до школи не приходила. Згідно висновку № 107-2133/40 від 27.03.2015 року на підставі наданих документів на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.03.2015 року було прийнято рішення про те, що громадянка [PERSON] може бути позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для накладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є дідусем [PERSON] Мати його онуки [PERSON] рішенням суду від 09.08.2007 року позбавлена батьківських прав відносно дочки. Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 21.09.2007 року його було призначено опікуном над малолітньою (на той час) онукою. [PERSON] тривалий час проживає окремо від доньки, її вихованням не займається, матеріальної допомоги на її тримання не надає, не проявляє турботи, почуття любові і піклування, тобто не виконує щодо дочки батьківських обовязків. Вихованням онуки повністю займається він. Зважаючи на це просить позбавити відповідача батьківських прав. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позов, пояснили обставини, викладені в ньому. Відповідач [PERSON] позов визнав, просив його задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради [PERSON] позов підтримала і просить його задовольнити. Третя особа [PERSON] позов підтримала, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. В силу ч.1, 2 ст. 150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Стаття 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р. зобовязує в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергову увагу приділяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 11 ч. 2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Наслідки визнання позову в судовому засіданні розяснені. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і в інтересах, перш за все, неповнолітньої дитини слід позбавити відповідачка батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про припинення стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв»язку з припиненням навчання посилаючись на те, що рішенням Бахмацького районного суду від 30.08.2016 року з нього на утримання повнолітнього сина [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку(доходу), щомісяця, починаючи з 22 липня 2016 року до 30 червня 2017 року. Оскільки син припинив навчання з 14.09.2016 року,що підтверджується наказом №1530 Національного педагогічного університету ім. Драгоманова, позивач просить припинити стягнення аліментів починаючи з 14.09.2016 року. В судове засідання позивач не з»явився, надіслав заяву про розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до статті 74 Цивільно процесуального кодексу України за адресою місця проживання, що підтверджується розпискою про вручення їй судової кореспонденції. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Судом на підставі частини другої статті 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши надані докази та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Бахмацького районного суду від 30.08.2016 року з нього на утримання повнолітнього сина [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку(доходу), щомісяця, починаючи з 22 липня 2016 року до 30 червня 2017 року. Як встановлено судовим рішенням, згідно довідки Київського Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова [PERSON] є студентом другого курсу, строк закінчення навчання 30.06.2018 року. Згідно наказу по студентському складу національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова від 14 вересня 2016 року №1530 [PERSON] відраховано зі складу студентів 3-го курсу 32 групи факультету фізичного виховання та спорту з 14 вересня 2016 року. Підстава звільнення заява студента [PERSON] Згідно статті 199 СК України відповідач зобов'язаний утримувати повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, оскільки [PERSON] припинив навчання, ним втрачено право на утримання, тому позов має бути задоволений в повному обсязі шляхом припинення стягнення аліментів з позивача на утримання повнолітньої дитини з часу припинення навчання, тобто з 14.09.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про припинення стягнення аліментів. Позивач посилається на те, що 14 січня 2010 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, в якому [INFO] народився син [PERSON]. 27 жовтня 2012 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2012 року з нього в користь [PERSON] стягнуто аліменти на сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходу. З квітня 2014 року син [PERSON] проживає разом з ним і перебуває на повному утриманні. Позивач позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Відповідач, будучи повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з'явилась. Згідно ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 14 січня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, в якому [INFO] народився син [PERSON]. 27 жовтня 2012 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2012 року з нього в користь [PERSON] стягнуто аліменти на сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходу. Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №152 від 22 травня 2014 року визначено місце проживання дитини [PERSON] -[INFO] разом з батьком в [ADDRESS].Як видно з довідки Зборівської міської ради №551 від 04.08.2014 року [PERSON] -[INFO] відвідує дитячий садок №1, що в м.Зборів. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] в повній мірі виконує свій обов'язок по утриманні дитини, суд вважає, що стягнення аліментів слід припинити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], які стягуються за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.05.2008 року, пославшись на те, що дитина проживає з ним, а відповідач [PERSON] участі у його вихованні і утримані не приймає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала і пояснла,що їх спільний син проживає разом з позивачем,а на його утримання стягуються аліменти. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.05.2008 року з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.04.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. (копія рішення а.с.8). Згідно витягу з рішення виконкому Ніжинської міської ради №246 від 24.09.2015 року встановлено можливість проживання неповнолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Факт проживання неповнолітнього сина з позивачем підтверджується актом обстеження умов проживання та довідкою вуличного комітету де зазначено,що син сторін [PERSON] проживає разом з позивачем. З аналізу положень ст. ст.179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України,якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Тому, з огляду на викладене та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] щодо припинення стягнення аліментів на користь відповідача на утримання їх сина знайшли підтвердження в ході розгляду справи, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути суму судового збору у розмірі 487,20 грн. з відповідача, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений, так як є учасником АТО (копія посвідчення та копія довідки).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом про \~ продовження строку для прийняття спадщини, \~мотивуючи тим, що \~ 02 травня 2015 року у віці 80 років помирає його мати [PERSON] в с. Головеньки Немирівського району, про що було 07 травня 2015 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Немирівського району зроблено відповідний актовий запис за № 3 і відповідно в цей же день, видане свідоцтво про смерть серія І-АМ № 323413. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території [PERSON] сільської ради Немирівського району, земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, грошових вкладів, тощо. [PERSON] син померлої є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом або заповіту немає. Позивач [PERSON], не зміг \~подати заяви до держнотконтори про прийняття спадщини з тієї причини, що пропустив строк встановлений для прийняття спадщини, який починається згідно з нині діючим ЦК України з моменту відкриття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, \~в \~\~судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, \~позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, \~приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, і [PERSON], пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини в зв`язку із змінами чинного законодавства. Вказаний факт також підтверджується \~копією \~\~паспорта [PERSON] (а.с.5), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.6), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.7), копією довідки [PERSON] сільської ради (а.с.8), копією державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.9). На підставі викладеного

Outcome: approved