Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просив шлюб, що був укладений 03.05.2014 року за актовим записом № 2 у Майданоолександрівські сільській раді Віньковецького району Хмельницької області між ним та відповідачкою, розірвати. В обґрунтування позову зазначив, що сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтувала сімейними цінностями, з її ініціативи в сім`ї виникали сварки, що тяжким чином впливало на психічний стан позивача та спричиняло йому душевні страждання. З 01.01.2015 року подружжя спільно не проживають, будь-яких відносин не підтримують, їхній шлюб існує формально, а позивач фактично утворив нову сім`ю. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, та просив шлюб розірвати. Пояснив, що ще до народження дитини відповідач поїхала до своєї матері у Ярмолинецький район, і з того часу там постійно проживає. Він неодноразово просив її повернутись, але дружина повідомляла, що її не пускають батьки. На теперішній час він проживає у цивільному шлюбі, з іншою жінкою, з якою бажає узаконити свої відносини, а шлюб між ним та відповідачкою вважає припиненим остаточно. Відповідач [PERSON] у судове засідання, будучи повідомленою належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилась. Надала письмову заяву, в якій розгляд справи просила проводити за її відсутності. Свою позицію по суті позову висловила у попередньому судовому засіданні, а саме позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала повністю. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 03.05.2014 року в Майданоолександрівські сільські раді Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу у подружжя народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] У період шлюбного життя між подружжям виникали конфлікти та суперечки, і з січня 2015 року сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають порізно, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує формально. Із позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки за рішенням суду стягнуто аліменти. Спору стосовно спільно нажитого подружжям майна немає. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб існує формально, оскільки сторони тривалий час не пов'язані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що позивач фактично уворив нову сім`ю, наполягає на припиненні шлюбу, відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. За клопотанням позивача судові витрати віднести на його сторону.

Outcome: approved