Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між позивачем, [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище - Муйдінова) [PERSON] 16 липня 2005 року було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 16.07.2005 р. було зроблено відповідний актовий запис №41. В шлюбі народилася донька, [PERSON], [INFO] В звязку з тим, що сімейне життя не склалося, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня2007 р. по справі №2-312/2007 було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 8 червня 2007 року.Так, позивач, [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище - Федорченко) [PERSON] 26 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб. В шлюбі народилися діти, [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO], тому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2007 року по справі №2-312/2007 з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, клопотань та заяв до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, неодноразово відкладав справу на іншу дату, копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з додатками отримав, відзіву до суду не надав. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2007 року з позивача [PERSON] стягуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу(ч.2 ст. 182 СК України). Позивач в своїй позовній заяві посилається на ту обставину, що на даний час на його утриманні перебуває двоє дітей від другого шлюбу, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що суттєво впливає на його матеріальний стан, що і є відповідною підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме: зменшення розміру аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину частини доходів позивача, що буде відповідати інтересам дитини та обох сторін. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved