Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, в якому просить: 1) визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,3694 га, кадастровий номер 6323585500:04:001:0376, яка розташована на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,3694 га, кадастровий номер: 6323585500:04:001:0376, яка розташована на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР № 020756, виданого 24 грудня 2004 року. Зазначає, що на день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку інших зареєстрованих спадкоємців не було, заповіт [PERSON] виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради не посвідчувався. Позивач має намір успадкувати вказане майно після смерті батька [PERSON] , оскільки є спадкоємцем першої черги за законом. З цією метою позивач звернувся до Краснокутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак отримав відмову, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також пропущено строк для прийняття спадщини. В зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду, тому як в іншому порядку оформити спадщину після смерті батька не має можливості. Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 02.11.2020 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено [PERSON] . 26.11.2020 року [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON] , Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування . Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 18.12.2020 року зустрічну позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, в якому просить: 1) визнати за нею право приватної власності площею 4,3693 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6323585500:04:001:0376, яка розташована на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, після чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] ; 2) У позовних вимогах [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку по праву успадкування відмовити у повному обсязі; 3) Стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати які вона понесе з даною справою. Зустрічну позовну заяву мотивує тим, що [INFO] помер\~її чоловік\~ [PERSON] .\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина,\~яка складається\~із земельної\~ділянки,\~площею 4,3694\~га,\~цільове призначення\~якої для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~кадастровий номер:\~6323585500:04:001:0376,\~яка розташована\~на території\~Пархомівської сільської\~ради Краснокутського\~району Харківської\~області,\~що підтверджується\~копією державного\~акта на\~право власності\~на земельну\~ділянку,\~серії ХР\~№ 020756,\~виданого 24\~грудня 2004\~року Зазначає, що вона вчасно звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка, нотаріусом заведено спадкову справу за № 287/2018. Позивач за первісним позовом [PERSON] до нотаріальної контори в передбачені законом строки про прийняття спадщини, не звернувся чим пропустив строки прийняття спадщини. Вказує, що до суду [PERSON] не звертався з позовною заявою про продовження строків достатніх для прийняття спадщини, а тому він не має права успадковувати майно померлого. Зазначає, про те, що вона є єдиною спадкоємницею після померлого [PERSON] . Ухвалою Краснокутського\~районного суду\~Харківської області\~від 09.03.2021\~року відповідача\~як за\~первісним позовом,\~так і\~за зустрічним\~позовом Пархомівську\~сільську раду\~Краснокутського району\~Харківської області\~було замінено\~її правонаступником\~Краснокутською селищною\~радою Богодухівського\~району Харківської\~області.\~ Позивач за первісним позовом /відповідач за зустрічним позовом/ [PERSON] , у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява від 02.09.2020 року про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У відзиві на зустрічну позовну заяву від 02.12.2020 року, просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] , у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю позову. Вказує, що він має намір успадкувати вказане майно після смерті батька [PERSON] , оскільки є спадкоємцем першої черги за законом та з цією метою звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак отримав відмову, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також пропущено строк для прийняття спадщини. Зазначає, що вказаний строк ним пропущено у зв`язку з тим, що він є юридично неграмотною людиною, та вважав що зможе успадкувати майно після смерті батька у будь-який час. Представник відповідача, як за первісним, так і за зустрічним позовом, Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області в відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання від 24.03.2021 року про розгляд справи без участі представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Третя особа за первісним позовом /позивач за зустрічним позовом/ [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. У відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначила, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини та вважається таким, що не прийняв її, до суду з позовною заявою про продовження строків достатніх для прийняття спадщини не звертався. Зазначає, що вона вчасно звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] . Просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи за первісним позовом /позивача за зустрічним позовом/ [PERSON] адвокат Петрушанко О.Д., будучи присутньою в судовому засіданні в режимі відеоконференції, прохала суд в задоволенні первісного позову [PERSON] відмовити в повному обсязі, оскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини, до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини не звертався, в позовній заяві вимогу про поновлення строку для прийняття спадщини перед судом не заявлено, а тому, відповідно до ст. 1272 ЦК України, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Що стосується зустрічного позову, то представник позивача адвокат Петрушанко О.Д. зазначила, що [PERSON] в передбачений законом шестимісячний строк, з часу відкриття спадщини спадщину прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак, в нотаріальному порядку отримати свідоцтво на право власності на земельну ділянку [PERSON] не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на неї. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала повністю, та прохала його задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника третьої\~особи за\~первісним позовом\~/позивача\~за зустрічним\~позовом/, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Як передбачено ч.1\~ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст.ст.\~15,\~16 ЦК,\~статтею 3 ЦПК\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.07.2018 року виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області та копією свідоцтва пр осмерть серії [NUMBER] виданого повторно Новосанжарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області /а.с.9,42/. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 4,3694 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 6323585500:04:001:0376, розташованої на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 020756/а.с.10,71/. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] виданого Васильківським міським відділом ЗАГС Київської області, його батьком зазначено [PERSON] /а.с.8/. Позивач за первісним позовом [PERSON] , з метою оформлення спадщини на спірну земельну ділянку звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори, але постановою від 27.11.2019 року за №1284/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у оформленні спадкових справ після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини/а.с. 13/. Як вбачається з довідок № 02-30/1194 від 05.11.2019 р. та №02-30/1422 від 27.11.2018 р. виданої Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] та виписаний в зв`язку зі смертю. На день його смерті в житловому будинку зареєстрованих спадкоємців не було/а.с.12,43/. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, спадкоємицею за законом є також дружина [PERSON] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 18.02.2014 року Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області/а.с.69/. Судом встановлено, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] , 27.11.2018 року, тобто в межах шести місяців з дня відкриття спадщини, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] /а.с.41/. З метою оформлення спадщини на земельну ділянку, позивач за зустрічним позовом [PERSON] , зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори, але постановою нотаріуса від 04.02.2021 року за №71/02-31 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що відсутні документи на майно померлого/а.с. 151/. Інших спадкоємців, крім [PERSON] , після смерті [PERSON] немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 287/2018 року, до майна померлого [INFO] [PERSON] , а також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62136903 від 21.10.2020 року, копії яких знаходяться в матеріалах справи /а.с.40-43,39/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як передбачено\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу Статтею 1261\~ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1268 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем визначені у ч. ч. 3, 4 ст. 1268, ст. 1269 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її. Таким чином, що стосується позовних вимог за первісним позовом [PERSON] про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, суд зазначає наступне. Відповідно до положень\~ст. 67 ЗУ «Про нотаріат»,\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.\~\~ З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області виконуючого обов`язки державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області № 1284/02-31 від 27.11.2019 року, вбачається, що [PERSON] було відмовлено у оформленні спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Позивачем не надано суду доказів, що він з часу відкриття спадщини після [PERSON] подавав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у строк шість місяців або відомості про те, що проживав на час смерті зі спадкодавцем. Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України, [PERSON] вважається таким, що спадщину не прийняв, тому в задоволенні його позовних вимог слід відмовити. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] про визнання на нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, суд зазначає наступне. Як встановлено судом, [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом, оскільки є дружиною померлого [INFO] [PERSON] , вчасно звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , однак оформити право власності на земельну ділянку позбавлена можливості у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджується постановою нотаріуса. Отже матеріалами справи доведено, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після померлого чоловіка, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України, вважається такою, що спадщину прийняла. Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] . Щодо позовної вимоги за зустрічним позовом [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн., слід зазначити наступне. Згідно з ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом першим частини третьої\~статті 133 ЦПК України, передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59 Конституції України гарантується кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч.ч. 1,6\~ст. 137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) із запровадженням з 15.12.2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 справа № 826/1216/16. Представництво позивача за первісним позовом [PERSON] здійснює адвокат Петрушанко О.Д. на підставі договору про надання правової допомоги № 62 від 20.11.2020 року. Позивачем за первісним позовом [PERSON] та адвокатом Петрушанко О.Д. не надано суду доказів на підтвердженням наданих адвокатом Петрушанко О.Д. послуг, зокрема акту виконаних робіт та доказів про сплату суми гонорару в розмірі 10 000 грн., розмір якого зазначено в п.1.2. договору про надання правової допомоги № 62 від 20.11.2020 року. Враховуючи викладене, слід відмовити в стягненні з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору, як по первісному позову, так і по зустрічному позову, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial