Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення авансу. В суді уточнивши позовні вимоги вказує, що 15 березня 2010 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу нежитлових будівель та обладнання за умовами якого [PERSON] зобов»ячався продати, а позивач зобов»ячався придбати належні [PERSON] на праві власності нежитлові будівля по вул..Терешковій, 22 в с.Сл.Балинська Дунаєвецького району, а саме ковбасний цех, металевий склад та туалет, яі належали йому на підставі рішення Дунаєвецького районного суду від 21 грудня 2007 року та обладнання згідно акту прийому-передачі. Ціна договору становила 792\~000 грн, що еквівалентно 100\~000 доларів США. Із змісту договору вбачається, що сторони домовились, що на підтвердження зобов»язаннь покупця на забезпечення виконання зобов»язань продавця, покупець передав, а продавець прийняв завдаток у рахунок належних з нього за договором платежів в сумі 277\~200 грн, що еквівалентно 35\~000 доларів США. Якщо порушення станеться з вини продавця, то він буде нести відповідальність у відповідності до ч.1 ст. 571 ЦК України. Факт передачі коштів в сумі 35\~000 доларів США. Крім того позивачем я авансовий платіж було внесено на рахунок банку 72\~647,03 грн, які були сплачені на погашення кредитної заборгованості відповідача за спірний комплекс. В серпні 2014 року відповідач повідомив йому щоб він звільнив приміщення ковбасного цеху, так як він має намір відчужити його іншій особі та будь-які відносини між ними припинені. Оскільки попередній договір про наміри укласти договір купівлі-продажу укладений в простій письмовій формі і нотаріально не посвідчений , т о передані ним кошти в сумі 35\~000 доларів США не є завдатком, а є авансом і підлягають обов»язковому поверненню. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача кошти в сумі 785\~750 грн, що еквівалентно 35\~000 доларів США та 72\~647,03 грн, сплачені як авансовий платіж 20 квітня 2010 року відповідно до попереднього договору купівлі-продаджу нежитлових будівлеь іобладнання від 15 березня 2010 року за нежитлові будівля: ковбасний цех, підвал, прибудови, матеріальний склад, металевий склад, вбиральню, які належали [PERSON] нна підставі рішення Дунаєвецького районного суду від 21 грудня 2007 року. В суді позивач та його представник позов підтримали, просять задовольнити. В суді відповідач та його представники позов не визнали, заперечили проти його задоволення, зазначили, що [PERSON] звернувся на початку 2010 року з проханням продати нежитлові приміщення по вул..Терешковій, 22 в с. Сл.Балинська Дунаєвецького району. На підтвердження домовленості 15.03.2010 року між ними був укладений попередній договір, відповідно умов якого домовились про вартість нежитлових приміщень. На підтвердження зобов»язань покупця та забезпечення виконання зобов»язань [PERSON] передав [PERSON] 277\~000 грн, про що було обумовлено в попередньому договорі. Гроші [PERSON] передав 20.04.2010 року, про що була написана розписка і гроші були передані в гривнях, а не доларах. В розписці написав що отримав кошти вдоларах США на вимогу [PERSON]. В подальшому [PERSON] не виявляв бажання придбати спірний комплекс. Заслухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи в цілому, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 15 березня 2010 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу нежитлових будівель та обладнання за умовами якого [PERSON] зобов»ячався продати, а позивач зобов»ячався придбати належні [PERSON] на праві власності нежитлові будівля по вул..Терешковій, 22 в с.Сл.Балинська Дунаєвецького району, а саме ковбасний цех, металевий склад та туалет, яі належали йому на підставі рішення Дунаєвецького районного суду від 21 грудня 2007 року та обладнання згідно акту прийому-передачі. Сторони домовились, що ціна договору становить 792\~000 грн, що еквівалентно 100\~000 доларів США( п.2 попереднього договору). На підтвердження зобов»язаннь покупця та забезпечення виконання зобов»язань продавця, покупець передав, а продавець прийняв завдаток у рахунок належних з нього за договором платежів в сумі 277\~200 грн, що еквівалентно 35\~000 доларів США (п.3 попереднього договору). П.5 попереднього договору передбачено, що після проведення повного розрахунку продавець зобов»язується укласти основний договір купівлі-продажу приміщення на умовах, обумовлених попереднім договором. На підтвердження своїх намірів 20.04.2010 року [PERSON] передав а [PERSON] отримав 35\~000 доларів США, що підтверджується розпискою. Також сторони домовились, що в разі відмови продавця від укладання основного договору за умови, що покупець виконає свої зобов»язання за цим договором, продавцеь зобов»язується сплатити покупцю неустойку (штраф) урозмірі 1 відсоток за кожен прострочений день від суми, в яку сторони оцінюють приміщення (п.6 попереднього договору). Відповідно до частин 1, 2 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлені, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Як передбачено статтею 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Попередній договір між сторонами був укладений в простій письмовій формі і нотаріально не посвідчений. Згідно із ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Згідно з ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином у ч. 2 ст. 570 ЦК України встановлено презумпцію авансу, якщо в правочині не визначено, що така сума є завдатком. Аванс - це спосіб платежу, який виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс повинен його повернути. І якщо продавець отримав як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] дійсно мав намір придбати у них нежитлові приміщення ковбасного цеху що в с. Слобідка Балинська Дунаєвецького району. [PERSON] та [PERSON] домовились про ціну, уклали попередній договір. [PERSON] не дотримався строків укладення договору, вивіз майно, за яке не розрахувався. Ковбасний цех належить мені та чоловіку спільно. Іншу розписку писала вона. Вона давала згоду на відчуження спірного комплексу [PERSON] Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єктів нерухомого майна № 46470166 від 28.10.2015 року комплекс в складі ковбасного цеху, металевого складу, туалету, об»єкт нежитлової нерухомості загальною площею 1077,2 кв м, за адресою вул..Терешкової, 22 с.Сл.Балинська Дунаєвецького району 23.12.2014 року перейшов у власність [PERSON] Відповідач свій підпис в розписці за 20.04.2011 року не заперечив, суд критично оцінює заперечення відповідача, що отримав 277\~000 грн , а не 35\~000 доларів США. Доказів, що розписка була написана ним під примусом відповідач не надав. За таких обставин суд вважає, що сплачена сума 35\~000 доларів підлягає поверненню позивачу. До матеріалів справи [PERSON] долучена розписка від 10.08.2011 року згідно якої [PERSON] отримав від [PERSON] 21\~000 доларів США за ковбасний цех. Відповідач заперечив факт отримання цих коштів. Для підтвердження належності [PERSON] підпису в розписці була призначена судова почеркознавча експертиза. Згідно висновку експерта № 161 П від 10.08.2015 року підпис в розписці від імені [PERSON] від 10.08.2011 року, представленій на дослідження, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] в рахунок погашення кредиту [PERSON] було сплачено до ПАТ «Укрсоцбанку» в період з березня 2011 року по вересень 2012 року 72\~647,03 грн. Відповідно ч.1 ст.. 528 ЦК України виконання обов»язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобво»язання не випливає обов»язок боржника виконати зобов»язання особисто. Відповідно ч. 3 ст. 528 ЦК України інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втрати право на майно боржника(право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходить право кредитора у зобов»язанні і застосовуються положення статей 512 519 цього кодексу. Позивачем не надано, судом не здобуто доказів, що [PERSON] давав згоду на внесення [PERSON] платежів на погашення його кредиту. Крім того між [PERSON] та [PERSON] не укладався договір оренди спірного комплексу, тощо, а тому вважати, що існувала небезпека для [PERSON] втратити спірний комплекс підстав немає. З урахуванням наведеного суд вважає, що підстав для стягнення 72 647,03 грн немає. Відповідно ст.. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що сторони своїми діями засвідчили наміри укласти договір купівлі-продажу спірного комплексу, про що свідчить факт передачі позивачем відповідачу суми грошових коштів в розмірі 35\~000 доларів США, підтверджених відповідною розпискою. Оскільки договір купівлі продажу будинку, який би відповідав за своєю формою та змістом вимогам закону між сторонами укладений не був, а сторони лише домовились укласти такий договір у майбутньому, то передана грошова сума у розмірі 35 000 доларів США . є авансом, який підлягає поверненню [PERSON] В,Б, Враховуючи, що спірний комплекс був відчужений відповідачем в грудні 2014 року, позивач від придбання спірного комплексу не відмовлявся, суд вважає, що позивачем строки давності не порушені. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Разом із тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Враховуючи, що позивач визначив суму боргу еквівалентно офіційному курсу НБУ станом на 09.12.2014 року, тобто на день подачі позову до суду, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 35\~000 доларів США х 1557.7517 = 545 213 грн 10 коп. У відповідності до ст.. 88 ЦПК суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 3654 грн в відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі ст.. 635, 657, 570, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: partial