Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Ясеновецької сільської ради Золочівського району Львівської області, [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Куліцька Н.С. та просить скасувати рішення Ясеновецької сільської ради №504 від 24.03.2015 про затвердження технічної документації та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] , кадастровий номер 4621888500:08:001:0089; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24.04.2015, індексний номер 36722183, видане на ім`я [PERSON] про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 4621888500:08:001:0089; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.02.2019, видане [PERSON] , зареєстроване у реєстрі за №139; визнати за [PERSON] право користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4621888500:08:001:0089. В обґрунтування позову зазначає, що 02.09.2002 [PERSON] належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] подарувала своєму синові [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Позивач успадкував вказаний житловий будинок після смерті [PERSON] та 04.07.2014 отримав свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] 16.03.2015 звернулася до Ясеновецької сільської ради про затвердження технічної документації на земельну ділянку по [ADDRESS] , а 24.03.2015 Ясеновецька сільська рада прийняла рішення №504, яким затвердила технічну документацію та передала у власність [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,1075 га, кадастровий номер 4621888500:08:001:0089. Вказує, що [PERSON] не мала правових підстав для приватизації земельної ділянки площею 0,1075 га. за адресою: [ADDRESS] , оскільки житловий будинок за вказаною адресою на той час уже належав на праві власності позивачу. Відповідач [PERSON] у відзиві на позов вказує, що у його матері [PERSON] були усі підстави для приватизації земельної ділянки по [ADDRESS] , якою вона користувалася. Вказаної земельної ділянки вона нікому не дарувала. Дану земельну ділянку відповідач успадкував після смерті матері, а тому вважає себе добросовісним набувачем. Окрім того, відповідач [PERSON] подав заяву про застосування строку позовної давності, у якій вказує, що прийняття рішення №504 Ясеновецькою сільською радою відбулось 24.03.2015, а видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно - 24.04.2015, а тому просить суд застосувати строки позовної давності до даних правовідносин та відмовити у позові. Позивач у відповіді на відзив вказує, що на момент виникнення у нього права власності на житловий будинок, права власності на земельну ділянку, як і кадастрового номеру такої земельної ділянки не існувало. Про реєстрацію права власності на земельну ділянку за [PERSON] , а в подальшому за [PERSON] позивач дізнався лише у 2019 році, отримавши позовну заяву з додатками по справі №445/448/19, яка розглядалася Золочівським районним судом Львівської області, а тому вважає, що строк позовної давності ним не пропущено, оскільки перебіг такого слід рахувати з моменту, коли він дізнався про порушення своїх прав. Окрім того, зазначив, що до прийняття протиправного рішення сільською радою про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] призвели саме протиправні дії відповідача [PERSON] , який діяв в її інтересах та свідомо приховав від органу місцевого самоврядування інформацію про право власності на будинок по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] подав заперечення на відзив, у якому наведені ті ж аргументи, що й у відзиві на позов та заяві про застосування строків позовної давності. Ухвалою від 01.02.2021 відповідача Ясеновецьку сільську раду Золочівського району Львівської області замінено її правонаступником Золочівською міською радою Львівської області. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених у ньому, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечили, з підстав, наведених у відзиві на позов. Представник відповідача просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача Золочівської міської ради Львівської області зазначила, що Ясеновецька сільська рада Золочівського району Львівської області, приймаючи рішення №504 від 24.03.2015, діяла у спосіб та в межах повноважень, наданих їй законом. У прийнятті рішення посилається на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Куліцька Н.С. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 02.09.2002 [PERSON] подарувала [PERSON] належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 02.09.2002, посвідченого державним нотаріусом Золочівської держаної нотаріальної контори. Савчук І.Ю. успадкував житловий будинок [ADDRESS] після смерті [INFO] батька [PERSON] , 04.07.2014 отримав свідоцтво про право на спадщину та того ж дня здійснив реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок. Вказані обставини встановлені судом на підставі свідоцтва про право на спадщину, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішення Золочівського районного суду Львівської області від 27.11.2018 у справі №445/1053/15-ц та відповідачем не оспорювалися. [PERSON] 16.03.2015 звернулася із заявою до Ясеновецької сільської ради про затвердження технічної документації на земельну ділянку під обслуговування житлового будинку у [ADDRESS] , площею 0,1075 га, що підтверджується листом Ясеновецької сільської ради від 02.05.2019 №167 та копією заяви [PERSON] від 16.03.2015. Рішенням Ясеновецької сільської ради від 24.03.2015 №504 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,1075 га, кадастровий номер 4621888500:08:001:0089, по [ADDRESS] та передано вказану земельну ділянку у власність [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі ст.12, 116, 118, 120, 186 Земельного кодексу України. 24.04.2015 [PERSON] видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 462188500:08:001:0089, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1075 га. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Земельну ділянку площею 0,1075 га, кадастровий номер 4621888500:08:001:0089, по [ADDRESS] після смерті [PERSON] успадкував відповідач [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.02.2015 та здійснив реєстрацію права власності, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до 377 ЦК України, в редакції чинній на момент набуття позивачем права власності на житловий будинок, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Положення ст. 120 Земельного кодексу України, в редакції чинній станом на 2014 рік, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до\~п.\~а)\~ч.3\~ст.116\~ЗК України\~безоплатна передача\~земельних ділянок\~у власність\~громадян провадиться\~у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Таким чином, на момент звернення [PERSON] до Ясеновецької сільської ради із заявою про передачу їй у власність земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , вказана земельна ділянка перебувала у фактичному користуванні позивача, у зв`язку з переходом до нього в порядку спадкування права власності на житловий будинок з господарськими спорудами за цією ж адресою, а тому [PERSON] не мала права на приватизацію такої земельної ділянки. Про факт належності позивачу на праві власності житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] було достовірно відомо, оскільки у 2015 році остання зверталась до Золочівського районного суду Львівської області із позовом до [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частку житлового будинку [ADDRESS] . Отже, [PERSON] свідомо приховала від органу місцевого самоврядування інформацію про право власності на житловий будинок, а Ясеновецька сільська рада не перевірила вказаних обставин, що призвело до прийняття незаконного та протиправного рішення про передачу [PERSON] у власність спірної земельної ділянки. Відповідно до\~правової позиції\~Великої Палати\~Верховного Суду,\~викладеної у\~постанові від\~20.09.2018\~у справі\~№803/884/17,\~«у\~разі прийняття\~суб`єктом\~владних повноважень\~рішення про\~передачу земельних\~ділянок у\~власність чи\~оренду (користування),\~тобто ненормативного\~акта,\~який вичерпує\~свою дію\~після його\~реалізації,\~подальше оспорювання\~правомірності набуття\~фізичною чи\~юридичною особою\~спірної земельної\~ділянки має\~вирішуватися в\~порядку цивільної\~(господарської)\~юрисдикції,\~оскільки виникає\~спір про\~цивільне право. Скасування такого акта не породжує наслідків для користувача земельної ділянки, оскільки в такої особи виникло право користування земельною ділянкою, яке ґрунтується на правовстановлюючих документах. Відтак обраний спосіб захисту порушеного права (оскарження рішення суб`єкта владних повноважень про розпорядження земельною ділянкою) не забезпечує його реального захисту». Враховуючи, що у відповідача [PERSON] виникло право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , кадастровий номер 4621888500:08:001:0089, яке ґрунтується на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.02.2019, скасування рішення Ясеновецької сільської ради №504 від 24.03.2015 про затвердження технічної документації та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] , кадастровий номер 4621888500:08:001:0089, та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.04.2015, індексний номер 36722183, не породжує жодних наслідків для відповідача та не забезпечить реального захисту прав позивача. Враховуючи, що обраний позивачем у цій частині спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту, позовні вимоги про скасування рішення Ясеновецької сільської ради №504 від 24.03.2015 про затвердження технічної документації та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] , кадастровий номер 4621888500:08:001:0089 та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.04.2015, індексний номер 36722183, задоволенню не підлягають. Водночас, зважаючи на встановлені судом обставини щодо незаконності набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , кадастровий номер 4621888500:08:001:0089, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.02.2019, на підставі якого право власності на спірну земельну ділянку набув (успадкував після смерті [PERSON] ) відповідач [PERSON] , підлягає визнанню недійсним. Щодо позовної вимоги про визнання за [PERSON] права користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , суд констатує, що згідно ст.116 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою набувається за рішенням органу місцевого самоврядування та відповідно до гл. 15 Земельного кодексу України здійснюється у формі постійного користування або оренди. Оскільки з приводу передачі йому у користування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] до органу місцевого самоврядування позивач не звертався, позовна вимога про визнання за ним права користування спірною ділянкою задоволенню не підлягає. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial