Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що12.11.2006 року вони з Відповідачкою у даній справі зареєстрували шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON]. 10.02.2014р. рішенням Тиврівського районного суду шлюб між нимирозірвано. Рішення суду набрало законної сили 21.02.2014р. Після розірвання шлюбу їх син [PERSON] залишився проживати з матір'ю. Задовго до розірвання шлюбу вони з Відповідачкою проживали окремо. Так, більше року він позбавлений можливості зустрічатися зі своїм сином, повноцінно брати участь у його вихованні. Відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з сином, маніпулює його почуттями до їх дитини. Він неодноразово намагався домовитись з Відповідачкою про порядок спілкування з [PERSON], але всі його спроби були марними. Він сплачує на утримання дитини та відповідача аліменти у середньому 1347 грн. Вони з відповідачкою не можуть досягти згоди щодо вирішення даного питання. Тому, 13.04.2014 року він вимушений був звернутися в органи опіки й піклування з заявою про визначення порядку спілкування з сином. 28.02.2014р. його заяву було розглянуто і прийнято рішення, яким йому надано можливість спілкуватися з дитиною двічі на тиждень по дві години в присутності матері (години та місце побачень - за взаємною домовленістю батьків). Однак, Відповідачка перешкоджає їх з сином зустрічам, аргументуючи щоразу причину відмови браком часу у неї, або тим, що дитина спить і т.п. Він любить свого сина, хоче його бачити, спостерігати за його розвитком, приймати активну участь у його вихованні, але, на жаль, позбавлений можливості реалізувати свої батьківські права. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, він вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Він працює інженером-інспектором СО Тиврівські ЕМ, має стабільний дохід позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку у лікаря нарколога психіатра не перебуває, від виконання своїх обов'язків відносно сина не ухиляється. На його думку, підстав, за яких його можна було б обмежити у спілкуванні з сином, немає. Просить зобов'язати Відповідачку, [PERSON], [INFO], не перешкоджати йому брати участь у вихованні вільному спілкуванні з його сином [PERSON] [INFO] Визначити наступні способи його участі у вихованні сина [PERSON], [INFO] та особисте спілкування: побачення з сином три рази на місяць у суботу з 10.00 год. до наступного дня (неділі) 18.00 год. за місцем його проживання, побачення з сином та проведення з ним Різдвяних свят з 07 січня по 14 січня включно, побачення з сином та проведення з ним відпочинку у літку протягом 14 календарних днів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив, просить визначити йому спосіб участі у вихованні сина [PERSON], [INFO] та особисте спілкування: побачення з сином кожен тиждень два дня у середу та суботу по три години, до досягнення віку чотирьох років, визначивши початок спілкування за домовленістю сторін, по місцю його проживання; Пояснив, що він батько і хоче більше часу проводити із сином. Він звернувся в опікунську раду і йому надають зустрічі з дитиною в присутності матері, його таке спілкування раніше влаштовувало, зараз сину два з половиною роки і він вважає, що йому мати повинна надавати дитину до себе додому без її участі і це буде на користь дитини. Мати дотримується режиму визначеного органом опіки, надає сина для спілкування навіть більше ніж на 2 години, буває, що залишає його з сином в дворі, а сама йде займатись домашніми справами в квартиру, однак він бажає брати сина додому. Відповідач позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона не перешкоджає спілкуванню батька з сином жодним чином і просить зустрічатись лише в її присутності, оскільки дитина маленька, але надалі син підросте і можна буде давати сина батькові. Зараз він ще не розмовляє. Спільне проживання вони припинили коли сину був один рік. Органи опіки їм визначили зустрічі по 2 години 2 рази і тиждень, але вона не перечить коли батько з ним цілий день. Вони разом гуляють і навіть возили в Вінницю. Іноді вона їх залишає самих, а сама займається по господарству. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що спору з приводу порушення прав відповідно до ст. 159 СК немає, підстав для звернення в суд також немає, мати навпаки сприяє тому, щоб вони більше спілкувались. Представник органу опіки і піклування Тиврівської РДА Дроздюк С.В. пояснила, що на сьогоднішній день дозволена зустріч батька з дитиною по дві години два рази на тиждень в присутності матері. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статгя 153 СК України закріпляє право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Відповідно до ч. 2,3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає розвиткові дитини. Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини ( періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), місце та час їх спілкування. Сторони перебували в шлюбі і мають сина [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3). Позивач [PERSON] працює в Тиврівських електричних мережах, сплачує аліменти в розмірі 1348,72 грн. на місяць, що стверджується довідкою № СО/68/21 від 06.02.2015 р. За місцем роботи та за місцем проживання характеризується з позитивної сторони. Проживає без реєстрації з матір'ю в будинку зі всіма зручностями, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с. 6). Розпорядженням Тиврівської РДА позивачу призначено часи побачення з сином двічі на тиждень в присутності матері. (а.с. 8). Відповідачка не чинила жодних перешкод позивачу у спілкуванні із сином та всяк сприяла їх спілкуванню, що не заперечується сторонами. На даний час сину виповнилдось 2 роки 7 місяців, він ще не розмовляє, відповідачка на даний час заперечує в наданні сина для спілкування із позивачем за його місцем проживання без її присутності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідачки на даному віковому етапі розвитку дитини не суперечать чинному законодавству, відповідають інтересам дитини та моральним засадам суспільства, а тому не вбачається підстав для застосування ст. 159 СК України.

Outcome: dismissed