Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо» про стягнення суми страхового відшкодування. В позові зазначив, що 18.09.2017 року через відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» у смт. Диканька Полтавської області між ним та відповідачем укладено договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № PLDDNS-178I30B. 04.11.2017 року позивач отримав травму, після звернення до медичної установи 06.11.2017 року йому встановлено діагноз: «консолідовані старі переломи 9-10 ребер, свіжий перелом 10 ребра зліва». 05.11.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування, до якої було надано копію медичної (амбулаторної) картки та рентген знімок, але відповідач у виплаті страхового відшкодування відмовив. Посилаючись на наведене, просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 2500,00 грн. Ухвалою від 12.02.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники справи в судове засідання не зявились, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача надав відзив на позов, заперечує проти задоволення позову з тих підстав, що страховик має право відмовити у здійсненні страхової виплати у випадках, передбачених розділом 4 особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ. Підпунктом 9 загальних умов застосування таблиці № 1 від нещасних випадків клієнтів фінансових передбачено, що повторні переломи (рефрактури) однієї і тієї ж кістки, що настали в результаті травми, отриманої в період дії договору страхування, дають підставу для страхової виплати лише в тому випадку, якщо по представлених рентгенограмах будуть встановлені: зрощення відламків кістки після закінчення лікування попередньої травми; наявність нової лінії (ліній) перелому кістки на рентгенограмах, зроблених після повторної травми. З огляду на те, що позивачем факт отримання нової травми не доведено, у виплаті страхового відшкодування було відмовлено. З цих підстав просив залишити позов без задоволення. Позивачем надано відповідь на відзив відповідача, в якому просив позов задовольнити у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, у звязку із чим у відповідності до ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2017 року між сторонами укладено договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № PLDDNS-178I30B, за умовами якого страховими випадками є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо). Застрахованою особою за договором добровільного страхування від нещасних випадків № PLDDNS-178I30B від 18.09.2017 року є позивач ( а.с. 3-4). 07.11.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою та відповідними медичними документами про настання страхової події за договором страхування № PLDDNS-178I30B від 18.09.2017, укладеним між ним та відповідачем. Страхова компанія «Кредо» у виплаті страхового відшкодування позивачу відмовила з підстав, передбачених пунктом 9 загальних умов застосування таблиці №1, про що складено страховий акт № Z17A7PB700005P (а.с. 50). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась із настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплат страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій особі або іншій третій особі. Частиною 2 ст. 26 цього Закону передбачено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Частиною 1 ст. 991 ЦК України встановлено перелік підстав, з яких страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, а згідно ч. 2, 3 цієї статті передбачено, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Згідно п. 6.1.2 договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків страховим випадком вважається ушкодження здоровя застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, згідно Додатку № 1 до Правил страхування. Згідно Умов страхування до договору страхування № PLDDNS-178I30B від 18.09.2017 року страховик має право відмовити у здійсненні страхової виплати у випадках, передбачених розділами 4 Умов страхування. Пунктом 13.1.2 (а) Особливих умов страхування передбачено, що у разі ушкодження здоровя застрахованої особи, передбаченого у таблиці № 1 «Ушкодження здоровя внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим випадкам» Додатку № 1 до цих особливих умов, їй здійснюється страхова виплата у розмірі певного відсотку страхової суми. Згідно п. 9 таблиці № 1 «Ушкодження здоровя внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим випадкам», у разі отримання повторних переломів (рефрактури) однієї і тієї ж кістки, що настали в результаті травми, отриманої в період дії договору страхування, дають підставу для страхової виплати лише в тому випадку, якщо по представлених рентгенограмах будуть встановлені: 1)зрощення відламків кістки після закінчення лікування попередньої травми; 2)наявність нової лінії (ліній) перелому кістки на рентгенограмах, зроблених після повторної травми. Із копії медичної картки [PERSON] вбачається, що йому було встановлено діагноз: «консолідовані переломи 9-10 ребер зліва. Свіжий перелом 10 ребра зліва (повторно), що також підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають істотне значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачем не надано достовірних та допустимих доказів повного зрощення відламків 10 ребра зліва після закінчення лікування попередньої травми та утворення нової лінії перелому кістки на рентгенограмах, суд приходить до переконання, що дії відповідача щодо відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу повністю відповідають нормам чинного законодавства, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed