Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.07.1997 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 55. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають із позивачем. Спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося, між ними відсутнє взаємопорозуміння та постійно виникали сварки. Подружнє життя вони припинили, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, позивач звернувся до суду із даним позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, однак його представник адвокат [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи у їхню з позивачем відсутність, позовні вимоги підтримують та просять суд такі задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи допитаною в порядку виконання окремого судового доручення пояснила, що на розірвання шлюбу згідна, позовні вимоги вона визнає. Згідна на розгляд справи у її відсутність. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.07.1997 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області за актовим записом № 55. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які згідно довідки Дротинської сільської ради від 05.01.2017 року за № 02-13/9, проживають із позивачем. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між сторонами відсутнє порозуміння та постійно виникали сварки. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинено. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Позивач остаточно визначився і бажає розірвати шлюб, відповідачка на розірвання шлюбу згідна. Саме з цих міркувань, суд дійшов до висновку, що надання строку на примирення позитивних результатів не дасть, і буде суперечити інтересам сторін. Тому позов, заявлений позивачем обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між ним та відповідачкою слід\~ розірвати.\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved