Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 12.07.2002 року у Петрашівські сільські раді Віньковецького району Хмельницької області за актовим записом № 8. В обґрунтування позову зазначив, що 12.07.2002 року уклав шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них спільних дітей немає. Сторони більше п`ятнадцяти років спільно не живуть та господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, і їхній шлюб існує формально. Позивач створив нову сім`ю, а тому не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просив його розірвати. Ухвалою суду від 15.03.2018 року у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 10.04.2018 року справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання 24.04.2018 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не зявились. Позивач [PERSON] надіслав до суду письмову заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги, та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавала. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 12.07.2002 року у виконавчому комітеті Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ № 114918. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Як випливає із змісту позовної заяви, сторони понад п'ятнадцять років спільно не проживають та господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, та їхній шлюб існує формально. Позивач створив нову сім`ю, і примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач тривалий час не повязані спільним побутом, проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, а відповідач на виклики до суду не з`являлась, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення.

Outcome: approved