Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. 24.03.2015 року та 28.04.2015 року подав до позову зміни та доповнення. В обгрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] яка постійно до дня смерті проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина яка складається із житлового будинку з приналежними до нього господарськими спорудами, по [ADDRESS] На час її смерті в будинковолодінні проживали її сини [PERSON] та [PERSON] (без реєстрації) які мали право на спадкування по ? частини спадкового майна після смерті матері [PERSON] [INFO] [PERSON] помер і його спадкоємцем є його дочка - [PERSON] яка вчасно подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчука В.І.. [PERSON] з 2007 року на момент смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] постійно проживав у будинку, по [ADDRESS], що доводиться актом обстеження житлово побутових умов від 27.11.2014 року та із пояснень сусідів. Відповідно до ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадшини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Із витягу приватного нотаріуса Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчука В.І. про внесення запису до Єдиного реєстру спадкових справ №39089041 від 05.12.2014 року підтверджується право [PERSON] на спадщину яка залишилась після смерті [PERSON] Враховуючи наведене просив визнати за [PERSON] який помер [INFO] факт прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] та визнати за [PERSON] право на спадкування на підставі ст.1276 ЦК України (спадкова трансмісія) ? (однієї другої) частини будинковолодіння по [ADDRESS], що залишилась після смерті [PERSON] (померлої [INFO]). Представник [PERSON] [PERSON] позов визнавала і не заперечувала в його задоволенні та пояснила, що позивач та відповідачка є онуками померлої [PERSON] які подали заяви до приватного нотаріуса Гордійчука В.І. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] проживав без реєстрації в будинку матері із 2007 року до смерті [INFO]. Представник Радивилівської міської ради Рівненської області в судове засідання не з'явився і надіслали лист за № 02-15/181 від 19.03.2015 року, в якому заявлені позовні вимоги [PERSON] визнавали та просили справу розглянути без їх участі. Заслухавши [PERSON], представника відповідачки [PERSON], свідків та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Так, із пояснень свідка [PERSON] встановлено, що із нею по сусідству проживала [PERSON], яка померла в 2012 році. Разом із нею на час її смерті проживали сини [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] ствердила, що [PERSON] є її чоловіком який із 2007 року проживав в будинку матері [PERSON] по [ADDRESS]. У зв'язку із зверненням стягнення на її квартиру в м.Радивилів та виселенням вона із сином позивачем по справі орендувати житло в с.Немирівка Радивилівського району. [PERSON] на протязі шести місяці подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], а вона відмовилась від прийняття спадщини на користь сина і подала про таке заяву до нотаріуса. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 27.11.2014 року складеного комісією Радивилівської міської ради Рівненської області стверджується, що [PERSON] з 2007 року на момент смерті [PERSON] яка померла [INFO] і на час своєї смерті [INFO] проживав в будинковолодінні по [ADDRESS]. В листі №146-01/16 від 02.04.2015 року приватного нотаріуса Радивилівського районного нотаріального округу В.І.Гордійчука стверджується, що після смерті [PERSON] померлого [INFO] на підставі заяви [PERSON] було заведено спадкову справу №43/2014 року. Після смерті [PERSON] померлого [INFO] на підстави заяви сина [PERSON] було заведено спадкову справу №129/220114 року. Дружина померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь сина [PERSON] Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Для правильного вирішення спору про спадкування суд на підставі відповідних документів зобов'язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Документи, які повинен подати спадкоємець для отримання свідоцтва про право на спадщину, зазначені в розділі 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882. Відповідно до п.216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо спадкоємець не може надати такі документи, то нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину і єдиним способом захисту прав такого спадкоємця є суд. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розгляду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Із листа приватного нотаріуса Радивилівського районного нотаріального округу В.І. Гордійчука №37-01/16 від 10.02.2015 року (а.с.11) встановлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу немає можливості, так як його батько [PERSON] який помер [INFO] пропустив встановлений законом шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини та не був зареєстрований спадкоємцем на час його смерті. Перехід права прийняття спадщини від [PERSON] до [PERSON] може бути вирішено в судовому порядку. Пунктами 2,10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Під час судового слідства встановлено, що [PERSON] (батько позивача) на час смерті [PERSON] [INFO] постійно проживав в будинковолодінні по [ADDRESS], а отже його вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] підставні. Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину до вирішення спору в суді. Зазначені правовідносини врегульовані наступними нормативними актами. Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) (ч. 1 ст.1276 ЦК УКраїни). Частиною 1 ст.11 ЦПК України встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник [PERSON] [PERSON] позов визнавала і таке не суперечить інтересам відповідачки і вимогам Закону. На підставі викладеного та

Outcome: approved