Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу та пені з договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за угодою позики, укладеною у письмовій формі ним, позикодавцем, [PERSON] та, позичальником, [PERSON] 21.12..2016р. він передав їй 19.000грн. (девятнадцать тисяч ) грн., вона прийняв зобов'язання повернути борг до 21.02.2017р. За порушення виконання боргового зобов'язання визначена відповідальність в обсязі 5% від простроченої суми за кожний день прострочення. До цього часу борг не повернутий, одні обіцянки. Відповідно до ст..526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умови договору, та вимог цивільного законодавства. До повернення підлягають суми з врахуванням неустойки. За угодою позики від 21. 12. 2016 р. з врахуванням неустойки сума позики 19.000грн., неустойка з 21.02.2017 р. до 31.05.2017р складає 100 днів, а неустойка 19.000 грн. 5% складе 950 грн. за добу 100 днів х на 950 грн. неустойки = 95 000 грн. Всього до повернення за договором позики та неустойки буде 114 000 грн. 19 000 борг + 114 000 грн. неустойки що разом буде 114 000 грн. підлягає поверненню до 31.05.2017р. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю. В судове засідання відповідач не зявилась, по невідомій для суду причині, хоча про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчать почтові повідомлення. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає, що її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, поскільки на думку суду, у справі є достатньо доказів для слухання справи та прийняття рішення по суті. Поскільки у відповідності до ст.60 ЦПК України сторони мають одинакові права на надання суду доказів у справі, суд вважає, що неявка відповідача свідчить про його небажання захищати свої інтереси у суді і находить за можливе при розгляді справи по суті оцінювати докази надані суду позивачем. Суд вважає необхідним розглянути справу у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши надані письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. \~Відповідно до\~ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. - відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. - відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. - відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності із\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2\~ст.1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Так, позивачем у справі надана розписка відповідачки від 21.12.2016 року (а.с.4,) зі змісту якого вбачається, що відповідачка позичила у позивача грошові кошти у розмірі 19000 гривень та зобов'язалася в строк до 21.02.2017 року повернути позивачу цю грошову суму. Окрім того, згідно договорів позики (розписки) від 21.12.2016 року та відповідно до ст. 625 ЦК України, сторони договору визначили відповідальність за порушення умов договору у розмірі 5% від простроченої суми за кожен день, що складає 950 грн. Відповідно до ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених та доведених ним обставин. Якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК). Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню в передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до ч.1 ст.550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно із ч.3 ст.549 ЦК пенею є неустойка, що обчислюється у відсот\-ках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме й нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч.ч.12 ст.551 ЦК). Як установлено судом, договором (розпискою) передбачено, що в разі несвоєчасного погашення платежів позичальник зобовязується сплачувати позикодавцю неустойку в розмірі 5% від простроченої суми за кожен день, що складає 950 грн. За таких обставин позов підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved