Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому Державного акта [NUMBER] на право приватної власності на землю площею 0,08 га на території [ADDRESS], зареєстровано в книзі записі державних актів на право приватної власності на землю за №000240 та виданий Перечинською радою народних депутатів 22 грудня 1997 року. Свої вимоги мотивує тим, що 22 грудня 1997 року йому у відповідності до рішенням виконкому Перечинської селищної ради народних депутатів №70 від 18 грудня 1997 року було видано вищевказаний державний акт. На час оформлення даного акту він не звернув увагу на правильність написання свого прізвища, а саме замість прізвища за паспортом «[PERSON]», в такому зазначено як - «[PERSON]». Виявив наявність помилки у згаданому акті лише після спроби замовити та виготовити технічну документацію із землеустрою, яка на даний час перешкоджає йому використовувати свою власність, оскільки не може зареєструвати речове право на належну заявникові земельну ділянку. Оскільки, з 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а отже помилку в самому державному акті виправити в позасудовому порядку не можливо, тому просить заяву задовольнити. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, однак остання подала заяву, у якій просить розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Перечинської міської ради у судове засідання також не з'явився, при цьому, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти вимог заявника не заперечує. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області 14 січня 1998 року, прізвище, ім'я та по батькові заявника зазначене як «[PERSON]». Також встановлено, що згідно картки фізичної особи - платника податків, прізвище, ім'я та по батькові заявника також зазначене як «[PERSON]». Однак, у Державному акті [NUMBER] на право приватної власності на землю площею 0,08 га на території [ADDRESS] виданий Перечинською радою народних депутатів 22 грудня 1997 року, зареєстрований в книзі записі державних актів на право приватної власності на землю за №000240, помилково його прізвище вказано як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Відповідно до ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити. Тому

Outcome: approved