Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач зазначав, що він є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Підставою виникнення права власності на вказану квартиру є договір купівлі-продажу від 26.07.2017 р., укладений між ним та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Щербиною Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 1162. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1-1/31362 від 13.12.2018 р., наданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , дружина позивача. З довідки вбачається, що відповідач, яка зареєстрована в спірній квартирі з 24.10.2006 р., не є членом сім`ї позивача, є невідомою йому особою. З моменту придбання квартири і вселення в неї позивач жодного разу відповідача не бачив. Зі слів сусідів йому стало відомо, що [PERSON] є громадянкою Російської Федерації, на територію України приїздила у зв`язку із необхідністю догляду за своєю сестрою, яка була тіткою попереднього власника квартири [PERSON] , а після її смерті приблизно в 2010 році залишила квартиру та виїхала за межі України. В даний час позивач, як власник квартири, несе тягар по утриманню квартири, а у зв`язку із реєстрацією відповідача він несе додаткові витрати. Таким чином, реєстрація відповідача у квартирі порушує його законне право на здійснення користування та розпорядження його нерухомим майном. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, та в якій позов підтримав і просив його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10). Підставою виникнення права власності на вказану квартиру є договір купівлі-продажу від 26.07.2017 р., укладений між ним та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Щербиною Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 1162 (а.с.11). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1-1/31362 від 13.12.2018 р., наданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , дружина позивача. З довідки вбачається, що відповідач зареєстрована в спірній квартирі з 24.10.2006 р. (а.с.13). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 07 грудня 2018 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області Андрієвським В.А. на підставі звернення позивача, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , яка фактично за вищевказаною адресою не проживає, вказані обставини підтверджують сусіди (а.с.15). Вказаний факт також підтверджується довідкою № 153 від 11.12.2018 р., виданою головою правління ОСББ «Комунальник» (а.с.14). Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Крім того,

Outcome: approved