Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позов обгрунтовано тим, що відповідач - колишня дружина позивача, зареєстрована в будинку, за адресою: м. Жашків, вул. Садова, 24, але фактично не проживає в ньому з серпня 2010 року. Шлюб з [PERSON] розірвано 17 серпня 2010 року. Позивачу належить ? частка вказаного будинку, згідно свідоцтва про право на спадщину, спадкоємцем іншої частини житлового будинку є його брат, [PERSON], який помер. Позивач до суду не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач до суду не з'явилась, місце знаходження відповідача не відомо, здійснено оголошення про виклик до суду через ЗМІ «Урядовий кур'єр» № 164 від 05 вересня 2017 року. Представник третьої особи до суду не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 липня 2017 року [PERSON] належить ? частки житлового будинку [ADDRESS] Домовою книгою підтверджено, що у вказаному будинку з 25 квітня 2008 року зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 17 серпня 2010 року, про що складено відповідний актовий запис № 66, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (повторним) серії [NUMBER]. Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї встановлено, що [PERSON] проживає за даною адресою один, [PERSON] не проживає в будинку з 2010 року. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст. 325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У зв'язку з тим, що в будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, зареєстрований відповідач, який фактично в ньому не проживає, позивач не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне користування майном. Відповідач жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану будинку не приймає. Таким чином, оскільки відповідач фактично в житловому приміщенні не проживає сім років, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі в спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі наведеного та

Outcome: approved