Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, вказавши в позові, що 16 липня 2018 року відповідач [PERSON] отримав від нього в борг грошові кошти в сумі 6000 доларів США і 1000 євро. Вказані обставини підтверджуються розпискою, згідно якої останній зобов`язався повернути позику не пізніше 1 січня 2019 року, проте у визначений строк грошові кошти не повернув. Зважаючи на вищевикладене, просить суд позов задовольнити та стягнути із відповідача на його користь суму боргу в розмірі 6000 доларів США і 1000 євро. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві та просив суд позов задовольнити. Вiдповiдач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив суду, що грошові кошти від позивача отримувались ним частково. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, згідно розписки від 16.07.2018 року [PERSON] зобов`язався повернути борг [PERSON] у сумі 6000 доларів США та 1000 Євро до 01.01.2019 року. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст.1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначеними родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або такої ж кількості речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, а на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2\~ст. 1049 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження існування боргу [PERSON] перед [PERSON] , що виник на підставі розписки від 16.07.2018 року, зобов`язання за якою по даний час не виконані. У відповідності до вимог ст. ст. 133, 141ЦПК України суд вважає, що судові витрати у справі слід стягнути з відповідача. На пiдставi\~викладеного,\~

Outcome: approved