Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою, заінтересовані особи: Сторожниця сільська рада Закарпатської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, в якій просив суд: встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на 18.12.2004 року. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з: земельної ділянки площею 1,35 га, яка належала померлій [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданий 19.11.20025 року; майнового паю, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія [NUMBER], виданий 06.05.2002 року. До своєї смерті та на момент відкриття спадщини, тобто [INFO] року померла [PERSON], постійно проживала разом із заявником [PERSON] за адресою: [ADDRESS], хоча заявник фактично постійно проживав за вказаною адресою без відповідної реєстрації. Померла [PERSON] не здійснила заповідального розпорядження на випадок своєї смерті, а тому спадкування повинно відбуватись за законом. Заявник звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Асаулюка Андрія Валерійовича із заявою про заведення спадкової справи за померлою [PERSON], однак нотаріусом було відмовлено та роз'яснено, що заявнику потрібно звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву з мотивів, викладених у ній, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом заявника та померлої [PERSON] Зазначив, що [PERSON] проживав у тітки [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вказав, що саме [PERSON] поховав померлу тітку [PERSON] Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається зі свідоцтва про народження заявника [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, прізвище [PERSON] до державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Закарпатського обласного управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO], батьками є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Закарпатського обласного управління юстиції, після реєстрації шлюбу 10 червня 1954 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Таким чином, заявник [PERSON] приводився племінником померлої [PERSON]. [INFO] року померла тітка заявника [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Сторожницької сільської ради [INFO] року. 14.09.2014 року померла мати заявника [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Сторожницької сільської ради 15.09.2014 року. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилась спадщина за законом до складу якої входить: земельна ділянка площею 1,35 га, яка належала померлій [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданий 19.11.20025 року; майновий пай, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія [NUMBER], виданий 06.05.2002 року. Відповідно до Довідки Сторожницької сільської ради від 12.12.1997 року, [PERSON], 1933 року народження проживала в [ADDRESS] дійсно є одинокою. Дітей не мала і не має, ніде не працює. Відповідно до довідки Сторожницької сільської ради від 07.08.2008 р., [PERSON], яка померла [INFO] року і проживала в [ADDRESS], у сільській раді заповіт не вчиняла. Відповідно до довідки Сторожницької сільської ради від 06.11.2017 р. [PERSON], яка померла [INFO] року, проживала та була зареєстрована на постійне місце проживання в [ADDRESS], заповіт у сільській раді не вчиняла. У померлої [PERSON] відсутні інші спадкоємці першої, другої, третьої, четвертої черги, які б володіли правами на спадкування, а тому єдиним спадкоємцем є заявник [PERSON] Відповідно до довідки Сторожницької сільської ради від 06.11.2017, [PERSON] проживав без реєстрації та доглядав до дня смерті за тіткою [PERSON], яка померла [INFO] р. та проживала та була зареєстрована на постійне місце проживання в [ADDRESS] Як вбачається з договору дарування житлового будинку від 05.03.2004 року, [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником домоволодіння за адресою [ADDRESS] Як вбачається з довідки Сторожницької сільської ради від 09.11.2017 року, у зв'язку з уточненням нумерації житлових будинків по вул. Гагаріна с. Сторожниця та згідно записів по господарської книги сільської ради померла [PERSON] була власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Таким чином, будинок в якому проживала померла [PERSON] належав на праві власності заявнику [PERSON] Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON], спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не може бути заведена на підставі довідки Сторожницької сільської ради №1429 від 06.11.2017 року, оскільки спадкоємець не був зареєстрований на день смерті разом з спадкодавцем та спадкоємець не звертався до нотаріуса у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом ст.ст. 1258, 1265 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до положень ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1296, 1298 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У даному випадку за відсутності інших спадкоємців із заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, не вбачається спору про право, а тому така заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на наведені вище докази, суд вважає доведеним факт того, що заявник [PERSON] на момент відкриття спадщини проживав зі спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому суд прийшов до висновку, що його вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved