Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю на його користь майно, що набуто без достатньої правової підстави, а саме грошові кошти у розмірі 11 840 грн. 40 коп., проценти за користування грошовими коштами у розмірі 190 грн. 74 коп., судові витрати, в тому числі і витрати на правову допомогу у сумі 500,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 09.12.2014 р. уклав договір № 7123654 з ТОВ «АВТО ПРОСТО» про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля у групі). За умовами договору позивач був зобов'язаний сплатити винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до системи АвтоТак та формуванням групи потягом 10 днів після повідомлення ТОВ «АВТО ПРОСТО» позивачу номера групи до якої він належить 0та дати її створення, розмір винагороди - 11 840 грн. 40 коп. Також 09.12.2014 р. позивач уклав з відповідачем договір доручення № 712365 згідно до якого Товариство взяло на себе зобов'язання вчинити від імені [PERSON] дії визначені цією угодою, в тому числі і сплатити винагороду ТОВ «АВТО ПРОСТО». Дана сума мала бути перерахована протягом 10 днів з дня отримання від ТОВ «АВТО ПРОСТИО» повідомлення про дату створення групи, до якої включено договір про адміністрування та номеру групи в системі АвтоТак. Зазначена сума у розмірі 11840,40 грн. була перерахована позивачем відповідачу для сплати винагороди за договором доручення № 712365. Зазначені кошти були перераховані на рахунок відповідача помилково, без достатньої правової підстави, оскільки на момент здійснення операції позивач не був повідомлений ТОВ «АВТО ПРСТО» про номер його групи і дату створення останньої. 12.01.2015 року позивач відмовився від договору доручення про що повідомив відповідача та просив у добровільному порядку повернути кошти. На повідомлення ТОВ «АТ СЕРВІС» не відповів, гроші не повернув. За таких обставин, зважаючи на те, що грошові кошти отримані відповідачем без достатньої правової підстави, відповідач має сплатити і проценти за користування ними відповідно до положень ст. ст. 1214,1048 ЦК України за період з 09.12.2014 р. по20.01.2015 р., що становить 190 грн. 74 коп. Позивач в судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В адресу суду направив заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Представник ТОВ «АТ СЕРВІС» в удовому засіданні заперечував щодо задоволення позову. Пояснив, що Товариство виконало взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Грошові кошти були перераховані третій особі у повній відповідності з домовленістю сторін. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Вислухавши пояснення представника ТОВ «АТ СЕРВІС», дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, що 09.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] було укладено договір № 712365 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі. Умовами договору сторони передбачили обов'язок [PERSON] сплатити на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» винагороду у розмірі 11 840 грн. 40 коп. за послуги Товариства, пов'язані з включенням договору про адміністрування до системи Авто Так та формування групи. Також 09.12.2014 р. між позивачем та ТОВ «АТ СЕРВІС» було укладено договір доручення № 712365, за яким повірений (відповідач) взяв на себе зобов'язання вчинити визначені договором від імені довірителя (позивача). За договором доручення, відповідно до положень ст. 1000 ЦК України, одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Шляхом укладання договору доручення [PERSON] уповноважив відповідача сплатити від імені довірителя винагороду АВТО ПРОСТО, отриману повіреним від довірителя за цим договором. При цьому обов'язок довірителя сплатити винагороди АВТО ПРОСТО виникає після повідомлення довірителю номера групи, до якої він належить, та дати створення групи. Сплата винагороди АВТО ПРОСТО здійснюється повіреним за рахунок довірителя одноразово шляхом безготівкового перерахування суми коштів винагороди АВТО ПРОСТО на банківський рахунок ТОВ «АВТО ПРОСТО», повідомлений довірителем. В свою чергу повірений зобов'язався перерахувати винагороду АВТО ПРОСТО протягом 10 календарних днів з дня отримання від АВТО ПРОСТО повідомлення про дату створення групи, до якої включено договір про адміністрування, та номеру групи системи в системі Авто Так. Як свідчать матеріали справи позивач 09.12.2014 р. сплатив суму винагороди по договору доручення № 712365 від 09.12.2014 р. у розмірі 11 840,00 грн., виконавши умову договору доручення визначену п. 4.1. [PERSON] вважає, що сплачена сума - кошти, які відповідач набув без достатньої правової підстави, оскільки обов'язок сплатити винагороду виникає у позивача тільки після повідомлення третьої особи про номер групи і дати створення, інформації про що він не знав на день перерахування коштів, а тому просить суд захистити його порушене права шляхом стягнення зазначених коштів з ТОВ «АТ СЕРВІС» разом із процентами за користування ними. Приписами ч. 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Приписами ст. 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на те, що між сторонами було укладено договір доручення за умови, якого передбачали перерахування позивачем в день укладання угоди суму коштів у розмірі 11 840,00 грн. підстави вважати, що Товариство отримало майно без достатньої правової підстави відсутні. При цьому суд не погоджується с твердженням позивача, що його обов'язок сплатити винагороду третій особі після отримання певної інформації свідчить про безпідставність отримання коштів повіреним, оскільки такий обов'язок по договору про адміністрування не виключає виконання позивачем обов'язку за іншим договором - договором доручення. Позивачем до матеріалів справи долучено копію повідомлення відповідача про відмову від договору відповідно до п. 5.1. договору доручення, що також на думку [PERSON] свідчить про безпідставне утримання Товариством грошових коштів. Проте слід зазначити, що позивачем не надано доказів направлення такого повідомлення відповідачу та доказів отримання. Крім того, повернення перерахованих коштів задля сплати винагороди суми у разі відмови від договору, відповідно до п. 5.1.2. можливо лише за умови не перерахування повіреним коштів ТОВ «АВТО ПРОСТО». Як свідчать надані представником відповідача докази, 29.12.2014 р. ТОВ «АВТО ПРОСТО» повідомило про включення договору № 7123654 про адміністрування до групи та сума винагороди перерахована третій особі. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача коштів у розмірі 11 840,40 грн. та процентів за користування ними у розмірі 1ё90 грн. 74 коп. відсутні. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 288 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed