Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь 6000 гривень у рахунок погашення боргу за договором позики, 1637 гривень 16 копійок у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 5000 гривень у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, посилаючись на те, що весною 2013 року за усною домовленістю він позичив відповідачу гроші в сумі 6000 грн., які він зобов'язався повернути через два місяці, але цього не зробив. За його наполяганням в листопаді 2013 року відповідач написав розписку, але вказав не вірні паспортні дані, тому 22.02.2014 року він змусив відповідача переписати розписку. На прохання відповідача термін повернення боргу був перенесений до 01.05.2014 року. 06.05.2014 року він офіційно направив відповідачу заяву про необхідність повернення боргу, але відповідач своє зобов'язання не виконав. На оформлення та пересилку зазначеної заяви він витратив 187,16 грн. У зв'язку з порушенням відповідачем термінів повернення коштів він був вимушений розірвати договір про придбання автомобіля, укладений з [PERSON], та сплатити останньому неустойку у розмірі 1000 грн. за порушення умов даного договору. Крім того, неповерненням боргу за договором позики відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, погодившись повернути позивачу борг за договором позики в сумі 6000 грн. та витрати на оформлення та пересилку зазначеної заяви в сумі 187,16 грн., та пояснив, що позичені у позивача гроші він витратив не на особисті цілі, а тому не згоден відшкодовувати позивачу моральну шкоду. Факту передачі позивачем [PERSON] 1000 грн. в якості неустойки він не бачив, а тому не згоден відшкодовувати позивачу цю суму коштів. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази, прийшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти…,а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Оцінивши наявні у справі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами було укладено договір позики грошей в сумі 6000 гривень, які відповідач зобов'язалась повернути до 01.05.2014 року. Наявність факту укладання між сторонами договору позики підтверджується розпискою ( а.с.6). З пояснень сторін видно, що відповідач борг за договором позики позивачу не сплатив. З огляду на викладене суд прийшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 6000 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Із позовної заяви видно, що матеріальна шкода в сумі 1637 грн. 16 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, на думку позивача складається з реальних збитків - сплаченої позивачем [PERSON] неустойки у розмірі 1000 грн. за невиконання умов договору купівлі автомобіля, витрат на оформлення та пересилку зазначеної вище заяви в сумі 187,16 грн., витрат у розмірі 450 грн., пов'язаних з оплатою правової допомоги по підготовці даного позову. Згідно з п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, яка особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Сплачена позивачем [PERSON] неустойки у розмірі 1000 грн. не підпадає під ознаки реальних збитків, передбачених п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України. Витрати на правову допомогу ст. 79 ЦПК України віднесені до судових витрат. У зв'язку з цим вимога позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в частині стягнення зазначених вище 450 грн. та 1000 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. У судовому засіданні відповідач вимогу позивача про стягнення матеріальної шкоди в частині стягнення з нього 187 грн. 16 коп. визнав. Враховуючи, що визнання відповідачем позову в зазначеній частині є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 187 гривень 16 копійок у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди. Правовідносини, що мають місце між сторонами, врегульовано укладеним ними договором позики та Главою 71 ЦК України. Укладеним між сторонами договором позики та статтями Глави 71 ЦК України право позивача на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з неповерненням боргу відповідачем не передбачено, тому позов в частині стягнення заподіяної моральної шкоди не підлягає задоволенню. При поданні позову позивач за вимогу про стягнення боргу за договором позики та матеріальної шкоди сплатив судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Витрати позивача на правову допомогу документально не підтверджені. Позов у зазначеній частині задоволено на 81%, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача у рахунок понесених судових витрат 197 грн. 32 коп. ( 243,6 х 0,81). На підставі ст.ст. 22, 1046, 1050, 625 ЦК України ,

Outcome: partial