Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 10203грн.88 коп. та відшкодування судових витрат в розмірі 243,60 грн. Позов мотивований наступним: 05.03.2012 року відповідач позичив у позивача 10203грн 88 коп, про що власноручно написала розписку. Строком повернення позики сторони визначили 20.05.2012 року, але в обумовлений строк відповідач відмовилася виконати своє зобов'язання. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Позивач в судове засідання не з»явився, надіслав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. На заочний розгляд справи згоден. Відповідач в судове засідання не з»явилась з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до статті 74 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 05.03.2012 року сторони уклали договір позики на підставі якого позивач надав відповідачу в борг грошові кошти в сумі 10203грн.88 коп., строком до 20.05.2012 року. На підтвердження отримання зазначеної в договорі суми позики відповідач надав позивачеві розписку. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини другої статті 1047 ЦК України розписка позичальника або інший документ, який засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, є підтвердженням укладення договору позики. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно статті 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов'язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов'язань перед позивачем, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. Наявність заборгованості підтверджується оригіналом розписки відповідача, яку приєднано до матеріалів справи (а.с.12 ), що є безумовною підставою для стягнення суми боргу. За таких підстав, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем і документально підтверджені. Згідно квітанції № к9/Q/57 № 23295533 від 26.08.2014 року позивачем було сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved