Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер дядько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] проживав одиноко, заповіту не складав. Спадкоємцем другої черги за законом міг би бути брат останнього, який є батьком позивача, - [PERSON] , однак він помер [INFO] . Вказуючи, що він є єдиним спадкоємцем за правом представлення, звернувся у визначений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька, але нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 53). 7 жовтня 2019 року представник позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі та за відсутності позивача (а.с. 56). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, 7 жовтня 2019 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що сільська рада позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за відсутності представника (а.с. 55). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № 03-0245-1) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги № 2 (а.с. 22), довідкою Соловичівської сільської ради Турійського району № 984 від 9 жовтня 2018 року (а.с. 10). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 23). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1», загальною площею 52 кв. м, житловою площею 24,8 кв. м, прибудова «а1», погріб «а2», господарська споруда «Б-1», вбиральня «В», літня кухня «Г1», колодязь питний «1» (а.с. 18-21). Відповідно до вимог статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Положеннями статті 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За змістом частини третьої статті 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). [PERSON] на день смерті проживав один, сім`ї не мав, що свідчить про відсутність спадкоємців першої черги за законом (а.с. 10). Єдиний спадкоємець другої черги за законом - рідний брат спадкодавця [PERSON] , який є батьком позивача, помер [INFO] (а.с. 11). Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються їхніми свідоцтвами про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, а саме, зміни прізвища (а.с. 12-14). Заповіту за життя [PERSON] не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 47). З огляду на вказане, позивач у справі, як племінник спадкодавця (а.с. 12-13), є єдиним спадкоємцем за законом за правом представлення, який у встановленому законом порядку 15 січня 2019 року подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] (а.с. 31 на звороті). Постановою приватного нотаріуса від 9 квітня 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, які підтверджують його належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 17). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 6/2019 до майна померлого [PERSON] (а.с. 31-52), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 384 грн 20 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 384 грн 20 коп. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1258, 1262, 1266, 1270 ЦК України та

Outcome: approved