Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про вселення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору міни від 13.06.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори, мені позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира №28, що розташована по вул. В.Стуса, 2 в м. Трускавці. Рішенням Трускавецького міського суду від 28.07.2014 року по справі №457/873/14-ц, зобовязано [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні квартирою №28 в будинку №2 по вул. Стуса в м. Трускавці Львівської області. Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №45200320, виданою 04.11.2014 року заступником начальника відділу ДВС Трускавецького МУЮ [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №457/873/14-ц, виданого 21.10.2014 року Трускавецьким міським судом про зобовязання [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні квартирою №28 в будинку №2 по вул. Стуса в м. Трускавці, встановлено, що згідно заяви [PERSON] від 03.11.2014 року, рішення суду виконано в повному обсязі, доступ до квартири по вул. Стуса, 2/28 в м. Трускавець йому наданий, перешкод в користуванні наданою квартирою йому ніхто не чинив, ключі від вхідних дверей квартири отримав, мешканцям квартири рішення суду доведено про, що складено відповідні акти державного виконавця. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області по справі №457/1893/14-ц від 19.02.2015 року, встановлено порядок користування квартирою №28 по вул. В.Стуса, 2 у м. Трускавці та виділено в користування згідно поверхового плану квартири: [PERSON] житлову кімнату №2 площею 11,8 кв.м., [PERSON], [PERSON], [PERSON] житлові кімнати №3 площею 11,8 кв.м., №8 площею 17,9 кв.м., №6 площею 9.2 кв.м.; залишено у спільному користуванні всіх співвласників такі приміщення: кухню площею 7,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м., вбиральню площею 1,4 кв.м., коридор площею 13,0 кв.м., лоджію літ. «І» площею 2,3 кв.м., балкон літ. «ІІ» площею 1,4 кв.м. Однак не зважаючи на вищезазначене, відповідачі і надалі не пускають його до власності, чинять йому перешкоди, ключі, які були йому вручені під час виконання рішення суду про усунення перешкод в користування житловим приміщенням, не підходять до всіх дверей, які є на шляху до виділеної судом кімнати. З цього приводу він звертався в Трускавецький МВ ГУМВС України у Львівській області з відповідною заявою. Однак йому порадили в цьому випадку звернутись до суду з позовом про вселення в свою житлову кімнату. Просив вселити його в належну йому житлову кімнату №2 площею 11,8 кв.м. квартири [ADDRESS] та зобовязати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в користуванні житлом житловою кімнатою №2 площею 11,8 кв.м. та кухню площею 7,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м., вбиральню площею 1,4 кв.м., коридор площею 13,0 кв.м., лоджію літ. «І» площею 2,3 кв.м., балкон літ. «ІІ» площею 1,4 кв.м квартири [ADDRESS], а також стягнути з відповідачів солідарно судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися повторно, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, зі згоди позивача суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору міни від 13.06.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори, сторонами по справі набуто право власності на квартиру №28, що розташована по вул. В.Стуса, 2 в м. Трускавці. Рішенням Трускавецького міського суду від 28.07.2014 року по справі №457/873/14-ц, зобовязано [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні квартирою №28 в будинку №2 по вул. Стуса в м. Трускавці Львівської області. Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №45200320, виданою 04.11.2014 року заступником начальника відділу ДВС Трускавецького МУЮ [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №457/873/14-ц, виданого 21.10.2014 року Трускавецьким міським судом, встановлено, що згідно заяви [PERSON] від 03.11.2014 року, рішення суду виконано в повному обсязі, доступ до квартири по вул. Стуса, 2/28 в м. Трускавець йому наданий, перешкод в користуванні наданою квартирою йому ніхто не чинив, ключі від вхідних дверей квартири отримав, мешканцям квартири рішення суду доведено про, що складено відповідні акти державного виконавця. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області по справі №457/1893/14-ц від 19.02.2015 року, встановлено порядок користування квартирою №28 по вул. В.Стуса, 2 у м. Трускавці та виділено в користування згідно поверхового плану квартири: [PERSON] житлову кімнату №2 площею 11,8 кв.м., [PERSON], [PERSON], [PERSON] житлові кімнати №3 площею 11,8 кв.м., №8 площею 17,9 кв.м., №6 площею 9.2 кв.м.; залишено у спільному користуванні всіх співвласників такі приміщення: кухню площею 7,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м., вбиральню площею 1,4 кв.м., коридор площею 13,0 кв.м., лоджію літ. «І» площею 2,3 кв.м., балкон літ. «ІІ» площею 1,4 кв.м. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Дана норма кореспондується із ст.321 ЦК України. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК). Однак не зважаючи на вищезазначене, відповідачі не надають доступу позивачу до його власності, чинять перешкоди. З цього приводу позивач звертався в Трускавецький МВ ГУМВСУ у Львівській області з відповідною заявою. Згідно п.2 ст.386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 150,155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Квартири, що є уприватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, виходячи з того, що позивач не має можливості в повній мірі користуватися своєю власністю, що також підтверджується і матеріалами по заяві [PERSON] ЖЄО № 449 від 12.03.2015 року Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак слід стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] 243,60 грн. судового збору. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved