Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання їх спільного сина [PERSON] разом з ним за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в процесі спільного життя виявилося, що у сторін різні характери та погляди на життя, в результаті чого вони не можуть досягнути взаєморозуміння. Син проживає разом з батьком, позивач працює та піклується про нього, матеріально утримує, тому вони з дружиною прийшли до висновку, що їх спільний син буде проживати з позивачем, а син відповідачки від першого шлюбу Єгор, разом з нею. Сторони в засідання не зявилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримав, а відповідач вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як було встановлено сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1933. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя, і як наслідок відсутність взаєморозуміння, примирення між сторонами не можливе. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Нормами ч.1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із зазначених норм та враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини, то суд приходить до наступного. Дитина - [PERSON], зареєстрований та проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] Місцем проживання фізичної особи у віці до десяти років є, відповідно до положень частини 4 статті 29 ЦК України, місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено. Згідно з нормами ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною першою статті 161 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідачка погодилася на проживання дитини з батьком суд приходить до висновку, що вимога позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved