Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Зокрема, позивач просить стягнути з відповідача в його користь 63881,48 грн. за користування позиченими коштами, 704,80 грн. сплаченого судового збору та 5523 грн. витрат на правову допомогу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30 жовтня 2017 року він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 14420 грн., які він зобовязувався повернути до 01 жовтня 2018 року. 15 листопада 2017 року він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 40275 грн., які він зобовязувався повернути до 01 грудня 2018 року. Заборгованість по вказаних зобовязаннях відповідача становить: по розписці від 30 жовтня 2017 року 14420 грн. основна сума боргу, 2165,38 грн. проценти за користування кредитними коштами відповідно до облікової ставки НБУ; по розписці від 15 листопада 2017 року - 40275 грн. основна сума боргу, 7021,10 грн. проценти за користування кредитними коштами відповідно до облікової ставки НБУ, а всього заборгованість по розписках становить загальну суму 63881,48 грн., які позивач просить стягнути з відповідача , оскільки він неналежним чином виконує свої боргові зобовязання та вказані грошові кошти в зазначений термін не повернув. Позивач в судове засідання не зявився, однак від його представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, через опублікування оголошення на веб-сайті суду, оскільки за зареєстрованим місцем проживання відсутній, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив та не подав відзив на позов. 31 січня 2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні обставини. Згідно розписки від 30 жовтня 2017 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 14420 грн., які останній зобовязувався повернути до 01 жовтня 2018 року (а.с.26). Відповідно до розписки від 15 листопада 2017 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 40275 грн., які останній зобовязувався повернути до 01 грудня 2018 року (а.с.27). Відповідачем позивачу вказану суму позики повернуто не було внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті позики в сумі 63881,48 грн., а саме: 30 жовтня 2017 року 14420 грн. основна сума боргу, 2165,38 грн. проценти за користування кредитними коштами відповідно до облікової ставки НБУ; по розписці від 15 листопада 2017 року - 40275 грн. основна сума боргу, 7021,10 грн. проценти за користування кредитними коштами відповідно до облікової ставки НБУ, що підтверджується розрахунком позивача в позовній заяві та обліковою ставкою НБУ (а.с.12). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як встановлено ст.1049 ЦК України\~ позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведені встановлені судом обставини, суд, беручи до уваги те, що оскільки відповідачем боргові зобов`язання перед позивачем не виконані, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь позивача 704,80 грн. сплаченого ним судового збору та 5523 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором про надання правової допомоги, актом до нього та квитанцією до прибуткового касового ордера № 03/12/18 від 03 грудня 2018 року (а.с.15-17).

Outcome: approved