Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути шкоду, завдану\~ в наслідок ДТП, яке слалося 25.07.2007 року, в результаті якої, з вини відповідача, позивачу було спричинено тілесні ушкодження. Позивач з 04.12.2007 року перебуває на групі інвалідності, йому заборонено працювати на важких роботах, за станом здоровя він пересувається з палицею та користується ортопедичним взуттям, часто потребує сторонньої допомоги та постійного лікування. Після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з [PERSON] на його користь, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, в розмірі мінімальної заробітної плати, щомісячно. Стягнути моральну шкоду в розмірі 2 000 000,00 грн., витрати на придбання ліків у сумі 17 577,77 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 6700,00 грн. 03 травня\~ 2018 року відкрито провадження у справі призначено підготовче засідання на 13 червня 2018 року. 13 червня 2018 року розгляд справи відкладено на 02 липня 2018 року у звязку з наданням позивачем заяви про відкладення розгляду справи. Ухвалою суду від 02 липня 2018 року провадження по даній цивільній справі було зупинено, призначено по справі судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено\~ експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса. 26 жовтня 2018 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експертизи № 17243 по цивільній справі № 632/465/18, яке було передано судді 05 листопада 2018 року. 06 листопада 2018 року відновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 29 листопада 2018 року. 29 листопада 2018 року відкладено підготовче засідання на 13 грудня 2018 року у звязку з надходженням клопотання позивача по справі. 13 грудня 2018 року на 16 січня 2019 року у звязку з наданням позивачем уточненої позовної заяви та необхідністю забезпечення права відповідача на надання відзиву. 16 січня 2019 року відкладено підготовче засідання на 30 січня 2019 року у звязку з надходженням клопотання представника позивача по справі. 30 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгулу по суті на 26 лютого 2019 року. Позивач та його представник у судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог викладених в уточненій позовній заяві. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив відзиву на позовну заяву у встановлений строк не надав. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав: Судом встановлено, що 25 липня 2007 року відбулось дорожньо-транспортна пригода, а саме між автомобілем Citroen Avantage, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем Ford Econovan, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження. За даним фактом було порушено кримінальне провадження у відношенні [PERSON] та [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яке керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження. Судом встановлено, що згідно постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення Харківської місцевої прокуратури № 6 від 13.03.2017 року за кримінальним провадженням № 12.013220430005838 від 06.12.2013 року відносно [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження відмовились (а.с.17-19). Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 березня 2017 року кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України закрито на підставі п.2 ч.2 ст. 284 КПК України у звязку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні (а.с.20-21). Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2013 року\~ кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України провадженням закрито, згідно закону України «Про амністію» від 08 липня 2011 року (а.с.22). Вище наведене, на думку позивача дає йому підстави для стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди у звязку з тим, що при даній дорожньо-транспортній пригоді позивачем отримані тілесні ушкодження. На підтвердження винуватості скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідачем по справі, позивачем представлено копію висновку комісійної транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи № 8417/11017 від 16.10.2014 року. Крім того, на підтвердження отримання тілесних ушкодженні позивачем по справі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, представлено копію судово-медичної експертизи № 3395-с від 29.10.2018 року. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. З дослідженого в судовому засіданні копії експертного висновку комісійної транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи № 8417/11017 від 16.10.2014 року, на який посилається позивач як на одну з підстав для задоволення його позовних вимог вбачається, що дана експертиза проводились в ході проведення досудового розслідування по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілій [PERSON] Тобто предметом дослідження даної експертизи не було встановлення наявності чи відсутності в діях [PERSON] по відношенню до [PERSON] невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору полягають у причинному звязку з пригодою. У відношенні [PERSON] не порушувалось кримінальне провадження за фактом спричинення тілесних ушкоджень [PERSON]. В свою чергу [PERSON] не набував статусу потерпілого по будь-якому кримінальному провадженню, повязаному з дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулась 25 липня 2007 року. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 77 ЦПК України\~ суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний звязок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. В судовому засіданні позивачем та його представником не надано належних та допустимих доказів наявності причинного звязку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом неодноразово розяснювалось право позивача на подання клопотання призначення експертизи по даній цивільній справі, які були проігноровані. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд дійшов доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed