Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому вказав, що із 1989 року по 2013 рік він проживав із відповідачем [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу. За цей час вони надбали житловий будинок, земельну ділянку та рухомі речі. Ухвалою суду від 15 січня 2013 року було затверджено мирову угоду між ними щодо поділу нерухомого майна. Таким чином на час його звернення до суду не поділеним між ними залишилось рухоме майно. Частина його була придбана до січня 2004 року, воно є його особистою власністю, оскільки КпШС України не передбачав виникнення права спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживають однією сімєю без реєстрації шлюбу. Таке майно наразі перебуває у чужому незаконному володінні [PERSON] Решта рухомого майна є їхньою спільною сумісною власністю із відповідачем та підлягає поділу. Відтак він просить суд встановити факт його спільного проживання із [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу в період із 1 січня 2004 року по 1 січня 2013 року, встановити факт придбання ними за вказаний період спільного проживання мякого куточка, телевізора LG, холодильника, ванної, 40 листів шиферу стінки 4 м, тридверної шафи, кухонної стінки, пилосмока, 2 килимів, тумби-комода, лінолеуму 4х4 м, 2,5 куб.м дошки дуба, 1,5 куб.м крокви, телевізійної антени (тарілки) та дециметрової антени, виділити йому мякий куточок, телевізор LG, холодильник, ванну та 20 листків шиферу, решту вказаного майна виділити [PERSON], а також визнати його особистою власністю і витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] стіл кухонний, стіл розкладний, телевізор «Електрон», 2-х камфорний таганок, 2 газових балони, ліжко 1,5 м, 3 стільці, каструлю 40 л, ліжко 1 м, компютер в комплекті, електричну духовку та настінний килим. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав із викладених у позовній заяві мотивів і просить суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала частково, не заперечує проти встановлення факту їхнього спільного проживання із [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу у зазначений у позові період із 1 січня 2004 року по 1 січня 2013 року та щодо поділу лише фактично наявного рухомого майна. Решту позовних вимог [PERSON] вона вважає недоведеними і просить суд відмовити у їх задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних мотивів. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України. Зокрема, згідно ст.ст.60, 69, 70 72, 74 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу; у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором; майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі; якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення; до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки; якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. При цьому суд виходить також із припису ст.60 ЦПК України, за яким кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Факт спільного проживання [PERSON] і [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу в період із 1 січня 2004 року по 1 січня 2013 року не заперечується відповідачем, крім того підтверджується показаннями свідка [PERSON] та копією ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 січня 2013 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та поділ майна (а.с.7, 8), тому визнається доведеним. Щодо переліку обєктів спільного майна подружжя, набутого сторонами у справі [PERSON] і [PERSON] за час спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу в період із 1 січня 2004 року по 1 січня 2013 року, суд за відсутності будь-яких інших належних обєктивних доказів враховує лише фактично наявне описане державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області у порядку виконання ухвали суду про забезпечення доказів в акті від 6 травня 2015 року наступне рухоме майно: 2 крісла загальною вартістю 600 грн., 2 пуфики загальною вартістю 200 грн., 1 стіл розкладний лакований коричневого кольору вартістю 500 грн., 2 ліжка односпальних з металевими решітками загальною вартістю 400 грн., компютер у зборі вартістю 250 грн., диван розкладний вартістю 500 грн., тридверну лаковану шафу вартістю 300 грн., 1 стіл розкладний лакований коричневого кольору вартістю 500 грн., комод лакований коричневий вартістю 400 грн., стіл журнальний коричневий лакований вартістю100 грн., 2 навісні полиці для книжок загальною вартістю 100 грн., кухонний меблевий набір вартістю 300 грн., меблеву стінку коричневого кольору вартістю 2000 грн., настінний килим вартістю 100 грн. та холодильник «Дон-2» вартістю 300 грн., а всього на загальну суму 6550 грн. (а.с.36). Із цього переліку спільного майна подружжя суд за взаємною згодою сторін визнає необхідним виділити: позивачу [PERSON] - 1 крісло вартістю 300 грн., 1 пуфик вартістю 100 грн., 1 стіл розкладний лакований коричневого кольору вартістю 500 грн., 1 ліжко односпальне з металевою решіткою вартістю 200 грн. та компютер у зборі вартістю 250 грн., а всього майна на загальну суму 1350 грн.; відповідачу [PERSON] - диван розкладний вартістю 500 грн., 1 крісло вартістю 300 грн., 1 пуфик вартістю 100 грн., тридверну лаковану шафу вартістю 300 грн., 1 стіл розкладний лакований коричневого кольору вартістю 500 грн., комод лакований коричневий вартістю 400 грн., 1 односпальне ліжко з металевою решіткою вартістю 200 грн., стіл журнальний коричневий лакований вартістю100 грн., 2 навісні полиці для книжок загальною вартістю 100 грн., кухонний меблевий набір вартістю 300 грн., меблеву стінку коричневого кольору вартістю 2000 грн., настінний килим вартістю 100 грн. та холодильник «Дон-2» вартістю 300 грн., а всього майна на загальну суму 5200 грн. При цьому, виходячи із засад рівності часток сторін у спільному майні, суд визнає необхідним стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 1925 грн. грошової компенсації різниці вартості 1/2 частини спільного майна, а також 133 грн. 95 коп., як 1/2 частину сплаченого ним при зверненні до суду судового збору, а всього, таким чином, 2058 грн. 95 коп. Наявність інших зазначених у позові обєктів рухомого майна, час його надбання, належність і вартість не доведені позивачем будь-якими належними допустимими доказами, відтак у задоволенні решти позовних вимог [PERSON] слід відмовити за їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial