Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 118329,05 грн. за договором позики від 25.08.2015 року, з яких - 94266,20 грн. борг, 20893,96 грн. проценти та 3168,89 грн. - 3 % річних, а крім того, 1184 грн. - судових витрат по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25 серпня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики на суму 5500 доларів США , терміном на 6 місяців, що підтверджується розпискою, яку відповідач написав власноручно та підписав її. У встановлений договором строк [PERSON] борг позивачу повернув лише частково - у сумі 2000 доларів США , а залишок боргу в сумі 3500 доларів США у встановлений договором строк - до 25.02.2016 року повернуто не було , а тому він змушений був звернутися до суду про примусове стягнення з відповідача основної суми боргу, процентів за користування коштами та трьох процентів річних від простроченої суми , як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з підстав , викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував укладення між ним та позивачем договору позики на суму 5500 доларів США і визнає борг в сумі 3500 доларів США, що еквівалентно 94266,20 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення з нього відсотків в сумі 20893,96 грн. та 3168,89 грн. - 3 % річних, то в цій частині просив у задоволенні позову відмовити , оскільки у суму позики ними було закладено відсотки за користування коштами. Заслухавши пояснення сторін, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками , а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як вбачається з вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ , який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками , у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку , що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що 25 серпня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики на суму 5500 доларів США , терміном на 6 місяців, що підтверджується розпискою, текст якої розписки написано власноручно відповідачем і підпис під розпискою виконаний також [PERSON], що він і підтвердив у судовому засіданні. Згідно з ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як зазначили сторони , відповідач частково виконав умови договору і повернув позивачеві кошти в сумі 2000 доларів США, а тому неповернутою лишилася сума боргу -3500 доларів США, що згідно з курсом НБУ , станом на день звернення до суду , еквівалентно 94266,20 грн. (3500Х 26.9332 грн.). Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено , позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики Сторонами не було обумовлено у договорі сплату процентів за користування грошовими коштами, їх розмір і порядок сплати, але і не було обумовлено те , що позика буде безпроцентною. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь проценти за користування позикою, за увесь час користування нею, що відповідає вимогам Закону. Заперечення відповідача щодо того , що у сумі позики було передбачено і проценти за користування нею не заслуговують на увагу, оскільки у встановлений строк сума позики не була повернута, а тому на її залишок нараховуються проценти згідно закону. Станом на 20 березня 2017 року облікова ставка НБУ встановлена у розмірі 14 % річних. Таким чином, розмір процентів за місяць користування позикою складає 1,1667 % від грошової суми позики, а грошова сума процентів - 40,83 дол.США (сума позики 3500 дол.США х на 1,1667%). Розмір процентів , що підлягає до сплати відповідачем за період з 25 серпня 2015 року по 11 квітня 2017 року, складає 775,77 дол.США (19 місяців х 40,83 дол.США = 775,77 дол.США) або 20 893,97 грн. (по курсу НБУ на 11.04.2017 - 1 дол.США - 26,9332 грн. х 775,77 дол.США = 20893,96 грн.). Статтею 610 ЦК України передбачено , що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до вимог ст.611 ЦК україни у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено , що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того , ч. 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник , який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Таким чином, з урахуванням того, що [PERSON] не було виконано взяті на себе зобовязання у визначений договором строк - до 25.02.2016 року , і відповідач визнав позив у цій частині, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення на його користь 3% річних від суми позики за період з 26.02.2016 року по 11.04.2017 року - 3168,89 грн. , згідно розрахунку позивача : 409 днів, сума 3% річних від суми заборгованості у розмірі 94 266,20 грн. становить 3 168,89 грн. ( 94266,20 грн. х 3 : 100 х 409 : 365). А всього з відповідач на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 118329 грн. Що стосується вимоги позивача про відшкодування судових витрат, то з відповідач, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1184 грн.

Outcome: approved