Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивував тим, що 10.12.1995р. померла [PERSON], яка проживала [INFO] та яка згідно списку, затвердженого зборами уповноважених с/с «Єдність» від 21.09.1994р. та рішення сесії [PERSON] сільської ради № 8 від 22.01.1996р. отримала право на земельний пай. На основі виданих сертифікатів було проведено виготовлення Державних актів на право приватної власності на землю. Відповідно до плану розпаювання та приватизації земель спілки селян «Єдність», [PERSON] було виділено 1,1370 га землі, на яку виготовлено та зареєстровано в реєстрі державний акт серії IV-ІФ № 016646 від 28.03.2001р. Даний державний акт отримала донька [PERSON] [PERSON]. Після смерті спадкодавця [PERSON] в управління спадковим майном вступила її донька [PERSON], яка померла 15.02.2017р., не оформивши своїх спадкових прав на земельні ділянки загальною площею 1,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем на належні їй на праві власності земельні ділянки площами: 0,447 га, 0,451 га, 0,208га, загальною площею 1,14 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є позивач [PERSON] У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки приватним нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні спадщини. Просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай), що розташована на території [PERSON] сільської ради в межах земельних ділянок № 0376 площею 0,477 га, № 1000 площею 0,451 га, № 1628 площею 0,208 га, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право приватної власності на землю IV-ІФ № 016646 від 28.03.2001р.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, справу розглядати без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, а саме: державний акт на право приватної власності на землю ІV-ІФ № 016646 від 28.03.2001р. виданий на [PERSON]; довідку [PERSON] сільської ради від 12.07.2017р. № 830; свідоцтво про народження [PERSON] серії ЯС № 683468; свідоцтво про народження [PERSON] серії І-НМ № 334211; свідоцтво про смерть [PERSON] серії І-НМ № 244967; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.07.2017р.; постанову приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.04.2018р.,- вважає, що позов підставний та підлягає\~ до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, виходячи з вищенаведеного, в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що [PERSON] відповідно до плану розпаювання та приватизації земель спілки селян «Єдність» було виділено земельну частку (пай) розміром 1,14 га, яка була їй\~передана для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~тана яку виготовлено та зареєстровано у реєстрі -державний акт на право приватної власності на землю, який після її смерті 10.12.1995р. отримала її донька [PERSON]. Після смерті [PERSON] 15.02.2017р. спадкоємцем належного їй на праві власності майна став її син позивач [PERSON], який вступив в управління спадковим майном та у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а отже вважається таким, що прийняв спадщину. Тому, суд приходить до висновку, що за ним слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована\~на території\~[PERSON] сільської\~ради Снятинського\~району,\~в межах\~земельної ділянки\~площею1,14\~га,\~призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ІV-ІФ № 016646, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 143 від 28.03.2001р., виданого на [PERSON]. На підставі наведенного, ст.ст. 321, 328, 392, 1216, 1217, 1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved