Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовною заявою про встановлення факту належності [PERSON], яка померла [INFO], Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 24 липня 2003 року на ім'я [PERSON], та визнання за ним права власності на спадкове майно, - земельну ділянку площею 1, 53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Остап'ївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, кадастровий номер [NUMBER], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Позивач покликався на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із вказаної земельної ділянки. При зверненні Позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку розбіжностями у правовстановлюючих документах. З огляду на вказане, у Позивача виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, не з'явилися. Позивач подав заяву, згідно з якою справу просить розглядати без його участі. Представник відповідача подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, які просять справу вирішувати у їх відсутності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з таких міркувань. 01 квітня 2009 року секретарем Остап'ївської сільської ради Підволочиського району посвідчено заповіт [PERSON], [INFO], уродженки та перебуваючи на реєстраційному обліку у с. Остап'є Підволочиського району Тернопільської області по вул. Кривляни, ІПН [NUMBER], відповідно до якого остання на випадок своєї смерті зробила наступне заповітне розпорядження: належну їй земельну ділянку площею 1,53 га на території Остап'ївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської заповіла в користь [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 28 березня 2016 року виконкомом Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільській області, [INFO] померла [PERSON]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Отже, Позивач, - спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадщину прийняв відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що вбачається із спадкової справи №85/2016. Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 24 липня 2003 року, земельна ділянка площею 1,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Остап'ївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, кадастровий номер [NUMBER], на підставі розпорядження Підволочиської РДА від 09 квітня 2003 року №143 належить [PERSON]. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №141. Таким чином, судом встановлено невідповідність записів прізвища [PERSON] у правовстановлюючих документах, виданих на її ім'я. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи наведене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа, відповідатиме інтересам позивача (заявника) та забезпечить реалізацію його законних прав, суд приходить до переконання, що заяву в цій частині слід задовольнити. Таким чином, дані факти свідчать, що [PERSON] була власником вище зазначеної земельної ділянки. Однак, постановою приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу №189/02-31 від 14 травня 2018 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,53 га, розташовану на території Остап'ївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області після смерті [PERSON], яка померла [INFO], по причині розбіжностей у правовстановлюючих документах на спадкове майно. З огляду на вказане Позивач, після смерті [PERSON] спадщину прийняв, однак через розбіжностях у правовстановлюючому документі на успадковану земельну ділянку, не може оформити спадкове майно на себе, що свідчить про порушення його прав, які підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому. Враховуючи наведене,

Outcome: approved