Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що його мама [PERSON], померла 05.07.2016 року у віці 71 року. Зазначає, що відповідно до свідоцтва про його народження мамою позивача була [PERSON]. Батько [PERSON], [INFO] своєю заявою від 25.05.2017 року повідомив, що йому відомо про те, що він являється спадкоємцем майна дружини - [PERSON], [INFO], яка проживала в с. Старе Село і яка померла 05.07.2016 року. Від оформлення спадщини на належну йому по закону частку спадкового майна відмовляється і на оформлення спадкових прав не претендує. Інших родичів спадкоємців немає. Крім цього зазначає, що відповідно заповіту від 20.04.2016 року [PERSON], [INFO] зробила заповітне розпорядження відповідно до якого все своє майно заповіла своєму сину [PERSON],[INFO] Вказує, що звернувся до нотаріуса Рава-Руської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і отримав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.10.2017 року № 49640890. Крім цього вказує, що Рава-Руська державна нотаріальна контора листом від 27.10.2017 року № 512/01-16 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкоємцем не подано сертифікату встановленої форми. Додатково повідомлено, що після смерті [PERSON], яка померла 05 липня 2016 року, в Рава-Руській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 160/2017 р. Просить задоволити позов. Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з»явились, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомили і від них не надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З матеріалів справи вбачається, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про смерть серій I-СГ № 431609, вбачається, що, [PERSON], померла 05.07.2016 року у віці 71 року. З матеріалів справи вбачається, що батько позивача [PERSON], [INFO] своєю заявою від 25.05.2017 року повідомив, що йому відомо про те, що він являється спадкоємцем майна дружини - [PERSON], [INFO], яка проживала в с. Старе Село і яка померла 05.07.2016 року. Від оформлення спадщини на належну йому по закону частку спадкового майна відмовляється і на оформлення спадкових прав не претендує. Інших родичів спадкоємців немає. Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що відповідно до заповіту від 20.04.2016 року [PERSON], [INFO] зробила заповітне розпорядження відповідно до якого все своє майно заповіла своєму сину [PERSON],[INFO]. З копії сертифікату серії ЛВ 167070, виданого Липницькою сільською радою, вбачається, що такий видано на імя [PERSON]. В сертифікаті зазначено, що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 1.18 га без контурного визначення зовнішніх меж та місцевості. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або коллективного господарства. Відповідно до копії довідки виконкому Липницької сільської ради Жовківського району від 25.05.2017 року № 898, [PERSON] до дня смерті 05.07.2016 року проживала та була зареєстрована в [INFO]. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифіката на ім'я [PERSON] нового зразка, а тому його позовні вимоги слід задоволити в судовому порядку. Суд також враховує те, що, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами до суду не звертались. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved