Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення суми сплаченої за пам'ятник в розмірі 4300 грн. та моральної шкоди в сумі 2000 грн., мотивуючи тим, що 15.10.2013 року він здійснив замовлення у фізичної особи - підприємця [PERSON] на виготовлення двох пам'ятників, приніс фотокартки та сплатив аванс в сумі 3000 грн. Через деякий час йому зателефонувала [PERSON], яка працює у фізичної особи - підприємця [PERSON], та запросила прийти і переглянути як будуть виглядати фотографії на пам'ятниках, фотографії виглядали не зовсім задовільно, однак, [PERSON] запевнила, що на камінні вони будуть виглядати по іншому, він заплатив залишок суми в розмірі 1300 грн. На виготовлених пам'ятниках його мати була зовсім не схожа, і тому 15.11.2013 року він разом із [PERSON] повернули пам'ятник [PERSON], попросивши переробити фотографію на пам'ятнику, 18.12.2013 року він приїхав щоб з'ясувати чи перероблена фотографія на пам'ятнику на що [PERSON] відповіла, що пам'ятник не переробляли так як чекають, що він забере пам'ятник або надасть іншу фотокартку. 16.01.2014 року він був змушений замовити виготовлення пам'ятника у іншого приватного підприємства, сплативши аванс в сумі 2500 грн. Після цього йому декілька разів телефонувала [PERSON] та пропонувала придбати у них пам'ятник, а фотокартку замовити в іншому місці, а в останнє погодилася повернути 4000 грн., а 300 грн. залишити собі в якості компенсації. Діями відповідача йому було завдано моральну шкоду у вигляді душевних та моральних страждань. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що 15.10.2013 року позивач здійснив замовлення у фізичної особи - підприємця [PERSON] на виготовлення двох пам'ятників, приніс фотокартки та сплатив аванс в сумі 3000 грн., 05.11.2013 року позивач оглянув та прийняв два пам'ятники, претензій у нього не було і він доплатив решту суми в розмірі 1300 грн., про що є відмітка у накладній № 177 від 15.10.2013 року. Дійсно через деякий час після отримання пам'ятників позивач телефонував зазначаючи, що є недоробки і йому було запропоновано принести іншу фотографію, однак, позивач з іншою фотографією так і не зявився, при цьому пам'ятник він не повертав. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п.12 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Судом встановлено та сторони не заперечували, що 15.10.2013 року позивач здійснив замовлення у фізичної особи - підприємця [PERSON] на виготовлення пам'ятника, приніс фотокартку та сплатив аванс в сумі 3000 грн. Сторони не заперечували той факт, що загальна вартість виготовлення пам'ятника складала 4300 грн. На підтвердження отримання авансу від позивача за реалізацію пам'ятника з комплектом, фізична особа - підприємець [PERSON] видала йому накладну № 177 від 15.10.2013 року. Згідно вищезазначеної накладної, решта вартості пам'ятника в сумі 1300 гривень була сплачена позивачем 05.11.2013 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила, що 05.11.2013 року позивач оглянув замовлені пам'ятники, претензій до якості у нього не було, він сплатив залишок суми в розмірі 1300 грн. і забрав пам'ятники, через деякий час позивач зателефонував і повідомив, що є недоліки у виготовленні пам'ятника, а саме у нього були претензії до фотографії матері на пам'ятнику, вона запропонувала позивачу принести іншу фотографію матері, однак позивач не прийшов. Пам'ятник позивач не повертав і з цією вимогою не звертався. Показання свідка співпадають з даними зазначеними в накладній № 177 від 15.10.2013 року, про сплату позивачем 05.11.2013 року решти вартості пам'ятника в сумі 1300 гривень. Тобто можна зробити висновок, що позивач 05.11.2013 року не мав претензій до якості пам'ятника і сплатив залишок суми в розмірі 1300 грн. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснив, що, не пам'ятає коли саме, разом із позивачем привезли пам'ятник у організацію біля цвинтаря, вийшла дівчина і вони їй залишили пам'ятник із фотографією матері позивача і поїхали. Що це за дівчина була і яка саме організація він не знає. Таким чином, із показань свідка [PERSON] не вбачається, що пам'ятник був повернутий саме відповідачу. Тобто, позивачем не було надано доказів, що пам'ятник виготовлений відповідачем мав істотні недоліки, і він звертався до відповідача із вимогою про усунення цих недоліків, також не було надано доказів, що він цей пам'ятник повернув відповідачу. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 708 ЦК України, яка встановлює права покупця у разі продажу йому товару неналежної якості, не передбачає права на відшкодування моральної шкоди. Стаття 711 ЦК України та п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією. Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. В розумінні п.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», безпекою продукції є відсутність будь-якого ризику для життя, здоров'я, майна споживача і навколишнього природного середовища при звичайних умовах використання, зберігання, транспортування, виготовлення і утилізації продукції. Таким чином, аналіз зазначених норм дає підстави суду вважати, що вимога позивача, в частині стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки надані відповідачем послуги не є небезпечними для життя і здоров'я, як позивача, так і інших людей. За таких обставин, в задоволенні позову [PERSON] до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення суми сплаченої за пам'ятник в розмірі 4300 грн. та моральної шкоди в сумі 2000 грн. необхідно відмовити.

Outcome: dismissed