Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка за життя була власником земельної ділянки на підставі сертифікату серії ПЛ № 0134705. Земельна ділянка сформована та внесена до Державного земельного кадастру за кадастровим номером 5320886000:00:004:7092, площею 5,1914 га. Спадкова справа заведена державним нотаріусом Гребінківської районної державної нотаріальної контори, заяву про прийняття спадщини подав син [PERSON] , [PERSON] відмовилась від заповіту. Державним нотаріусом Гребінківської районної державної нотаріальної контори від 04.12.2019 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на підтвердження належності майна спадкодавцеві, що стало підставою для захисту порушених прав позивача. 13.12.2019 постановлено відкрити провадження у справі, призначено проводити судовий розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.02.12020 залучено до участі у справі співвідповідача Гребінківську районну державну адміністрацію, задоволено клопотання про витребування доказів. 25.02.2020 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце попереджені належним чином. Адвокатом Ткаченко Н.М. подано заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі сторони позивача /а.с. 107/. Гребінківська державна нотаріальна контора надала належним чином завірені матеріали спадкової справи, проти позову не заперечили /а.с. 23/. Від інших учасників заяв не надходило. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, оцінивши досліджені подані сторонами докази, прийшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] і подав заяву до Гребінківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини /а.с. 24/. Державним нотаріусом Гребінківської районної державної нотаріальної контори від 04.12.2019 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на підтвердження належності майна спадкодавцеві /а.с. 10/. Відповідно до заяви від 08.11.2019, поданої до Гребінківської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовилась від заповіту/а.с.37/. За повідомленням головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 630/420-19 від 26.11.2019 , оригінал сертифікату серії ПЛ № 0134705 у відділі не зберігся, державний акт взамін сертифіката не видавався, право на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] згідно сертифікату ПЛ № 0134705 не реалізоване, земельна ділянка сформована та внесена до Державного земельного кадастру за кадастровим номером 5320886000:00:004:7092, площею 5,1914 га /а.с. 7/. За інформацією, наданою Головним управління Держнеокадастру у Полтавські області від 10.02.2020 № 84/120-20, [PERSON] перебувала у складі членів КСП ім. Т. Шевченка села Тарасівка та була включена до списку доданого до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Т. Шевченка села Тарасівка, тобто мала право за земельну частку (пай) у колективній власності на землю КСП ім. Т. Шевченка /а.с. 80/. Предметом судового розгляду у цій справі є визнання права в порядку спадкування на земельну частку (пай), Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За наслідком судового розгляду суд прийшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, так як належними та допустимими доказами підтверджено, що спадкодавець [PERSON] перебувала у складі членів КСП ім. Т. Шевченка села Тарасівка та була включена до списку доданого до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Т. Шевченка села Тарасівка, тобто мала право за земельну частку (пай) у колективній власності на землю КСП ім. Т. Шевченка, а тому її син [PERSON] має право на спадкування права [PERSON] на земельну частку (пай), оскільки таке право належало померлій і воно входить до складу спадщини. При розгляді цієї цивільної справи суд керувався правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 396/1683/18-ц. У даному випадку за відсутності заяви позивача суд не здійснює розподілу судових витрат. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved