Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки, площею 9,54 га, розташованої на території Розквітівської сільської ради Березівського району Одеській області, яку за договором оренди від 1 квітня 2005 року надав відповідачеві у користування строком на 10 років. На його звернення розірвати договірні зобов'язання в добровільному порядку відповідач згоду не дає. У жовтні 2012 року він звертався до Березівського райвідділу міліції про порушення кримінальної справи відносно працівників Березівського відділу Одеської філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за ст.ст.364, 366,368 КК України, однак в цьому було відмовлено. У зв'язку з відсутністю державної реєстрації цього правочину просить визнати його недійсним. Представник відповідача позов не визнав повністю і, обгрунтовуючи свої заперечення проти нього, послався на його безпідставність. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши відмовний матеріал №1645 від 13 жовтня 2013 року та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ст.ст.125, 126 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Статтею 409 ЦК України передбачається, що власник земельної ділянки зобов'язаний не перешкоджати землекористувачеві у здійсненні його прав. Встановлено, що 1 квітня 2005 року між сторонами був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого відповідач прийняв у платне володіння і користування строком на 10 років з моменту його реєстрації земельну ділянку, площею 9,54 га, належну позивачеві на праві приватної власності та розташовану на території Розквітівської сільської ради Березівського району (а.с.6,7). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За правилами ст.27 Закону України «Про оренду землі» відповідачеві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Пунктом 4 вищевказаного договору оренди землі передбачено, що розірвання договору оренди землі може мати місце за взаємною згодою сторін та за умовою письмового попередження зацікавленої сторони не пізніше ніж за 12 місяців. Проте, вимоги позивача про визнання укладеного договору оренди землі недійсним є необґрунтованими та безпідставними, оскільки у відповідності до положень ст.126 ЗК України укладений між сторонами вищевказаний договір належним чином зареєстрований у Березівському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №665 (а.с.10). Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача про те, що між ним та відповідачем не укладався договір оренди землі, оскільки це спростовується його особистими поясненнями у судовому засіданні, відомостями видачі, що він отримував від відповідача постійно орендну плату та письмовим обґрунтуванням своїх «уточнень до позовної заяви» від 1 липня 2013 року (а.с.28,39,41). З акту перевірки дотримання відповідачем вимог земельного законодавства, складеному державним інспектором сільського господарства в Одеській області [PERSON], свідчить, що укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки не суперечить вимогам закону (а.с42). Крім того, вирішуючи вимоги позову щодо витребування у відповідача земельної ділянки, площею 9,54 га, суд дійшов висновку, що вони є безпідставними, оскільки позивач всупереч положенням ст.409 ЦК України та умовам договору оренди земельної ділянки самостійно відібрав її у відповідача-землекористувача.

Outcome: dismissed