Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною його матері [PERSON], яка постійно проживає з ним, посилаючись на те, що остання є інвалідом ІІ групи та з 1999 року перебуває на обліку у психіатричному кабінеті Татарбунарської ЦРЛ з діагнозом: шизофренія, параноїдні форма, у зв'язку з цим вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій, та не може керувати своїми діями. Заявник постійно опікується та доглядає за мамою. Визнання матері недієздатною йому потрібно для оформлення над нею опіки. Представник заявника в судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, вимоги заяви про визнання [PERSON] недієздатною підтримала. Представник Струмківської сільської ради надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, проти вимог заяви не заперечував. Прокурор прокуратури Татарбунарського району вважає можлими задовольнити заяву про визнання особи недієздатною та призначення їй опікуна, як такої, що відповідає вимогам чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню. Із акту за №569 від 29.10.2014 року комісійної заочної судово-психіатричної експертизи (а.с.26-30) вбачається, що [PERSON] хворіє хронічним стійким психічним розладом у вигляді параноїдної шизофренії, дефектний стан, в зв'язку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує призначення опіки. Із копії висновку №524 лікарської комісії від 13.08.2014 року (а.с.9) вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, потребує постійного стороннього догляду. Відповідно копії довідки №414 від 08.08.2014 року (а.с.8) Татарбунарської ЦРЛ, [PERSON] перебуває на обліку у психіатричному кабінеті Татарбунарської ЦРЛ з 1999 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма. Як видно із висновку органу опіки та піклування Струмківської сільської ради Одеської області (а.с.10) даний орган вважає за доцільне призначити опікуном над недієздатною [PERSON] [PERSON]. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Стаття 41 ч.1 ЦК України передбачає, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.7), а тому має право відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України подати заяву про визнання матері недієздатною. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] недієздатною особою в зв'язку зі стійким психічним розладом здоров'я, що підтверджено в судовому засіданні медичними довідками та висновком комісійної заочної судово-психіатричної експертизи. В судовому засіданні встановлено, що визнання матері заявника недієздатною йому потрібно для оформлення над нею опіки. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України, рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною є підставою для призначення органом опіки та піклування недієздатній фізичній особі опікуна. Таким чином, є всі підстави для встановлення над [PERSON] опіки. Заявник відповідно до ст.63 ЦК України в повному обсязі відповідає вимогам, які пред'являються до опікуна. Він має повну цивільну дієздатність, бажає бути опікуном, перебуває в близьких родинних стосунках з підопічною і з урахуванням стосунків з останньою може виконувати обов'язки опікуна, діючи в інтересах своєї матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved