Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, з урахуванням уточнень до якого посилався на наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.12.2003р. квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить позивачу [PERSON] та його сину [PERSON] Вказана однокімнатна ізольована квартира розташована на 1-му поверсі 5-ти поверхового будинку, загальна площа квартири складає 30,6 кв.м. На час подання позову в квартирі були зареєстровані [PERSON], його колишня дружина [PERSON], та син [PERSON] Відповідачка [PERSON] разом із [PERSON] 10.03.2014р. виїхали на постійне місце проживання з м.Харкова до м.Алушта, де оселилися в будинку [ADDRESS]. На адресу позивача [PERSON] надіслала нотаріально посвідчену заяву від 05.11.2014р., якою повідомила Фрунзенський РВ ГУ ДМС України в Харківській області та усі компетентні органи про зміну свого постійного місця проживання разом із сином з квартири [ADDRESS] на адресу проживання: [ADDRESS]. На підставі заяви [PERSON] та довідки Малореченської загальноосвітньої школи [PERSON] був відрахований з Харківської гімназії, де навчався у період з 01.09.2004р. по 15.06.2010р. в зв'язку із переїздом на постійне місце проживання в [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] отримав атестат про середню освіту у Малореченській загальноосвітній школі, а 03.02.2015р. поставлений на військовий облік в м.Алушта. Крім того, 24.04.2015р. [PERSON] отримав паспорт громадянина Російської Федерації із зазначенням даних про реєстрацію за адресою : [ADDRESS]. На підставі викладеного, посилаючись на положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», п.6 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач просив суд встановити факт відсутності [PERSON] за зареєстрованою адресою проживання: [ADDRESS], та факт обрання ним з 01.07.2010р. постійного місця проживання за адресою: [ADDRESS]; зняти [PERSON] з 01.07.2010р. з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати КП «Жилкомсервіс» змінити договір № 27/64 про надання комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.10.2005р. в частині кількості проживаючих за адресою: [ADDRESS], з трьох на одну особу; зобов'язати КП «Жилкомсервіс» здійснити перерахунок оплати комунальних послуг за адресою: [ADDRESS], за відсутності споживачів послуг [PERSON] з 01.07.2010р. та [PERSON] з 10.03.2014р. по теперішній час. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, його представник - адвокат [PERSON] надав суду письмову заяву з проханням про розгляд справи за відсутності сторін по справі та постановити по уточненому позову [PERSON] заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за зареєстрованою у встановленому порядку адресою проживання: [ADDRESS], та в зв'язку із наявністю даних про його перебування на тимчасово окупованій території Автономної республіки Крим шляхом розміщення оголошення на інтернет-сайті Фрунзенського районного суду м.Харкова та в газеті «Урядовий кур'єр». При цьому відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Відповідач КП «Жилкомсервіс» про час та місце розгляду справи був повідомлений за своєчасно, явку у судове засідання свого представника не забезпечив, причини його неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Представник 3-ї особи Фрунзенський РВ в м. Харкові ГУДМС України в Харківській області та 3-тя особа [PERSON]. в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені за своєчасно, про причини своєї неявки суд не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 01.12.2003р. власниками однокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] та син позивача та [PERSON] - [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 64). Згідно довідки дільниці №52 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 05.05.2015р. в квартирі [ADDRESS] на час подання позову зареєстровані: позивач [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). В матеріалах справи міститься рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 31.08.2015р., відповідно до якого шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірваний (а.с. 93-94). Із змісту рішення вбачається, що з 10.03.2014р. подружжя мешкає окремо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. 10.03.2014р. [PERSON] із сином виїхала на постійне місце проживання до тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та прийняла громадянство Російської Федерації. Це суперечить моральним поглядам позивача, який не бажає залишати м. Харків. Крім того, на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.11.2015р. [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], та зобов'язано Фрунзенський РВ в м. Харкові ГУДМС України в Харківській області зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Вказаним судовим рішенням встановлено, що [PERSON], яка вселилася в житлове приміщення - квартиру [ADDRESS] та отримала реєстрацію місця проживання за вказаною адресою на правах члена сім'ї власника житлового приміщення, понад одного року відсутня у спірному житловому приміщенні і іншої домовленості на її проживанням з власниками цього житла нею не досягнуто. З врахуванням того, що виходячи зі змісту положень ч.2 ст.405 ЦК України відсутність менш одного року без поважних причин не позбавляє права членів сім'ї власника житла права на користування цим житлом - вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] починаючи з 10.03.2014р. залишені без задоволення (а.с. 95-97). Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. В ст. 256 ЦПК України наведений невичерпний перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку, проте встановлення у судовому порядку також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, пов'язано з умовою, що законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. За таких обставин правових підстав для встановлення у судовому порядку факту відсутності особи та факту обрання особою нового місця проживання суд не вбачає. Через відсутність підстав, передбачених ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», суд вважає, що вимоги позивача щодо зняття [PERSON] з реєстрації за адресою розташування квартири [ADDRESS], співвласником якої він є поряд з позивачем, задоволенню не підлягають. При цьому суд також зауважує, що наявна в матеріалах справи копія заяви [PERSON] з проханням зняти її та неповнолітнього на той час сина [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою в зв'язку з їхньою реєстрацією за адресою: [ADDRESS], посвідчена нотаріусом Алуштінського міського нотаріального округу Республіки Крим Неведомським В.О. 05.11.2014р., відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не створює правових наслідків та у сенсі положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» також не є підставою для зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Надана до матеріалів справи представником позивача копія заяви [PERSON] від 30.06.2015р., в якій він повідомляє Фрунзенський районний суд м.Харкова про визнання позову [PERSON], підставою для задоволення позову бути не може, з врахуванням відсутності у суду об'єктивних даних про належність підпису на ній безпосередньо відповідачу. Крім того, суд зазначає, що доводи [PERSON] про відсутність [PERSON] за місцем реєстрації з 01.07.2010р. спростовуються змістом наданої ним же заяви від імені [PERSON], в якій відповідач зазначає іншу дату виїзду в Автономну Республіку Крим - 10.03.2014р. Більш того, про виїзд сина то дружини з місця реєстрації саме 10.03.2014р. позивач [PERSON] вказував у первісному позові, про це також зазначається і в рішеннях Фрунзенського районного суду м.Харкова від 31.08.2015р. та від 24.11.2015р. Матеріали справи свідчать, що 01.10.2013р. між позивачем [PERSON] як власником квартири [ADDRESS] та Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством №193 Фрунзенського району м. Харкова було укладено договір № 27/64 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.9). На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12. 2006 р. № 1186 з відповідними змінами та доповненнями «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова» виконавцем послуг щодо утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в будинку, який знаходиться в комунальній власності визначено КП « Жилкомсервіс». Між споживачами вказаних послуг та КП « Жилкомсервіс» укладено публічний договір про надання житлово -комунальних послуг від 28. 11. 2006 р. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», на яку посилається позивач, встановлено, що споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин в даній категорії спорів судам слід виходити з процедури перерахунку визначеної правилами, які регулюють надання таких послуг, затверджених Кабінетом Міністрів України. Під час вирішення справи даних про те, що [PERSON] звертався до КП «Жилкомсервіс» із відповідними заявами про відсутність членів його сім'ї, з відповідними підтверджуючими документами, суду не надано, а тому вимоги про здійснення перерахунку за попередні періоди задоволенню не підлягають. Більш того, вартість послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова», одиницею виміру тарифу є гривня за кв.м загальної площі житлового приміщення, а не кількість проживаючих в ньому осіб. З урахуванням наведеного,

Outcome: dismissed