Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Садівничого товариства «Бор» в якому просила визнати за нею право власності на садовий будинок літ. «А-2» загальною площею 176.00 кв.м., житловою площею 64.50 кв.м. з прибудовами: верандою літ. «а», навісом літ. «а1», ганком літ. «а2»; підвалом літ.«пд»; надвірними спорудами: свердловиною літ.«к», каналізаційною очисною спорудою літ.«к1», огорожею №1-2, розташований на території Пісочинської селищної ради в садовому товаристві «Бор», [NUMBER], та на земельну ділянку площею 0,11га., розташовану на території Пісочинської селищної ради в садовому товаристві «Бор», [NUMBER], в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що земельна ділянка [NUMBER] площею 0,11 га., розташована на території Пісочинської селищної ради в садовому товаристві «Бор» належить на праві власності [PERSON], на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія ІV-ХР №052565, виданого Пісочинською селищною радою 15.06.2001 року. На вказаній земельній ділянці ним самочинно в період 2001-2003 років побудовано садовий будинок літ. «А-2» загальною площею 176.00 кв.м., житловою площею 64.50 кв.м. з прибудовами: верандою літ. «а», навісом літ. «а1», ганком літ. «а2»; підвалом літ.«пд»; надвірними спорудами: свердловиною літ.«к», каналізаційною очисною спорудою літ.«к1», огорожею №1-2. Відповідно до технічного висновку про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації садового будинку літ. «А-2», розташованого на ділянці [NUMBER] у садовому товаристві «Бор» на землях Пісочинської селищної ради Харківської області, виготовленого ТОВ «НТК ЕНЕРГО-ТАЙМ», (ліцензія АВ №193286), вказаний садовий будинок знаходиться в задовільному технічному стані, відповідає вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації; конструктивні елементи та планування обстеженого будинку в цілому не протирічать будівельно-технічним, протипожежним та санітарно-гігієнічним вимогам. [PERSON] помер [INFO]. За життя ним складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] 17.02.2014 року, за яким він все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, та взагалі, все те, що буде йому належати на час смерті та на що він буде мати право за законом заповідав [PERSON]. Після смерті [PERSON] вона як дружина та спадкоємець за заповітом, звернулась до державної нотаріальної контори Дергачівського району з заявою про прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суди надали заяви в яких просять справу розглядати в їх відсутність. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Земельна ділянка [NUMBER] площею 0,11 га., розташована на території Пісочинської селищної ради в садовому товаристві «Бор» належить на праві власності [PERSON], на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія ІV-ХР №052565, виданого Пісочинською селищною радою 15.06.2001 року. На вказаній земельній ділянці [PERSON] в період 2001-2003 років побудовано садовий будинок літ. «А-2» загальною площею 176.00 кв.м., житловою площею 64.50 кв.м. з прибудовами: верандою літ. «а», навісом літ. «а1», ганком літ. «а2»; підвалом літ.«пд»; надвірними спорудами: свердловиною літ.«к», каналізаційною очисною спорудою літ.«к1», огорожею №1-2. Відповідно до технічного висновку про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації садового будинку літ. «А-2», розташованого на ділянці [NUMBER] у садовому товаристві «Бор» на землях Пісочинської селищної ради Харківської області, виготовленого ТОВ «НТК ЕНЕРГО-ТАЙМ», (ліцензія АВ №193286), вказаний садовий будинок знаходиться в задовільному технічному стані, відповідає вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації; конструктивні елементи та планування обстеженого будинку в цілому не протирічать будівельно-технічним, протипожежним та санітарно-гігієнічним вимогам. Положенням ст.319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно п.2.4.Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна зі змінами від 08.01.2013 року, садовий будинок - будинок для літнього (сезонного) використання. З огляду на положення ч. 1 ст. 13 Закону України від 7 лютого 1991 р. № 697-XII «Про власність», який був чинний на час побудови будинку, об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Частиною 5 ст.376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18.07.2014 року виконкомом Солоницівської селищної ради Дергачівського району, Харківської області. За життя ним складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] 17.02.2014 року, за яким він все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, та взагалі, все те, що буде йому належати на час смерті та на що він буде мати право за законом заповідав [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до державної нотаріальної контори Дергачівського району з заявою про прийняття спадщини. Згідно відповіді Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 20.01.2015 року після смерті [PERSON], померлого [INFO], заведено спадкову справу №56879438 за заявою про прийняття спадщини [PERSON], але в оформлені спадкових прав останній було відмовлено в зв'язку з відсутністю зареєстрованого права власності на спадкове майно за спадкодавцем. Так відповідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Головним юридичним фактом, який обумовлює відкриття спадщини, є смерть спадкодавця. До складу спадщини, за ст.1218 ЦК України, входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». За змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376 ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК. Зазначене право може бути реалізовано також у порядку процесуального правонаступництва на будь-якій стадії цивільного процесу (ст. 37 ЦПК), якщо спадкодавець звернувся до суду із відповідним позовом, проте помер. Згідно ст. 1223ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи той факт, що спадкодавцю на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія ІV-ХР №052565, виданого Пісочинською селищною радою 15.06.2001 року належало право власності на земельну ділянку площею 0,11га., розташовану на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області в садовому товаристві «Бор», [NUMBER], на якій ним в період з 2001 по 2003 роки побудовано садовий будинок, суд, з урахуванням вищевикладеного, вважає позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, у тому числі це стосується і нерухомого майна; право власності набувається у порядку, визначеному законом. Суд розподіляє судові витрати між сторонами, відповідно до ст.ст.11,88 ЦПК України, в межах заявлених вимог.

Outcome: approved