overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 30.10.2013р. він звільнився за угодою сторін з ТОВ «Данко-Ізол». В день звільнення з ним не був проведений повний розрахунок. На неоднократні звернення з приводу погашення заборгованості із заробітної плати отримував відмову. У зв'язку з чим, просить стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 17000,21грн. До початку розгляду справи позивачем подано письмову заяву якою уточнено позовні вимоги, де ставиться питання про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 13019,88грн. та розгляду справи у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень з приводу поданого позову суду не надав. Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін і тому можливо ухвалити заочне рішення згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами. Згідно трудової книжки за серією [NUMBER] від 16.08.1982р., [PERSON] на підставі наказу за № 97-к від 01 квітня 2012 року був прийнятий на роботу в Товариство з обмеженою відповідальністю «Данко-Ізол» на посаду майстра ремонтно-будівельної дільниці. Наказом за № 353-к від 30 жовтня 2013 року звільнений з цього підприємства на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін. Статтею 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомляти працівника перед виплатою зазначених сум. Ці вимоги закону відповідачем дотримані не були і на час звільнення перед позивачем була заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 13019,88грн., яка в день звільнення працівника 30.10.2013р. виплачена не була, про що свідчить відповідна довідка. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 13019,88грн. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] в м. Бердянську. Сталось так, що подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у відповідності до вимог ст. 1270 ЦК України вона не змогла в зв'язку з станом здоров'я. Шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері закінчився 14.12.2014 року, але саме в цей час, вона як інвалід 2-ої групи, що перенесла інсульт, перебувала в тяжкому стані здоров'я. Просила визначити їй додатковий строк в шість місяців для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] року [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Представник Бердянської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Надав інформацію, відповідно до якої після смерті [INFO] року [PERSON] спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Шевченко Т.В. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року в м. Бердянську Запорізької області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , що беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень. Аналізуючи надані сторонами та досліджені в судовому засіданні докази, суд приймає до уваги стан здоров'я позивача і вважає доведеним, що позивач з об'єктивних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 12 червня 2020 року, є власником квартири [ADDRESS] , в якій на теперішній час зареєстрований відповідач по справі - [PERSON] , який відповідно до п. 11 зазначеного договору купівлі-продажу зобов`язаний знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою, проте своє зобов`язання не виконав, що є для нього є перешкодою вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим просить суд визнати відповідача такими, що втратив права користування житловим приміщенням. На підставі ухвали суду від 05 серпня 2020 року та у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Суд, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи та у відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, не проводячи судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 12 червня 2020 року приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І., позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , в якій зареєстрований відповідач [PERSON] , який за зазначеною адресою не проживає, та відповідно до п. 11 договору купівлі-продажу продавці зобов`язуються знятись з реєстрації особисто та з іншими особами, які проживають у квартирі до 01 липня 2020 року, але з реєстрації обліку за вказаною адресою відповідач не знявся. За таких обставин, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того в спірному житловому приміщенні не проживає з дня її відчуження, а його реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним його майном, суд позов задовольняє, та відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавляє відповідача права користування спірним житловим приміщенням. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS], в якому також зареєстрований відповідач - [PERSON], який з квітня 2016 року у зазначеному будинку не проживає, спільним побутом вони не пов'язані, з реєстрації за вказаною адресою добровільно не знімається, що перешкоджає йому вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв'язку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив права користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився, у адресованій суду заяві просив позов задовольнити, справу розглянути у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин - за останнім відомим місцем проживання повідомлений належним чином, про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідного до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач [PERSON], який, за місцем реєстрації не проживає з квітня 2016 року, але з реєстрації з вказаного жилого приміщення добровільно не знімається, що підтверджується актом складеним 15 лютого 2017 року депутатом Дніпрянської селищної ради [PERSON] За таких обставин, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того в спірному будинку не проживає, а його реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, суд вважає за доцільне позов задовольнити, та відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавити відповідача права користування спірним житловим приміщенням. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку № 74, розташованого за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, пр.. Дніпровський, в якому також зареєстрований відповідач [PERSON], який з травня 2009 року у зазначеному житловому будинку не проживає, спільним побутом вони не повязані, з реєстрації за вказаною адресою добровільно не знімається, що перешкоджає йому вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив права користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився, у адресованій суду заяві просив позов задовольнити, справу розглянути у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин за останнім відомим місцем проживання повідомлений належним чином, про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідного до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на праві власності належить житловий будинок № 74, який розташований за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, пр.. Дніпровський, в якому зареєстрований відповідач [PERSON], який, за місцем реєстрації не проживає протягом восьми років, але з реєстрації з вказаного жилого приміщення добровільно не знімається, що підтверджується актом складеним 13 листопада 2017 року квартальним комітетом. За таких обставин, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того в спірному житловому будинку не проживає з 2009 року, а його реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, суд позов задовільняє, та відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавляє відповідача права користування спірним житловим приміщенням. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] , в якій також зареєстрований відповідач: [PERSON] , який у зазначеному житловому приміщені не проживає з 2003 року, спільним побутом вони не пов`язані, з реєстрації за вказаною адресою добровільно не знімається, що перешкоджає йому вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі ухвали суду від 15 травня 2019 року провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 26 липня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у адресованій суду заяві просив позов задовольнити, справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, та не подав до суду, у встановлений строк, відзиви на позовну заяву. Таким чином, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідного до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , в якій зареєстрований відповідач: [PERSON] , який за місцем реєстрації не проживає з 2003 року. За таких обставин, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того в спірному житловому приміщенні не проживає, а його реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, суд позов задовольняє, та відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавляє відповідача права користування спірним житловим приміщенням. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він є наймачем квартири № 2, розташованої за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Горького, 6, в якій окрім нього зареєстрована його сестра відповідачка у справі [PERSON], проте остання з 2006 року в зазначеній квартирі не проживає, спільним побутом вони не повязані, але в добровільному порядку з вказаного жилого приміщення не знімається, у звязку з чим він вимушений вносити за неї плату за комунальні послуги, тому просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, у адресованій суду заяві просив позов задовольнити, справу розглянути у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин за останнім відомим місцем проживання повідомлена належним чином, про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири № 2 за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Горького, 6. Згідно довідки виданої відділом реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Горького, 6/2, зареєстрований позивач [PERSON], та відповідач [PERSON], проте остання, відповідно до акту складеного депутатом Новокаховської міської ради [PERSON] за місцем реєстрації більше десяти років не проживає, особистих речей в квартирі немає. За таких підстав, оскільки відповідачка в судовому засіданні не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, доказів щодо поважності причин не проживання у спірному житловому приміщенні суду не представила, а реєстрація відповідачки за вказаною адресою порушує права позивача, який змушений у більшому розмірі оплачувати житлово-комунальні послуги, суд вважає за доцільне, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавити відповідачку права користування спірним житловим приміщенням, задовольнивши позовну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він є наймачем квартири № 40, розташованої за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Гайдара, 11, в якій також зареєстрований відповідач [PERSON], проте останній з 01 вересня 2014 року в зазначеній квартирі не проживає, спільним побутом вони не повязані, але в добровільному порядку з вказаного жилого приміщення не знімається, у звязку з чим він вимушений вносити за нього плату за комунальні послуги, тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, у адресованій суду заяві просив позов задовольнити, справу розглянути у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин за останнім відомим місцем проживання повідомлений належним чином, про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири № 40 за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Гайдара, 11. Згідно довідки виданої КП «Таврійське ЖЕУ» № 762 за адресою: [ADDRESS], зареєстрований позивач [PERSON], та відповідач [PERSON], проте останній, відповідно до акту складеного КП «Таврійске ЖЕУ» за місцем реєстрації з 01 вересня 2014 року не проживає, особистих речей в квартирі немає. За таких підстав, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, доказів щодо поважності причин не проживання у спірному житловому приміщенні суду не представив, а реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує права позивача, який змушений у більшому розмірі оплачувати житлово-комунальні послуги, суд вважає за доцільне, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавити відповідача права користування спірним житловим приміщенням, задовольнивши позовну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved