Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за законом першої черги як спадкоємця померлого власника (користувача), право на реєстрацію на своє імя права власності на земельну ділянку площею 0,67 га., яка належала [PERSON] згідно з рішенням [PERSON] сільської ради №15/1 від 10.12.93, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», посилаючись на те, що 17.03.2007 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Горохівського району в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвами про смерть, [PERSON] помер 17.03.2007 року, [PERSON] 05.03.2016 року (а.с.6, 16). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.12.2016 року №825/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно земельну ділянку, що розташована у селі Рачин Горохівського району Волинської області (а.с.21). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Довідкою [PERSON] сільської ради від 19.12.2016 року №928 стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді не посвідчувався, єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є син [PERSON] (а.с.11). Відповідно до виписки з рішення [PERSON] сільської ради від 10.12.1993 року №15/1, [PERSON] було передано у приватну власність 0,47 га для ведення особистого підсобного господарства, 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (а.с.5). З довідки [PERSON] сільської ради від 02.03.2017 року №161 вбачається, що земельна ділянка розміром 0,67 га., а саме: 0.20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,47 га для ведення особистого селянського господарства, розташована по вулиці Луговій, 3. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину, інші спадкоємці відсутні. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після смерті спадкодавця прийняв спадщину, є спадкоємцем його майна за законом першої черги. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги як спадкоємця померлого власника (користувача), право на реєстрацію на своє імя права власності на земельну ділянку площею 0,67 га., яка належала [PERSON] згідно з рішенням [PERSON] сільської ради №15/1 від 10.12.93, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved