overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування арешту. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в рамках виконавчого провадження Шевченківським ВДВС м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було винесено постанову про накладення арешту на квартиру №68 на ж/м Тополя-2, буд.12, корп.1 в м.Дніпрі. Позивач звернувся до ВДВС з заявою про скасування арешту, однак йому було відмовлено у звязку з тим, що на даний час ВП знищено. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.02.2003 року з позивача стягнуто аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку до повноліття дитини. В [PERSON] дніпровської державної нотаріальної контори від 30.03.2017 року №168 зазначено, що постановою державного виконавця Бабушкінського районного управління юстиції від 27.01.2005 року №В1/274/03 накладено арешт на квартиру 68 на ж/м Тополя-2, буд.12, корп..1 в м.Дніпрі на виконання виконавчого листа Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.02.2003 року №2-1887. З відповіді Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що відомості виконавчого провадження, за якими накладено арешт на майно позивача, відсутні та провадження знищено за строком давності. Відповідно до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з наведеного суд вважає, що арешт майна та заборони його відчуження боржника [PERSON], накладені на підставі постанови державного виконавця від 27.01.2005 року, підлягає скасуванню, оскільки виконавче провадження закрито, а майно підлягає звільненню з-під арешту. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Шклинської сільської ради Горохівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що він є спадкоємцем за законом після померлого дядька, [PERSON], який помер [INFO]. Позивач вчасно до нотаріальної контори для прийняття спадщини не звернувся через тривале трудове відрядження. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві до суду даний позов визнав, просить справу розглядати без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23 листопада 2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON]. Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є дядьком [PERSON]. Довідкою Шклинської сільської ради від 22.09.2017 року №504 стверджується, що заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався. З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] після його смерті прийняв спадщину, є його спадкоємцем за законом. Судом встановлено, що [PERSON] після померлого дядька [PERSON] є спадкоємцем за законом, пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Враховуючи вищенаведене, суд важає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Шклинської сільської ради Горохівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що він є спадкоємцем за законом після померлої матері, [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач вчасно до нотаріальної контори для прийняття спадщини не звернувся через те, що перебував у тривалому трудовому відрядженні. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві до суду даний позов визнав, просить справу розглядати без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23 листопада 2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, [PERSON] З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що [PERSON] є його матір'ю. Довідкою Шклинської сільської ради від 22.09.2017 року №505 стверджується, що позивач є спадкоємцем після померлої [PERSON] З спадкової справи після померлої [PERSON], яка померла [INFO] видно, що [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, є її спадкоємцем за законом. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після померлої [PERSON], пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Враховуючи вищенаведене, суд важає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою 137/138 у будинку № 51 по вулиці Щорса в м. Чернігові. Мотивуючи вимоги тим, що з 20.06.1998 року є наймачем двох кімнат № 137, 138 по вул. Щорса, 51 в м. Чернігові. Також зареєстрована колишня дружина [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON]. Згідно рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08.04.2014 року шлюб між сторонами розірваний. З часу розірвання шлюбу відповідач не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, її особистих речей в квартирі немає, квартирою не цікавиться, що підтверджується актом від 09.12.2015 року. Оскільки [PERSON] у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, вона не є членом сім'ї, а отже вважається такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що кімнати в гуртожитку отримав на сім'ю і всі зареєстровані. За тиждень до судового засідання про розірвання шлюбу відповідач зібрала речі і пішла, залишивши дітей. За гуртожиток не платить, намагався оформити субсидію, але відповідач не надавала належної довідки три місяця. Відповідач приходить до квартири провідати дітей, у присутності позивача не буває. Речей не залишила. Ключа відповідач не має, оскільки віддала комусь із дітей, перешкод вселитися чи проживати не чинить. Після оголошеної перерви 09.02.2016 року позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, що підтверджується розпискою ( а. с. 42).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом\~\~про визнання за ним\~права власності на земельну ділянку площею 2 га, що розташована на території Дніпровської сільської ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Позов мотивований тим, що він є власником будівлі сільськогосподарського призначення за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с.Петро-Свистунове, вулиця Зачиняєва, 37. Так як він має у власності нерухомість то йому для її обслуговування необхідна земельна ділянка. Він фактично обробляє земельну ділянку, межі з суміжними земельними ділянками не порушуються. З приводу оформлення права власності на земельну ділянку позивач звертався до різних інстанцій. З листа Головного управління Держземагенства у Запорізькій області стало відомо, що земельна ділянка відноситься до колективної форми власності. На базі КСП «Жовтневий» було створено ТОВ «Агрофірма»Жовтневий», який є його правонаступником. Але, оскільки правовстановлюючі документи на теперішній час відсутні, то для вирішення вказаного питання йому було рекомендовано звертатися до суду. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Згідно вимог\~ст. 224 ЦПК України\~суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення.\~\~ Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.120 Земельного кодексу України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Статтею 377 ЦК України\~передбачено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруди, переходить і право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Враховуючи викладене, визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме 11/20 частину будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] у м.Нижній Новгород Російської Федерації. Відповідачем у позовній заяві зазначена Благовіщенська міська рада Благовіщенського району Кіровоградської області. В ході розгляду справи судом у якості співвідповідачів до справи були залучені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до позову батько позивача [PERSON] відповідно до рішення суду від 24.05.1984 року був власником 11/20 частину будинку по [ADDRESS], що складається з кімнати площею 13.1 м2, кімнати площею 21.53 м2, веранди «а», погребу «а», підсобних побудов сараю «Г», погребу «Г», ганку К1. Батько позивача жив окремо від нього, помер [INFO] у м.Нижній Новгород РФ. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Позивач звертався у 2016 році за місцем відкриття спадщини - до державного нотаріуса з запитом про місце проживання батька на час його смерті, склад спадкового майна та коло спадкоємців. Із відповіді нотаріуса Жидкової М.В. нотаріального округу м.Нижній Новгород Російської Федерації від 23.09.2016 року за № 1084 отримав таку інформацію: - [PERSON], який помер [INFO] був зареєстрований за місцем проживання по [ADDRESS] з 13.04.1991 року по день смерті [INFO]; - у батька є дружина від іншого шлюбу [PERSON] та дочка від другого шлюбу [PERSON]. На відомі адреси нотаріусом було направлено запити та зроблені телефонні дзвінки, але відповіді на них не надійшли. Таким чином нотаріус за місцем відкриття спадщини повідомила, що вжиті нею заходи не дали змоги визначити коло спадкоємців та склад спадкової маси. Для спадкування нерухомості в Україні порадила звернутись до суду в країні знаходження майна. Позивач звернувся до нотаріальної контори за місцем розташування нерухомого майна, однак йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності покійного батька на вказаний будинок. Позивач та відповідачі в судове засідання не з'явились. Про час і місце судового розгляду оповіщені у встановленому законом порядку. Позивач подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач Благовіщенська міська рада подала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, заявила клопотання про розгляд справи за відсутності її представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи, яких не відоме, були викликані до суду в порядку, передбаченому ч.9 ст. 74 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017 року - на час виклику) через оголошення у пресі. Відповідачки заперечення, відзову на позов, заяв, клопотань до суду не подали, про причини неявки суду не повідомили. З огляду на неявку в судове засідання відповідачів [PERSON] та [PERSON], повідомлених належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заява мотивована тим, що згідно паспорту громадянина України, серії КЕ 871676, який було видано Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 05 грудня 1997р., прізвище, імя та по-батькові заявника записано як «Педік Михайло Оксентійович». В договорі купівлі-продажу від 11 червня 1970р., відповідно до якого [PERSON], який діє за себе та від імені [PERSON] по довіреності, посвідченої в 4-й Одеській державній нотаріальній конторі 05.06.1970р. за реєстром № 6757 продав, а [PERSON] придбав будівлю в м. Одесі, пос. Шевченко-3, по вул. Соляній № 6., який був посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром № 6980. Крім того, 13 травня 2009р., [PERSON] зробив заповіт, який заповів належне йому майно [PERSON] та [PERSON], який посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], у реєстрі за № 2-707. Таким чином, існує невідповідність даних, які записані в паспорті заявника даним, які записані в договору купівлі-продажу від 11 червня 1970р.. На підставі викладеного, заявник просить встановити яку належність вищевказаних правовстановлюючих документів. В поданій заяві заявник просив розглянути справу у його відсутність. Представники Четвертої Одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявились. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. Так судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України, серії КЕ 871676, який було видано Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 05 грудня 1997р., прізвище, імя та по-батькові заявника записано як «Педік Михайло Оксентійович». В договорі купівлі-продажу від 11 червня 1970р., відповідно до якого [PERSON], який діє за себе та від імені [PERSON] по довіреності, посвідченої в 4-й Одеській державній нотаріальній конторі 05.06.1970р. за реєстром № 6757 продав, а [PERSON] придбав будівлю в м. Одесі, пос. Шевченко-3, по вул. Соляній № 6., який був посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром № 6980. Таким чином, існує невідповідність даних, які записані в паспорті заявника даним, які записані в договору купівлі-продажу від 11 червня 1970р.. В той же час, в заповіті дані заявника вказані вірно, а тому не потрібно встановлювати його належить заявнику. Крім того, відповідно до ч. 2 п. 12 Постанови Пленуму ВСУ«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95р. встановлено, щ судами також не встановлюється тотожність особи. Таким чином, вимоги про встановлення факту, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією ті же особою слід залишити без задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстровано 04 серпня 2010 року у Гаївській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 05. Від спільного проживання у сторін є син [PERSON], [INFO]. Між сторонами подружні відносини не склалися у зв'язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. З січня 2015 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому шлюб носить формальний характер. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву в якій позов визнала та згідна на розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 04 серпня 2010 року у Гаївській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 05. Суд вживав заходи для збереження сім'ї та ухвалою Кременецького районного суду від 17 вересня 2015 року надавав сторона строк для примирення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстровано 29 травня 1997 року у Жолобівській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 04. Від спільного проживання у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Між сторонами подружні відносини не склалися у зв'язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. З 2012 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому шлюб носить формальний характер. Окрім того, з 2013 року позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву в якій позов визнала та згідна на розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 29 травня 1997 року у Жолобівській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 04. Суд вживав заходи для збереження сім'ї та ухвалою Кременецького районного суду від 04 січня 2016 року надавав сторона строк для примирення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом про стягнення з [PERSON] на свою користь заборгованості за договором позики від 29.08.2020 року в сумі 24000 доларів США та судового збору. Ухвалою суду від 18.01.2021 року позовну заяву залишено без руху. 29.01.2021 року позивачем усунуті недоліки позовної заяви шляхом доплати судового збору. Ухвалою суду від 16.02.2021 року відкрите провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 07.04.2021 року відповідач направив до суду заяву про відкладення розгляду справи, оскільки на даний час має намір звернутись за правничою допомогою та укласти договір з адвокатом для ознайомлення з матеріалами справи. Ухвалою суду від 12.04.2021 року заяву відповідача про відкладення розгляду справи залишено без задоволення, закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в ході розгляду справи пред`явлений позов підтримав у повному обсязі, вказавши, що відповідач не виконав свого обов`язку з повернення коштів в установлений у розписці строк, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Також представник позивача надав для огляду оригінал розписки від 29.08.2020 року. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, направленою за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Відповідачеві було достеменно відомо про розгляд справи судом, про що свідчить його звернення щодо відкладення розгляду справи, однак, він не реалізував свого права з?явитись до суду, надати пояснення та заперечення у разі наявності. Будь-які інші клопотання чи заяви сторонами не заявлялись, судом не вирішувались.

Outcome: approved