Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: Погребська сільська рада Броварського району Київської області про встановлення земельного сервітуту. Позивач зазначав, що на підставі свідоцтва про право приватної власності, індексний номер: 23515586, від 26.06.2014 р., йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - [NUMBER] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0, 25 га. На належній йому присадибній ділянці розташований жилий будинок, який належить позивачу на праві приватної власності на підставі договорів купівлі-продажу від 02 лютого 2005 року, посвідченого нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Єлістратовою С.В., та від 13 серпня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В. У відповідності до «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», під`їзд до земельної ділянки здійснюється з [ADDRESS] (абз. 5, стор. 3 «пояснювальна записка»). Дані обставини, а саме: наявність єдиного проїзду до належної йому земельної ділянки та жилого будинку підтверджуються, також «Викопіюванням з плану формування меж населеного пункту с. Погреби», на якому позначено дорогу що проходить від належної йому земельної ділянки на [ADDRESS] , який дозволяв позивачу безперешкодно користуватися земельною ділянкою та жилим будинком проходив поруч з межами земельних ділянок, позначених на витязі з кадастрового плану №№ 0050 та 0051. В 2015 році відповідачу [PERSON] додатково було виділено другу земельну ділянку площею 0,1048 га, кадастровий номер: [NUMBER] , одна з меж якої співпадає з межею земельної ділянки 0051. Частина земельної ділянка позначеної на витязі з кадастрового плану № 0051, станом на 01.08.2016 р., у відповідності до витягу з публічної кадастрової карти України, кадастрового номеру не має. Відповідач не дотримується вимог добросусідства і не дає можливості користуватися проїздом, чинить різні перешкоди. Найбільшою з перешкод є те, що у вересні 2015 року відповідач обгородив свою земельну ділянку (кадастровий номер: [NUMBER] ) парканом, що позбавило позивача можливості користуватися проїздом до своєї земельної ділянки, а іншої можливості проїзду, окрім того, що існував до порушення його права власності, на земельну ділянку немає. 23 червня 2015 року та 25 серпня 2015 року позивач звернувся до Погребської сільської ради з заявою, повідомивши про порушення його права користування належною йому земельною ділянкою. Згідно листа Погребської сільської ради, сільською радою з допомогою сусідів позивача було облаштовано під`їзд до його земельної ділянки. В разі незгоди з таким вирішенням даного питання, сесія депутатів Погребської сільської ради рекомендувала звернутися до компетентних органів вирішення конфлікту в судовому порядку». Облаштований за ініціативою Погребської сільської ради проїзд до належної позивачу земельної ділянки є небезпечним. З урахуванням профілю, напрямку, ухилів дорожнього полотна вул. Ватутіна, до якої він примикає, новооблаштований проїзд, при користуванні ним, може призвести до пошкодження належних позивачу і членам його сім`ї транспортних засобів, пошкодження майна інших осіб, до пошкодження здоров`я, або загибелі людей. 04 листопада 2015 року відповідачу направлено пропозицію щодо укладення договору сервітуту, на яку він не відреагував, в усній формі повідомивши про відмову укласти договір сервітуту. Посилаючись на викладене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просив суд постановити рішення, яким встановити на його користь земельний сервітут на право проїзду до належної йому земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] , через земельну ділянку кадастровий номер: [NUMBER] , належну [PERSON] , розташовану за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили суд про задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. Зазначали, що стан двох доріг, які прокладенні до житлового будинку позивача, та установлених дорожньою службою додаткових пристроїв дзеркал для виїзду на головну дорогу, повністю забезпечують безпечний рух при дотриманні водіями, в тому числі і [PERSON] , правил дорожнього руху. Позивач намагається витребувати землі, належні родині [PERSON] в своїх цілях, як стоянку для авто його клієнтів, автомобілі яких він ремонтує в незаконно організованій ним з порушенням законів та норм пожежної безпеки майстерні, поряд з їхнім будинком, що двічі ставало причиною пожежі сміття та мастил на подвір`ї позивача. Крім того, на адресу відповідача та його сім`ї почали надходити від позивача [PERSON] погрози, фізичної розправи над їхньою сім`єю за закриття стоянки. Недобросовісне відношення позивача до здоров`я інших громадян, суспільства, порушення ним діючих норм, правил, визначених законом про безпечне виробництво, та право громадянина на безпечне середовище, здоров`я, стало підставою того, що відповідач почав робити огорожу належної йому земельної ділянки. Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні представники третьої особи голова Погребської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі, оскільки позивач використовує свою земельну ділянку не за цільовим призначенням. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сусідом сторін, проживає за адресою: [ADDRESS] . Був депутатом сільської ради, коли вулиця ще [ADDRESS] проходила під їхніми дворами, всі сусіди вирішили облаштувати дорогу, зробили під`їзд до двору позивача, який незаконно займається ремонтом техніки. Фактично дорогу робив відповідач [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сусідом сторін, проживає за адресою: [ADDRESS] . Раніше дороги там не було, відповідач [PERSON] проїжджав до своєї земельної ділянки через сусіда. Позивач займається ремонтом машин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, індексний номер: 23515586, від 26.06.2014 р., позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - [NUMBER] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0, 25 га (а.с.4 том І). За вищевказаною адресою розташований житловий будинок, який належить позивачу [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 02 лютого 2005 року, посвідченого нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Єлістратовою С.В., та від 13 серпня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В. (а.с.5,6 том І). Рішеннями Погребської сільської ради Броварського району Київської області №937 від 08 листопада 2012 року та №1139 від 23 квітня 2013 року надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) жителю [ADDRESS] [PERSON] загальною площею 0,2600 га, із них: 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських та споруд; 0,0100 га - для ведення особистого селянського господарства; по [ADDRESS] населеного пункту [ADDRESS] за рахунок земель запасу Погребської сільської ради (а.с.10,11 том І). Згідно рішення 4 сесії депутатів Погребської сільської ради Броварського району Київської області 7 скликання № 86 «Про затвердження розпорядження сільського голови «Про перейменування вулиць», [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] (а.с.62 том І). Відповідно до листа Погребської сільської ради Броварського району Київської області №238 від 25 вересня 2015 року, до земельної ділянки позивача [PERSON] сільською радою за допомогою сусідів було облаштовано проїзд (а.с.31 том І). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , відповідачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1048 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] , розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.69 том І). Також відповідач є власником земельної ділянки площею 0,1351 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.70 том І). 04 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] із пропозицією укласти договір земельного сервітуту (а.с.32 том І). Сервітутні відносини регулюються нормами статей 401-406 Цивільного кодексу України і статей 98-102 Земельного кодексу України. Відповідно до статті 401 Цивільного кодексу України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Статтею 98 Земельного кодексу України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Відповідно до статті 404 Цивільного кодексу України, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Перелік видів права земельного сервітуту, який не є вичерпним, наведено у статті 99 Земельного кодексу України. Відповідно до статті 402 Цивільного кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Разом із тим статтею 100 Земельного кодексу України також передбачено встановлення сервітуту договором, законом, заповітом або рішенням суду. У розумінні приписів наведених норм потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли особа не може задовольнити свої потреби іншим способом. Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у особи можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужою земельною ділянкою - земельного сервітуту. Таким чином, ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, що потребує використання суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, обумовлені місцем розташування або природним станом. Така особа повинна звернутися до власника (користувача) суміжної ділянки за дозволом на обмежене постійне або тимчасове користування цією ділянкою в рамках конкретного земельного сервітуту. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Для вирішення справи ухвалами Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2017 року та 11 грудня 2017 року в справі було призначено проведення судової комплексної інженерно-транспортної будівельно-технічної експертизи, проте матеріали справи двічі повернулися до суду без виконання у зв`язку із задоволенням клопотань експертів щодо надання додаткових матеріалів для проведення експертизи (а.с.93-95,108-109,177-179,206-208 том І). Натомість, в судовому засіданні з показів свідків, письмових матеріалів справи та пояснень голови Погребської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] встановлено, що до земельної ділянки позивача [PERSON] є два під`їзди, на своїй земельній ділянці позивач здійснює незаконний ремонт автомобілів, які стоять припарковані близько до сусіднього житлового будинку відповідача [PERSON] , що призводить до конфліктних ситуацій між сторонами. Крім того, суд вважає, що встановлення запропонованого позивачем земельного сервітуту щодо належної відповідачу земельної ділянка площею 0,1048 га, кадастровий номер [NUMBER] , призведе до позбавлення власника цієї земельної ділянки права належного користування та володіння нею, оскільки метою встановлення цього земельного сервітуту є постійне обслуговування та експлуатація житлової будівлі, проїзд автомобільним транспортом, прохід на земельній ділянці площею 0,1048 га, кадастровий номер [NUMBER] , тобто у власника земельної ділянки повністю буде позбавлено права користування вказаною площею земельної ділянки. Таким чином, з огляду наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем не надано безспірних доказів в обґрунтування позовних вимог щодо необхідності встановлення земельного сервітуту, а тому суд вважає за можливе відмовити в задоволенні позову за його необґрунтованості. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed