Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Скадовської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначив, що 13 березня 2016 року у віці 84 років померла його мати [PERSON]. Він є спадкоємцем першої черги померлої матері і прийняв спадщину у спосіб встановлений законом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді квартири №1, яка розташована у житловому будинку по вул. Комсомольська, 48 у м. Скадовську Херсонської області, та земельної ділянки площею 0,0280 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] у м. Скадовську, Херсонської області. У жовтні 2016 року він звернувся до державного нотаріуса Скадовської державної нотаріальної контори Херсонської області з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 20 жовтня 2016 року державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як за своє життя [PERSON] не зареєструвала прав на належне їй нерухоме майно та рекомендував йому з цього приводу звернутися до суду, а саме після визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та земельної ділянки в судовому порядку, вона не встигла оформити право установчі документи на спірне майно. Просить визнати право власності на квартиру №1 та земельну ділянку площею 0,0280 га, які розташовані за адресою: вул. Комсомольська, 48 у м. Скадовську Херсонської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача та третя особа звернулися із заявами про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. 13 березня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть.(а.с.12) Позивач як спадкоємець першої черги, оскільки є сином померлої, прийняв спадщину у спосіб встановлений законом про що свідчить його заява про прийняття спадщини(а.с.35) Як зазначено в листі державного нотаріуса Скадовської нотаріальної контори від 20.12.2016 року №627/02-14, інші спадкоємці відсутні.(а.с.33) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді квартири [ADDRESS], та земельної ділянки площею 0,0280 га, яка розташована за цією ж адресою. Постановою державного нотаріуса Скадовської державної нотаріальної контори від 20 жовтня 2016 року відмовлено позивачеві у вчиненні нотаріальної дії, так як за своє життя [PERSON] не зареєструвала права на належне їй нерухоме майно.(а.с.68) З рішення Апеляційного суду Херсонської області від 10.07.2013 року визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0,0280 га, яка розташована за цією ж адресою.(а.с.22-23) Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 23.12.2013 року зобовязано [PERSON] повернути вказане майно [PERSON]І.(а.с.27) Відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Проте [PERSON] за своє життя на підставі цього рішення державної реєстрації прав на квартиру та земельну ділянку здійснити не встигла, а після смерті фізична особа за законом не може набувати прав та обовязків. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця і той з подружжя, який його пережив.(ст.1261 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ч.1 ст.131 Земельного кодексу України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно-правових угод. Стаття 126 Земельного кодексу України визначає, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності за ст.1225 Цивільного кодексу України переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Статтею 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Крім цього, суд вважає за необхідне зауважити на загальновідомий факт зміни назви вулиці Комсомольська в м. Скадовську на вулицю Джарилгацька згідно розпорядження Скадовського міського голови №19-р від 19.02.2016 року. Беручи до уваги, що право власності спадкодавця на квартиру та земельну ділянку належним чином підтверджена, однак право установчі документи не оформлені, що заважає позивачеві оформити своє право у спосіб передбачений законом, інші спадкоємці до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались, іншим шляхом захистити своє право позивач можливості немає,

Outcome: approved