Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» та [PERSON] про захист прав споживача шляхом стягнення страхового відшкодування та відшкодування збитків. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 30 травня 2016 року об 11:15 год. на перехресті пр.Мануйлівського (Воронцова) з вул. Луговською у м.Дніпрі відбулося зіткнення автомобіля КІА SORENTO, д.н. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , з автомобілем FORD TRANSIT, д.н. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , який з місця дорожньо-транспортної пригоди зник. Протоколом про адміністративне правопорушення від 05.06.2016 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.10.1. Правил дорожнього руху (ПДР), а саме - керуючи автомобілем «КІА Соренто», д.н. [NUMBER] , на перехресті пр.Воронцова та вул.Луговської перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем FORD TRANSIT, д.н. [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] .. Протоколом про адміністративне правопорушення від 05.06.2016 року водія [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.1224 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.2.10а Правил дорожнього руху (ПДР) - керуючи автомобілем FORD TRANSIT, д.н. [NUMBER] , був учасником вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, з місця цієї пригоди зник, у поліцію не повідомив. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.07.2016 року в адміністративній справі №199/4148/16, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.09.2017 року провадження по справі №199/4147/16 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 14.02.2018 року відносно водія [PERSON] за дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 30.05.2016 року на перехресті пр. Мануйлівського (Воронцова) з вул.Луговською у м.Дніпрі, складено протокол серії БД №146320 про порушення ним п.10.1 Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного м.Дніпропетровська від 05.03.2018 року в адміністративній справі №199/1102/18 водія [PERSON] визнано винуватим у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення. Постанова суду набрала чинності 16.03.2018 року. Згадана дорожньо-транспортної пригоди 30.05.2016 року мала місце у період дії Полісу №АЕ/7274270 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного [PERSON] з ПрАТ «СК «Провідна» 23.03.2016 року. При цьому сплачено страховий платіж, передбачений умовами договору. Цивільна відповідальність водія [PERSON] на момент цієї ДТП також була застрахована відповідачем згідно з Полісом АЕ №7217523 ПрАТ «СК «Провідна». 31 травня 2016 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» та надав свій пошкоджений у дорожньо-транспортній пригоді автомобіль, однак представники відповідача оглядати його не побажали. Від відповідача отримав Інформаційного листа про дії постраждалого по ОСЦПВ, ДСЦВ при врегулюванні страхового випадку до справи №2300110702 (а.с.19). 03 квітня 2018 року позивач знову звернувся для отримання страхового відшкодування до відповідача із заявою, до якої додав постанови Амур-Нижньодніпровського районного м.Дніпропетровська від 29.09.2017 року та 05.03.2018 року, як того вимагають положення вищевказаного Інформаційного листа. На дану заяву отримав від ПрАТ «СК «Провідна» відмову у виплаті страхового відшкодування: від 13.04.2018 року за вих.№17-10/4685, та від 14.05.2018 року за вих.№17-12/5678. У цих листах відповідач зазначив, що відповідності до ст.35.1. для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування (а.с.21,22). Згідно зі ст.37.1. та ст.37.1.4. цього ж Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, та трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки ж заяву про виплату страхового відшкодування позивачем подано лише 03.04.2018 року, тобто більш аніж через рік від дати дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30.05.2016 року, то у ПрАТ «СК «Провідна» відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування. Позивач зазначає, що в умовах договору, викладених у страховому Полісі №АЕ/7274270№ АЕ /7274270 від 23.03.2016 року, відсутні посилання на положення ст.35 (35.1.) та ст.37 (37.1., 37.1.4.), що, на його думку, порушує положення ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів». Його звернення із відповідною заявою до ПрАТ «СК «Провідна» 31.05.2016 року про факт ДТП мало на меті отримання страхового відшкодування та було надано відповідно до вимог законодавства. У зв`язку з такою позицією відповідача, для встановлення розміру шкоди, заподіяної позивачу при дорожньо-транспортній пригоді водієм [PERSON] , [PERSON] звернувся до судового експерта, який провів автотоварознавче дослідження автомобіля за адресою: м. Дніпро, ж /м «Сонячний» пров.Любарського,18 об 11:00 16.05.2018 року, про що направлялося рекомендованою поштою повідомлення як ПрАТ «СК «Провідна», так і водію [PERSON] , але жодний із них для участі в експертизі не прибув та дослідження було проведено без їх участі. Відповідно до висновку експертного дослідження №122/18а від 15 липня 2018 року по визначенню матеріальної шкоди, спричиненої володільцю колісного транспортного засобу (КТЗ), виконаного судовим експертом Пилипенком О.С., вартість матеріальної шкоди складає 73 518,50 грн., з яких вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зношення складових КТЗ, що належать до заміни - 55 563,80 грн., величина втрати товарної вартості КТЗ - 17 954,70 грн., вартість експертизи 2 000 грн., які сплачені позивачем судовому експерту згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №122 від 15.07.2018 року. Таким чином, оскільки позивач звернувся до страхової компанії іще 31.05.2016 року, а надати судові рішення щодо дорожньо-транспортної пригоди не мав можливості з незалежних від нього причин, тому він звернувся до суду та просив суд поновити річний строк на стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» та надання відповідачу відповідних документів, стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на його користь страхове відшкодування 43 888,00 грн. та судові витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 2 000,00 грн., а всього 45 888,00 гривень, а також стягнути із [PERSON] величину втрати товарної вартості КТЗ у розмірі 17954,70 гривень та франшизу - 500 гривень, що передбачено умовами страхового Полісу, і судовий збір у розмірі 768,40 гривень. Відповідач ПрАТ «СК «Провідна» надав до суду відзив на позов у якому зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталася 30.05.2016 року, а позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування лише 03.04.2018 року, більш аніж через рік після дорожньо-транспортної пригоди, тому позивач не має правових підстав на отримання страхового відшкодування, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про застосування строку позовної давності в частині позовних вимог до [PERSON] щодо стягнення величини втрати товарної вартості КТЗ у розмірі 17954,70 гривень та франшизи у сумі 500,00 грн.. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що винна у ДТП особа - [PERSON] , була встановлена лише 05.06.2016 року, оскільки він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, тому [PERSON] не міг звернутися до страхової компанії, зазначивши винну особу, саме 30.05.2016 року. Крім того, у нього виникло право на звернення до відповідача з вимогою про страхове відшкодування лише після винесення судом постанови 05.03.2018 року, де було остаточно визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , тому строк позовної давності щодо звернення до нього із даними позовними вимогами не пропущений. Представник відповідача ПрАТ « СК «Провідна» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував та зазначив, що необхідно застосувати строк позовної давності, оскільки право вимоги у позивача до нього виникло з часу вчинення дорожньо-транспортної пригоди, та він міг протягом цього часу звернутися за відшкодуванням шкоди, незважаючи на те, що не було винесено постанову про притягнення винної особи до відповідальності. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 травня 2016 року об 11:15 на перехресті пр. Мануйлівського (Воронцова) з вул. Луговською у м.Дніпрі, відбулося зіткнення автомобіля КІА SORENTO, д.н. [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] , із автомобілем FORD TRANSIT, д.н. [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] , який із місця дорожньо-транспортної пригоди зник. Протоколом про адміністративне правопорушення від 05.06.2016 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.10.1. Правил дорожнього руху (ПДР) - керуючи автомобілем «КІА Соренто», д.н. [NUMBER] , на перехресті пр.Воронцова та вул.Луговської, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, в результаті чого скоїв зіткнення із автомобілем FORD TRANSIT, д.н. [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] (а.с.7). Протоколом про адміністративне правопорушення від 05.06.2016 року водія [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.2.10а Правил дорожнього руху (ПДР) - керуючи автомобілем FORD TRANSIT, д.н. [NUMBER] , був учасником вищевказаної ДТП, з місця цієї пригоди зник, у поліцію не повідомив (а.с.8). Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.07.2016 року, у справі №199/4148/16, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с.9). Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.09.2017 року, провадження у справі №199/4147/16 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.10). 14.02.2018 року відносно водія [PERSON] за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30.05.2016 року на перехресті пр. Мануйлівського (Воронцова) з вул. Луговською у м.Дніпрі, складено протокол серії БД №146320 про порушення ним п.10.1 Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність згідно зі ст.124 КУпАП. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного м.Дніпропетровська від 05.03.2018 року у справі №199/1102/18, водія [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення. Постанова суду набрала чинності 16.03.2018 року (а.с.17). Дорожньо-транспортна пригода 30.05.2016 року мала місце у період дії Полісу №АЕ/7274270 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного [PERSON] з ПрАТ «СК «Провідна» 23.03.2016 року (а.с.18). 31 травня 2016 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» та повідомив про настання страхового випадку, у зв`язку з чим йому був наданий Інформаційний лист про дії постраждалого по ОСЦПВ, ДСЦВ при врегулюванні страхового випадку до справи №2300110702 (а.с.19). 03 квітня 2018 року [PERSON] звернувся для отримання страхового відшкодування до відповідача з заявою, додав постанови Амур-Нижньодніпровського районного м.Дніпропетровська від 29.09.2017 року та 05.03.2018 року. На дану заяву отримав від відповідача відмову у виплаті страхового відшкодування: від 13.04.2018 року за вих.№17-10/4685, та 14.05.2018 року за вих.№17-12/5678 (а.с.21,22). Відповідно до висновку експертного дослідження №122/18а від 15 липня 2018 року по визначенню матеріальної шкоди, спричиненої володільцю колісного транспортного засобу (КТЗ), виконаного судовим експертом Пилипенко О.С., вартість матеріальної шкоди складає 73 518,50 грн., з яких вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зношення складових КТЗ, що належать до заміни - 55 563,80 грн., величина втрати товарної вартості КТЗ - 17 954,70 грн., вартість експертизи 2 000 грн., які сплачені позивачем судовому експерту згідно із квитанцією до прибуткового касового ордеру №122 від 15.07.2018 року (а.с.25-41). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала (ст.1166 ЦК України). Згідно зі ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з вимогами ст. 22.1 даного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до пп. 33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження)(ст.34.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі ст. 35 вищезазначеного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Відповідно до ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди; Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Позивач [PERSON] звернувся до страхової компанії на наступний день після дорожньо-транспортної пригоди, однак не надав постанову по справі про адміністративне правопорушення, що підтверджується матеріалами справи. Суд звертає увагу, що постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності була постановлена лише 05.03.2018 року. Таким чином, надати вказану постанову до страхової компанії позивач не міг з підстав, які не залежали від нього. Отже, суд не вбачає в діях позивача порушення строку звернення до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, тому, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення страхового відшкодування у сумі 43 888,00 гривень та 2 000,00, гривень витрат на проведення експертного висновку вважає задовольнити. У частині позовних вимог щодо поновлення річного строку на стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Провідна» виплати страхового відшкодування згідно зі страховим полісом та надання йому відповідних документів, суд вважає відмовити, оскільки дана позовна вимога та вимога щодо стягнення страхового відшкодування у судовому порядку взаємовиключає одна одну. Позивач у позові обрав правильний спосіб захисту щодо стягнення на його користь страхового відшкодування у зв`язку з відмовою відповідача у позасудовому порядку провести йому страхові виплати. Відповідно до ст. 32.7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує, зокрема шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Також відповідно до ст. 12.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування( п.36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Враховуючи вищевикладене, у частині позовних вимог про стягнення із [PERSON] завданих збитків у вигляді величини втрати товарної вартості у розмірі 17 954 гривні 70 копійок та 500,00 гривень франшизи, суд також вважає задовольнити, а заяву відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності залишити без задоволення, оскільки строк позовної давності рахується із дня, коли [PERSON] був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди - 05.03.2018 року, саме із цього часу у позивача виникло право вимоги, а позов був поданий 09.10.2018 року. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 768,40 грн. судових витрат по сплаті судового збору на користь позивача [PERSON] , а з відповідача ПрАТ «СК «Провідна» підлягає стягненню 840,80 грн. судових витрат по сплаті судового збору на користь держави.

Outcome: partial