Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] , якому на день смерті було 63 роки. [PERSON] на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , але з 2011 року фактично проживав у с. Іржавець Носівського району Чернігівської області у батьківському будинку. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому 7/8 частин житлового будинку [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами, які належали йому на підставі рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2016 року в справі № 741/1161/15. За життя [PERSON] не здійснив за собою державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно, заповіту не складав. [PERSON] є дочкою [PERSON] , а тому має право на спадкування після його смерті як спадкоємець першої черги за законом. Він (позивач) є спадкоємцем [PERSON] другої черги за законом.\~ У встановлений законом шестимісячний строк він (позивач) та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А. із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Він (позивач) вважає, що [PERSON] підлягає усуненню від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] з тих підстав, що з часу переїзду останнього на постійне місце проживання в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області [PERSON] припинила будь-яке спілкування з ним, ніколи в село не приїздила. Він (позивач) постійно приїжджав до [PERSON] , піклувався про нього, оскільки він мав серцево-судинні та інші захворювання організму, скаржився на здоров`я, час від часу перебував на лікуванні. У 2013 році [PERSON] сильно обпікся і він (позивач) піклувався про нього та надавав всю необхідну допомогу. За станом здоров`я [PERSON] потребував допомоги по господарству і він (позивач) надавав йому таку допомогу. З метою полегшення господарських робіт і фізичного навантаження на [PERSON] він (позивач) зробив йому саморобний трактор. У травні 2017 року стан здоров`я [PERSON] погіршився та став критичним: піднявся тиск, з`явилися сильні головні болі, болі в хребті та ногах, а тому він (позивач) привозив його на власному автомобілі у лікарню до м. Ніжина Чернігівської області, де він проходив лікування. Він (позивач) купував [PERSON] необхідні ліки та продукти харчування. З року в рік стан здоров`я [PERSON] погіршувався, виникали ряд захворювань та ускладнень від цих захворювань. Він (позивач) постійно надавав матеріальну допомогу [PERSON] та доглядав за ним, ніс витрати на його утримання та вчиняв всі необхідні дії щодо його догляду, матеріального забезпечення та утримання. [PERSON] починаючи з 2011 року і до дня смерті [PERSON] жодного разу не запропонувала йому своєї допомоги, не надала коштів на його лікування та утримання, не провідувала та не цікавилася станом його здоров`я. [PERSON] навіть на похорони до [PERSON] не приїхала. Усі похоронні заходи після смерті [PERSON] організовував він (позивач). [PERSON] просив суд: - усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] ; - визнати за ним право власності на 7/8 частини житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування після смерті [PERSON] . У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали повністю, просили відмовити у задоволенні позову, подали відзив на позовну заяву та надали пояснення, суть яких зводиться до того, що позивач не надав доказів про те, що [PERSON] мав тяжкі хвороби, перебував у безпорадному стані, мав вади здоров`я. [PERSON] розлучився з матір`ю відповідача, виїхав із квартири у м. Бровари до села Іржавець, щоб доглядати свою матір, перебував у гарному фізичному стані, тримав господарство, пасіку (наставні вулики), не звертався до неї ( [PERSON] ) за допомогою. З батьком вона (відповідач) прожила 30 років у однокімнатній квартирі, мала нормальні відносини. З 2009 року батько доглядав свою матір, став віддалятися від сім`ї, пропадати у селі. У 2011 році у розмові з нею батько сказав, що у нього з нею різні шляхи, щоб вона самостійно будувала своє життя. У подальшому відносин з батьком не було, останній раз бачилась та спілкувалась з ним у 2014 році. Від родичів їй було відомо, що батько жив благополучно, мав намір придбати автомобіль. Батько мав ключі від квартири у м. Бровари, приїздив туди. Вона не цікавилась станом здоров`я батька, бо у тому не було потреби. Він (батько) пішов від неї у 58 років, був здоровим, одружився, мав достатньо коштів, міг дозволити собі надати кошти у позику. Вона не спілкувалася з родичами по лінії батька.\~\~\~ У судове засідання представник відповідача, Носівської міської ради Чернігівської області, не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника Носівської міської ради Чернігівської області за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. У судовому засіданні свідок [PERSON] \~ (староста села Іржавець) дала показання, суть яких зводиться до того, що з 1999 року [PERSON] постійно проживав у селі, здійснював належний догляд за своєю матір`ю. Після смерті матері [PERSON] осунувся, будинок не переоформив, субсидії не отримував, газом користувався. Вона (свідок) є медичним працівником, знала, що [PERSON] був гіпертоніком, їй доводилось міряти йому тиск. [PERSON] мав добру пенсію, посадив сад, регулярно обробляв город, для чого наймав людей.\~ [PERSON] не звертався до неї для виклику «швидкої допомоги». Про дочку говорив тільки добрі слова. Коли [PERSON] жив у селі, то мав другу сім`ю, був одружений.\~ У судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання, суть яких зводиться до того, що він (свідок) знав [PERSON] , як сусіда, мав з ним добрі стосунки, допомагали один одному у роботі. [PERSON] тримав господарство кури, гуси, обробляв город (0,20 га), наймав людей для прополки городу, тримав пасіку. У судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, суть яких зводиться до того, що вона працювала з [PERSON] , на його прохання з 2000 року (ще за життя матері відповідача) допомагала на городі у селі Іржавець. У судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання, суть яких зводиться до того, що у селі Іржавець він бає батьківську хату, з 2011 року два дні працює у м. Києві, а 6 днів живе у селі. [PERSON] доглядав маму. Вони допомагали один одному. [PERSON] на здоров`я не жалівся, мав велику вагу, дихав важко, у лікарнях не лежав. [PERSON] був одружений вдруге, але другої дружини не було на його похороні. У судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, суть яких зводиться до того, що [PERSON] жив у селі, доглядав матір, вдруге одружився на [PERSON] . У покійного не було проблем з грошима. У судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання, суть яких зводиться до того, що у травні 2017 року [PERSON] потрібно було лікуватися, дядько був з характером, не просив особисто. [PERSON] (батько свідка) надав кошти на лікування у сумі 2000 грн. Він (свідок) не мав коштів, а тому пропонував транспортні послуги. З приводу лікування його (свідка) батько спілкувався з позивачем, на що останній відповів, що у [PERSON] є три жінки, а тому хай вони його і лікують. Друга жінка [PERSON] доводиться йому (свідку) тещею. Шлюб уклали у 2013 році, а розірвали у вересні 2017 року. Усі проблеми між [PERSON] та [PERSON] розпочалися у 2015 році, коли позивач довідався про одруження брата. Позивач став звертатися до суду з позовами, щоб відсудити частину у будинку. [PERSON] мав усі необхідні інструменти у господарстві, моторолер, бензопилу, трактор, який продав. Покійний мав намір продати « [PERSON] », щоб придбати іншого автомобіля. У судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, суть яких зводиться до того, що з 2012 року вона проживала з [PERSON] , одружились у грудні 2013 року, а розлучились у вересні 2017 року. Відносини між ними зіпсувались у серпні 2015 року, після дня народження позивача. Причиною стала присутність та подальша поведінка куми позивача, яка стала приїжджати у село до [PERSON] , в той час як вона (свідок) була на роботі у м. Києві. У селі стало відомо про це, почалися розмови, а тому вона попросила розлучення. [PERSON] відмовився лікуватися у м. Києві. Покійний не бажав спілкуватися з дочкою, нікому не розповідав чому у нього склались такі відносини з дочкою. [PERSON] був матеріально забезпеченим, у 2016-2017 роках купив вікна пластикові, супутникову антену, водяну станцію, бензопилу, котел і труби для влаштування опалення.\~\~ У судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, суть яких зводиться до того, що вона добре знала [PERSON] , який допомагав їй у вихованні меншої дочки, 2012 року народження. Дядько [PERSON] не хотів спілкуватися з дочкою [PERSON] , не давав номер її мобільного телефону. У судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання, суть яких зводиться до того, що він добре знав свого родича [PERSON] , у якого восени 2017 року придбав трактор. [PERSON] не мав хворобливого стану, допомагав йому заводити трактор, вантажити на причіп саморобний плуг. Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області у віці 63 роки помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). У судовому засіданні встановлено, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2016 року в справі № 741/1161/15 (провадження № 2/741/22/16), яке набрало законної сили 6 червня 2017 року, за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] було визнано право власності на 7/8 частин житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується копією відповідного рішення суду (а.с. 18-19). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26 грудня 2017 року (а.с. 42), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подали його дочка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, та рідний брат [PERSON] , як спадкоємець другої черги за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 43/2017 до майна померлого [PERSON] (а.с. 36-65). Частиною 5 ст. 1224 ЦК України встановлено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.\~ Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 30 червня 2020 року в справах № 758/1214/15-ц та № 521/19609/16-ц, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем та його представником не доведено одночасного існування сукупності таких обставин, як ухилення [PERSON] від надання [PERSON] допомоги при можливості її надання, перебування [PERSON] в безпорадному стані та потреба його\~ в допомозі саме [PERSON] , а тому суд не вбачає законних підстав для усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] . Доводи позивача та його представника про те, що [PERSON] перед смертю перебував у безпорадному стані, а [PERSON] свідомо ухилялася від надання йому допомоги, є надуманими, необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами по справі. Ураховуючи те, що позовна вимога про визнання за позивачем права власності на 7/8 частини житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами є похідною від позовної вимоги про усунення [PERSON] від права на спадкування за законом, у задоволенні якої відмовлено, суд приходить до висновку, що ця позовна вимога також не підлягає задоволенню. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі. У силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача не підлягають стягненню з відповідачів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: dismissed