Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 500 000 (п'ятсот тисяч) гривень. При цьому позивач посилається на те, що 23 червня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів. На підтвердження виникнення зобов'язань відповідач надав розписку про отримання грошових коштів в сумі 500 000 (п'ятсот тисяч) гривень, які зобов'язався повернути в повному обсязі в строк не пізніше 01 березня 2017 року. Однак, станом на теперішній час, [PERSON] борг не повернув, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень. У судовому засіданні позивач надав пояснення та підтримав позовні вимоги, після чого надав заяву з проханням закінчити розгляд справи у його відсутності. Відповідач та його представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні визнали позовні вимоги, після чого надали до суду заяви з проханням закінчити розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 23 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір позики у простій письмовій формі, на підтвердження отримання відповідачем коштів в сумі 500 000 (п'ятсот тисяч) гривень від [PERSON], які відповідач зобов'язався повернути до 01 березня 2017 року. Факт передачі грошей відповідачу підтверджується розпискою. Однак, відповідач [PERSON] борг до теперішнього часу не повернув. Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Нормами ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. При таких обставинах, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень.

Outcome: approved