Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, до Товариства з обмеженою відповідальністю РАДЕМА, треті особи [PERSON], про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, в якому посилався на те, що 22.02.2013 року в 10-30 год. він керував належним йому транспортним засобом ЗАЗ державний номер [NUMBER] та за виною водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] в районі перехрестя пр.. 50 років СРСР та пр.. [PERSON] в м. Харкові трапилось ДТП. Вина водія [PERSON] встановлена постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.03.2013 року. [PERSON] керував автомобілем [NUMBER], який належить ТОВ «Радема». Транспортний засіб був застрахований в АТ «Кримська страхова компанія». Позивачем було проведено авто товарознавчу експертизу № 2895 від 18.04.2013 року, згідно якого сума матеріальної шкоди складає 13338,70 грн. АТ «Кримська страхова компанія» виплатила страхове відшкодування у розмірі 9590,00 грн., однак. Окрім цього позивачу не відшкодували втрату по вині відповідача товарної вартості автомобіля в результаті аварійних пошкоджень та наступного ремонту у розмірі 3007,92 грн. оскільки страхова компанія не відшкодовує збитки повязані з втратою товарної вартості автомобілю крім того франшиза складає 510 грн. Також за проведення експертного висновку позивачем було сплачено 705,60 грн., а окрім цього за телеграми, звязані з викликом відповідача та страхової компанії позивачем було сплачено 50 грн., та витрати за надання юридичної допомоги у розмірі 2000 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було спричинено моральну шкоду, так як позивачем був втрачений звичний устрій його життя, нести додаткові витрати, використовувати значний час та нервові стреси у звязку із зверненням до правоохоронних органів, судових та експертних установ. Моральна шкода оцінена позивачем у розмірі 5000,00 грн. В добровільному порядку жодна з винних осіб не намагались на мирне врегулювання спору, а тому позивач вимушений звернутись до суду. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, надавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не зявися, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку,причини не явки до суду не повідомив, надав до суду заяву про неможливість надати заперечення, оскілки ТОВ «Радема» не забезпечено перекладом на українську мову текстів додатків до позовної заяви. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідач ТОВ «Радема» повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~суд, у разі неявки в судове засідання всіх\~\~осіб,\~\~які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до\~\~положень\~\~цього\~\~Кодексу\~\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~\~осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за\~\~допомогою\~\~звукозаписувального\~\~технічного\~\~засобу не здійснюється. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 22 лютого 2013 року на перехресті пр.. [PERSON] та пр.. 50-річча СРСР в м. Харкові сталось зіткнення автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], власник ТОВ РАДЕМА. Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 березня 2013 року водія [PERSON] визнано винним у скоєній ДТП від 22.02.2013 на перехресті пр.. [PERSON] та пр.. 50-річча СРСР в м. Харкові, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а. с. 11-12 Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2895, складеного 18.04.2013 судовим експертом Харківського НДІ судових експертиз ім.. [PERSON]. Проф.. М.С. Бокаріуса МЮ України, розмір матеріальної шкоди, спричиненої власникові автомобіля [NUMBER], в результат і ДТП 22.02.2013, складає 13338,70 грн.; вартість висновку в розмірі 705,60 грн. сплачена [PERSON] (а. с. 16-23) Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9840350 відповідальність власника автомобіля [NUMBER], - ТОВ РАДЕМА застраховано у ПАТ Кримська страхова компанія (а. с. 14) Позивач [PERSON] звернувся до страховика для отримання страхового відшкодування, подав заяву про виплату страхового відшкодування та інші передбачені законодавством документи. ПАТ Кримська страхова компанія складено страховий акт № 184 від 24.05.2013, яким подія ДТП 22.02.2013 за участю водії [PERSON] та [PERSON] визнаного страховим випадком, визначено розмір страхового відшкодування - 10100 грн збиток 510,00 грн. (франшиза) = 9590,00 грн (а. с. 13). Відповідно до наданої довідки ПАТ КСК, остання здійснила страхову виплату на рахунок постраждалого [PERSON] 06.07.2013 взаємно погоджену суму в розмірі 9590,00 грн. в якості компенсації матеріального збитку, що його завдано ТОВ РАДЕМА як страхувальник у звязку з ДТП від 22.02.2013 (а. с. 81). Згідно до ст. 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик відшкодовує потерпілому оцінену шкоду, заподіяну йому в ДТП при настанні страхового випадку відповідно до лімітів відповідальності, встановлених Законом. Стаття 6 даного Закону визначає, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. ПАТ КСК сплатило страхове відшкодування [PERSON] в рамках ліміту відповідальності та з вирахуванням франшизи (ст. 12 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, де зазначено, що сума страхового відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи, яку сплачує винна в ДТП особа). При цьому сума фактичних витрат по ремонту транспортного засобу потерпілої сторони не береться страховиком до уваги згідно до ст.. 22,29, 34 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому різницю суми фактичних витрат [PERSON] на ремонт автомобіля та страхового відшкодування, сплаченого страховиком [PERSON], повинен сплачувати власник транспортного засобу, водія якого визнано винним у скоєній ДТП. Відповідно до ст.. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом , механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Оскільки, ДТП сталося з вини [PERSON], під час виконання ним своїх трудових обовязків з ТОВ «Радема»на посаді водія автотранспортних засобів (а. с. 30), заподіяна шкода повинна бути відшкодована позивачу ТОВ «Радема», у повному обсязі у розмірі, з урахуванням страхового відшкодування. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з ТОВ РАДЕМА на його користь різниці між отриманим страховим відшкодуванням та вартістю матеріальної шкоди, визначеної авто товарознавчим дослідження, в розмірі 3517 грн. 00 коп. (3007 грн. 92 коп. втрата товарної вартості автомобілю + 510 грн. франшиза) а також відшкодування витрат на оплату за експертне дослідження в розмірі 705,60 грн. повністю доведено та підлягають задоволенню. Не надання позивачем відповідачу перекладів на українську мову текстів додатків до позовної заяви, не є підставою відмови в задоволенні позову, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 14 ЗУ «Про засади державної мовної політики» сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу. Тобто докази , яким суд дав оцінку є належними та допустимими у відповідності приписів ст.. 58,59 ЦПК України. Що стосується інших позовних вимог [PERSON] щодо відшкодування оплати виклику представника в розмірі 50,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн., а також стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., то ці вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Так, статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Позивачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів спричинення йому моральних страждань, що є підставою для стягнення моральної шкоди, не обґрунтовано її розмір. Такими ж безпідставними вимогами є вимоги про відшкодування витрат на оформлення довіреності, виклик представника. Також позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу, на підтвердження чого надано копію договору про надання правової допомоги від 30.04.2013 та копію нотаріально посвідченої довіреності на представлення інтересів позивача, а при наявності договору про надання юридичних послуг, відсутній акт виконаних робіт. За таких обставин, суд при розподілі судових витрат не враховує вимоги щодо відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки ці витрати позивачем не підтверджені. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому судовий збір підлягає стягнню з ТОВ «Радема» на користь позивача у розмірі 42 грн, 23 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial