Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить суд припинити право спільної|спільної| часткової|подовжньої| власності на житловий будинок з|із| господарськими спорудами [ADDRESS], виділити в натурі і визнати за ним право власності на 1/6 частку|долю| спірного житлового будинку з|із| господарськими спорудами і визначити порядок|лад| користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на їх задоволенні наполягав, суду також пояснив, що позивач не вимагає відшкодування судових витрат. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місця слухання справи був належним чином повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] є спільною частковою власністю [PERSON] і [PERSON] Позивач по справі [PERSON] являється власником 1/6 частки спірного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2013 року. Інша 5/6 частка вказаного домоволодіння належить відповідачу по справі [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.06.2006р. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, у випадку виділу частки зі спільного майна, право спільної часткової власності припиняється саме на цю частку, а не на все майно. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. В силу ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. В силу ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Судом у справі було призначено судову будівельно-технічна експертизу, яка проведена 04.12.2013р. за № 34 (а.с. 40-52), і відповідно до цієї експертизи було запропоновано один варіант виділу з будинку частки позивача та визначення у зв'язку із цим порядку користування земельною ділянкою. З урахуванням обставин справи, суд вважає за можливе виділення частини позивача у відповідності із запропонованим експертом варіантом експертизи. У відповідності до виділеної частки та з урахуванням порядку користування земельної ділянки, який склався між співвласниками, [PERSON] слід виділити також в користування земельну ділянку розміром 161,0 кв.м. При вирішенні питання про визначення порядку користування земельною ділянкою, суд виходить з відсутності у сторін зареєстрованого права власності на цю землю, що позбавляє можливості її поділу в натурі. Проте, суд вважає за можливе визначення порядку користування земельною ділянкою, виходячи з права власності на частину будинку, на якій вона розташована. Визначений експертом варіант узгоджується із порядком користування землею, якій виник та існує між сторонами наразі. Також суд зазначає, що визначення порядку користування не є поділом землі в натурі, у зв'язку із чим за відповідних та певних обставин, він може бути змінений. В частині визнання права власності на виділену 1/6 частину домоволодіння суд відмовляє, оскільки це право позивача визначено свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 19.04.2013 року і ніким не оскаржується, в той час як суд, відповідно до ст. 4 ЦПК України, вирішує справи в позовному провадженні лише при наявності спору. З урахуванням обставин справи, судові витрати залишаються на сторонах. На підставі наведеного,

Outcome: partial