Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Рилівської сільської ради, Шепетівської районної державної адміністрації про стягнення збитків. В обгрунтування вимог зазначає, що 01 серпня 2013 року продав на забій молодняк великої рогатої худоби ПП «Рачинм'ясопром» в кількості двох голів, живою вагою, з врахуванням знижки, відповідно 595 та 566 кг, що разом складає 1161 кг. Відповідно до Порядку використання сум податку на додану вартість, сплачених переробними підприємствами до спеціального фонду державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 246 від 02 березня 2011 року у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 342 від 23 квітня 2012 року (далі Порядок) має право на дотацію за продану на забій худобу в розмірі 2,5 гривні за 1 кг прийнятої живої ваги за ВРХ масою не менше 330 кг, що складає суму 2902,50 грн. Відповідно до п.п.2 п.33.3 Порядку, 12 серпня 2013 року надав до Рилівської сільської ради Шепетівського району необхідний пакет документів для отримання дотації за продану на забій худобу. У зв'язку з неотриманням дотації, звернувся до сільської ради, отримавши повідомлення №40/02-22 від 22 травня 2014 року, з якого слідує, що всі необхідні документи 30 серпня 2013 року передані головному спеціалісту управління агропромислового розвитку Шепетівської районної державної адміністрації [PERSON] для включення у відомість для нарахування дотації. На його звернення до Шепетівської райдержадміністрації отримав відповідь за №12/12-26-976/2014 від 05 червня 2014 року про те, що в серпні 2013 року з Рилівської сільської ради Шепетівського району реєстр осіб, які мають право на отримання дотації за здану високо вагову худобу на переробні підприємства не надходив, в зв'язку з чим його не внесено у відповідні відомості для нарахування дотації. Вказуючи на те, що внаслідок неправомірних дій відповідачів, не отримав дотації, йому завдано збитків, які підлягають відшкодуванню в порядку, визначеному ст.ст. 1173,1174 ЦК України, просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, просили задовольнити, з підстав викладених у ньому. Представник відповідача Рилівської сільської ради Шепетівського району Войтюк І.Д. в судовому засіданні позов не визнав. В обгрунтування заперечень зазначив, що 13 серпня 2013 року [PERSON] подав до сільської ради необхідні документи для оформлення дотації за здану високо вагову худобу на переробні підприємства, перелік яких визначений Порядком. Документи зареєстрували у відповідній книзі реєстрації та передали в управління агропромислового розвитку Шепетівської районної державної адміністрації. Після звернення до сільської ради позивача, стало відомо, що управління АПР не включило позивача до відомостей про нарахування дотації, мотивуючи ненаданням сільською радою відповідних документів. Вважає, що вини сільської ради не має, оскільки реєстр передбачений Порядком та необхідні документи були вчасно передані в райдержадміністрацію, про що є відповідний запис в журналі реєстрації вихідної кореспонденції. Зазначив, що сільські ради щомісячно звітують до райдержадміністрації, подаючи відповідні реєстри на отримання дотації за продану на забій худобу та реєстри на отримання дотації за молодняк великої рогатої худоби. Якщо відсутні особи, які мають право на відповідну дотацію, то такий реєстр надається з прочерками, а тому імовірність ненадання такого реєстру виключається. Представник відповідача - Шепетівської райдержадміністрації Коломійчук М.О. в судовому засіданні позов не визнав. В обгрунтування заперечень зазначив, що Рилівською сільською радою був наданий в адміністрацію лише реєстр осіб, які мають право на отримання дотації за молодняк ВРХ, інший реєстр не надавався, а тому вини райдержадміністрації в тому, що позивачу не нарахована дотація не має. Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що [PERSON] 01 серпня 2013 року продав на забій молодняк великої рогатої приватному підприємству «Рачинм'ясопром» в кількості двох голів, живою вагою, з врахуванням знижки, відповідно 595 кг та 566 кг, загальною вагою1161 кг, яка була вирощена ним у власному господарстві. Викладене підтверджується даними відомостей переміщення тварин (а.с.9,10), приймальною квитанцією на закупівлю худоби в господарствах громадян (а.с.11). Відповідно до Порядку використання сум податку на додану вартість, сплачених переробними підприємствами до спеціального фонду державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 246 від 02 березня 2011 року у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 342 від 23 квітня 2012 року позивач має право на дотацію за продану на забій худобу в розмірі 2,5 гривні за 1 кг прийнятої живої ваги за ВРХ масою не менше 330 кг, що складає суму 2902,50 грн. 12 серпня 2014 року позивач звернувся до Рилівської сільської ради для оформлення документів необхідних для отримання дотації. Рилівською сільською радою внесено дані позивача до Журналу обліку фізичних осіб, фізичних осіб - членів виробничих або обслуговуючих сільськогосподарських кооперативів, а також фермерських господарств, які мають право на отримання дотації за продану на забій худобу по Рилівській сільській раді за 2013 рік під № 1, що підтверджується витягом з вказаного Журналу (а.с.12). 30 серпня 2013 року складено Реєстр фізичних осіб, фізичних осіб - членів виробничих або обслуговуючих сільськогосподарських кооперативів, а також фермерських господарств, які мають право на отримання дотації за продану на забій худобу на 01.09.2013 року по Рилівській сільській раді (а.с.13), внесено запис про реєстрацію вказаного реєстру в Книзі реєстрації вихідної кореспонденції Рилівської сільської ради (№02-22 згідно номенклатури справ) під № 91 та через землевпорядника сільської ради [PERSON] передано головному спеціалісту управління агропромислового розвитку Шепетівської районної державної адміністрації [PERSON] для складання відомостей. Викладене підтверджено оглянутими в судовому засіданні оригіналами Журналу, Книги реєстрації та Реєстру, копії яких містяться в матеріалах справи. Записи, що містяться у відповідних Журналі та Книзі реєстрації не містять будь-яких підчисток, виправлень тощо та не викликають сумнівів у їх достовірності. Факт передачі реєстру на отримання дотації за продану на забій худобу із Рилівської сільської ради головному спеціалісту управління агропромислового розвитку Шепетівської районної державної адміністрації [PERSON] підтверджено в судовому засіданні показаннями свідка [PERSON], що працює землевпорядником у Рилівській сільській раді, з яких слідує, що 30 серпня 2014 року вона, на прохання сільського голови, особисто передала Реєстр та всі необхідні документи для нарахування дотації позивачу у Шепетівську РДА - спеціалісту [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що дійсно в серпні 2013 року, виконуючи обов'язки начальника відділу, у зв'язку з хворобою останнього, за усним розпорядженням, приймала від сільських рад Реєстри та документи для оформлення дотації за продану на забій великовагову худобу та за молодняк великої рогатої худоби. З Рилівської сільської ради надійшов лише Реєстр осіб, які мають право на отримання дотації за молодняк великої рогатої худоби, інших реєстрів та документів не надходило. Підтвердила, що реєстр їй передавала особисто землевпорядник сільської ради [PERSON], однак реєстр був лише один. Показала, що Реєстри підшиваються в папку - «Дотація за продану худобу на забій», чи передбачено ведення такої папки номенклатурою справ їй не відомо, зазначила, що реєстри, які надходили з сільських рад не реєструвалися у будь-яких журналах, оскільки про це не зазначено в Порядку. Свідок [PERSON] суду показав, що в серпні 2013 року працював начальником відділу Управління Агропромислового розвитку Шепетівської райдержадміністрації, що займався безпосередньо складанням відомостей на оформлення населенню дотацій за здану на забій великовагову худобу та за молодняк ВРХ. Згідно Порядку, сільські ради приймають від мешканців документи, передбачені Порядком, складають реєстри і щомісяця до 5 числа місяця наступного за звітним подають їх в Управління агропромислового розвитку Шепетівської райдержадміністрації для складання відповідних відомостей. Підтвердив пояснення представника Рилівської сільської ради, що протягом кількох місяців, починаючи з лютого 2013 року, сільські ради звітували у РДА про осіб, які мають право на дотацію, надаючи чисті реєстри, у разі відсутності таких осіб. Пізніше така практика припинилася. З пояснень його підлеглої [PERSON] йому відомо, що в серпні 2013 року з Рилівської сільської ради надійшов лише один Реєстр фізичних осіб, які мають право на отримання дотації за молодняк ВРХ, а Реєстр на дотацію за здану на забій великовагову худобу не надходив, у зв'язку з чим позивач не був внесений у відомість на дотацію та не зміг її отримати. Вказав, що облік реєстрів в Управлінні не вівся, у зв'язку з великою кількістю осіб, що мали право на дотацію. Суд критично оцінює показання свідків [PERSON] та [PERSON] в частині не надходження в серпні 2013 року на адресу Управління Агропромислового розвитку Шепетівської РДА Реєстру осіб, які мають право на дотацію за здану на забій великовагову худобу, оскільки такі показання не підтверджені будь-якими доказами. В т.ч. суду не надано доказів реєстрації таких Реєстрів у книзі вхідної кореспонденції, чи реєстрації будь-яким іншим способом, в порядку визначеному інструкцією з діловодства та номенклатурою справ Управління агропромислового розвитку. Твердження представника відповідача - Шепетівської РДА та свідків [PERSON], [PERSON] про відсутність обов'язку реєструвати Реєстри на дотацію в книзі вхідної кореспонденції, оскільки таке не передбачено Порядком використання сум податку на додану вартість, сплачених переробними підприємствами до спеціального фонду державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 246 від 02 березня 2011 року у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 342 від 23 квітня 2012 року є безпідставними. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, діловодство в апараті райдержадміністрації має бути організовано на підставі Інструкції з діловодства, що розробляється відповідно до Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (з наступними змінами), а також регламентів та національних стандартів на організаційно-розпорядчу документацію. Відповідно до п.4 Типової інструкції з діловодства, за організацію діловодства в установах, зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні документів, а також організацію діловодства та зберігання документів у структурних підрозділах установи відповідають їх керівники. Зі змісту п.п. 82, 149,153 Типової інструкції слідує, що усі документи, що надходять до установи, приймаються централізовано в службі діловодства. Факт і дата надходження документа до установи обов'язково фіксуються. Відмітка про надходження документа до установи проставляється від руки або за допомогою штампа, автоматичного нумератора на лицьовому полі у правому кутку нижнього поля першого аркуша оригіналу документа. Елементами зазначеного реквізиту є скорочене найменування установи - одержувача документа, реєстраційний індекс, дата (у разі потреби - година і хвилини) надходження документа. У разі застосування автоматизованої системи реєстрації зазначена інформація наноситься за допомогою штрих-коду. З досліджених в судовому засіданні книги реєстрації вихідної кореспонденції та відповідного журналу обліку, витяги з яких містяться в матеріалах справи (а.с.12,14) слідує, забезпечення Рилівською сільською радою належного ведення документообігу та підтвердження факту подання сільською радою Реєстру осіб, що мають право на дотацію за здану на забій великовагову худобу до Шепетівської РДА для складання відомостей на дотацію. За таких обставин службові особи Рилівської сільської ради діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений Порядком, та вжили всіх заходів для отримання позивачем дотації. Відсутність даних про фіксацію факту та дати надходження до управління агропромислового розвитку відповідних реєстрів, що підтверджують право особи на отримання дотації спростовує твердження представника відповідача Шепетівської РДА про не надходження таких реєстрів з Рилівської сільської ради. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до п.2 ч.2 ст. 22 ЦК України є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судом встановлено, що позивачу завдано збитків в сумі 2902,50 грн., внаслідок не включення його даних до відомості про нарахування дотацій за продану на забій худобу по Шепетівському району за серпень 2013 року (а.с.23-25) Факт заподіяння позивачу збитків представниками відповідачів не оспорювався. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1173,1174 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними дією чи бездіяльністю органу державної влади, посадової або службової особи, при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини органу чи посадової особи. В судовому засіданні доведено факт заподіяння позивачу шкоди бездіяльністю Шепетівської райдержадміністрації, при здійсненню нею повноважень по оформленню відомостей для нарахування дотації за здану високовагову худобу на переробні підприємства, що виявилась у незабезпеченні збереження документів, що надійшли з Рилівської сільської ради та були підставою для включення позивача у відомість для нарахування дотації та не включення його даних у відомість. Враховуючи, що шкода заподіяна бездіяльністю органу державної влади, вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави. Позовні вимоги до Рилівської сільської ради задоволенню не підлягають, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження заподіяння позивачу шкоди органом місцевого самоврядування. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial