overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 19.09.2009 року між сторонами укладений шлюб, проте сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейні цінності, побут, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові, поваги та порозуміння. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач повторно не з'явилася в судове засідання, про розгляд справи повідомлена в установленому порядку, причин неявки не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.09.2009 року (а. с. 4 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Проте на даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, проживають окремо. Обставини справи свідчать, що шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 19.10.2002 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дітей: [PERSON], 2006 р.н., та [PERSON], 2010 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через зраду відповідача, різні погляди на сімейні цінності, відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. З серпня 2013 року подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, проживають окремо, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, підтвердивши суду обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.10.2002 року, від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] р.н. (а. с. 7-9 - копія свідоцтва про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 20.04.2002 року між сторонами укладений шлюб. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві, а також повідомив про те, що у нього фактично утворилася нова сім'я, він проживає з іншою жінкою, яка чекає від нього дитину. Відповідач повторно не з'явилася до суду, причин неявки не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив здійснити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.04.2002 року (а. с. 6 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, з вересня 2014 року проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. У позивача фактично утворилася нова сім'я, він проживає з іншою жінкою, яка чекає від нього дитину. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 20.09.2008 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та просила розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2008 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 6-7 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 24.04.1980 року між сторонами укладений шлюб. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні 26.04.2016 року попросила надати строк для примирення сторін, а в судове засідання 26.05.2016 року не з'явилася, лише подала клопотання, в якому просила покласти судові витрати на позивача. В судовому засіданні оголошувалася перерва на 1 місяць для примирення сторін, проте позивач продовжує наполягати на розірвані шлюбу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.04.1980 року (а. с. 4 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 24.11.2007 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], 2009 р.н. Зазначає, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного, з липня 2014 р. подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, проживають окремо, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, в позові просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову. Судом надавався сторонам строк для примирення, проте сторони не примирилися і позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2007 року, від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а. с. 6-7 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Позивач не бажає зберегти сім'ю, сторонами не вчиняються дії для її збереження. На час розгляду справи шлюб є формальним, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 25.01.2001 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося. З лютого 2015 р. подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та просила розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення, зазначивши, що у сторін фактично створені нові сім'ї, а тому збереження сім'ї неможливе. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.01.2001 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а. с. 3-4 - копії свідоцтва про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 27.04.2001 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], 2001 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейні цінності, подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та просила розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.04.2001 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 4-5 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, з квітня 2010 року проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. На час розгляду справи шлюб є формальним, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 30.11.2007 року між сторонами укладений шлюб. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. З березня 2014 року подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві, а також зазначив, що у відповідача фактично утворилася нова сім'я, а тому примирення між ними неможливе. Відповідачка до суду не з'явилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.11.2007 року (а. с. 6 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, спільного бюджету не мають, у відповідача утворилася нова сім'я. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 30.11.2013 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через постійні конфлікти та суперечки, з 2014 року подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, проживають окремо, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та просила розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.11.2013 року, від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а. с. 5,6 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] 03 серпня 1996 року у Харківському міському відділі реєстрації актів громадянського стану , про що зроблено актовий запис № 868. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в зв,язку з непорозуміннями , що привело до взаємного відчуження . У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з,явилася. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 1996 року у Харківському міському відділі реєстрації актів громадянського стану , про що зроблено актовий запис № 868. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] . Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження родини - неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. Родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зміну їй прізвища обраного при реєстрації шлюбу , суд вважає за необхідне , після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] 03 серпня 1996 року у Харківському міському відділі реєстрації актів громадянського стану , про що зроблено актовий запис № 868. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в зв,язку з непорозуміннями , що привело до взаємного відчуження . У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з,явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача ,суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 1996 року у Харківському міському відділі реєстрації актів громадянського стану , про що зроблено актовий запис № 868. Від шлюбу дітей мають сина - [PERSON], [INFO] . Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження родини - неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. Родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зміну їй прізвища обраного при реєстрації шлюбу , суд вважає за необхідне , після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved