Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся о суду з вказаним позовом, в якому просив усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження 1/2 частиною належного йому житлового будинку №25 по вул. Виноградна в селі Азовське Бердянського району Запорізької області, шляхом виселення [PERSON] та її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], із належної йому 1/2 частини вказаного житлового будинку без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку №25 по вул. Виноградна (до перейменування вул. Дімітрова), в с. Азовське Бердянського району Запорізької області, яка складається з кімнати №4 площею 18,4 кв.м. та кімнати №3 площею 16,7 кв.м. З лютого 2015 року він два місяці проживав у сина в м. Калуш Івано-Франківської області та в подальшому був вимушений повернутися додому. Проте, потрапити до свого будинку він не зміг, оскільки відповідач [PERSON] з дітьми без його дозволу та згоди, самочинно, зайняла його частину будинку, змінила замки на вхідних дверях, на його прохання дати можливість користуватися будинком не реагує, чим чинить йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Додатково зазначили, що відповідач та її діти мають інше житло, де й зареєстровані. Однак, за місцем реєстрації відповідач проживати не бажає та самочинно зайняла житло позивача. Внаслідок цього, сам позивач вимушений винаймати собі інше житло, за яке щомісячно сплачує 800 грн. та яке має звільнити до 01.05.2018 року. Будь-яких домовленостей між сторонами щодо користування відповідачами спірним нерухомим майно не існує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В попередніх судових засідання відповідач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнавали. Зазначали, що [PERSON] дозволив проживати [PERSON] в спірному будинку з подальшим його викупом. Сторони досягли згоди щодо вартості будинку і [PERSON] розпочала ремонт. Майже половину обумовленої вартості будинку [PERSON] сплатила. Коли [PERSON] відмовився зареєструвати місце проживання неповнолітніх дітей в спірному будинку, [PERSON] припинила виплати. Представник органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити, оскільки відповідачі мають потребу в спірному житлі. Опитаний в якості свідка [PERSON] зазначив, що йому на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку №25 по вул. Виноградна в селі Азовське Бердянського району Запорізької області, проте користуватися нею не може через її самозахоплення [PERSON] З питання звільнення будинку він звертався до останньої, але вона відмовилася виселятися та погрожувала йому розправою. Хто дозволив [PERSON] проживати в його будинку йому не відомо. З даного питання він звертався до сільської ради та поліції. Він не мав наміру продавати свій будинок та не отримував гроші від [PERSON] Заповіт на [PERSON] він складав, але через 1-2 місяці його анулював. Опитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що в квітні 2015 року вона дізналася від сусідів про намір [PERSON] продати свій будинок. Вона оглянула будинок і їй надали телефон дочки [PERSON], з якою вона й домовлялась про укладення договору купівлі-продажу та яка мала довіреність на право продажу будинку. Вартість будинку визначили в розмірі 24000 грн. Однак, через відсутність другого співвласника будинку, оформити договір купівлі-продажу було неможливо і [PERSON] на її користь склав заповіт. В цей же день вона написала розписку, що зобовязується сплатити обумовлену суму в певний строк. Грошові кошти вона перераховувала на картковий рахунок дочки позивача та частково надавала безпосередньо позивачу, коли він знаходився на лікуванні. За весь цей час вона сплатила близько 10000 грн. Щодо необхідності проведення ремонту в спірному будинку вона спілкувалася також з дочкою позивача, яка неодноразово із сімєю приїздила влітку на відпочинок. Відносини з позивачем зіпсувалися, коли постало питання укладення договору дарування та реєстрації місця проживання в будинку. Отже, вважає, що на даний час не має сенсу виплачувати решту суми за будинок. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в [INFO]. 10.02.2015 року вона допомагала гасити пожежу в будинку позивача. Через декілька днів [PERSON] закрив будинок та поїхав до сина. [PERSON] дозволив проживати в будинку одній непрацюючій особі, але остання почала розкрадати майно про що вона по телефону повідомила [PERSON] Потім в будинку появилась [PERSON] та розпочала робити ремонт. [PERSON] 3-4 рази навідувався до [PERSON] Відносини між ними були дружніми і зіпсувалися в 2017 році. Спочатку [PERSON] пропонував і їй придбати його будинок за 10000 грн., проте вона відмовилась. Зі слів [PERSON] їй відомо про те, що вона передавала грошові кошти [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її вітчимом і вона спілкується з його дітьми. Так, після пожежі, що сталася в будинку [PERSON], останнього до себе забрав син, а дочка запропонувала продати будинок. Вона з [PERSON] їздила оглядати будинок і остання погодилася його придбати. Умови продажу [PERSON] обговорювала з дочкою [PERSON] і вони домовились, що пів суми [PERSON] буде сплачувати по 1000 грн. щомісячно, а решту суми виплатить після оформлення документів. [PERSON] з такими умовами погодився та дозволив [PERSON] розпочати ремонт в будинку. Також їй відомо, що [PERSON] перерахувала на картку дочки [PERSON] близько 11000 грн. та деякі грошові кошти надавала безпосередньо [PERSON] на придбання ліків. Свідок [PERSON] пояснила, що зі слів [PERSON] їй відомо про пожежу, що сталася в його будинку, про погіршення відносин в його родині, зокрема з сином та його дружиною. На прохання [PERSON] вона двічі в листопаді 2016 року та в травні 2017 року їздила з ним в с. Азовське, де він просив [PERSON] звільнити його будинок. Між ними виникла сварка, під час якої [PERSON] хватала [PERSON] за одяг та волосся. Заслухавши учасників удового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, право власності на 1/2 частину житлового будинку №25 по вул. Виноградна (до перейменування вул. Дімітрова) в селі Азовське Бердянського району Запорізької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.04.2012 року зареєстровано за [PERSON], що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 25.04.2012 року. Згідно рішення Бердянського районного суду Запорізької області від 18.11.1985 року та ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02.03.2009 року належна [PERSON] 1/2 частка вказаного вище житлового будинку складається з: кімнати №3 площею16,7 кв.м., кімнати №4 площею18,4 кв.м., колодязя «Г». Відомості щодо реєстрації права власності на іншу частину будинку відсутні, що підтверджується довідкою КПТІ Бердянської міської ради від 06.03.2018 року №109. В зазначеному вище житловому будинку проживають: [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ч. 1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до\~ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України\~зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений\~\~у його здійсненні. Згідно\~ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. За змістом ст. 150 ЖУ України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 386 ЦК України\~визначено засади захисту права власності - Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Належних та допустимих доказів придбання відповідачем [PERSON] у [PERSON] житлового будинку, а так саме доказів наявності домовленостей між сторонами щодо права відповідачів користуватися спірною частиною житлового будинку суду не надано. Разом з цим, відповідно до довідки виконавчого комітету Азовської сільської ради Бердянського району Запорізької області №1965 від 19.10.2017 року [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO]; [PERSON], [INFO] за адресою: с. Азовське, вул. Гагаріна, 44. Твердження відповідача [PERSON] щодо неможливості проживати за місцем реєстрації суд вважає неспроможними, оскільки, як зазначалось вище, право користування житловим приміщенням є похідним від права власності на нього. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність усунути позивачу [PERSON] перешкоди у користуванні належною йому 1/2 частиною житлового будинку №25 по вул. Виноградна в с. Азовське Бердянського району Запорізької області, шляхом виселення відповідачів з вказаної частини будинку.

Outcome: approved