Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] сільської ради, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та просив суд визнати за ним, тобто [PERSON], [NUMBER] виданий Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 19.07.2010 року, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [INFO], в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю [PERSON], яка померла 02.01.2010 року, а саме на земельні ділянки (колишня земельна частка (пай) на території [PERSON] сільської ради Корюківського району Чернігівської області: - земельну ділянку площею 2,3927 га, рілля, кадастровий номер 7422489400:03:020:0486, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №140270, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів користування землею, договорів оренди землі за №409; - земельну ділянку площею 0,8297 га, сіножать, кадастровий номер 7422489400:03:016:0373, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №140466, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів користування землею, договорів оренди землі за №412; - земельну ділянку площею 0,3923 га, пасовище, кадастровий номер 7422489400:03:004:0208, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №158186, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів користування землею, договорів оренди землі за №411. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, в позові зазначив про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради не з»явилась, подано письмову заяву в якій просять розглянути справу за їх відсутності, проти позову не заперечують та визнають позов повністю, судові витрати по справі просять суд залишити за позивачем. [PERSON] дійсно втратив державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЧН №14270, 140466, 158186 про що було подано оголошення в газету. Представник третьої соби Корюківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, в рішенні суду покладається на розсуд суду. Також повідомили, що спадкова справа до майна померлої 02 січня 2010 року [PERSON] не заводилась. В звязку з неявкою до суду сторін фіксація судового процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, оскільки є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії І-ЕЛ №091862 від 14.07.2010 року, його матірю є [PERSON]. 02 січня 2010 року мати позивача [PERSON] померла. Позивач [PERSON] не був зареєстрований разом з матірю, та шестимісячний строк, встановлений законом, для прийняття спадщини, він пропустив, так як вважав, що вже і так є законним спадкоємцем, бо є єдиною дитиною своїх батьків. Крім позивача на спадщину ніхто не може претендувати, так як батько позивача [PERSON] також помер. Тому відповідачем по справі повинен бути орган місцевого самоврядування [PERSON] сільська рада Корюківського району Чернігівської області, на території якої знаходиться спадкове майно, бо у разі не прийняття спадщини майно померлих є відумерлим і переходить у власність територіальної громади на підставі ст. 1277 ЦК України. За життя мати позивача [PERSON] була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» [PERSON] сільської ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), власність на які підтверджується: - Державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №140270 на земельну ділянку площею 2,3927 га, рілля, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 15447,38 грн.; - Державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №158186 на земельну ділянку площею 0,3923 га, пасовище, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 1445,97 грн.; - Державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №140466 на земельну ділянку площею 0,8297 га, сіножать, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 3461,53 грн. Саме на дане майно після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно. Письмової відмови нотаріус позивачу не надав, проінформував, що ці обставини є загальновідомими фактами, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів. Відповідно до п.4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325, зареєстрованим в Мінюсті України 06.08.2009 року за №735/16751, із змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30.08.2010 року №631, новий державний акт в замін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про нотаріат». Дана інструкція втратила чинність відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року №537 «Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Держкомзему від 22 червня 2009 року №325 та від 30.08.2010 року №631», тому фактично отримання дублікату державного акту на спадкодавця для оформлення спадщини на сьогодні є незаконним. Вся реєстрація прав власності відбувається за заявниць ким принципом при безпосередньому зверненні ч через представника (за довіреністю) до реєструючого органу, що діє відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, позивач не має можливості здійснити оформлення та реєстрацію свого права власності на успадковані земельні ділянки, оскільки оригінали державних актів на вказані земельні ділянки втрачені та відновлення їх не можливе, а без наявності оригіналів здійснити таке оформлення немає юридичної можливості. З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна своєї померлої матері та має право успадкувати державні акти на право власності на земельні ділянки. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Так як нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з земельних ділянок, позивач змушений звернутися до суду. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин позов є законним, обґрунтованим і підтвердженим відповідними доказами і тому підлягає задоволенню. Так як позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, тому судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду слід залишити за позивачем.

Outcome: approved