Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою, яку в подальшому уточнив (а.с. 32), посилаючись на те, що [PERSON], 1926 року народження, який раніше проживав за адресою: [ADDRESS], є його батьком. 07.03.2014 року до ЄРДР за № 12014020100000252 було внесено відомості за фактом вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Під час проведення досудового розслідування була проведена стаціонарна судово-психіатрична експертиза, відповідно до якої [PERSON] визнаний таким, що страждав та страждає на даний час хронічним душевним захворюванням у вигляді деменції, обумовленої органічним ураженням головного мозку судинного ґенезу, з маренням, внаслідок чого він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За станом здоров'я [PERSON] потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні. На даний час йому обрано запобіжний захід у вигляді поміщення до Вінницької обласної психіатричної лікарні № 2, «Медмістечко», с. Березино Вінницького району Вінницької області, де він знаходиться до цього часу. Вищезазначене кримінальне провадження відносно [PERSON] розглядалось Вінницьким районним судом Вінницької області. Враховуючи, що [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні, заявник вважає, що є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки, і просить призначити його опікуном над [PERSON] В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та відсутність його представника [PERSON], заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування при Вінницькій райдержадміністрації Козак Н.П. в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, проти задоволення заявлених вимог [PERSON] не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи думки учасників процесу, висловлені ними в письмових заявах, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Згідно ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON], 1926 року народження, є батьком заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 03.12.1969 року (а.с.3). 07.03.2014 року до ЄРДР за № 12014020100000252 було внесено відомості за фактом вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується копією листа Прокуратури Вінницької області № 04/2/4-480 вих.-14 від 16.05.2014 року (а.с. 4). Під час проведення досудового розслідування було призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу. Відповідно до копії Акта № 24 стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 17.04.2014 року встановлено, що [PERSON] дійсно страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді деменції, обумовленої органічним ураженням головного мозку судинного ґенезу, з маренням, тому, як душевнохворий, скоїв правопорушення в хворобливому стані психічної діяльності, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними стосовно інкримінованого йому діяння. [PERSON] потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із суворим режимом нагляду (а.с. 5 - 12). З копії ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 04.09.2014 року по справі № 128/2258/14-к вбачається, що відносно [PERSON], [INFO], у зв'язку з вчиненням ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом (а.с. 26 - 28). Відповідно до Акта № 77 стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 15.10.2014 року, проведеної згідно ухвали суду від 03.10.2014 року, [PERSON], 1926 року народження, страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді деменції, обумовленої органічним ураженням головного мозку судинного ґенезу, з маренням, в теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в зв'язку з чим потребує опіки (а.с. 41 - 43). Зазначене дає суду законні підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Крім того, відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно зі ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Вінницька районна державна адміністрація Вінницької області у своєму поданні № 01-25/2608 про призначення опікуна над [PERSON] від 01.12.2014 року вважає доцільним призначити опікуном над останнім [PERSON] (а.с. 49). Таким чином, суд приходить до висновку про відповідність інтересам недієздатного [PERSON] призначення його опікуном заявника [PERSON] На підставі ст.ст. 39, 58, 60, 63 ЦК України,

Outcome: approved