Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Санаторно-готельний комплекс «Дніпро-Бескид» про стягнення коштів. Позов мотивований тим, що 09 листопада 2020 року він звернувся до відповідача на рецепції з проханням заселити його на лікування з 09 по 26 листопада 2020 року. На рецепції йому поставили категоричні умови сплатити готівкою 1746 грн. Пояснили тим, що через карантин відповідачу заборонено поселяти двох гостей одночасно в один номер, тому він зобов`язаний сплатити готівкою, щоб проживати самому у номері. Вважає, що оскільки карантин встановлено не з його вини, то у відповідача відсутні підстави стягати з нього 1746 грн. Умови проживання у кімнаті № [NUMBER] не відповідають стягненій з нього сумі. Через незаконне стягнення з нього 1746 грн. він залишився без грошей, був позбавлений можливості відвідувати заплановані екскурсії та додаткові медичні процедури, а тому він оцінює заподіяні йому моральні збитки у розмірі 10000 грн. Просить визнати дії відповідача протиправними та стягнути з ПрАТ «Санаторно-готельний комплекс «Дніпро-Бескид» на його користь 1746 грн. матеріальної та 10000 грн. моральної шкоди. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. [PERSON] дійсно перебував на реабілітаційному лікуванні у санаторно-готельному комплексі «Дніпро-Бескид» з 09 листопада 2020 року по 26 листопада 2020 року за санаторно-курортною путівкою № 012615, серія Т, за направленням управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації на підставі договору № 12 від 07 листопада 2020 року, укладеного між ПрАТ СГК «Дніро-Бескид» та управлінням соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації. Путівка вартістю 7740 грн., видана згідно з встановленими та узгодженими з Міністерством соціального захисту населення для розміщення у двомісному номері з усіма зручностями терміном на 18 днів. Позивач був розміщений одноособово (без підселення другої особи) у двомісному номері № 310відділення «Дніпро». У зв`язку з встановленням карантину під час пандемії коронавірусу COVID-19 та забороною надання послуг з розміщення та оздоровлення санаторно-курортний комплекс як заклад тимчасово припиняв свою діяльність та відновив свою роботу 15 липня 2020 року. Дозвіл на відновлення роботи з метою безпечної роботи в умовах пандемії корона вірусу надано з умовою дотримання тимчасових рекомендацій, визначених постановами Головного державного санітарного лікаря України № 32 та № 33 від 02 червня 2020 року № 36 від 06 червня 2020 року. Відповідно до зазначених рекомендацій санаторно-курортним закладом було розроблено Порядок щодо безпечної роботи ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид» в умовах пандемії коронавірусу COVID-19 та самі умови, при яких будуть прийматися на лікування та проживання хворі за одержаними за місцем проживання путівках. Одночасно видано наказ № 36-0а від 15 липня 2020 року про доплату за додаткові витрати оздоровниці у зв`язку з використанням вимог згідно з рекомендаціями МОЗ України до роботи санаторно-курортних закладів у період пандемії. Зазначеним наказом передбачено здійснення доплати до путівок, вартість яких не перевищує 7740 грн. за 18 діб при одномісному розміщенні 1746 грн. за 18 діб (або 97 грн. за добу). З метою попередження щодо дотримання цих умов безпечного перебування в оздоровниці на ім`я начальників департаментів та управлінь соціального захисту населення було надіслано листи № 154/04 від 07 липня 2020 року, де повідомлялося про відновлення роботи оздоровниці та зазначалися умови для приймання відпочиваючих. У листі було наголошено прохання при направленні хворих та укладанні договорів про надання санаторно-курортних послуг з кожною особою, яка є стороною договору, інформувати її про умови перебування в оздоровниці в умовах пандемії. При укладенні договору на санаторно-курортне лікування щодо забезпечення путівкою шляхом відшкодування її вартості з управління соціального захисту населення в управління направлено гарантійний лист з іншим пакетом документів, де зазначено, що ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид» дає згоду на укладання договору щодо оздоровлення особи з інвалідністю [PERSON] у строк до 09 листопада 2020 року з розміром компенсації 7740 грн. шляхом безготівкового перерахунку зазначеної грошової допомоги на рахунок оздоровниці при умові дотримання вимог, вказаних у листі № 154/04 від 07 липня 2020 року. Отже, [PERSON] повинен був бути ознайомленим з зазначеними умовами перебування. Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, стягнення з нього 1746 грн. суперечить ЦК України. Крім цього, умови проживання не відповідають заявленій відповідачем доплаті. Посилання відповідача на лист від 07 липня 2020 року про обов`язкову доплату 1746 грн. за 18 діб не заслуговує на увагу, оскільки лист та наказ не підміняє умови договору та вимоги ЦК України. Від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь позивача до відзиву на позовну заяву. У запереченні на відповідь позивача до відзиву на позовну заяву вказано, що [PERSON] сам обирав здравницю, куди їхати на лікування, куди направлявся з договором та гарантійним листом, які були у нього при собі, де було зазначено умови прийняття та перебування в оздоровниці. При незгоді з такими умовами [PERSON] міг обрати для відпочинку іншу оздоровницю. Позивач був розміщений одноособово у номер після ремонту, а тому його посилання на неналежні умови проживання є безпідставними. Позивач у судове не з`явився, просив проводити розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно\~зі ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~зі ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору № 12 від 02 листопада 2020 року щодо забезпечення путівкою шляхом відшкодування її вартості, укладеного між управлінням соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації (Замовник), з однієї сторони, та ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид» (Виконавець), з другої сторони, та [PERSON] (Особа), з третьої сторони, Виконавець бере на себе зобов`язання по постачанню послуг з санаторно-курортного лікування особі з інвалідністю з дитинства за профілем захворювання (п. 1.2). Строк перебування особи в санаторно-курортному закладі складає 18 ліжко-днів (п. 1.3 Договору). Загальна вартість послуг, що надаються за цим договором, не може перевищувати суму, зазначену у п. 2.1 цього Договору (п. 1,4 Договору). Згідно з п. 2.1 Договору сума відшкодування вартості путівки санаторно-курортному закладу становить 7740 грн.; вартість путівки може бути відкоригована шляхом укладання додаткової угоди, але в межах граничної вартості, яка діє на відповідний рік. Одночасно відповідно до п. 5.2 укладеного тристороннього договору замовник несе відповідальність за перерахування у повному обсязі коштів для відшкодування вартості путівки. Відповідно до протоколу міської комісії ТЕБіНС від 30 червня 2020 року для пом`якшення впливу на економіку міста обмежувальних заходів, запроваджених з метою протидії розповсюдженню корона вірусної інфекції, дозволено, починаючи з 01 липня 2020 року на територіх міста Трускавця наступні пом`якшення, серед яких, зокрема, діяльність закладів, що надають послуги з розміщення (заклади лікувально-оздоровчої, санаторно-курортної та відпочинково-туристичної сфер міста), масажно-лікувальних кабінетів, крім дитячих закладів оздоровлення та відпочинку,за умови дотримання тимчасових рекомендацій, визначених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 36 від 06 червня 2020 року. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» підприємства, установи і організації зобов`язані, серед іншого, виконувати розпорядження і вказівки посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби при здійсненні ними державного санітарно-епідеміологічного нагляду. З метою\~дотримання санітарних\~заходів головою\~правління ПрАТ\~СГК «Дніпро-Бескид» [PERSON] затверджено порядок щодо безпечної роботи ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид» в умовах пандемії коронавірусу COVID-19. Згідно з п. 2 Розділу «Безпечна відстань № всі відпочиваючі/гості мають проживати в одномісних номерах (одномісне розселення), крім випадків надавання письмової згоди на проживання групою (сім`ї або гості, які перевали разом). Згідно з алгоритмом прийому відпочиваючих у зв`язку з одномісним розселенням доплата (для осіб постраждалих від наслідків ЧАЕС, інвалідів загального захворювання і з дитинства) становить за 18 діб 1746 грн. (97 грн. за добу). Відповідно до листа № 154/04 від 07 липня 2020 року ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид», який був адресований2 начальникам департаментів і управлінь соціального захисту населення адміністрація ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид» поставила до відома, що відпочиваючі будуть прийматися до спеціальних умов, одна з яких у зв`язку з одномісним розселенням доплата (для осіб постраждалих від наслідків ЧАЕС, інвалідів загального захворювання і з дитинства) становить за 18 діб 1746 грн. (97 грн. за добу). З рахунка № 8611 від 09 листопада 2020 року вбачається, що [PERSON] оплатив 1746 грн. за проживання в одномісному номері. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При укладенні Договору на санаторно-курортне лікування щодо забезпечення путівкою шляхом відшкодування її вартості направлено гарантійний лист разом з іншим пакетом документів, де зазначено, що ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид» дає згоду на укладення Договору щодо оздоровлення особи з інвалідністю [PERSON] з 09 листопада 2020 року з розміром компенсації 7\~740 грн.шляхом безготівкового перерахунку зазначеної грошової допомоги на рахунок оздоровниці при умові дотримання вимог, зазначених у листі оздоровниці № 154/04 від 07 липня 2020 року. З зазначеним гарантійним листом [PERSON] прибув на лікування. Таким чином, [PERSON] був ознайомлений із зазначеними умовами перебування, коли обирав санаторно-курортний заклад, та куди направлявся з договором і гарантійним листом. З наведеного слідує, що при незгоді з такими вимогами міг обрати для відпочинку іншу оздоровницю, в тому числі, в Трускавці. Відповідно до п. 3.5.3, п. 3.5.4 передбачено, що у разі, якщо вартість санаторно-курортного лікування в обраному закладі перевищує граничну вартість путівки, то Особою здійснюється доплата цієї різниці за рахунок власних коштів чи інших джерел, не заборонених законодавством. У разі відмови від санаторно-курортного лікування, о соба зобов`язана повідомити Замовника (тобто Управління) за десять днів до початку заїзду. У ході розгляду справи знайшло підтвердження те, що [PERSON] не відмовлявся від такої заміни оздоровчого закладу, натомість встановлено, що [PERSON] погодився з умовами оздоровниці, підписав Договір і сплатив кошти за додаткові послуги, відпочивав повний строк. Згідно з п.3.6.3 особа сплачує кошти за додаткові послуги безпосередньо санаторію. [PERSON] здійснив доплату за додаткові послуги, а саме: одномісне розміщення в двомісному номері, в касу оздоровниці, про що свідчить рахунок № 8611 від 09 листопада 2020 року. З огляду\~на те,\~щооздоровниця ПрАТ «СК «Дніпро-Бескид» діяла в межах законодавства, у першу чергу, у межах Закону України\~«Про забезпечення\~санітарного та\~епідемічного благополуччя\~населення»,та установлених правил щодо безпечної роботи оздоровниці під час пандемії коронавірусу СОVID -19, суд приходить до переконання, що претензії позивача є необґрунтованими а тому підстави для задоволення позовної вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд наголошує на тому, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від встановлення порушеного права, а судом не встановлено порушення права, то вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення,\~звільнено від\~сплати судових\~витрат,\~з другої\~сторони стягуються\~судові витрати\~на користь\~осіб,\~які їх\~понесли,\~пропорційно до\~задоволеної чи\~відхиленої частини\~вимог,\~а інша\~частина компенсується\~за рахунок\~держави у\~порядку,\~встановленому Кабінетом\~Міністрів України.\~Якщо обидві\~сторони звільнені\~від оплати\~судових витрат,\~вони компенсуються\~за рахунок\~держави у\~порядку,\~встановленому Кабінетом\~Міністрів України.Оскільки суд дійшов до переконання про наявність підстав для відмови у задоволенні позову у повному обсязі, а позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід другої групи, то судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed