Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання втрати права на проживання в житловому будинку, вказуючи на те, що 4 грудня 20013 року вона з [PERSON] уклала договір купівлі-продажу житлового будинку № 5 по вул.. Некрасова в смт. Криве Озеро Миколаївської області. Однак в даному будинку були і залишаються зареєстрованими син бувшого власника та його дружина, які є відповідачами по справі. Обґрунтовуючи свій позов тим, що [PERSON], [PERSON] з 11 грудня 2013 року фактично не проживають в спірному будинку, в добровільному порядку відмовляються зняти реєстрацію, тому змушена звернутися до суду за захистом свої прав та інтересів як власника. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги змінила, просила виключити [PERSON] як відповідача по справі, оскільки вона не зареєстрована за адресою в [INFO]. Позовні вимоги щодо визнання втрати права на проживання в вищезазначеному житловому будинку відносно [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, що підтверджується оголошенням, розміщеним в газеті «Рідне Прибужжя» № 1 від 7 січня 2016 року, тому є підстави для ухвалення заочного рішення. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних копії договору купівлі-продажу, посвідченого 4 грудня 2013 року приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївській області, [PERSON] придбала у власність житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельну ділянку в смт. Криве Озеро вул.. Некрасова, 5 Миколаївської області. Згідно даних будинкової книги на вказаний житловий будинок, [PERSON] з 26 лютого 1993 року дійсно зареєстрований за адресою: [INFO]. Як випливає акту обстеження депутата Кривоозерської селищної ради Миколаївської області: [PERSON] за спірною адресою не проживає з 11 грудня 2013 року. Ця обставина також підтверджується довідкою виконавчого комітету Кривоозерської селищної ради № 5425 від 29 жовтня 2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеним факт, що відповідач більше року за вищевказаною адресою не проживає, відповідно не несе витрат на утримання житла, не веде спільне господарство, немає іншої домовленості на право користування житлом з власником житла, встановлено, що він не є ні наймачем, ні членом сім'ї власника, тому відсутні підстави для збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім зареєстрованим мешканцем будинку, передбачені ст. 71 Житлового кодексу Української РСР. Згідно ст.72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач не є членом сім'ї позивача, і в даному випадку факт його реєстрації у житловому будинку перешкоджає у користуванні [PERSON] правом її власності, тому суд вважає, що необхідно усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved