Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.09.2014 року померла бабуся позивача, [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), розміром 0,89 в умовних кадастрових гектарах без в значення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0077736. Зазначає, що спадкоємцем майна заповітом є позивач, [PERSON] Інших спадкоємців та утриманців померлої немає. Вказує, що своєчасно, у встановлений законом строк прийняв спадкове майно, однак оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому просив позов задовольнити. Позивач подав заяву про підтримання позову, представник відповідача подав заяву про визнання позовних вимог. Просили справу розглянути без їх участі, що вбачається із поданих сторонами письмових заяв. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності учасників справи, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1.\~ст.206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3.\~ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності,\~\~ з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так,\~ч.1 ст.5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод убачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~\~цим Кодексом. Частинами 1-2\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що\~\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 29.09.2014 року в с.Драчинці, Кіцманського району, Чернівецької області, померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ № 138251 від 01.10.2014 року (а.с.5). Після її смерті спадкоємцем за заповітом є [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 2038 від 17.05.2018 року виданою виконкомом Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області (а.с.6). Також встановлено, що до спадкового майна входить земельна частка (пай) розміром 0,89 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 14 991 грн., що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0077736 від 17.04.1997 року, копією заповіту від 15.02.2001 року, висновками про вартість майна (а.с.7,8,9). Відповідно до\~\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1\~ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1\~ст. 1221 ЦК України). Як передбачено\~статтею 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, як передбачено\~ст.1223 ЦК України\~та заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі\~ст. 1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Пленум Верховного Суду України у п.23\~постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивач фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), у звязку із відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права власності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1261, ЦК України та

Outcome: approved