Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кременчуцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Факт його з батьком родинних відносин засвідчується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складалася з усього належного рухомого та нерухомого майна. На випадок своєї смерті його батько залишив заповіт, у якому все своє майно де б воно не було та з чого не складалося він заповів йому . Він належним чином прийняв спадщину після смерті свого батька, звернувшись у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Так, після смерті батька зокрема залишилося нерухоме майно 7/10 часток у спільній власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та в цілому складається з житлового будинку літ. «Аа», житлового будинку літ. «Бб2», сараю - літньої кухні літ. «бб1», погребу літ. «В», туалету літ «Г», колодязю літ. «К», огорожі № 1-3, замощення І. Решта 3/10 частки вищевказаного домоволодіння належить позивачу на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння за № 32 від 18.08.1992 року яке було видане УЖКГ виконкому ради народних депутатів м.Кременчука на виконання рішеня виконавчого комітету Крюківської районної ради народних депутатів м.Кременчука за № 295 від 16.04.1992 року «Про розділ на два окремих та встановлення долевих співвідносин у домоволодінні [ADDRESS]. Згідно цьому рішенню було встановлено, що вказане домоволодіння розділу на два окремих не підлягає та затверджено долеве співвідношення між співвласниками. Тобто, фактично домоволодіння між ним та його батьком розподілене не було, а лише визначено, що його батькові належить 7/10 часток домоволодіння, а йому 3/10 частки. Аналогічне свідоцтво на 7/10 часток було отримане його батьком, але як було встановлено вже після його смерті воно було втрачене. Факт належності його батькові вказаної частини домоволодіння засвідчується лише відомостями технічного паспорту вищезазначеними рішеннями виконавчого комітету Крюківської районної ради народних депутатів м.Кременчука, а також довідкою з БТІ за № 61/205 від 1.02.2016 року, яка була видана на запит державного нотаріуса. 3.02.2016 року він звернувся до нотаріальної де була заведена спадкова справа після смерті його батька та попрохав видати йому свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно. Однак, державний нотаріус видав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що для видачі свідоцтва про право на спадщину, що ним не подано правовстановлюючі документи на спадкове майно, що відповідають вимогам законодавства. Як він зазначав, свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння було його батьком втрачене, отримати його дублікат він не міг, оскільки він не являється власником. Тому державний нотаріус порадив йому звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча завчасно надіслав клопотання про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області - Богунов О.О. до судового засідання не з'явився, але завчасно надіслав заяву згідно якої прохав справу розглянути без його участі, стосовно позовних вимог покладається на розсуд суду. Третя особа - друга Кременчуцька державна нотаріальна контора - до судового засідання представника не направила, хоча завчасно надіслала клопотання про розгляд справи без участі представника стосовно позовних вимог покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши та проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 8.09.1976 року виданого Білецьківською сільською радою Кременчуцького району встановлено, що [PERSON] [INFO] батьком якого є [PERSON], мати [PERSON]. Згідно заповіту від 28.09.2000 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, а також все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповідає [PERSON]. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння за № 32 від 18.08.1992 року яке було видане УЖКГ виконкому ради народних депутатів м.Кременчука на виконання рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради народних депутатів м.Кременчука за № 295 від 16.04.1992 року встановлено, що 3/10 частки домоволодіння розташоване по [ADDRESS] дійсно належить [PERSON]. Згідно рішення № 295 від 16.04.1992 року «Про розділ на два окремих та встановлення долевих співвідносин у домоволодінні [ADDRESS] було встановлено, що вказане домоволодіння розподілено на частки та визначено, що померлому [PERSON] належить 7/10 часток домоволодіння, а позивачу 3/10 частки. Згідно довідки виданої начальником КП КМБТІ встановлено, що власниками житлового будинку 123 в м.Кременчуці є [PERSON] частка якого є 7/10, частки [PERSON] складає 3/10. Позивач звернувся до державного нотаріуса другої Кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою [ADDRESS], що належить померлому [PERSON] Відповідно до п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24/753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (392 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст..1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частин 1, 2 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно статті 346 Цивільного кодексу України підставою припинення права власності є, зокрема, смерть власника. Відповідно дост.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обовязки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Відповідно до спадкової справи № 561/06 від 25.12.2006 року після померлого [PERSON] інші особи з заявою про прийняття спадщини не звертались. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved