Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом про зняття арешту. Вимоги мотивовано тим, що 08.11.2012 року державним виконавцем ВДВС Каховського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з нього аліментів на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 30.07.2014 року державним виконавцем ВДВС Каховського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 06.05.2015 року відповідачкою [PERSON] до ВДВС Каховського міськрайонного управління юстиції було подано заяву про повернення виконавчого документу, у звязку з відсутністю претензій до боржника. Просив позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягав у повному обсязі. Відповідачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами згодна. Від представника ВДВС Каховського міськрайонного управління юстиції надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним позов задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до виконавчого листа, виданого 19.10.2010 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області, з позивача було стягнуто аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). 30.07.2014 року державним виконавцем ВДВС Каховського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме майно позивача (а.с. 9). Даний факт знайшов своє підтвердження й у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (а.с. 11). 06.05.2015 року відповідачкою [PERSON] до ВДВС Каховського міськрайонного управління юстиції було подано заяву про повернення їй виконавчого документа, у звязку з тим, що претензій до боржника вона немає, про що державним виконавцем було винесено відповідну постанову від 12.05.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с. 13-15). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317, 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 Закону України «По виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Таким чином, оскільки накладення арешту на майно позивача створює йому перешкоди у розпорядженні своїм майном на власний розсуд, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved