Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення (висновку) комісії Каховського РЕЗ і ЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕН споживачем [PERSON] від 06.02.2015 року по розрахунку суми нарахувань по акту № 226415 від 17.12.2014 року в сумі 21144, 29 грн. Вимоги мотивовано тим, що за результатами обстеження домоволодіння позивача, яке було проведене 17.12.2014 року працівниками Каховського РЕЗ і ЕМ, 06.01.2015 року комісією Каховського РЕЗ і ЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕН здійснено нарахування у розмірі 21144, 29 грн. Вважає акт № 226415 від 17.12.2014 року, складений представниками Каховського РЕЗ і ЕМ за відсутності позивача та рішення комісії відповідача по розгляду вказаного акта, оформлене протоколом від 06.01.2015 року, незаконними та такими, що порушують права позивача та вимоги законодавства. Уточнивши та доповнивши позовні вимоги, просив визнати недійсним рішення комісії Каховського РЕЗ і ЕМ, яке оформлене протоколом №155 від 06.01.2015 року засідання комісії по розгляду акта про порушення ПКЕЕН №226415 від 17.12.2014 року; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 22000 грн.; стягнути судові витрати, пов'язані з явкою до суду в розмірі 2700 грн., проведення судових експертиз в розмірі 2400 грн., витрати, пов'язані з залученням адвоката в розмірі 4000 грн., а всього 9100 грн. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з викладених у позові підстав, просили позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що при складанні акту представники Каховського РЕЗ і ЕМ діяли відповідно до положень Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999року, розрахунок збитків здійснено на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, складання акту і розрахунку збитків є цілком правомірними. Крім того, вважає, що права позивача як споживача електричної енергії не порушені, оскільки оскаржуване рішення комісії не встановлюють для нього будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24 - 27 Закону України від 16.10.1997 року № 575/97-ВР «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (далі ПКЕЕН), а також Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562. Згідно із п. 42, 48 ПКЕЕН споживач зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Підстави та порядок складання акта про порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі актів, що засвідчують факти її розкрадання, врегульовано, зокрема, п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року N 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Згідно із пунктом 53 ПКЕЕН, якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Пунктами 6 та 7 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затверджених постановою КМ України від 08.02.2006 року № 122, встановлено, що у разі відмови споживача відшкодувати збитки підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення збитків здійснюється у судовому порядку. Рішення енергопостачальника щодо визначення розміру та порядку відшкодування збитків, завданих йому внаслідок викрадення електричної енергії, може бути оскаржено в установленому законом порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних відносинах і вони не заперечують факту, що [PERSON], який мешкає за адресою:[ADDRESS], є споживачем електроенергії, яку постачає відповідач. 17.12.2014 року працівниками Каховського РЕЗ і ЕМ ПАТ «Херсонобленерго» було складено акт №226415, який підписаний трьома представниками енергопостачальника. Із смісту акта вбачається, що [PERSON] при користуванні електричною енергією за адресою: [ADDRESS], порушив ПКЕЕН: на дообліковому фазному дроті на горищному приміщенні будинку порушена ізоляція та виявлена скрутка зі слідами підключення. В акті також зазначено, що [PERSON] протягом двох годин не допускав працівників РЕЗ до огляду прилада обліку. Від підпису акту [PERSON] відмовився, про що зазначено у акті (а.с.13). В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили вказані обставини, а також зазначили, що від отримання акта [PERSON] категорично відмовився. Свідок [PERSON], співмешканка позивача, у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] акт від 17.12.2014 року не отримував, розрахунок збитків по акту отримав поштою. Відповідно до протоколу засідання комісії Каховського РЕЗ і ЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕН побутових споживачів від 06.01.2015 року, вказане засідання проводилося за відсутності споживача [PERSON] У протоколі зазначено, що акт про порушення ПКЕЕН складено відповідно до п.1-2 п.53 ПКЕЕН та у відповідності з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, здійснено нарахування по акту на суму 21144,29 грн. У акті від 17.12.2014 року зазначено, що його розгляд призначено на 06.01.2015 року о 9:00 год., однак, враховуючи, що [PERSON] від отримання акта відмовився, а інші докази повідомлення позивача про час і дату засідання комісії у матеріалах справи відсутні, суд вважає, що відповідачем не дотримано вимог ПКЕЕН щодо належного (не пізніше ніж за 20 календарних днів) повідомлення позивача про час та дату розгляду акта. Крім того, зазначений у акті від 17.12.2014 року розмір перерізу проводу (10 кв.мм) не відповідає висновку експертного дослідження від 30.06.2016 року №158/16/47 (а.с.106-114) , відповідно до якого електродріт зі скруткою та подвійною ізоляцією має поперечний переріз близько 6,0 кв. мм. Відповідно до Методики, поперечна площа перерізу проводів є однією з розрахункових величин для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Отже, нарахування по акту, здійснені комісією відповідача з використанням даних, які не відповідають дійсності, є вочевидь невірними. Крім того, суд не може залишити поза увагою, що за результатами експертних досліджень отримати відповідь на питання щодо наявності на фрагменті електродроту зі скруткою, вилученому працівниками Каховського РЕЗ і ЕМ у домоволодінні позивача, слідів підключення сторонніх приладів не виявилося можливим (а.с. 106-114, 208-210). За таких обставин суд вважає, що рішення комісії Каховського РЕЗ і ЕМ, яке оформлене протоколом №155 від 06.01.2015 року засідання комісії по розгляду акта про порушення ПКЕЕН №226415 від 17.12.2014 року не відповідає вимогам законодавства та прийняте з порушенням прав позивача, що є підставою для звдоволення позовної вимоги про визнання вказаного рішення недійсним. Розглядаючи вимогу [PERSON] про стягнення моральної шкоди у ромірі 22000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 Цивільного Кодексу України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру заподіяних фізичних та душевних, їх глибини та погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, а також інших негативних наслідків, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при визначення розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Згідно п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Позивачем [PERSON] не доведено, що електрична енергія, постачальником якої є відповідач, має дефекти, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про те, що внаслідок рішення комісії Каховського РЕЗ і ЕМ, яке оформлене протоколом №155 від 06.01.2015 року засідання комісії по розгляду акта про порушення ПКЕЕН №226415 від 17.12.2014 року йому заподіяно моральну шкоду та розміру такої шкоди. Отже, вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. Правову допомогу, згідно ч. 1 ст. 56 ЦПК України, може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, встановлений ч.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», та не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. До 01.01.2017 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах визначався виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи вбачається, що загальна тривалість надання правової допомоги представником позивача адвокатом Бордун В.О. (участьу судових засіданнях, ознайомлення зі справою в суді та складення заяви про уточнення позовних вимог) становить 2 години 17 хвилин. Таким чином, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача з відповідача ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» в особі Каховського РЕЗ і ЕМ на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 716,50 грн. Крім того, суд стягує з відповідача ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» в особі Каховського РЕЗ і ЕМ на користь [PERSON] витрати на проведення судової електротехнічної експертизи - 2304,00 грн., та на користь держави судовий збір урозмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial