Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Могрицької сільської ради Сумського району про визнання права власності на нежитлові приміщення за набувальною давністю з тих підстав, що з 12 листопада 2002 року до теперішнього часу він користується частиною нежитлових приміщень будівлі літ. «А-І»: кухнею № 13 площею 6,2 кв.м., топочною № 14 -7 кв.м, туалетом № 15 - 1,9 кв.м., коридором № 16 - 3,4 кв.м., їдальнею № 17 - 5,7 кв.м., коридором № 18 - 10, 4 кв.м., тамбуром № 19 - 4, 2 кв.м., кімнатою № 20 - 10, 3 кв.м., кімнатою № 21 - 8, 7 кв.м., кімнатою № 22 - 8,6 кв.м., коридором № 23 -7 кв.м., кімнатою № 24 - 8,8 кв.м., кімнатою № 25 - 8,9 кв.м., тамбуром № 26 - 7,9 кв.м., які розташовані в [ADDRESS]. Вони знаходяться на балансі Могрицької сільської ради. Весь цей час ( з 2002 року по 2015 рік, тобто майже 13 років) він користується вказаними нежитловими приміщеннями добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, утримує та доглядає його, сплачує комунальні платежі. З метою узаконення прав фактичного власника цих нежитлових приміщень він звернувся до Могрицької сільської ради, яка рекомендувала йому вирішити це питання в судовому порядку. Згідно вимог ст.. 344 ЦК України - право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації і набувається за рішенням суду. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав у повному обсязі і пояснив, що він користується тільки частиною нежитлових приміщень будівлі літ. «А-І», в ній і в тому місці відсутні житлові приміщення, хоч він користується частиною з них як житловими кімнатами. Право власності за даними нежитловими приміщеннями ні за ким не зареєстроване, хоч вони перебувають на балансі Могрицької сільської ради. Представник відповідача - Могрицької сільської ради в судове засідання не з*явився, направивши до суду заяву в якій просив слухати справу без участі представника сільської пади і вирішити позов на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що [PERSON] необхідно відмовити в задоволенні позову за його необгрунтованістю. Згідно вимог ч.1 ст.. 344 ЦК України - особа, яка добросовісно володіла чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно ( набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Позивач [PERSON] разом з дружиною з 12 листопада 2002 року по теперішній час користується частиною нежитлових приміщень будівлі літ. «А-І»: »: кухнею № 13 площею 6,2 кв.м., топочною № 14 -7 кв.м, туалетом № 15 - 1,9 кв.м., коридором № 16 - 3,4 кв.м., їдальнею № 17 - 5,7 кв.м., коридором № 18 - 10, 4 кв.м., тамбуром № 19 - 4, 2 кв.м., кімнатою № 20 - 10, 3 кв.м., кімнатою № 21 - 8, 7 кв.м., кімнатою № 22 - 8,6 кв.м., коридором № 23 -7 кв.м., кімнатою № 24 - 8,8 кв.м., кімнатою № 25 - 8,9 кв.м., тамбуром № 26 - 7,9 кв.м., загальною вартістю 328 568 гривень, які розташовані в [ADDRESS], що підтверджується копією довідки з виконкому Могрицької сільської ради від 30 березня 2015 року та копією технічного паспорту на ці нежитлові приміщення. Дані нежитлові приміщення будівлі літ. «А-І» перебувають на балансі Могрицької сільської ради і згідно пояснень позивача право власності на них ні за ким не зареєстроване у встановленому законом порядку, частиною з них він користується в якості житлових приміщень і за даною адресою немає житлових приміщень. Суд не може визнати за позивачем право власності тільки на нежитлові приміщення без визнання права власності на житлові приміщення, позивач не надав суду відповідних доказів про те, що під даними нежитловими приміщеннями йому у встановленому законом порядку надавалась у користування чи у власність земельна ділянка і що вони відповідають державним будівельним, санітарним та протипожежним нормам, тому в суду відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на вказані вище нежитлові приміщення за набувальною давністю, в зв*язку з чим йому необхідно відмовити в задоволенні позову про визнання права власності на них за його необгрунтованістю. Самі по собі ті обставини, що позивач на протязі більше десяти років фактично ними користується і частиною з них користується в якості житлових приміщень, не можуть бути підставами для задоволення позову.. У зв*язку з відмовою [PERSON] в задоволенні позову в повному обсязі з нього необхідно стягнути на користь держави 3 285 гривень 68 копійок судового збору.

Outcome: approved