overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 29 січня 2016 року між ним та Спілкою укладено договір купівлі-продажу 1/3 частини нежитлової будівлі зернотоку з складським приміщенням, що в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору сплатив визначену договором суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки земельна ділянка на якій розташоване майно не приватизована. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Представник відповідача подав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 29 січня 2016 року між [PERSON] та Спілкою укладено договір купівлі-продажу 1/3 частини нежитлової будівлі зернотоку з складським приміщенням, що в [ADDRESS] Відповідно до укладеного договору позивач сплатив визначену договором суму і майно передано йому в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на будівлі та споруди току, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 30 березня 2013 року між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину загальною площею 252,4 м.кв, в тому числі підвал 76,8 м.кв., що в м.Зборів вул.Куклинці,58А Зборівського району Тернопільської області. Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в її відсутності. Відповідач подав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 30 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину загальною площею 252,4 м.кв, в тому числі підвал 76,8 м.кв., що в м.Зборів вул.Куклинці,58А Зборівського району Тернопільської області. Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на нежитлове приміщення магазину, що в м.Зборів вул. Куклинці,58А Зборівського району, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 30 березня 2013 року між ним та ТзОВ укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, що в [ADDRESS], Зборівського району Тернопільської області. Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому у користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відповідач ігнорує його прохання щодо нотаріального посвідчення даного договору. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач подав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 30 березня 2013 року між [PERSON] та ТзОВ укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, що в [ADDRESS], Зборівського району Тернопільської області. Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на нерухоме майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 30 листопада 2017 року між ним та Спілкою укладено договір купівлі-продажу будівлі побуту водіїв, що по [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в її відсутності. Відповідач подав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, 30 листопада 2017 року між [PERSON] та Спілкою укладено договір купівлі-продажу будівлі побуту водіїв, що по [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на нерухоме майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 30 травня 2014 року між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу будинку побуту, що в с.Присівці вул. Зарічна,2. Відповідно до укладеного договору сплатив 30\~000 грн. і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач подав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 30 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу будинку побуту, що в с.Присівці вул. Зарічна,2. Відповідно до укладеного договору позивач сплатив 30\~000 грн. і майно передано йому в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на будинок побуту, що в с.Присівці вул. Зарічна,2, Зборівського району, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 31 липня 2014 року між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору сплатив визначену договором суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач подала заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 31 липня 2014 року між [PERSON]. та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору сплатив визначену договором суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS], суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що в жовтні 2013 року між ним та [PERSON], укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,2621 га. у межах згідно з планом, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6122655300:02:001:0090, яка розташована в смт.Залізці Зборівського району. Відповідно до укладеного договору сплатив визначену договором суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач подала заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що в жовтні 2013 року між [PERSON] та [PERSON], укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,2621 га. у межах згідно з планом, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 6122655300:02:001:0090), яка розташована в смт.Залізці Зборівського району.. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2621 га. у межах згідно з планом, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 6122655300:02:001:0090), яка розташована в смт.Залізці Зборівського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що в жовтні 2015 року між ним та Спілкою укладено договір купівлі-продажу будівель і споруд току, що в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору сплатив визначену договором суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки земельна ділянка на якій розташоване майно не приватизована. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Представник відповідача подав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що в жовтні 2015 року між [PERSON] та Спілкою укладено договір купівлі-продажу будівель і споруд току, що в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору позивач сплатив визначену договором суму і майно передано йому в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на будівлі та споруди току, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved