Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що 21 квітня 2015 року померла його мати [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO]. Останній період життя мати важко хворіла та потребувала стороннього догляду, тому з весни 2014 року позивач разом із дружиною стали проживати разом із мамою без реєстрації в її будинку. Будучи спадкоємцем за законом, заявник вирішив реалізувати свої спадкові права та звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте йому було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій проти заявлених вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за законом. Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість спільного проживання вказаних осіб. Судом встановлено, що 21 квітня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 258327 від 23 квітня 2015 року виданим Івашковецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області. Свідоцтвом про народження серії ІІІ-БВ №286704 від 05 серпня 1989 року підтверджується, що позивач [PERSON] є сином спадкодавиці [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 березня 2011 року [PERSON] на праві приватної власності належало домоволодіння за адресою с. Івашківці, вул. Центральна, 17 Новоушицького району Хмельницької області. Згідно довідок Новоушицької селищної ради №977,978 від 12 липня 2017 року та №1326 від 04 жовтня 2017 року [PERSON] до дня смерті 21 квітня 2015 року була зареєстрована в [INFO]. З весни 2014 року разом із [PERSON] без реєстрації проживав [PERSON] з дружиною [PERSON], який і на даний час проживає у вказаному будинку. Відповідно до письмових пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсно проживав разом із [PERSON] з весни 2014 року по день смерті 21 квітня 2015 року в с. Івашківці по вул. Центральній, 17 Новоушицького району. Згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №275/02-31 від 17 липня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду про встановлення факту спільного проживання з [PERSON]. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №\-\- 46223/01-09 від 18 жовтня 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що факт проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений. На підставі викладеного та

Outcome: approved