Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, про встановлення\~факту родинних\~відносин між\~ним та\~його померлою\~матір`ю [PERSON] \~та про\~належність останній\~сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії [NUMBER] \~мотивуючи тим,\~що після\~її смерті\~ [INFO] відкрилася\~спадщина, яку він прийняв, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак, коли він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини було встановлено, що не підтверджуються його родинні відносини із спадкодавцем так, як його прізвище « [PERSON] », прізвище матері у його свідоцтві про народження зазначене як « [PERSON] » (у російському варіанті), а в свідоцтві про смерть прізвище матері зазначене як « [PERSON] ». Також у сертифікаті на право на земельну частку (пай) ім`я та по батькові спадкодавця невірно зазначене « [PERSON] [PERSON] », змість вірного « [PERSON] », яке зазначене у свідоцтві про смерть. Вказані обставини не дають йому можливості отримати свідоцтво про право на спадщину шляхом її нотаріального оформлення. Заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, надіславши до суду письмову заяву. Представник заінтересованої особи Буринської міської ради належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, пояснень на заяву не надав. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у його відсутності за наявними доказами. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка проживала в с.Успенка, Буринського району, Сумської області, що вбачається з копії свідоцтва про смерть останньої (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з права на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії [NUMBER] , яку прийняв [PERSON] (заявник по справі), будучи спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до ст.529, п.1) ч.1 ст.549 ЦК УРСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) та довідкою Успенського старостинського округу Буринської міської ради Буринського району Сумської області (а.с.7-8). Заявник з метою оформлення спадщини звернувся до нотаріальної контори, але отримав відмову в зв`язку з неможливістю підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем так, як його прізвище « [PERSON] », прізвище спадкодавця у його свідоцтві про народження зазначене як « [PERSON] » (у російському варіанті), а в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначене як « [PERSON] », що вбачається з листа приватного нотаріуса Головенської Л.В. (а.с.11). Між тим, родинні відносини між заявником та [PERSON] , щодо їх кровної спорідненості, повністю підтверджені матеріалами справи. Зокрема, як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народився заявник « [PERSON] » (в російському варіанті) і його батьком зазначений « [PERSON] » (в російському варіанті), матір`ю « [PERSON] » (в російському варіанті) (а.с.5). Як вбачається з паспорта серії [NUMBER] виданого Буринським РВ УМВС України в Сумській області 10.03.2000 року він був виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] в с.Успенка Буринського району Сумської області померла [PERSON] (а.с.6). З довідки Успенської сільської ради Буринського району Сумської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала до дня смерті в с.Успенка Буринського району Сумської області, і [PERSON] , 1953 року народження, дійсно є її сином (а.с.10). Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає, що покійна [PERSON] є матір`ю заявника [PERSON] , а розбіжності у написанні прізвищ останніх виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні. Крім того, нотаріус звернув увагу на розбіжності в написанні імені та по батькові [PERSON] , які містяться в сертифікаті серії [NUMBER] 019765 та інших документах. Зокрема у свідоцтві про смерть її ім`я та по батькові записано « [PERSON] », а у вказаному сертифікаті на право на земельну частку (пай) помилково записано як « [PERSON] [PERSON] ». Однак, аналізуючи вказані обставини, у суду не викликає сумнівів право [PERSON] на зазначену земельну частку( пай), так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95. Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Як вбачається з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 02.04.1996 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Успенське» розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.7). Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає, що ім`я, по батькові «« [PERSON] » та « [PERSON] », в даному випадку, ідентичними, при цьому розбіжності у правовстановлюючому документі виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність фактів, які просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цих фактів залежить виникнення його майнових прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаних фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved