Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, в якому належний їй житловий будинок заповіла в рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, а [PERSON] не зверталася із заявою про прийняття спадщини. Вказуючи, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом, який звернувся у встановленому законом порядку та строки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок в порядку спадкування після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 34). Представник позивача [PERSON] 25 лютого 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі і за відсутності позивача (а.с. 67). Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, 25 лютого 2020 року, кожен зокрема, подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності (а.с. 72, 74). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок 0156-1) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги № 2 за 2006-2010 роки Луківської селищної ради Турійського району Волинської області (а.с. 20). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 21). Відповідно до технічного паспорту до складу спадкового домоволодіння входить житловий будинок «А1», загальною площею 70,3 кв. м, житловою площею 39,7 кв. м, погріб «Б1», хлів «В1» (а.с. 16-19). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що за життя [PERSON] 23 листопада 2005 року склала заповіт, відповідно до якого належний їй житловий будинок заповіла в рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , одна (а.с. 10). Позивач 13 липня 2017 року подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 39 на звороті). Відповідач [PERSON] 14 липня 2017 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття частки у спадщині за заповітом після смерті [PERSON] на користь іншого спадкоємця за заповітом позивача [PERSON] (а.с. 46 на звороті), що відповідає вимогам частин першої статті 1274 ЦК України. Відповідач [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] відповідно до вимог статей 1269, 1270 ЦК України нотаріусу не подавала і на частку в спадщині за заповітом не претендує (а.с. 47 на звороті). Спадкоємець за заповітом [PERSON] померла [INFO] . Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] [INFO] , не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося (а.с. 44-45). З огляду на вказане, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку та строки в контексті положень статей 1269, 1270 ЦК України прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 9 листопада 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 15). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 89/2017 до майна померлої [PERSON] (а.с. 39-66), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 384 грн 20 коп.; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - по 192 грн 10 коп. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1218, 1268, 1269, 1270, 1273, 1274 ЦК України та

Outcome: approved