overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вище вказаним позовом в якому зазначає, що його мати [PERSON] померла [INFO] . Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка знаходиться в с.Рокети Кам`янка-Бузького району Львівської області та належала його мамі. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 14.12.2011р. За життя вона проживала в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на земельну ділянку в с. Рокети Кам`янка-Бузького району, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 437447 від 01 серпня 2005 року виданого згідно розпорядження голови Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації від 10 грудня 2004 року №431. За життя [PERSON] заповіт не складала. У зв`язку із вище наведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом в якому зазначає, що його мати [PERSON] померла [INFO] . Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері, а саме: земельну ділянку розташовану на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району, цільове призначення якої, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виконавчий комітет Старояричівської сільської ради подали до суду заяву в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, у винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 29.04.2013 р. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, яка знаходиться на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району, площею 2,36 га, яка належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~ \~За життя\~заповіт [PERSON] не складала. Враховуючи вищенаведене, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначив, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 21 лютого 2001 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З серпня місяця 2016 року спільно з дружиною не проживає. Сім'я розпалася з причини несумісності характерів та інших особистих причин. Вважає шлюб таким, що суперечить його інтересам, а тому не бажає примирення і просить розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні, пояснив, що півтора року проживає окремо від дружини. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, просила після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 лютого 2001 року Таврійською сільською радою, Голопристанського району, Херсонської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають від шлюбу сина - [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що на теперішній час позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про розпад сім'ї. Основна причина розпаду сім'ї - відсутність єдності у поглядах на життя, сімейні обов'язки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Отже, приймаючи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, подружні відносини між сторонами фактично припинені, сторони по справі проживають окремо, а позивач вважає шлюб таким, що суперечить його інтересам, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вище вказаним позовом, в якому зазначив, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 24.06.2014 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 56. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного, відсутності сімейного вогнища. У зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Вважає, що подальше життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Спору майнового характеру між ними не має, тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив розірвати шлюб між його довірителем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи і дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що 24.06.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 56. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї. Основна причина розпаду сім'ї це різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові і довіри один до одного. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] такими, що втратив право користування будинком №21 по вул.Вишнева (колишня Фрунзе), села Попівка, Конотопського району, Сумської області. На обґрунтування вимог у позові зазначено, що вказаний будинок належить [PERSON] на праві власності за договором купівлі-продажу від 01.03.1985 року. У будинку, крім інших, також зареєстрований колишній чоловік його доньки відповідач [PERSON], який ніколи там не проживав, фактично мешкаючи у с.Сокиринці, Чемеровецького району, Хмельницької області. Оскільки відповідач більше року за місцем реєстрації не проживає, то, з посиланням на ст.405 ЦК України, просить визнати останнього втратившим право користування будинком. [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився повторно, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем фактичного проживання у [INFO] (а.с.21), причини неявки не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило, правом надання письмових заперечень не скористався. Отже, перешкод для розгляду справи не вбачається. Суд, дослідивши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. За приписом частини першої статті 383 ЦК України власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Із матеріалів справи вбачається, що будинком №21 по вул.Вишнева (колишня Фрунзе), в селі Попівка, Конотопського району, Сумської області належить позивачу на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 01.03.1985 року. Крім інших, у будинку з 04.06.2008 року зареєстрований і відповідач [PERSON], який фактично там ніколи не проживав і не проживає на даний час (а.с.5,6,9). Отже, судом достоменно встановлено, що відповідач без поважних причин більше року не проживає за місцем реєстрації у спірному будинку, що є підставою для визнання його втратившим право користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим в [ADDRESS] . На обґрунтування вимог у позові зазначено, що спірний будинок належить позивачу на праві власності. Крім [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у будинку зареєстрований його син [PERSON] , який з грудня 2007 року там не проживає, оскільки виїхав до Російської Федерації на постійне місце проживання. Визнання [PERSON] втратившим право користування житлом необхідно для отримання можливості в повній мірі розпоряджатися нерухомим майном. [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує (а.с.32). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, подав заяву, у якій просить виписати його з будинку [ADDRESS] , оскільки є громадянином Росії та проживає на території Російської Федерації. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Отже, на підставі ст.206 ч.4 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За приписом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Так, із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] (а.с. 5). Крім позивача та інших осіб у вказаному будинку зареєстрований [PERSON] (а.с. 13,18). [PERSON] є громадянином Росії та з грудня 2007 року, тобто понад рік, за вказаною адресою не проживає (а.с. 28-30).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №24 по вул.Будівельників №34 в м.Конотопі. На обґрунтування вимог у позові зазначено, що спірна квартира належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] Крім них зареєстрований і син [PERSON], який з 2012 року постійно проживає у м.Москва, Російської Федерації, має громадянство цієї держави і офіційно зареєстрований [INFO]. Визнання [PERSON] втратившим право користування житлом необхідно для вирішення питання зменшення витрат на комунальні послуги. [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] також просить розглядати справу без нього, позов визнає повністю. Третя особа: [PERSON] вимоги підтримала, розгляд справи просить провести за її відсутності. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Отже, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За приписом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом в якому просить визнати за ним право власності на житлове будинковолодіння за адресою: Львівська область Кам»янка-Бузький район с. Старий Добротвір, вул. Надбужна, 67 після смерті батька [PERSON], який помер 23.07.2016року. Позивач в підготовче судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що 23.07.2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №438330, виданим виконавчим комітетом Стародобротвірською селищною радою Кам'янка-Бузького району Львівської області про що складено відповідний актовий запис №28. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] складається з житлового будинковолодіння за адресою: Львівська область Кам»янка-Бузький район с. Старий Добротвір, вул. Надбужна, 67, що належав йому згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.11.2003р. За життя [PERSON] заповіту не складав. [PERSON], як встановлено в суді, є спадкоємцем за законом, який вступив в оперативне управління майном померлого, що розцінюється ствердно, як прийняття ним спадщини. Заяви про відмову від прийняття спадщини не подавав. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. У звязку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить встановити факт належності на праві власності [PERSON], померлій 14.04.2005 року, земельної ділянки розміром 0,660 га, призначеної для ведення особистого сілянського господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради, Конотопського району, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії РЗ №710424, виданого [PERSON] сільською радою 28.08.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №321а. А також визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. На обгрунтування вимог у позові зазначено, що після смерті його бабусі [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема й на вказану земельну ділянку, що, разом з іншим спадковим майном, заповідалася спадкодавцем позивачу. Своєчасно звернувшись до нотаріуса він отримав відповідне свідоцтво на частину спадщини, проте, виправлення у вказаному Державному акті на право приватної власності на землю позбавляє можливості нотаріально оформити спадкові права, щодо цієї частини, що і стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] сільська рада Конотопського району просить розглядати справу без участі представників, задоволенню вимог не заперечують, при виинесенні рішення покладаються на розсуд суду. Треті особи: - Виконавчий комітет Юрівської сільської ради та Конотопська районна державна нотаріальна контора у поданих відгуках не заперечують задоволенню вимог, а розгляд справи просять провести за відсутності їх представників; - Головне управління Держгеокадастру у Сумській області правом подання письмових пояснень не скористалося, представник у судове засідання не з»явився, що, з урахування процесуального статусу у справі, не перешкоджає винесенню рішення по суті спору. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд вважає, що, з огляду на положення ч.4 ст.174 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Належність спадкодавцю спірної земельної ділянки, право позивача на отримання у спадок цієї нерухомості, своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини повністю доводяться представленими доказами (а.с.5-22). Відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За приписами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право спадкування за заповітом передбачено ст.1235 ЦК України.

Outcome: approved