Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Горохівської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №010293 від 29.11.2002 року. [PERSON] вказує, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки лише в липні місяці 2021 року серед документів матері знайшов вказаний вище державний акт. Оскільки про даний акт позивачу відомо раніше не було, він своєчасно не звернувся з заявою про прийняття спадщини. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 30.08.2021 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30.08.2021 року за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Горохівського районного нотаріального округу Голодевич Галини Степанівни копію спадкової справи, яка була заведена по смерті спадкодавця [PERSON] . В підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, 08.09.2021 представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу розглядати без їхньої участі, позовні вимоги підтримав повністю. В підготовче засідання представник відповідача Горохівської міської ради не з`явився, 01.09.2021 до суду надійшла заява міського голови Віктора Годика, в якій просить справу розглядати без участі представника міської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено судом, [PERSON] земельний пай площею 1,74 га згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №010293 заповіла своєму синові - [PERSON] , що вбачається з заповіту, посвідченого 07 липня 2004 року секретарем Підберезівської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за №51. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) встановлено, що станом на 01.09.2021 року заповіт чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 51 (а.с.21). Факт належності спадкодавцю спадкового майна, а саме: земельної ділянки площею 1,74 га, яка розташована на території Підберезівської сільської ради підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №010293 (а.с.7). Родинні відносини позивача з спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно з яким матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки старости виконавчого комітету Горохівської міської ради від 09.08.2021 року за №19/17, спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала в [ADDRESS] і на інше місце проживання не виїжджала. Чоловік спадкодавця, [PERSON] помер в 2013 році (а.с.6). Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивач звернувся до приватного нотаріуса Горохівського районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. з метою оформлення спадкових прав. У листі від 25.08.2021 №336/01-16 приватний нотаріус роз`яснив позивачу, що останній пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки у встановлений термін не подав заяву про прийняття спадщини. Рекомендував звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.8). На запит суду 08.09.2021 надійшла відповідь від приватного нотаріуса Горохівського районного нотаріального округу Голодевич Г.С., відповідно до якої спадкова справа після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Отже, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її син, [PERSON] (позивач у справі), який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті [PERSON] , в тому числі в порядку ст.1241 ЦК України, судом не встановлено. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що з запізненням дізнався про існування Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №010293, який належав спадкодавцю. Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду як спадкоємець першої черги спадкування за законом. Про існування заповіту позивачу стало відомо під час розгляду справи судом, зокрема із інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), яка надійшла на запит суду від приватного нотаріуса Голодевич Г.С. В подальшому позивачем долучено до матеріалів копію заповіту, наданого на його запит Горохівською міською радою. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved