Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Нафтагазстрах» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 21735,87 грн. страхового відшкодування та 1741,77 грн. пені за прострочення страхового відшкодування. На обґрунтування своїх вимог він зазначив, що 01 січня 2010 року між ним та відповідачем був укладений договір добровільного медичного страхування. 04.04.2017 року стався страховий випадок, він отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву великого грудного мязу, проходив лікування і витратив 21735,87 грн., після чого звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, якого він не отримав, а натомість адресу прийшов лист від страхової компанії, в якому йому було відмовлено з посиланням на п.1.6 виключення із страхових випадків. Дії відповідача він вважає незаконними, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування. Згідно ст. 979 ЦК України, у відповідності до договору страхування одна сторона (страховик) зобовязується в разі настання страхового випадку виплатити другій стороні (страхувальнику, або іншій особі, визначеній договором, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Отже страховик був зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування на умовах і в строки визначені договором. Відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Пеню за прострочення виконання слід обраховувати з дати відмови відповідача у здійсненні страхової виплати з 02.06.2017 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 01 січня 2010 року між [PERSON] та товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія «Нафтагазстрах» був укладений договір добровільного медичного страхування. Згідно п.1.2 договору страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику (вигодонабувачу), а страхувальник зобовязується сплатити страховий платіж у визначений термін та виконувати умови цього договору. Згідно п. 11.3.6 вказаного договору страхувальник зобовязаний сповістити страховика про настання страхового випадку протягом 3 робочих днів з дня його настання будь-яким способом, що дозволяє зафіксувати факт повідомлення (шляхом використання телефонограми, факсу, електронної почти). Відповідно до п. 1.2 додатку до даного договору, виключенням зі страхових випадків та причин відмови у страховій виплаті є захворювання (травми, пошкодження), що є наслідками замаху на самогубство, навмисного спричинення застрахованою особою собі тілесних пошкоджень (незалежно від її психічного стану), участі застрахованої особи у громадських актах, професійних чи аматорських спортивних змаганнях, а також наслідками занять застрахованою особою екстремальними видами розваг та спортом. 04.04.2017 року позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву великого грудного мязу зліва, який був отриманий під час тренування на брусах. Проходив лікування в Центрі спортивної травматології Національного університету фізичного виховання і спорту України, де було виконано оперативне втручання: Анкерна рефіксація дистального сухожилка лівого великого грудного мяза, що підтверджується виписним епікризом №159 від 13 травня 2017 року. 21.04.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, що визнається сторонами по справі. Відповідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснювати страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 991 ЦК України передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати в разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характер та розмір збитків. Згідно статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що позивачем не було виконано умови договору щодо повідомлення в строк, передбачений договором добровільного медичного страхування, про настання страхового випадку. Також суд враховує той факт, що позивач отримав пошкодження при зайнятті спортом. За таких обставин позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки дії відповідача є законними. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed