Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 липня 2015 року належить житловий будинок [ADDRESS]. В зазначеному житловому будинку зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі, який з 2016 року за місцем реєстрації не проживає, фактичне місце проживання якого не відоме. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивач не прибув, однак надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на вебпорталі судової влади України; про причини неявки суд не повідомив. Відзив від відповідача не надходив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах в порядку положень ст. ст. 279, 280 ЦПК України. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 липня 2015 року та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 липня 2015 року, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Згідно довідки Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області за № 2144 від 10 липня 2018 року за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON]. Відповідно до акту про встановлення факту проживання від 30 липня 2018 року, який був складений уповноваженою на те комісією та затверджений секретарем Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але з 1 лютого 2016 року за вказаною адресою фактично не проживає. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив, що позовні вимоги, заявлені позивачем, є обґрунтованими, позов підлягає задоволенню, так як відповідач в спірному житловому будинку не проживає понад рік, а тому втратив право користування ним.

Outcome: approved