Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської сільської ради, [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив слухати справу в його відсутність, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Представник Миколаївської сільської ради в судове засідання не з'явився, представивши заяву про визнання позову та прохання розглядати справу в його відсутність. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала заяву згідно якої просила справу слухати в її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала заяву згідно якої просила справу слухати в її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 31 серпня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №069993 від 01.09.2006 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,60 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Миколаївської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області, масив №68, ділянка №1, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №015680 на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 16.09.2003 року №1251/2003, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 04 березня 2004 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №177/12. Позивач фактично прийняв спадщину після померлого, здійснював всі платежі, користується земельною ділянкою. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] являються відповідачки по справі [PERSON], [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. Згідно відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 30.12.2016 року №2753/01-16 спадкова справа до майна померлого 31.08.2006 року [PERSON] не заводилась та не зареєстрована. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved