Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» про поновлення його на роботі на посаді горнорабочого\~ очисного забою 5 розряду Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» , оскільки його 08.04.2014 р. було призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та зараховано до списків особового складу Луганського прикордонного загону. 17.03.2015 ним було укладено контракт строком на 5 років щодо проходження подальшої військової служби в Державній прикордонній службі України. 27.03.2015 р. його було звільнено з місця основної роботи Відокремленого підрозділу „Шахтоуправління Ровенківське ТОВ „ДТЕК Ровенькиантрацит згідо п. З ст. 36 КзпПУ в звязку з вступом на військову службу згідно наказу № 1243/к-81 від 30.03.2015 р. Вважає звільнення незаконним, в порушення ст.. 119 КзпП України. Зі змінами відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військовій служби та питань соціального захисту громадян України, які проходять військову службу під час особливого періоду» які діють з 02.02.2015 р., а також відповідно до\~обовязок\~норма щодо збереження за громадянами, які призвані на строкову військову службу на особливий період, місця роботи (посади), середнього заробітку за місцем роботи незалежно від підпорядкування та форм власності, набула чинності з 08.02.2015 року. А тому він просить поновити строк звернення до суду, Наказ начальника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» від 30.03.2015 року за № 1243/к-81 про його звільнення із займаної посади визнати незаконним та скасувати, поновити на роботі на посаді горнорабочого\~ очисного забою 5 розряду Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» з 27 березня\~ 2015\~ року та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Та доповнив тим, що трудову книжку в день звільнення він не отримував під підпис в журналі обліку видачі трудових книжок, будь- яких повідомлень щодо отримання трудової книжки від відповідача не отримував. Представник відповідача позов не визнав, з заявленими доводами не погодився, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на необґрунтованість, безпідставність, незаконність заявлених позовних вимог, у звязку з чим просив суд у задоволенні позову відмовити. Крім того вказав на пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом порушеного права та надав заяву про застосування строку позовної давності. Суд, вислухавши думку, пояснення, доводи сторін по справі, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. [PERSON] працював на посаді горнорабочого\~ очисного забою 5 розряду відокремленого підрозділу «Шахтоуправління Ровеньківське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» з 21.05.2013 року (копія трудової книжки серія АА № 596474 а. с. 8-11). Згідно з витягу з наказу Начальника Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби м. Старобільск Луганської області № 98-ос [PERSON] зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення з 08 квітня 2014 року.(а. с. 2). 17.03.2015 Р. [PERSON] було укладено контракт строком на 5 років щодо проходження подальшої військової служби в Державній прикордонній службі України (а. с. 4-5). Зважаючи на ту обставину, що [PERSON] проходить військову службу з 08.04.2014 року по теперішній час, суд визнає за необхідне поновити йому строк звернення до суду, який був пропущений з поважної причини. На підставі Наказу начальника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» від 30.03.2015 року за № 1243/к-81 [PERSON] звільнено із займаній посади на підставі\~ст.36 п.3 КЗпП України Ст.36 п.3 КЗпПУ\~передбачає можливість припинення трудового договору у звязку з призовом або вступом працівника на військову службу. Разом з тим,\~статтею 40 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу»\~гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обовязок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до\~законів України «Про Збройні Сили України», «;Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у звязку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами. Призов військовозобовязаних та резервістів на військову службу у звязку з мобілізацією та звільнення з військової служби у звязку з демобілізацією проводяться в порядку, визначеному\~Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»\~. Указами Президента України від 17.03.2014р. № 303/2014\~та\~від 06.05.2014р. № 454/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженими Законами України від 17.03.2014р. № [NUMBER] та від 06.05.2014р. № 1240-\\/ІІ, оголошено і розпочато часткову мобілізацію. З 08 червня 2014 р. набрав чинності\~Закон України від 20.05.2014 р. № 1275УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації»\~(далі\~Закон N 1275). Цим Законом внесено зміни до низки чинних законодавчих актів України, в тому числі\~КЗпП,\~Кодексу України про адміністративні правопорушення,\~Податкового кодексу України,\~законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «обовязок, «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» тощо. Крім того, п. 2 Прикінцевих положень Закону\~№ 1275\~поширено чинність ч. 2 і 3 ст.\~39, ч. 3 ст.\~2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~та ч.3\~ст. 119 КЗпП\~(у редакції цього\~Закону) на громадян України, які починаючи з 18 березня 2014р. були призвані на військову службу на підставі\~Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», затвердженого\~Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію». Статтею 119 КЗпП\~(зі змінами, внесеними\~Законом № 1275) передбачено, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більш як на один рік, зберігаються місце роботи, посада і їм компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, де вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.165.1\~ст.165 Податкового кодексу України\~до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума грошової допомоги (в тому числі в натуральній формі), що надається фізичним особам або членам їхніх сімей (діти, дружина, батьки), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у звязку з мобілізацією, відповідно до\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та/або компенсаційні виплати з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Згідно ч.1 ст. 235 КЗпП України уразі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до ч. 2 вищевказаної статті при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] було проведено всупереч діючому законодавству, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання незаконним наказу про звільнення працівника, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також, відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Належних та допустимих доказів про отримання [PERSON]Є належно оформленої трудової книжки в день звільнення, представником відповідача не надано. Пояснення представника відповідача надані ним в якості свідка, про те що він бачив власноручний підпис [PERSON] про отримання ним трудової книжки в день звільнення в журналі обліку , суд не може прийняти до уваги, оскільки обставини справи , які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись поясненням свідків відповідно до норм ч. 2 ст. 58 ЦПК України. Посилання позивача щодо невідповідності дати наказу про звільнення з датою звільнення, судом не взято до уваги, оскільки 28,29 березня 2015 року є вихідними днями. З довідки Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова , головного управління ДФС у Харківській області від 06.10.2016 року № 59769/20-38-08-01-23 про доходи слідує, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становить: 34054 грн 02 коп : 60 = 567, грн.. 56 коп.(заробітна плата за 3 робочих місяці поділено на кількість робочих днів). Середньомісячна кількість робочих днів становить 20. Таким чином, з дня звільнення до дня поновлення на роботі минуло 19 місяців і 7 днів. Отже, розмір заробітку за час вимушеного прогулу складає: 567 грн. 56 коп х 20 х 19 + 7 х 567 грн 56 коп. = 219645 грн. 72 коп. У відповідності до вимог\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн 20 коп. Суд, розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно, неупереджено, в межах заявлених вимог, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved