Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON]В про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 23.10.2014 р. з відповідачем уклав договір позики на суму 6000,00 грн. строком до 23.11.2014 р. Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2015 р. стягнуто з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 23.10.2014 року в сумі 6000,00 грн., 2794,14 грн. інфляційних витрат, 3876,16 грн.- 60% річних, 6000,00 грн. моральної шкоди. П.6 зазначеного договору передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочки, 60% річних від простроченої суми боргу. Станом на 01.01.2017 р. 60% річних складає 11\~202,18 грн., інфляційні витрати з 01.01.2016 по 01.01.2017 р. 2315,12 грн. Просить стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу, що складає 2315,12 грн. інфляційних витрат та 11\~202,18 грн - 60% річних. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином згідно п.3 ст. 76 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне. 23.10.2014 р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики на суму 6000,00 грн. строком до 23.11.2014 р. [PERSON] від виконання зобв»язання ухиляється. Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2015 р. стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 23.10.2014 року в сумі 6000,00 грн., 2794,14 грн. інфляційних витрат, 3876,16 грн. 60% річних, 6000,00 грн. моральної шкоди. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу . Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. За рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду сума боргу [PERSON] перед [PERSON] становить 18\~670 грн 30 коп. Відповідно до листа Камянець Подільського РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області №14.9-32/7385 від 26.04.2017 року при примусовому виконанні виконавчого листа №676/5554/15-ц стягнень по виконавчому документі не проводилось. Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач посилаючись на\~ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача суму позики з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних та проценти за період прострочення з 01.01.2016 р по 01.01.2017 р. Так, період прострочки становить 366 календарних днів. Інфляційні втрати становлять 18678,30 грн. х 1,124 ( сукупний індекс інфляції) - 18670,30 грн = 2307,92 грн. 60 % річних від суми боргу становить 18670,30 грн х 60 х 366 : 365 : 100 = 11\~263,56 грн.

Outcome: partial