Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. У квартирі зареєстрований його колишній зять [PERSON], відповідач у справі. У квітні 2014 року відповідач виїхав з квартири на постійне проживання до іншого жилого приміщення, при цьому забрав всі свої речі, але реєстрацією не припинив, місце його проживання позивачу невідомо. Реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі перешкоджає йому розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 26 в будинку № 6 по вул. Косигіна у м. Запоріжжі. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову з підстав, викладених у позові та додатково пояснив, що раніше його дочка [PERSON] з відповідачем мешкали у спірній квартирі, сімейні стосунки не склалися і тому у квітні 2014 року відповідач залишив квартиру, у подальшому вони припинили шлюб. Неодноразово пропонував відповідачу знятися з реєстраційного обліку, але отримав відмову. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився повторно. Причину неявки не повідомив. За згодою позивача і у відповідності до вимог ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, свідків, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва № 9823 від 06.01.2000 року, належить квартира [ADDRESS] ( а.с. 10), до перейменування вул. Косигіна. Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місці проживання УДМС України в Запорізькій області від 28.09.2017 року, у квартирі [ADDRESS] з 2010 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.24). Відповідач доводиться позивачу колишнім зятем, шлюб між дочкою позивача [PERSON] та відповідачем розірваний на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2014 року (а.с. 17-18). За положеннями ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності, а у відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є дружиною позивача та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Після розлучення їх дочки з відповідачем у 2014 році останній залишив квартиру, забрав всі свої речі, місце його проживання невідомо. Аналогічні показання дала свідок [PERSON] Аналізуючи наведені докази у сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач втратив право користування спірною квартирою, оскільки без поважних причин не проживає у ній понад один рік, тому наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved