Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та доповнив. Просить: - визнати наказ відповідача № 411-од від 03.06.13 р. «Про зміну істотних умов праці» таким, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 32 КЗпП України, тобто незаконним і з цих підстав скасувати його; - визнати наказ № 2347-к від 06 серпня 2013 року про звільнення з роботи за п. 6 ст. 36 КЗпП України незаконним і поновити його на роботі в попередній посаді провідного фахівця з фінансово-економічної безпеки Бердянського напрямку служби економічної безпеки ВАТ «Запоріжжяобленерго»; - стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу станом на 15 травня 2014 року в розмірі 49740 грн. 06 коп.; - стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень. Зазначив, що наказом генерального директора ВАТ «Запоріжжяобленерго» № 13-к від 03.01.06 р. прийнятий на посаду провідного фахівця з фінансово-економічної безпеки служби безпеки Бердянського напрямку ВАТ «Запоріжжяобленерго». Відповідно до наказу №1270-к від 01.04.11р. переведений провідним фахівцем з фінансово-економічної безпеки Бердянського напрямку Служби економічної безпеки ВАТ «Запоріжжяобленерго». При укладанні трудового договору ним з уповноваженим власником органом було обумовлено постійне робоче місце - Бердянский МРЕМ, розташований по вул.12 грудня, 25 в м.Бердянську та на протязі семи років це місце роботи не змінювалось. Наказом № 629-од від 19.09.12р. його посада в зв'язку зі змінами виробництва та праці скорочена та 26.11.12 р. він був письмово попереджений про наявність цього наказу та подальше, через два місяця, вивільнення з роботи. Наказом (розпорядженням) № 365-к від 06.02.13 р. був звільнений з роботи з 06.02.13 р. за п.1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Бердянського міськрайсуду від 30.05.13 р. наказ № 365-к визнаний незаконним та його поновлено на роботі з попередніми умовами праці. На виконання рішення суду наказом в.о. генерального директора ВАТ «Запоріжжяобленерго» Сідельнікова В.М. № 1595-к від 01.06.13р. поновлений на посаді провідного фахівця з фінансово-економічної безпеки Бердянського напрямку служби економічної безпеки ВАТ «Запоріжжяобленерго» з попередніми умовами праці з 06.02.13 р.. З даним наказом ознайомлений 05.06.13 р.. В цей же день ознайомлений з наказом № 411-од від 03.06.13р. «Про зміну істотних умов праці», яким з 05.08.13 р. йому змінювалися істотні умови праці. Вказує, що за цим наказом без його згоди змінювався населений пункт, в якому він зобов'язаний був виконувати свої трудові обов'язки, з м.Бердянськ на м.Запоріжжя, а також безстроково змінювалось найменування посади з провідного фахівця з ФЕБ Бердянського напрямку на провідного фахівця з ФЕБ аналітичної групи СЕБ в м.Запоріжжя та доручалося виконання нових функціональних обов'язків, відповідно до затвердженої посадової інструкції від 05.06.13 р. з письмовим попередженням. Зазначив, що його було ознайомлено з посадовою інструкцією № Пі-131-13 від 03.06.13 р. «Провідного фахівця з фінансово-економічної безпеки аналітичної групи СЕБ в м.Запоріжжя [PERSON]» без дати її затвердження, якою йому як, працівнику ФЕБ аналітичної групи СЕБ м.Запоріжжя без погодження з ним та без його згоди змінювалися умови безстрокового договору - ставилися до виконання відмінні від попередніх нові обов'язки. Позивач зазначає, що одночасно був ознайомлений з розпорядженням в.о. гендиректора № 270 від 03.06.13 р. «Про внесення змін до розпорядження № 174-р від 15.04.13 р. «Щодо організації праці спеціалістів фінансово-економічної безпеки», яким в зв'язку з виробничою необхідністю, а також необхідністю посилення роботи спеціалістів з ФЕБ в його обов'язки без відповідної дати вступу його в дію, без його згоди, безстроково, безоплатно, а також без внесення змін до його посадової інструкції провідного фахівця з ФЕБ Бердянського напрямку, разом з іншими спеціалістами з фінансово-економічної безпеки, посада вже в друге скорочувалася та на нього додатково покладено обов'язки фізичної та технічної охорони адміністративних і допоміжних будинків, сторожової служби та інших підрозділів РЕМ, не властиві попереднім умовам договору та попередньої посадової інструкції фахівця з ФЕБ Бердянського напрямку. При цьому штатні одиниці охоронників в РЕМ не скорочувались і сторожи та охоронники продовжували виконувати ті ж самі, покладені цим розпорядженням на нього та інших спеціалістів Бердянського напрямку, обов'язки з охорони та контроль за їх роботою продовжувалися здійснюватися керівником РЕМ. При таких обов'язках з охорони часу для виконання основних обов'язків провідного спеціаліста ФЕБ Бердянського напрямку, зазначених в умовах його договору та його посадовій інструкції не залишалося. На неодноразові вимоги, щодо надання роз'яснень адміністрація ВАТ «Запоріжжяобленерго» відповідей не надавала. Вказує, що оскаржив рішення гендиректора до комісії по трудовим спорам ВАТ «Запоріжжяобленерго». Рішенням КТС від 21.06.13 р. заява залишена без задоволення. Зазначене рішення оскаржено до суду. В зв'язку з тим, що двомісячний строк попередження про зміну істотних умов праці закінчувався 05.08.13 р. відповідачі в цей день викликали його до відділу кадрів ВАТ «Запоріжжяобленерго», де запропонували остаточно визначитися з переводом на роботу до ФЕБ аналітичної групи СЕБ в м.Запоріжжі, на що він відмовився. На протязі усього робочого дня керівництво не прийняло остаточного рішення та в кінці робочого дня він поїхав до м.Бердянськ. 06.08.13р. з 08-00 він вийшов на роботу в Бердянському МРЕМ. Об 11-30 цього дня він був викликаний до кабінету начальника МРЕМ, де представники відповіда ознайомили його з наказом № 2347-к та об'явили про звільнення з роботи з 06.08.13 р.. Вказує, що його фактично було допущено до роботи після закінчення двомісячного строку попередження та він фактично приступив до роботи. Вважає, що при звільненні йому не запропоновано в повному обсязі 05.08.2013 р. та 06.08.2013 р. інші вакантні місця, які малися у відповідача на той час. Наказом відповідача № 2347-к від 06.08.13р. з посиланням на вимоги наказу № 411-од від 03.06.13р. звільнений з роботи з 06.08.13 р. за п. 6 ст. 36 КЗпП України. Після ознайомлення з наказом в той же день одержав трудову книжку, грошовий розрахунок, копію наказу. Звільнення з роботи вважає незаконним. Зазначені в описової частині наказу № 411-од від 03.06.13 р. формулювання підстав щодо проведення в СЕБ ВАТ «Запоріжжяобленерго» змін в організації виробництва і праці, змін істотних умов праці при продовженні ним роботи за тією ж спеціальністю в іншому населеному пункті, не містять необхідних ознаків, передбачених ч. 3 ст.32 КЗпП України. Наведені в наказі підстави, що в результаті аналізу виниклих у ВАТ «Запоріжжяобленерго» за 2011 р. та 6 місяців 2012 р. проблем щодо понаднормативних витрат електроенергії в м.Запоріжжя та їх вирішення за рахунок ліквідації структурного підрозділу ФЕБ Бердянського напрямку та перенесення цих посад до ФЕБ аналітичної групи СЕБ в м.Запоріжжя, не утворюють зазначеного ч. 3 ст.32 КЗпП України переліку обгрунтувань та підстав, які можна віднести до змін в організації виробництва і праці у СЕБ ВАТ «Запоріжжяобленерго» та підстави змінювати істотні умови праці були відсутні. Понаднормативні витрати електроенергії, як в місті Запоріжжі так і в м.Бердянську, існували та існують в теперішній час. Головним завданням СЕБ ВАТ «Запоріжжяобленерго» є боротьба з такими витратами одночасно по усіх напрямках, а не в одному місті чи районі. Понаднормативні витрати електроенергії в м.Бердянську та Бердянському районі, як у вказаний час, так і в 2012-2013 роках значно збільшилися, а в м.Запоріжжі не зменшились та і не могли зменшитися. Наведені в резолютивній частині наказу № 411-од від 03.06.13 р. формулювання щодо обов'язкового застосування до його посади та роботи змін істотних умов праці шляхом зміни йому посадових обов'язків з населено пункту м.Бердянська на населенний пункт м.Запоріжжя є намаганням до незаконного звільнення з роботи за п.6 ст.36 КЗпП України. Переведення на роботу в іншу місцевість має проводитися лише за його згодою, якої він не давав. Вважає, що з вересня 2012 року по серпень 2013 року в СЕБ зміни в організації виробництва і праці не відбулися, а такі зміни створені штучно. Позивач зазначає, що порушення трудового законодавства та його конституційних прав на працю є для нього принизливими перед близькими та родичами, а також перед працівниками служби економічної безпеки ВАТ «Запоріжжяобленерго» та Бердянського МРЕМ, зачіпають його честь та гідність, в зв'язку з цим спричинили йому моральні та фізичні страждання, що виразилося у нервових зривах. З вересня 2012 р. по день другого звільнення з роботи почав періодично хворіти, втратив нормальні життєві зв'язки, що потребує від нього додаткових зусиль для подальшої організації свого життя. Спричинену моральну шкоду оцінює в розмірі 10000 гривень. В судових засіданнях позивач заявлені вимоги підтримав. Представники відповідача за дорученнями [PERSON] та [PERSON] в судових засіданнях позовні вимоги не визнали. В задоволенні позову просять відмовити. Зазначили, що наказом ВАТ «Запоріжжяобленерго» № 411-од від 03.06.2013 р. [PERSON] повідомлено про те, що з 05 серпня 2013 року у нього змінюються істотні умови праці, а саме: змінюється населений пункт, в якому він буде виконувати свої трудові та посадові обов'язки, з м.Бердянськ на м.Запоріжжя; змінюється найменування посади, на якій він буде працювати в м.Запоріжжя, з провідного фахівця з ФЕБ Бердянського напрямку СЕБ на провідного фахівця з ФЕБ аналітичної групи СЕБ в м.Запоріжжя; доручається виконання нових функціональних обов'язків відповідно до затвердженої посадової інструкції. Вказують, що у [PERSON] змінювалися істотні умови праці: виконання нових функціональних обов'язків згідно посадової інструкції від 03.06.13р. в м.Запоріжжя, замість м.Бердянськ, змінювалось найменування посади, на якій він мав працювати в м.Запоріжжя, з провідного фахівця з ФЕБ Бердянського напрямку СЕБ на провідного фахівця з ФЕБ аналітичної групи СЕБ в м.Запоріжжя. З даним наказом позивач ознайомлений та одержав його копію 05.06.13 р.. Зазначили, що відповідачем внесені зміни до штатного розкладу на підставі рішення суду від 30.05.13р. по справі №310/2160/13-ц - тимчасово введено посаду провідного фахівця з ФЕБ Бердянського напрямку та виведено її з 05.08.2013 року. Крім цього, зі штатного розкладу була тимчасово виведена посада провідного фахівця з ФЕБ в аналітичній групі у м.Запоріжжя, та з 05.08.13 року дана посада введена. Вказують, що відбулась зміна істотних умов праці позивача. 05.06.13 р. [PERSON] ознайомлений із попередженням № 003-03/7583 від 05.06.13 р. про наступну зміну істотних умов його праці по закінченні двох місяців з моменту вручення йому цього попередження, з посадовою інструкцією фахівця з ФЕБ аналітичної групи СЕБ в м.Запоріжжя № Пі-131-13 від 03.06.13 р., а також з переліком вакантних посад по ВАТ «Запоріжжяобленерго» станом на 05.06.13р., від зайняття яких він відмовився. В подальшому [PERSON] неодноразово пропонувались вакантні посади, а також пропонувалось надати відповідь щодо надання згоди чи відмови продовжувати роботу в нових умовах. Він відмовився від переведення на будь-які із запропонованих посад та надання згоди про продовження роботи в нових умовах. [PERSON] не надав згоди на продовження роботи у ВАТ «Запоріжжяобленерго» в нових умовах праці, а також відмовився від працевлаштування на будь-які вакантні посади, які пропонувались йому на протязі червня-серпня 2013 року. Згідно наказу №2347-к від 06.08.13 року [PERSON] звільнено на підставі п.6.ст.36 КЗпП України (відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці). Вважають твердження позивача про відсутність змін в організації виробництва та праці, внаслідок яких змінились істотні умови праці, безпідставним. Зміна до штатного розпису викликана необхідністю змін організації праці. На підставі техніко-економічного обґрунтування скорочення посад в СБ на Бердянському напрямку було з'ясовано, що існує гостра проблема в зниженні понаднормативних витрат по ВАТ «Запоріжжяобленерго», більшість яких припадає на обласний центр - м.Запоріжжя, проведено заходи по концентрації працівників СБ в м.Запоріжжя зі структурних підрозділів та враховано позитивний досвід роботи в аналогічному напрямку в ПАТ «ДТЕК Дніпробленерго», ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», ПАТ «ДТЕК Крименерго». В наказі № 411-од від 03.06.13 р. адміністрацією на підставі результатів аналізу понаднормативних витрат електроенергії за 2011 р. та 6 місяців 2012 року по ВАТ «Запоріжжяобленерго», більшість яких припадає на м.Запоріжжя, було прийнято рішення змінити організацію роботи дирекції з ФЕБ таким чином, щоб посилити ефективність роботи працівників дирекції з ФЕБ в м.Запоріжжя для зниження обсягу витрат електроенергії в Запорізьких міських електричних мережах шляхом внесення змін до штатного розкладу. Наслідком цього змінено істотні умови праці працівників дирекції з ФЕБ, які працюють на Бердянському напрямку, де основні витрати електроенергії припадають на літній період. Таким чином передбачалось значно знизити витрати електроенергії в м.Запоріжжя. Вказують, що наказ № 2347-к від 06.08.13 року прийнятий у відповідності до приписів чинного законодавства, оскільки існували підстави для зміни в організації праці та, як наслідок, зміни істотних умов праці. [PERSON] своєчасно ознайомлений з наказом № 411-од від 03.06.13 р. «Про зміну істотних умов праці», йому своєчасно вручено попередження про наступну зміну істотних умов його праці та він був ознайомлений з новою посадовою інструкцією провідного фахівця з ФЕБ аналітичної групи в м.Запоріжжя, йому неодноразово пропонувались інші вакантні посади на ВАТ «Запоріжжяобленерго», від працевлаштування на які він відмовився, він був своєчасно ознайомлений з наказом № 2347-к від 06.08.2013 року «Про звільнення», одержав його копію, а також оригінал трудової книжки. Вважають вимоги про відшкодування моральної шкоди безпідставними, оскільки факту порушення прав працівника не було, не доведено, якими діями чи бездіяльністю відповідача йому була нанесена шкода, обґрунтувань розміру моральної шкоди не наведено та не доведений причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та моральнимі стражданнями. Третя особа в.о. генерального директора ВАТ «Запоріжжяобленерго» Сідельніков В.М. в судові засідання не з'явився. Повідомлений. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] прийнятий на посаду провідного фахівця з фінансово-економічної безпеки по Бердянському напрямку в службу безпеки ВАТ «Запоріжжяобленерго» з 03.01.06 року. Наказом № 365-к від 06.02.13 р. звільнений в зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Наказом № 1595-к від 01.06.13 року поновлений на займаній посаді на підставі рішення Бердянськогоміськрайонного суду від 30 травня 2013 року (справа № 310/2160/13-ц). Згідно наказу № 2347-к від 06.08.13 року [PERSON] звільнений з причин відмови від продовження роботи в зв'язку зі змінами суттєвих умов праці на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. Зазначене підтверджується записами в трудовій книжці позивача, а також визнано сторонами в судловому засіданні та ними не оспорюється. Наказом № 411-од від 03.06.13 року «Про зміну істотних умов праці» провідному фахівцю з ФЕБ Бердянського напрямку [PERSON] з 05 серпня 2013 року змінено істотні умови праці, а саме: - змінено населений пункт, в якому вказаний працівник буде виконувати свої трудові та посадові обов'язки з міста Бердянськ на місто Запоріжжя; - змінено найменування посади, на якій вказаний працівник буде працювати в м.Запоріжжя, з провідного фахівця з ФЕБ Бердянського напрямку на провідного фахівця з ФЕБ аналітичної групи СЕБ в м.Бердянськ; - доручено виконання нових функціональних обов'язків відповідно до затвердженої посадової інструкції працівника. В наказі зазначено про проведений аналіз понаднормативних витрат електроенергії за 2011 р. та 6 місяців 2012 року по ВАТ Запоріжжяобленерго» та про необхідність підвищення продуктивності праці і якості роботи працівників СЕБ, концентрації ресурсів саме на Запорізькому напрямку (м.Запоріжжя). З даним наказом [PERSON] ознайомлений 05 червня 2013 року. Крім цього, 05 червня 2013 року позивача попереджено про наступну зміну істотних умов праці по закінченні двох місяців з моменту вручення йому цього попередження. В цей же день [PERSON] ознайомлений з посадовою інструкцією провідного фахівця з фінансово-економічної безпеки аналітичної групи СЕБ в м.Запоріжжя № Пі-131-13 від 03.06.13 р.. Крім цього, 05.06.13 року [PERSON] запропоновано всі вакантні посади ВАТ «Запоріжяобленерго» станом на 05.06.13 року, з якими він ознайомлений та отримав примірник вакансій, а також зазначив про те, що не згоден на зміну істотних умов праці та з переведенням на іншу роботу провідного фахівця з ФЕБ аналітичної групи СЕБ в м.Запоріжжя. Судом також встановлено, що вакантні посади [PERSON] пропонувалися неодноразово: 05.06.2013р., 10.06.2013 р., 18.06.2013 р., 25.06.2013 р., 31.07.2013р., 05.08.2013р., 06.08.2013р. - особисто, про що свідчить підпис позивача, та 03.07.2013 р., 09.07.2013 р., 16.07.2013 р., 23.07.2013 р. - направлено поштою, про що свідчать описи вкладення цінного листа, квитанції про направлення цінного листа та поштові повідомлення про отримання поштової кореспонденції. Згоди на переведення на запропоновану вакантну посаду [PERSON] не надав та відмовився від переведення на запропоновані вакантні посади, про що свідчать особисті підписи позивача, зокрема у звітах по вакансіям на 05.08.13 року та на 06.08.13 року. Відповідно до наказу № 2347-к від 06.08.13 року [PERSON] звільнений з посади провідного фахівця з ФЕБ Бердянського напрямку СЕБ на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України (відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці). З наказом про звільнення [PERSON] ознайомлений 06 серпня 2013 року, про що свідчить його особистий підпис та запис про не згоду з наказом. В судовому засіданні сторони визнали обставину отримання [PERSON] 06.08.13 року копії вказаного наказу, а також трудової книжки. Відповідно до ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників та штатний розпис. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Згідно п. 6) ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз'яснено, що припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана зміною в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зміна істотних умов праці, від яких відмовився позивач, відбулася за безспірної наявності змін в організації виробництва і праці, які направлені на раціоналізацію робочих місць, впровадження нових форм та методів в організації праці. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] було звільнено без порушення вимог трудового законодавства з боку ВАТ «Запоріжжяобленерго». Про зміну істотних умов праці позивач повідомлений за два місяці, згоду на продовження роботи у ВАТ «Запоріжжяобленерго» після зміни в організації виробництва і праці позивач не надав. Доводи позивача про те, що 06 серпня 2013 року його було фактично допущено до роботи після закінчення двомісячного строку попередження та він фактично приступив до роботи, суд не приймає до уваги. Так, [PERSON] про зміну істотних умов праці повідомлений 05 червня 2013 року, двомісячний строк спливає 05 серпня 2013 року. Отже, звільнення проведено 06 серпня 2013 року після спливу терміну попередження з дотриманням передбачених законодавством строків. Виходячи з викладеного, вимоги про визнання наказу № 411-од від 03.06.13 р. «Про зміну істотних умов праці» таким, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 32 КЗпП України та його скасування, а також вимоги про визнання незаконним наказу № 2347-к від 06 серпня 2013 року про звільнення позивача з роботи за п. 6 ст. 36 КЗпП України та поновлення на посаді провідного фахівця з фінансово-економічної безпеки Бердянського напрямку служби економічної безпеки ВАТ «Запоріжжяобленерго» та вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Постановою пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Беручи до уваги наведені норми, а також той факт, що дії відповідача по звільненню [PERSON] були законними суд вважає позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди необґрунтованими, в зв'язку з чим в їх задоволенні належить відмовити.

Outcome: dismissed