Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Спадщину після смерті батька шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини прийняла його мати [PERSON] , але не оформила спадкових прав, так як померла [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, в тому числі жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, майновий пай заповіла [PERSON] тобто йому, грошові вклади по рахунку № [NUMBER] [PERSON] . Вказуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] спадщину у встановлений законом строк не прийняли, він є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернувся до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця. Просить визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 75-76), про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали, у зв`язку із чим, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК). Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч. 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України \~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 9-10). Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1961 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому він був зареєстрований та проживав. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 13, 16). Відповідно до заповіту, посвідченого 13.01.2001 р. Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, [PERSON] заповів право на земельну частку /пай/ позивачу [PERSON] (а.с. 49). З матеріалів спадкової справи слідує, що спадщину після смерті [PERSON] позивач не приймав, а прийняла дружина спадкодавця [PERSON] шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 46-53), отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади (а.с. 50 на звороті), свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося. [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с. 9, 11). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , у якому вона проживала. Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 54). За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області та зареєстрований в реєстрі за № 140. Згідно даного заповіту, все своє майно, в тому числі жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, майновий пай остання заповіла [PERSON] , грошові вклади по рахунку № [NUMBER] [PERSON] (а.с. 12). Позивач постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті (а.с. 13), подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 36 на звороті). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися. Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 29.10.2009 р. за реєстровим № 140 не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося (а.с. 59-61). З огляду на вказане, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку та строки прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Постановою нотаріуса від 20.11.2020 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно (а.с. 15). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 102-2019 до майна померлої [PERSON] (а.с. 36-58), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто, в тому числі і відповідачі, із заявами про прийняття спадщини після смерті останньої до нотаріуса не звертались, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше майно видані позивачу у цій справі. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved