Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Марго Групп» про стягнення грошових коштів. Мотивуючи свої вимоги тим, що 16 жовтня 2016 року у гіпермаркеті меблів «Марго» за адресою: м. Київ, пр. С.Бандери, 34 «А» він здійснив передоплату за покупку меблів - один стіл та один стілець, за які сплатив 3 110 грн. 79 коп., проте останні не підійли до його інтер»єру, у зв»язку із чим 27 жовтня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про повернення сплачених за товар грошових коштів. Проте відповідачем лише частково повернуто кошти в сумі 2 304 грн. 53 коп., частина яких - в сумі 806 грн. 26 коп. не повернуто як такі, що застосована відповідачем до нього штрафна санція - 20% від вартості товару. Вважає дії відповідача неправомірними, такими, що не узгоджуються із положенням Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки він як споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовльнити, з можливим ухваленням заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явивився, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на сайті судової влади (суду). Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Дані правовідносини регулюються ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів (ст.2 Закону України «Про захист прав споживачів»). Судом встановлено, що 16 жовтня 2016 року у гіпермаркеті меблів «Марго» за адресою: м. Київ, пр. С.Бандери, 34 «А» [PERSON] здійснив передоплату за покупку меблів - один стіл та один стілець, за які сплатив 3 110 грн. 79 коп., що підтверджується платіжною квитанцією від 16 жовтян 2016 року, виданою вказаним гіпермаркетом (а.с. 3). Придбані [PERSON] меблі не підійли до його інтер»єру, у зв»язку із чим 27 жовтня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про повернення сплачених за товар грошових коштів (а.с.8) із поверненням придбаних меблів. Дана заява відповідачем розглянута, проте задоволена лише частково, за наслідками якої повернуто позивачу кошти в сумі 2 304 грн. 53 коп., частина яких - в сумі 806 грн. 26 коп. не повернуто як такі, що застосована відповідачем до позивача штрафна санція - 20% від вартості товару, що підтверджується повідомленням ТОВ «Марго Групп» від 07 листопада 2016 року (а.с.10). Суд вважає дії відповідача неправомірними, такими, що не узгоджуються із положенням ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позивач як споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем.Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов'язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Зважаючи на дії відповідача, який повернув позивачу як покупцю придбаного товару, частину грошових коштів - 2 304 грн. 53 коп., застосувавши до нього штрафну санкцію - утримавши 806 грн. 27 коп., договір вважається розірваним. Так, відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів»придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов'язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Відтак, стягненню на користь позивача підлягають грошові кошти в сумі 806 грн. 26 коп., як різниця між сплаченою вартістю за придбаний товар та повернутими продавцем позивачу коштів (3 110 грн. 79 коп. - 2 304 грн. 53 коп. = 806 грн. 26 коп.). Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про захист прав споживачів». За таких підстав, приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.141 ЦПК України. Так, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Зважаючи на викладене, з відповідача на користь держави підлягають стягненню 704 грн. 80 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved