Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 14 листопада 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 623. Від подружнього життя дітей у них немає. Вказує, на те, що з часу реєстрації шлюбу подружнє життя з відповідачем складалося нормально. Однак, з часом стосунки почали змінюватися в негативну сторону. Між ними часто виникали сварки, конфлікти, непорозуміння. Останні виникали як з'ясувалося згодом внаслідок різних характерів та поглядів на життя. Позивач стверджує, що неодноразово намагалася зберегти нашу молоду сім'ю, однак будь-які спроби були марними та безрезультатними. Спільне проживання ставало нестерпним. Після чергового конфлікту, відповідач забравши свої особисті речі фактично розлучився та переїхав проживати за місцем своєї реєстрації у м. Львів. Близько дванадцяти місяців проживають окремо, не живуть подружнім життям, не ведуть спільного господарства. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і поновлена бути не може. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надавши пояснення аналогічні викладені у позові. Просять суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Відповідачу надіслана судова повістка за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Відтак, згідно ст.223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги про\~розірвання шлюбу підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 2015 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 623. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved