Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Міра і К» , в якому з врахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 7811, 14 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09 березня 2011 року в м.Львові на перехресті вулиць Хуторівка-Демнянська трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса марки «Богдан-091» (д.н.з. [NUMBER]), який належить [PERSON] та яким керував [PERSON], та автомобіля марки ГАЗ-3110 д.н.з. [NUMBER] під його керуванням. Внаслідок ДТП автомобіль марки ГАЗ-3110 (д.н.з. [NUMBER]) отримав технічні пошкодження. Розмір завданого матеріального збитку становить 7 811,14 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та пояснив, що після дорожньо-транспортної пригоди зустрічався з позивачем та запропонував йому відшкодувати завдану шкоду, оскільки вважав її незначною. Однак він не згідний з розміром матеріального збитку визначеного експертом. Крім цього, вважає, що ТзОВ «Міра і К» має нести відповідальність за завдану шкоду, оскільки автобус «Богдан-091», д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП перебував у користуванні ТзОВ «Міра і К», а його син [PERSON] з 2009 по 2012 рік перебував в трудових відносинах з даним підприємством і на час ДТП керував автобусом на підставі шляхового листа. Додатково зазначив, що після ДТП ні він, ні [PERSON] не повідомляли ТзОВ «Міра і К» про дану подію; на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автобуса не була застрахована. Представник відповідача ТзОВ «Міра і К» в судовому засіданні позов заперечила та пояснила, що підстави для задоволення позову в частині стягнення шкоди з ТзОВ «Міра і К» відсутні, оскільки вказаний автобус марки «Богдан-091» (д.н.з. [NUMBER]) під час ДТП не був у користуванні чи розпорядженні ТзОВ «Міра і К», а також відсутні трудові відносини із [PERSON] чи [PERSON] Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 березня 2011 року на перехресті вулиць Хуторівка - Демнянська у м.Львові [PERSON], керуючи автомобілем марки «Богдан-091», порушивши Правила дорожнього руху, не врахував швидкості руху, дистанції з автомобілем, що рухався попереду, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ГАЗ-3110, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], під час якого даний автомобіль отримав механічні пошкодження, у зв'язку з чим позивачу завдано матеріальної шкоди. 10 червня 2011 року постановою Перемишлянського районного суду Львівської області [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 5 квітня 2011 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 8 880 грн 10 коп., а вартість матеріального збитку - 7 811 грн 14 коп. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. (ст. 1172 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачами [PERSON] та[PERSON] не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] перебував в трудових відносинах з ТзОВ «Міра і К». Наявні в матеріалах справи ліцензійні картки серії [NUMBER] (а.с.91), [NUMBER] (а.с.90) та дорожній лист [NUMBER] (а.с.101) зазначеного висновку не спростовують, оскільки дія даних ліцензійних карток та дорожнього листа не поширювалась на момент ДТП (29.03.2011 р.). Так, термін дії картки [NUMBER] закінчується 14.06.2010 р., а термін дії картки [NUMBER] - з 08.12.2011 р; дорожній лист [NUMBER] виданий 22.12.2011 р. Договір №40/21-05-09 про передачу в оренду транспортного засобу від 21.05.2009 р. (а.с.99) на який посилається відповідач [PERSON] обґрунтовуючи свої заперечення, також не підтверджує перебування [PERSON] в трудових відносинах з ТзОВ «Міра і К». Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до умов даного договору (п.3) саме на орендодавця (ПП [PERSON]) покладений обов'язок по працевлаштуванню водіїв даного транспортного засобу. Не надано відповідачем [PERSON] і доказів того, що його син [PERSON], який не являвся власником автобуса «Богдан-091», д.н.з. [NUMBER], був уповноважений укладати договір оренди, а також доказів того, що даний транспортний засіб відповідно до п.2 договору оренди був переданий ТзОВ «Міра і К» відповідно до Акту прийому-передачі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до ТзОВ «Міра і К», як до роботодавця [PERSON] та володільця транспортного засобу, задоволенню не підлягають, оскільки дані обставини не знайшли свого підтвердження в суді. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. № 1-рп/99). Відповідно до п.п.б п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 року (в редакції чинній на момент ДТП), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема реєстраційний документ на транспортний засіб, а у разі відсутності в транспортному засобі його власника, крім того, - свідоцтво про право спільної власності на цей транспортний засіб або реєстраційний чи інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження таким транспортним засобом. В судовому засіданні встановлено, що автобус марки «Богдан-091» д.н.з. [NUMBER] на час ДТП належав на праві приватної власності відповідачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Крім того, на час вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність водія даного транспортного засобу не була застрахована відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В судому засіданні встановлено, що [PERSON] керував автобусом марки «Богдан-091» (д.н.з. [NUMBER]) без документу, який підтверджує право керування вказаним ТЗ, тобто без достатньої правової підстави. А тому, особою, яка в даному випадку повинна нести відповідальність за завдану шкоду, є власник автобуса - [PERSON] Згідно з вимогами ст.541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Позивачем не доведено обставини про наявність підстав стягнення шкоди з ТзОВ «Міра і К» та [PERSON], а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved