Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вимоги якої були уточнені в процесі розгляду справи. Відповідно до уточненої заяви, [PERSON] просить суд встановити факт його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони (далі - ЦО) у період з 06.06.1986 року по 25.06.1986 року та зобов'язати відповідача встановити йому статус інваліда війни. Свої вимоги мотивує наступним. На час аварії на Чорнобильській АЕС заявник працював на посаді водія 1 класу в Чорнобильському філіалі ТВО «ЮЖАТОМЕНЕРГОБУД». Зазначене підприємство розташовувалось в промисловій зоні будівництва АЕС, забезпечувало транспортними засобами всі структурні підрозділи Управління Будівництва Чорнобильської АЕС та інші підприємства, які були задіяні на будівництві. Всі робітники вказаного філіалу проживали в м. Прип'ять. Заявник був безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням. Крім того, заявник є інвалідом 2 групи безстроково, причина інвалідності - захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Звернувшись з відповідними документами до заінтересованої особи про встановлення статусу інваліда війни та видачу посвідчення, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», заявник отримав лист-відмову Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації з посилаюнням на те, що не було надано документів, підтвердждуючих факт залучення до формувань ЦО. В матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] про розгляд справи без його участі, відповідно до змісту якої заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до письмових пояснень представника заінтересованої особи Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи - Федишина О.І., що містяться в матеріалах справи, вбачається, що формування Цивільної оборони, в т.ч. і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. 01.06.2018 року до суду електронною поштою надійшла заява представника заінтересованої особи Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи - Федишина О.І. про розгляд справи без його участі. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності заявника та представників заінтересованих осіб. Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за категорією 1, відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] та вкладки до нього [NUMBER] (а.с. 24). Згідно копії довідки серії [NUMBER], [PERSON] з 01.03.1999 року є інвалідом другої групи безстроково, яким став внаслідок робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 22). З копії трудової книжки вбачається, що на момент аварії на Чорнобильській АЕС [PERSON] працював на посаді водія 1 класу в Чорнобильському філіалі ТВО «ЮЖАТОМЕНЕРГОБУД» (а.с. 6-7). Відповідно до копії розпорядження №1 від 27.06.1986 року, виданого Управлінням будівництва Чорнобильської АЕС, у зв'язку з аварією на Чорнобильській АЕС було залучено до участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС невоєнізовані формування ЦО (а.с. 8). З копії довідки №20 від 30.06.1992 року, вбачається, що [PERSON] дійсно приймав участь та виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 року по 30.06.1992 року (а.с. 12). Крім того, згідно копії довідки №157 від 17.03.1994 року, [PERSON] був безпосередньо зайнятий на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01.07.1992 року по 14.03.1994 року (а.с. 13). Як вбачається з копії табелю обліку робочого часу за червень 1986 року, за період з 06.06.1986 року по 25.06.1986 року [PERSON] відпрацював 240 годин в 30-ти км зоні в м.Чорнобилі по без вахтовому методу (а.с. 15-17). Факт роботи в зоні відчуження в період з 06.06.1986 року по 25.06.1986 року підтверджується також копією довідки №88-к від 27.05.1996 року (а.с. 18). Відповідно до копії довідки від 26.01.1994 року №23-76, [PERSON] працював на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.06.1986 року. За період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС сумарна доза зовнішнього опромінення [PERSON] становить 40,09 бер. Судом встановлено, що 09.02.2018 року заявник звернувся до заінтересованої особи із заявою щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення. 14.02.2018 року заявнику було надано відповідь про те, що надані ним документи не підтверджують факт залучення і виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань ЦО (а.с. 27-28). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків. Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№01 від 29.04.1986 року, №02 від 30.04.1986 року, №16 від 04.05.1986 року, №52 від 19.05.1986 року та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. Згідно з ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. Факт участі та виконання [PERSON] заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованих формувань ЦО у період з 06.06.1986 року по 25.06.1986 року повністю знайшов своє підтвердження у наявних в матеріалах справи доказах. Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд приходить до переконання, що вимоги заяви [PERSON] в частині встановлення факту, що має юридичне значення, є обгрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час, заявлена вимога щодо зобов'язання УПтаСЗН Деснянської в м. Києві РДА надати [PERSON] статус ветерана війни та видати відповідне посвідчення не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви в цій частині. На підставі викладеного та

Outcome: partial