Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.08.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого він позичив [PERSON] 72 000 гривень на строк до 15.11.2016 року. Відповідач власноруч, у присутності двох свідків, написала розписку і отримала грошові кошти. Свої зобовязання у визначений розпискою строк до 15.11.2016 року не виконала, до цього часу грошові кошти йому не повернула. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача: 75\~379 грн. 18 коп. заборгованості, з яких: 72\~000 грн. сума основного боргу 2\~769 грн. 18 коп. інфляційні втрати та 610 грн. три відсотки річних, а також витрати, понесені по оплаті судового збору. Позивач в судове засідання не прибув, його представником [PERSON] подано клопотання про підтримання вимог позовної заяви, розгляд справи без участі позивача та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку, з урахуванням думки позивача, який не заперечував щодо заочного розгляду справи, положення частини 1 статті 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 11.08.2016 року (оригінал якої оглянуто в судовому засіданні), відповідач, у присутності двох свідків, позичила у позивача грошові кошти в сумі 72 000 гривень та зобов'язалася повернути позичені кошти в строк до 15.11.2016 року (а.с. 7-8). В силу статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку розписки відповідача. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за договором позики розписки від 11.08.2016 року. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем проведено розрахунок заборгованості відповідача, згідно якого у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 75\~379 грн. 18 коп., з яких: 72\~000 грн. сума основного боргу 2\~769 грн. 18 коп. інфляційні втрати та 610 грн. три відсотки річних. Досліджені в судовому засіданні обставини стверджують про те, що вимоги позивача є обгрунтованими доказами, а тому підлягають до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 75\~379 грн. 18 коп. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 549, 526, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved