Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2011 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 части його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 11.07.2011 року. На підставі рішення суду від 05.08.2011 року шлюб з відповідачкою був розірваний. Він сплачував аліменти на дитину, 01.12.2012 року вдруге уклали з відповідачкою шлюб. Проте спільне життя не склалося і у серпні 2014 року знову припинили шлюб. Увесь час, поки перебували у шлюбі, він допомогав утримувати дитину, забезпечував її існування та розвиток. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2014 року було змінено розмір аліментів з 1/4 частини його заробітку на тверду грошову суму у розмірі 700 грн. Посилаючись на те, що з грудня 2012 року по серпень 2014 року вони з відповідачкою проживали однією сім'єю і у цей час він беспосередньо брав учать у матеріальному та моральному забезпеченн своєї дитини, просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення суду від 29.09.2011 року шляхом звільнення від їх сплати за період з грудня 2012 року по серпнь 2014 року. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав, наведених у позові, наполягають на його задоволенні. Представник відповідачки позов не визнав, пояснив, що позивач аліменти не сплачував, сім'ю не утримував. На теперішній час заборгованість по аліментам складає близько 30000 грн.. Посилання позивача на необхідність звільнення його від сплати аліментів з причини знаходження у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою не грунтуються на законі, оскільки нормами СК України така можливість не передбачена. Вимагаючи звільнити позивача від сплати аліментів, ним фактично вимагається переглянути набувше законної сили рішення суду. Просив з зазначених підстав у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справи, з'ясувавши обставини справи, суд знаходить позов таким, що задоволенню не підлягає за таких підстав. Судом встановлено, що з 19 червня 2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 9). На підставі рішенян Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2014 року шлюб між сторонами припинено (а.с. 10). Рішенням Шевченківського районного суду від 29.09.2011 року з [PERSON] на корись [PERSON]. стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька до повноліття дитини, стягнуто з [PERSON] на користь дружини [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідча, починаючи стягнення з 11.07.2011 року до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] (а.с. 4). Рішенням Шевченківського районного суду від 26.08.2014 року змінено розмір аліментів, що стягувались з [PERSON] за зазначеним рішенням суду з 1/4 частини заробіткеу (доходу) батька на тверду грошову суму у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення в новому розмірі з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Як вбачається з наданих представником відповідачки документів випливає, що постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС від 24.07.2014 року, відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2450/11 від 08.11.2011 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стянення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки-розрахунку державного виконаця, заборгованість станом на 01.07.2014 року, складає 26344,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Частиною 2, 3 статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на корись якої присуджено аліменти. Приписами ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Всупереч цим нормам закону позивач не довів наявність обставин, передбачених ст. ст. 192, 197 СК України, які є підставами для зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати аліментів, визначених за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2011 року. Вимагаючи звільнення від сплати аліментів, позивач фактично вимагає суд переглянуте набувше законної сили рішення суду, що є прерогативою апеляційного суду. Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed