Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Горохівської міської ради, Горохівського міського споживчого товариства, [PERSON], в якому просить визнати його право власності за набувальною давністю на житлову квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,3 кв.м., у тому числі житловою площею 30,1 кв.м. Мотивує свій позов тим, що на підставі ордеру на житлове приміщення №16 від 14 липня 1986 року, виданого виконавчим комітетом Горохівської міської ради народних депутатів, [PERSON] разом із членами своєї сім'ї вселився у квартиру [ADDRESS]. Враховуючи, що він разом з сім'єю у даній квартирі проживає більше 30 років, веде господарство, сплачує платежі за користування житлово-комунальними послугами, здійснює належний догляд та ремонт даного нерухомого майна, просить поданий позов задовольнити, визнати його право власності за набувальною давністю на вищевказане нерухоме майно. Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву просить відмовити в даному позові, посилаючись на те, що вказана вище квартира на праві власності належить Горохівському міському споживчому товариству та надав суду відповідний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з зазначенням даної інформації. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] пояснили вищенаведене, просять поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити, оскільки правових підстав для задоволення позову немає, [PERSON] не набув права власності на вказане вище нерухоме майно. Квартира належить їм на праві власності. Всі інші квартиронаймачі купили свої квартири. Рішенням зборів вирішено продати квартиру за 25 000 гривень. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві до суду позов визнала повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позову даного позову слід відмовити. З ордеру на жиле приміщення №16, який було видано згідно з рішенням виконкому від 09.07.86 року №106 видно, що [PERSON] разом з сім'єю отримав право на зайняття житлового приміщення в [ADDRESS] Технічним паспортом стверджуються розмір та площа квартири. Згідно з довідкою Горохівської міської ради від 29.12.2017 року №746, [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає в [ADDRESS] з 12.08.1976 року по даний час. З квитанцій про сплату послуг за електроенергію, інші послуги видно, що [PERSON] сплачує комунальні платежі. Відповідно до постанови №3 позачергових загальних зборів членів Горохівського міського споживчого товариства від 20.12.2016 року, товариством було вирішено продати квартиру [ADDRESS] [PERSON] за ціною в сумі 25000 гривень. Згідно з ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] належить Горохівському міському споживчому товариству. Це ж стверджується копією реєстраційної справи відділу державної реєстрації Горохівської районної державної адміністрації №1225415307208 від 10.04.2017 року та матеріалами реєстраційної справи приватного нотаріуса Волошина С.А., згідно з якими проведено державну реєстрацію вказаної вище квартири. Отже, Горохівське міське споживче товариство є законним власником квартири, що розташована у житловому будинку [ADDRESS] Згідно з ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадку, коли при винесенні спірних відносин є законний власник оспорюваного майна. В даному випадку відповідач - Горохівське міське споживче товариство. Однак, будь-якого договору з власником вказаної вище квартири [PERSON] не укладав, користувався квартирою на підставі ордеру, що надає лише право на проживання в даній квартирі. Визнання даного позову відповідачем [PERSON] спростовується матеріалами цивільної справи. Враховуючи, що будь-яких правових підстав для набуття права приватної власності на вказану вище квартиру позивач суду не надав, суд в задоволенні позову [PERSON] до Горохівської міської ради, Горохівського міського споживчого товариства, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відмовляє.

Outcome: dismissed