Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить суд визнати дійсним договір №180 купівлі - продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , укладений 18.09.1997р. на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов`я» між [PERSON] та [PERSON] , з однієї сторони, і [PERSON] , з іншої сторони; визнати право власності на цілу квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] в наступному порядку: - на 1/2 частку квартири, в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] ; - на 1/2 частку квартири, в порядку набуття як спільного сумісного майна подружжя. У позові [PERSON] зазначив, що 18.09.1997р. між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] - його дружиною, з іншої сторони, був оформлений та зареєстрований на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов`я» договір купівлі - продажу нерухомості № 180 , відповідно до якого, [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Право власності на дану квартиру було зареєстроване у КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 03.10.1997р. [INFO] р. дружина позивача [PERSON] померла. Після смерті дружини позивач, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Солопової О.О. із заявою про прийняття спадщини у вигляді 1/2 частки вказаної квартири, а також, із заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку спільного сумісного майна подружжя. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. Згодом позивач звернувся до зазначеного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї дружини у вигляді 1/2 частки вищевказаної квартири. Однак, нотаріус прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, у зв`язку із неприйняттям нотаріусом у якості документа, що посвідчує право власності на квартиру, вищевказаного договору купівлі - продажу квартири, який був зареєстрований на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов`я» саме через те, що він був оформлений та зареєстрований на біржі. Позивач і його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали судові заяви про розгляд справи у їхню відсутність і підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов законним і обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 серпня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. 18.09.1997р. між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони був оформлений та зареєстрований на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов`я» договір купівлі - продажу нерухомості № 180 , відповідно до якого, [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Право власності на дану квартиру було зареєстроване у КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 03.10.1997р. [INFO] [PERSON] померла. Згідно ч.1 ст.227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу). Відповідно до ст.47 ЦК УРСР, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом, на підставі матеріалів справи встановлено, що при укладенні вищевказаного договору купівлі - продажу квартири [PERSON] виконала всі його умови, а саме - сплатила витрати по реєстрації вказаного договору, зареєструвалась та мешкала в ній разом з позивачем, сплачувала комунальні послуги, що свідчить про реальний характер вказаного договору. Крім того, у відповідності із ст.15 Закону України «Про товарні біржі», не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі. Судом встановлено, що реєстрація комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради за дружиною позивача права власності на квартиру на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на 18.09.1997р. не суперечила чинному законодавству. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затв. наказом Державного комітету України по житлово - комунальному господарству від 13.12.1995р. №56, передбачали серед правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, договори купівлі - продажу, зареєстровані біржею. Реєстрація за [PERSON] права власності на квартиру на підставі даного договору є законною та ніким не оспорювалась. Відповідно до п.23 пост. Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені як Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, так і ч.4 ст.41 Конституції України. За таких обставин, права власника [PERSON] підлягають захисту шляхом задоволення його позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved