Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області, треті особи - відділ Держземагентства у Токмацькому районі Запорізької області, [PERSON] про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області від 27.07.2000 року № 170/14 «Про відміну пунктів у додатках до рішень міськвиконкому № 301/18 від 24.12.1999 р. № 77, від 23.03.2000 р. № 25/2 від 28.01.2000 р., надання земель у приватну власність та користування громадянам м. Токмака», яким передано у приватну власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,0814 га по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку і господарських споруд; визнання недійсним державного акту серії І-ЗП № 069258 від 08.08.2000 року на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,0814 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. В подальшому уточнив позовні вимоги та просив суд визнати незаконним рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області від 27.07.2000 року № 170/14 «Про відміну пунктів у додатках до рішень міськвиконкому № 301/18 від 24.12.1999 р. № 77, від 23.03.2000 р. № 25/2 від 28.01.2000 р., надання земель у приватну власність та користування громадянам м. Токмака», в частині передачі у приватну власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки площею 0,0814 га по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку і господарських споруд; визнання недійсним державного акту серії І-ЗП № 069258 від 08.08.2000 року на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,0814 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Додатково просив суд замінити третю особу - [PERSON] на правонаступника [PERSON] у зв'язку з його смертю. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 28.11.2014 року залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи як правонаступника [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.02.1995 року між позивачем та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 2/9 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по [ADDRESS]. 22.04.1999 року між позивачем та [PERSON] укладено договір довічного утримання на підставі якого позивач набув у власність 4/9 частини житлового будинку по [ADDRESS]. Таким чином, з 22.04.1999 року він є власником 2/3 частин вказаного житлового будинку. 27.07.2000 року рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради № 170/17 передано у власність земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,0814 га для обслуговування житлового будинку та споруд позивачу, [PERSON] та [PERSON] 08.08.2000 року видано державний акт на право приватної власності позивача, [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0814 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вважає рішення виконавчого комітету та виданий на підставі нього державний акт незаконними, оскільки, на час прийняття виконавчим комітетом рішення та видачі державного акту [PERSON] не була власником частини вказаного будинку. На даний час такі порушення утруднюють здійснення позивачем своїх прав як власника частини будівлі. Представник відповідача надав суду свої заперечення де вказав, що загалом не заперечує проти задоволення позовних вимог, однак, просить суд частково задовольнити позовні вимоги та визнати незаконним п.п. 26, 27, 28 рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради від 27.07.2000 року № 170/145 «Про відміну пунктів у додатках до рішень міськвиконкому № 301/18 від 24.12.1999 р. № 77, від 23.03.2000 р. № 25/2 від 28.01.2000 р., надання земель у приватну власність та користування громадянам м. Токмака». Свою позицію обґрунтовує тим, що при скасуванні всього рішення будуть порушені права інших громадян, яким цим рішенням виділялись земельні ділянки. В судове засідання позивач не з'явився, в позовній заяві просив суд розглянути позов за його відсутності. Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явились, просили суд розглянути позов за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору від 17.02.1995 року позивач придбав у [PERSON] 2/9 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель і споруд по [ADDRESS], який розміщений на земельній ділянці площею 0,0814 га. Відповідно до договору від 22.04.1999 року позивач зобов'язався довічно утримувати [PERSON], натомість остання передала йому у власність 4/9 частини житлового будинку споруд по [ADDRESS], який розміщений на земельній ділянці площею 0,0814 га. Даний договір посвідчений державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 7. 15.05.1999 року вказаний вище договір зареєстровано комунальним підприємством «Абрис», яке здійснювало функції БТІ. Таким чином, позивач є власником 2/3 частини вказаного будинку. Відповідно до ст. 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Статтею 118 Земельного кодексу України визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до їх повноважень. Згідно ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Отже, до позивача як власника 2/3 частин житлового будинку по [ADDRESS] перейшло і право користування земельною ділянкою площею 0,0814 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку. Саме позивач та, на той час, [PERSON] мали право отримати у приватну власність вказану земельну ділянку для обслуговування належного їм житлового будинку. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів (ст. 152 Земельного кодексу України). Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки, станом на 2000 рік [PERSON] не була власником частини житлового будинку по [ADDRESS], то виконавчий комітет Токмацької міської ради не мав права надавати їй у власність земельну ділянку для обслуговування даного будинку. Враховуючи, що рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради від 27.07.2000 року № 170/14 «Про відміну пунктів у додатках до рішень міськвиконкому № 301/18 від 24.12.1999 р. № 77, від 23.03.2000 р. № 25/2 від 28.01.2000 р., надання земель у приватну власність та користування громадянам м. Токмака» в частині надання у власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] яке є незаконним, було підставою для видачі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 069258, то такий державний акт підлягає визнанню недійсним.

Outcome: approved