overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,39 га. для ведення особистого селянського господарства згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]), посилаючись на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті позивач є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнала повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] вказану вище земельну ділянку посвідчила заповітом [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до заяви [PERSON], вона від прийняття спадщини після померлої [PERSON] відмовилась. Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 06.07.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] після померлої [PERSON] було відмовлено. Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є онуком [PERSON]. Довідкою Цегівської сільської ради від 10.11.2016 року №2352 стверджується, що у фактичне володіння майном спадкодавця [PERSON] вступив внук [PERSON] шляхом спільного проживання та догляду за ним. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру. З відповіді Горохівської районної державної нотаріальної контори від 12 травня 2017 року видно, що спадкової справи після померлої [PERSON] не заведено. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємцем за законом п'ятої черги, прийняв спадщину, інший спадкоємець спадщини не прийняла. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за законом п'ятої черги право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,39 га. для ведення особистого селянського господарства згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]). Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим будинком, який знаходиться в с.Скригове, вул.Світла, 9, Горохівського району Волинської області. Мотивує свій позов тим, що йому на праві власності належить вказаний вище житловий будинок. Відповідач, який є онуком позивача, є прописаним у даному будинку. Однак, [PERSON] з липня 2009 року в його будинку не проживає, так як створив свою сімю та проживає в [INFO]. Отже, [PERSON] втратив право на користування житловим будинком, який знаходиться в с.Скригове, вул.Світла, 9, Горохівського району Волинської області. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судовою повісткою про час та місце розгляду спрваи. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.11.2016 року №72882863 видно, що власником житлового будинку, який знаходиться в с.Скригове, вул.Світла, 9, Горохівського району Волинської області є [PERSON]. Згідно з довідкою Скригівської сільської ради від 20 травня 2016 року, до складу сімї [PERSON] входять [PERSON], онук. З довідки Скригівської сільської ради від 13.05.2016 року №153, [PERSON] зареєстрований у [INFO] у будинку діда, але не проживає. Актом, який було складено працівниками Скригівської сільської ради від 23.05.2016 року №189 стверджується, що онук [PERSON] з 2009 року в його житловому будинку не проживає. Отже, судом встановлено, що [PERSON] не проживає в житловому будинку, що знаходиться в с.Скригове, вул.Світла, 9, Горохівського району Волинської області з 2009 року, а тому втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить його визнати право власності в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] як на спадкове майно після померлої матері, [PERSON], яка померла [INFO]. Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла його матір, [PERSON]. Після її смерті позивач є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.4). Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 30.08.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] було відмовлено (а.с.7). З довідки Колодеженської сільської ради від 03.04.2017 року №157 видно, що заповіт від [PERSON] посвідчувався у сільській раді 27.08.1999 року за №35, заповіт не змінено і не скасовано. Спадкоємцем після померлої [PERSON] є [PERSON] (а.с.5). Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, є її спадкоємцем. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняв спадщину, є спадкоємцем за законом першої черги. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] як на спадкове майно після померлої матері, [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 125 668, 55 (сто двадцять п»ять тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 55 копійок збитків, заподіяних неповерненням позики та судові витрати, посилаючись на те, що 2 січня 2015 року відповідач отримала в нього позику в розмірі 5000 (п»ять тисяч) доларів США з метою передачі цих коштів своєму чоловіку [PERSON] для наступного інвестування їх у розвиток рибного господарства. Відповідно до письмової розписки від 02.01.2015 року, вона зобов»язалася повернути вищевказану позику не пізніше 02 січня 2016 року. Враховуючи, що на даний час позику [PERSON] не повернула, просить задовольнити його вимогу, стягнути з неї вищевказаний розмір позики та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов [PERSON] визнали повністю. [PERSON] згідна повернути [PERSON] отриману позику в розмірі 5000 (п»яти тисяч) доларів США. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з стаття 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З письмової розписки [PERSON] вбачається, що вона отримала від [PERSON] в якості позики 5(п»ять) тисяч доларів з метою передачі своєму чоловікові, [PERSON] для розвитку рибного господарства, які зобов»язалася повернути до 02.01.2016 року (а.с.4). Відповідно до довідки Національного банку України, офіційний курс гривні до долара США з розрахунку 100 доларів складає 2513,3711 гривень (а.с.5). Судом встановлено, що [PERSON] своїх зобов»язань щодо повернення боргу в розмірі 5000 (п»яти тисяч) доларів США [PERSON] не виконала, коштів не повернула. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 125 668, 55 (сто двадцять п»ять тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 55 копійок збитків, заподіяних неповерненням позики та судові витрати в розмірі 1256,69 (одна тисячя двісті п»ятдесят шість) гривень 69 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього 10774,66 (десять тисяч сімсот сімдесят чотири) гривні 66 копійок боргу та судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, посилаючись на те, що 14 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] передав [PERSON] грошову позику в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень зі строком повернення до 20 жовтня 2017 року, про що відповідач склав відповідну розписку. Враховуючи, що на даний час позику [PERSON] не повернув, просить задовольнити його вимогу, стягнути з нього вищевказаний розмір позики та судові витрати. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча належним чином повідомлявся судовою повісткою про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з стаття 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З письмової розписки [PERSON] вбачається, що він отримав в борг у [PERSON] кошти в сумі 10000 гривень і зобовязується повернути кошти до 20 жовтня 2017 року. В розписці складено графік повернення боргу (а.с.5). Відповідно до розрахунку суми боргу з урахуванням інфляції, розмір індексу інфляції складає 190 гривень, розмір відсотків 3 % річних складає 84,66 гривень. Згідно з актом про прийняття-передачі наданих послуг від 05.02.2018 року, фізична особа-підприємець [PERSON] надала [PERSON] юридичні послуги, вартість яких складає 500 (пятсот) гривень (а.с.13). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] своїх зобовязань щодо повернення боргу в розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень [PERSON] не виконав, коштів не повернув. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 10774,66 (десять тисяч сімсот сімдесят чотири) гривні 66 копійок боргу та судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього в його користь борг за договором позики в розмірі 27000 (двадцять сім тисяч) гривень та судові витрати в розмірі 270 (двісті сімдесят) гривень, посилаючись на те, що позивач 17.02.2014 року за договором позики передав у власність [PERSON] 27 000 гривень та отримав від нього відповідну розписку. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов»язання не виконав, борг не повернув, просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся судовою повісткою про час та місце розгляду справи. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з стаття 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З письмової розписки видно, що [PERSON] взяв в [PERSON] гроші 27 тисяч гривень. В серпні місяці зобов»язався віддати кошти. Розписка складена 17.02.2014 року. Судом встановлено, що [PERSON] 17 лютого 2014 року отримав від [PERSON] кошти в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. Враховуючи вищенаведене, те, що [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо повернення боргу не виконав, суд вважає, що слід стягнути з нього в користь [PERSON] 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень боргу за договором позики та 270 (двісті сімдесят) гривень судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати між ними шлюб зареєстрований 20 вересня 1997 року Виконавчим комітетом Леб`язької сільської ради Чугуївського району Харківської області, за актовим записом № 3. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей, кожний з них має різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2018 року, спільне господарство не ведуть, сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, до канцелярії суду від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи сповіщена шляхом вручення їй судової повістки про виклик до суду, про що свідчить відповідна розписка (а.с. 22), про причини неявки суд не сповістила, заяву про розгляд справи без її участі суду не надавала, ані заперечень ані відзиву на позовну заяву від неї не надходило. Суд відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез`явившихся учасників за наявними доказами справи. За згоди позивача суд ухвалює по справі заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні. 20 вересня 1997 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Леб`язької сільської ради Чугуївського району Харківської області, за актовим записом № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 22.03.2019 року, серії [NUMBER] (а.с.5). Сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та дійсні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливо, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню, отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про витребування майна із чужого незаконного володіння та негайну передачу його добросовісному володільцеві, мотивуючи його тим, що [INFO] року помер їхній з відповідачкою батько [PERSON]. За життя, батько являвся інвалідом війни першої групи, в зв»язку з чим Департаментом праці та соціального захисту населення Житомирської обласної Державної адміністрації був забезпечений автомобілем ЗАЗ - 11027, 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Позивач вказує на те, що після смерті батька, відповідачка нібито привласнила даний автомобіль, тому вважає, що даний автомобіль перебуває у її незаконному володінні, який потрібно витребувати. В судове засідання позивач зявився позовні вимоги підтримує та просив витребувати майно із чужого незаконного володіння та негайно передати йому як добросовісному володільцеві. В судове засідання відповідачка зявилася позовні вимоги не визнала пояснивши наступне, що автомобіль ЗАЗ - 21027 д.н.з. [NUMBER] належить Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації і, який має бути повернуто державі, а не позивачу [PERSON] В судове засідання представник відповідача Департамент у праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації не зявилися надіслали клопотання просили справу слухати у їхній відсутності при винесенні рішення покладаються на розсуд суду, пояснивши наступне що у позивача відсутні правові підстави для визнання за ним права власності на автомобіль, який отриманий через органи соціального захисту населення, оскільки нормативно-правові акти не передбачають передачі вказаного виду автомобіля у власність спадкоємця. Суд, вислухавши позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦП К України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 15 липня 2009 року начальник головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачкою з 04 вересня 2010р., який був зареєстрований Першим Суворовським відділом ДРАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 690. Від сумісного життя сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що вони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Примирення, за твердженням позивача неможливо. Він вважає, що шлюб із відповідачкою розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Майнового спору немає. В судове засідання позивач зявився, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання з'явилась, позовні вимоги визнала. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням сторін, неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачкою з 07 вересня 2012р., який був зареєстрований Відділом ДРАЦС Гагарінського районного управління .юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 526. Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач стверджує, що фактично подружні відносини припинені. Примирення, за твердженням позивача неможливо. Він вважає, що шлюб із відповідачкою розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. В судовому засідання позивач подав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги, та просив справу розглянути у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. За вищевказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки у порядку заочного провадження. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням позивача, неможливе, оскільки подружжя втратила один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачкою з 10 січня 1998р., який був зареєстрований у Першому Суворовського відділу ДРАЦС ОМУЮ, актовий запис № 10. Від сумісного життя сторони неповнолітній дітей на мають. Позивач стверджує, що фактично подружні відносини припинені. Примирення, за твердженням позивача неможливо. Він вважає, що шлюб із відповідачкою розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Однак він не може спільно подати заяву з відповідачкою про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач подав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена через оголошення в пресі. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням позивача, неможливе, оскільки подружжя втратила один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved