Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду із даним позовом, який мотивував тим, що він працює відповідно до розпорядження №910-2 від 1 квітня 2013 року у КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катстроф» на посаді фельдшера з медицини невідкладних станів Маневицького відділення екстреної медичної допомоги (смт. Колки). Наказом головного лікаря КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» №12 від 23 травня 2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» він був притягнутий до дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, однак вказаний наказ вважає незаконним і таким, що винесений з особистих мотивів головним лікарем, оскільки не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та належним чином виконував трудові обов»язки. Зокрема, його було безпідставно звинувачено у перебуванні 20 квітня 2018 року на робочому місці в стані алкогольного сп»яніння та здійснення того ж дня прогулу, а тому просив суд скасувати наказ відповідача 312 від 23 травня 2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» про оголошення [PERSON] догани; довести до відома працівників КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про скасування наказу шляхом вивішення (оприлюднення) на дошці оголошень; стягнути з відповідача на користь позивача 5\~000 гривень моральної шкоди. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю із наведених у ньому підстав та просили задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача, кожен зокрема, позов заперечили повністю, вважають його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов»язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. \~ \~ \~ \~Таким чином, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст. 147 КЗпП України. Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. \~ \~ \~ \~Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обовязків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України). \~ \~ \~ \~Судом установлено, що наказом №12 головного лікаря КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 23 травня 2017 року за порушення трудової дисципліни до фельдшера з медицини невідкладних станів Маневицького відділення екстреної медичної допомоги (пункт [PERSON]) [PERSON] було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с.167 168). \~ \~ \~ \~Згідно вищевказаного наказу [PERSON] порушив трудову дисципліну, оскільки 20 квітня 2017 року перебував у стані алкогольного сп»яніння та був відсутній на роботі без поважних причин з 15:30 до 20:00 години, тобто більше трьох годин. \~ \~ \~ \~Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен зокрема, дали суду пояснення про те, що 20 квітня 2017 року о 9 годині 45 хвилин заступник головного лікаря з медичної роботи [PERSON] повідомила головного фельдшера закладу [PERSON] про те, що надійшов анонімний телефонний дзвінок, яким повідомлено, що фельдшер з медицини невідкладних станів Маневицького відділення екстреної медичної допомоги (пункт [PERSON]) [PERSON] знаходиться на робочому місці під час чергування в нетверезому стані. За вказівкою головного лікаря закладу [PERSON] головний фельдшер [PERSON] та завідувач Ківерцівського відділення екстреної медичної допомоги [PERSON] виїхали в смт. Колки. Туди ж прибула лікарська бригада Маневицького відділення екстреної медичної допомоги разом із старшим фельдшером [PERSON] По приїзду на пункт екстреної медичної допомоги [PERSON] лікарем з медицини невідкладних станів Маневицького відділення екстреної медичної допомоги [PERSON], старшим фельдшером [PERSON] та фельдшером з медицини невідкладних станів (відповідальною особою) [PERSON] було проведено медичний огляд та зроблено пробу на вміст алкоголю фельдшера [PERSON] За результати обстеження був складений акт, відповідно до якого у [PERSON] було встановлено високий артеріальний тиск, запах алкоголю з ротової порожнини, тремор кінцівок, а показники алкотестера становили 0, 36 проміле алкоголю в крові. У зв»язку з цим позивача о 10 годині 41 хвилині було тимчасово відсторонено від виконання обов»язків, на період освідування на стан алкогольного сп»яніння, а для чергування був викликаний фельдшер з медицини невідкладних станів [PERSON] \~ \~ \~ \~Об 11 годині 10 хвилин комісією в складі завідувача Ківерцівського відділення екстреної медичної допомоги [PERSON], головного фельдшера [PERSON], лікаря з медицини невідкладних станів Маневицького відділення екстреної медичної допомоги [PERSON], старшого фельдшера Маневицького відділення екстреної медичної допомоги [PERSON], фельдшера з медицини невідкладних станів Маневицького відділення екстреної медичної допомоги (пункт [PERSON]) [PERSON], було проведено повторне обстеження [PERSON], відповідно до якого у позивача було встановлено підвищений артеріальний тиск, запах алкоголю з ротової порожнини, тремор кінцівок, а показники алкотестера становили 0, 20 проміле алкоголю в крові. Після цього членами комісії було прийнято рішення про проведення відібрання крові у [PERSON] у Маневицькій ЦРЛ, однак по прибуттю в лікарню позивач відмовився від здачі крові. Із консультаційного висновку спеціаліста №74 від 20 квітня 2017 року вбачається, що лікарем [PERSON] за результатами лабораторного дослідження було встановлено у [PERSON] 0, 06 проміле і у графі «висновок спеціаліста» вказано «тверезий» (а.с.80 зворот). \~ \~ \~ \~Допитаний в якості свідка завідуючий поліклінічним відділенням Маневицької ЦРЛ [PERSON] суду пояснив, що він, крім обов»язків лікаря невропатолога, згідно наказу головного лікаря Маневицької ЦРЛ, виконує також обов»язки лікаря нарколога, у зв»язку із чим проводив 20 квітня 2017 року освідування [PERSON] Зазначив, що перед оглядом позивача до нього телефонував [PERSON] і просив оглянути на предмет перебування в стані алкогольного сп»яніння їхнього працівника. Консультативним висновком спеціаліста №1217 Волинського обласного наркологічного диспансеру [PERSON] встановлено, що о 15 годині 30 хвилин 20 квітня 2017 року [PERSON] не перебував в стані алкогольного сп»яніння (а.с.74). \~ \~ \~ \~Лікар нарколог Волинського обласного диспансеру [PERSON] суду підтвердив, що 20 квітня 2017 року о 15 годині 30 хвилин він проводив огляд [PERSON] на стан сп»яніння і за допомогою алкотестера Драгер було встановлено, що позивач тверезий. [PERSON] також хотів здати аналіз крові на вміст алкоголю, однак він йому пояснив, що в цьому немає потреби, так як будуть аналогічні результати із приладом Драгер. Крім того, з приводу пояснень представника відповідача [PERSON] про неправомірність застосування лікарем [PERSON] при освідуванні [PERSON] «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, міністерством охорони здоров»я України від 9 листопада 2015 року №1452/735) далі Інструкція» суд вважає необхідним зазначити наступне. У своєму рішенні «Щокін проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що в разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов»язків осіб, національні органи зобов»язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Зважаючи на вищевикладене, а також те, що національним законодавством не врегульовано питання щодо освідування на предмет стану алкогольного сп»яніння працівників, суд вважає доцільним застосування лікарем [PERSON] Інструкції при проведення огляду [PERSON] Правомірність огляду лікарем [PERSON] позивача у даній справі підтверджується наказом головного лікаря Маневицької ЦРЛ №2-ос від 3 січня 2017 року про покладення обов»язків лікаря нарколога на [PERSON], його посадовою інструкцією та наказом №136-од від 28 березня 2017 року «Про проведення медичних оглядів щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», протоколом №1 семінару навчання Маневицької ЦРЛ, які беруть участь у чергуванні по стаціонару про проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також поясненнями допитаного в якості свідка головного лікаря Маневицької ЦРЛ [PERSON] (а.с. 142 149). Не є порушенням, на думку суду, огляд 20 квітня 2017 року [PERSON] лікарем- невропатологом [PERSON], а не черговим лікарем, оскільки саме на [PERSON] відповідним наказом були покладені обов»язки лікаря нарколога та представник відповідача [PERSON] підтвердив в судовому засіданні, що він особисто телефонував [PERSON] з проханням провести освідування на предмет алкогольного сп»яніння позивача. \~ \~ \~ \~Голова профспілки [PERSON] суду пояснила, що до профспілки зверталася адміністрація з приводу звільнення [PERSON], однак у наданні дозволу на звільнення було відмовлено у зв»язку з консультативним висновком, в якому було вказано, що позивач тверезий. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Крім того, у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, тобто не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов»язаний сам доводити свою невинуватість. Принцип презумпції невинуватості в трудовому праві випливає зі змісту ст. 138 КЗпП України, яка передбачає обов»язок роботодавця доводити наявність умов, серед яких і вина працівника, для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. \~ \~ \~ \~Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача [PERSON], позивач було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв»язку з перебуванням на робочому місці в стані алкогольного сп»яніння та відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а саме після проведення медичного огляду на стан алкогольного сп»яніння позивача і до кінця робочої зміни (20 години). Оскільки висновком лікаря Маневицької ЦРЛ було встановлено, що [PERSON] тверезий, то він був зобов»язаний негайно приступити до виконання своїх посадових обов»язків, але цього позивачем зроблено не було. Складався акт про тимчасове відсторонення працівника від роботи, з яким він відмовився ознайомлюватися. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні були досліджені акт про тимчасове відсторонення [PERSON] від роботи та акт про відмову від ознайомлення з актом про тимчасове відсторонення від роботи від 20 квітня 2017 року, однак, на думку суду, сам факт складення відповідачем таких актів не підтверджує особисте повідомлення позивача про лише тимчасове відсторонення від роботи та не спростовує його пояснення. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові матеріали, суд приходить висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Задоволення даної позовної вимоги, на думку суду, поновлює порушене право позивача і є вичерпним способом його поновлення, а тому не підлягає задоволенню позов в частині доведення до відома працівників КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про скасування наказу шляхом вивішення (оприлюднення) на дошці оголошень. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. \~ \~ \~ \~Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазначла у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначла у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. \~ \~ \~ \~Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. \~ \~ \~ \~Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати в моральних переживаннях у зв»язку з ушкодженням здоров»я, у порушенні нормальних життєвих зв»язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. \~ \~ \~ \~Обов»язковому з»ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги фактичні обставини справи, пояснення позивача та його представника, на думку суду, є необґрунтованою позовна вимога [PERSON] про стягнення заподіяної йому моральної шкоди в сумі 5 00 гривень, оскільки стороною позивача не доведено заподіяння йому відповідачем моральної шкоди. Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Сторони в судовому засіданні заперечили щодо доцільності призначення у даній справі експертизи на предмет можливого природного витвереження позивача у даній справі 20 квітня 2017 року. Згідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не доведено наявності умов для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. За вимогами частини 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних та інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками процесу. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає безпідставним клопотання відповідача щодо реагування на дії Маневицької ЦРЛ та лікаря [PERSON] окремою ухвалою, оскільки порушення законодавства або недоліків у діяльності Маневицької ЦРЛ в судовому засіданні не встановлено. \~ \~ \~ \~На підставі ст. ст. 139, 147, 149, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial