Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 21 червня 2015 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй право на земельну частку (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП «Мічурінець», яке вона успадкувала після смерті рідної сестри [PERSON]. Він (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняв, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). [PERSON] просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221078 належало [PERSON] та було успадковане після її смерті [PERSON], яка померла 21 червня 2015 року, в порядку спадкування після смерті останньої. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада позов визнає, просить його задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. Суд розглядає справу у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 4,07 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Мічурінець», яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221078, виданого Носівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 20 серпня 1996 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 78, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2008 року. 21 червня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 12 серпня 2013 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 32). Зазначений заповіт не відмінено і не скасовано, що підтверджується відміткою секретаря Іржавецької сільської ради Носівського району Чернігівської області від 30 липня 2015 року, а тому спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за цим заповітом. З копії спадкової справи № 120/2015 до майна померлої [PERSON] (а.с. 22-43) вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину, 12 лютого 2016 року та 5 грудня 2017 року отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. [PERSON] відмовився від обовязкової частки у спадщині після померлої [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у звязку з тим, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221078 відсутні зміни щодо передачі права на земельну частку (пай), що підтверджується копією постанови № 1206/02-31 від 15 листопада 2017 року (а.с. 15). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved