Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , такою що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.04.2015 року, [PERSON] є власником вищезазначеного будинку. Даний будинок позивач отримав у спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] є донькою племінниці позивача [PERSON] . До 31.12.2013 року [PERSON] разом з дитиною проживали в успадкованому позивачем будинку, але після вказаної дати добровільно його залишили та стали проживати разом з фактичним чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 15.02.2016 року № 626/1777/15-ц [PERSON] визнана такою, що втратила право користування належним позивачу на праві власності будинком за адресою: [ADDRESS] . На підставі судового рішення [PERSON] була знята з реєстрації в будинку позивача. За якою адресою [PERSON] зареєстрована в даний час позивач не знає, але фактично проживає разом з дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Проте малолітню дитину [PERSON] , [PERSON] з реєстрації в будинку позивача не зняла та не зареєструвала місце проживання дитини за фактичною адресою разом з матір`ю. Незважаючи на те, що дитина з 2013 року у будинку позивача не проживає, не є членом його сім`ї, фактично проживає з матір`ю за іншою адресою, вона залишається бути зареєстрованою у будинку позивача. Позивач звернувся з даним позовом, так як реєстрація дитини у його будинку не дозволяє реалізувати своє право власності у повному обсязі, зокрема чинить перешкоди у відчуженні будинку. Позивач в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої він підтримує свій позов та просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Від третьої особи до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без участі їх представника та прийняти рішення на розсуд суду. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.04.2015 року, [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок позивач отримав у спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с. 10-11). Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 15.02.2016 року № 626/1777/15-ц [PERSON] визнана такою, що втратила право користування належним позивачу на праві власності будинком за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Піщанської сільської ради в даному будинку зареєстрована [PERSON] , [INFO]. Інших зареєстрованих осіб не значиться (а.с. 12). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування, розпорядження своїм майном; власник володіє користується власним майно на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні його власністю (ст.ст. 71,72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України). Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Ч. 2 ст. 64 ЖК України передбачено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. [PERSON] та її мати [PERSON] не є членами сім`ї позивача. Ніякої домовленості з законним представником [PERSON] , [PERSON] після набуття позивачем права власності на будинок щодо подальшого користування житлом, позивач не укладав. Згідно ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. З урахуванням наведеного та надаючи оцінку всім доказам в їх сукупності, суд вважає за доцільне визнати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , такою що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.ст. 317,319, 383, 391 ЦК України, ст. 64, 156 ЖК України та

Outcome: approved