Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON], звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 01.08.2010 р. він як позикодавець передав [PERSON] як позичальнику суму в розмірі 19500 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.07.2010 р. становило 153917,40 грн. за договором позики. В підтвердження укладення договору позики відповідач власноручно написав розписку у тексті якої зафіксовано суму позики та термін повернення позики: 01.09.2010 р. Відповідач (позичальник) зобов'язання за договором позики не виконав, позичену суму грошей не повернув. Починаючи з 01.09.2010 р. відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання за договором позики та не повернув йому грошову суму в розмірі 19500 доларів США. Позивач вказує, що з врахуванням вимог ст.ст. 1050, 625 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити йому: основний борг: 153917,40 грн.; суму інфляційних за період з 01.09.2010 р. до 31.08.2013 р. 14237,36 грн.; 3 проценти річних: за період з 01.09.2010 р. до 31.08.2013 р. в розмірі 13867,95 грн.; проценти за договором позики в розмірі облікової ставки Національного банку України за. період з 01.08.2010 р. до 31.08.2013 р. в сумі 35048,89 грн. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача кошти в розмірі 217071,6 грн. з них: 153917,40 грн. основного боргу, 14237,36 грн. інфляційних, 13867,95 грн. 3% річних, 35048,89 грн. проценти в розмірі облікової ставки НБУ; судові витрати по справі. В суді позивач позовні вимоги зменшив, просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача кошти в розмірі 209078,6 грн. з них: 145924,40 грн. основного боргу, 14237,36 грн. інфляційних, 13867,95 грн. 3% річних, 35048,89 грн. проценти в розмірі облікової ставки НБУ; судові витрати по справі. В суді позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити. Суду представник позивача пояснив, що відповідач в вересні 2013 р. повернув позивачу 1000 доларів США боргу. Відповідач та його представник в суді уточнені позовні вимоги позивача не визнали, просять відмовити в їх задоволенні. Суду відповідач пояснив, що фактично гроші по розписці він від позивача не отримував; розписку писав під примусом сина позивача; зазначені в розписці кошти це відсотки за позику яку мав сплатити його швагро [PERSON]. позивачу; після написання розписки позивачу 01.08.2010 р. на 19500 доларів США [PERSON] написав на вказану суму розписку на його ім'я; сплатив позивачу 1000 доларів боргу оскільки був введений в оману. Крім цього представник відповідача вказує на безпідставність вимог позивача стягнути по позиці проценти в розмірі облікової ставки НБУ оскільки розпискою вони не були передбачені; відповідачем подано заяву про порушення кримінальної справу відносно сина позивача по факту примушування до написання розписки від 01.08.2010 р. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 01.08.2010 р. [PERSON] передав [PERSON] як позичальнику кошти в розмірі 19500 доларів США строком до 01.09.2010 р. У підтвердження укладення договору позики відповідач власноручно написав розписку від 01.08.2010 р. оригінал якої приєднано до матеріалів справи(а.с.30). В строки зазначені в розписці відповідач борг не повернув. 01.09.2013 р. відповідач повернув позивачу 1000 доларів США, решту зобов'язався повернути до 01.10.2013 р. про що вказав в тексті розписки(а.с.30). Заборгованість відповідача по договору позики складає 18500 доларів США, що за підрахунками позивача еквівалентно 145924,4 грн. Відповідно до ст.ст.1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Ст.1051 ЦК України передбачено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Суд критично оцінює твердження відповідача та його представника що кошти по розписці від 01.08.2010 р. він не отримував оскільки вони спростовуються приєднаною до матеріалів справи відповідачем копією розписки [PERSON] від 01.08.2010 р. в якій той вказує, що позичив в [PERSON] грошові кошти в сумі 19500 доларів США які він позичив для нього в [PERSON] Відповідачем та його представником не надано суду належних доказів підтверджуючих, що розписка була написана під примусом оскільки із приєднаної до матеріалів справи ухвали слідчого судді Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 06.02.2014 р. вбачається, що слідчого Кам'янець-Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області Катеринюка А.В. зобов'язано тільки внести повідомлення [PERSON] від 13.12.2013 р. про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Більше того, суд враховує що відповідачем 01.09.2013 р. повернуто позивачу 1000 доларів США, решту боргу він зобов'язався повернути до 01.10.2013 р. про що особисто вказав в тексті розписки(а.с.30) і ці обставини в суді відповідач визнав. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки борг відповідача перед позивачем складає 18500 доларів США які станом на день винесення судом рішення з врахуванням офіційного курсу НБУ (100 доларів США дорівнює 870,8 грн.) еквівалентні 161098 грн., враховуючи уточнені позовні вимоги позивача в яких він просить стягнути борг по позиці в сумі 145924,4 грн., а тому ці вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Ч.1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На думку суду, вимога позивача стягнути з відповідача 35048,89 грн. процентів в розмірі облікової ставки НБУ задоволенню не підлягає оскільки договором позики не було передбачено сплату процентів від суми позики, в той же час відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики лише протягом строку дії договору, а після його закінчення, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, застосовуються положення ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що предметом позики були грошові кошти в іноземній валюті - долари США, внаслідок знецінення згідно діючого законодавства підлягає індексації тільки національна валюта - гривня, а тому іноземна валюта яка була предметом позики індексації не підлягає. В зв'язку з цим вимоги позивача стягнути з відповідача 14237,36 грн. іІнфляційних задоволенню також не підлягають. В зв'язку з тим, що відповідач своєчасно не повернув позивачу борг згідно договору позики він зобов'язаний відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України сплатити позивачу 3% річних за період з 01.09.2010 року до 31.08.2013 року за 1096 днів який складає 14027,72 грн. а саме: 19500 доларів США х 3% х 3 роки = 1755 доларів США 1755 доларів США х 7,993 грн.(офіційний курс НБУ станом на 31.08.2013 р.) = 14027,72 грн. Враховуючи, що позивач в уточненій позовній вимозі просив суд стягнути з відповідача 3% річних тільки в розмірі 13867,95 грн., а тому ці вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved