Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з Державної Казначейської служби України на його користь 100000 грн. моральної шкоди. В своєму позові позивач посилається на заподіяну йому моральну шкоду протиправною бездіяльністю слідчого при розслідуванні кримінального провадження, в якому він являється потерпілим, що проявляється у не притягненні винної особи до відповідальності, не проведенні всіх необхідних слідчих дій і закритті кримінального провадження у зв`язку закінченням строків досудового розслідування. Вимоги закону, які передбачені ч.1 ст.2 КПК України, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини ... і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура слідчими слідчого відділення Сарненського відділу поліції Рябухіною М.М. та Шило С.М. дотримані не були. Прокурорський нагляд за даним розслідуванням Сарненською місцевою прокуратурою не здійснювався і у матеріалах провадженні відсутні будь-які вказівки слідчому з боку процесуального керівника (прокурора). Недбале досудове розслідування даного кримінального провадження, відсутність за ним навіть формального прокурорського нагляду і звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків слідства негативно вплинуло на його психологічний стан та стан здоров`я в цілому, що підтверджується медичними документами, долученими до позовної заяви. Бездіяльність досудового слідства та прокуратури завдали йому істотної моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку з цією протиправною поведінкою. Ця бездіяльність і її наслідки заставляють його і по даний час нервувати, переживати, соромитися сусідів. Винна особа не покарана виключно з вини досудового слідства та прокуратури. Цим підірвано його авторитет, а також принижена його честь і гідність, він втратив спокій і нормальний здоровий сон. Порушились життєві зв`язки, мають місце негаразди в сім`ї. Виходячи з характеру та обсягу завданої йому неправомірною бездіяльністю органу досудового слідства та прокуратури моральної шкоди, з врахуванням засад справедливості та розумності, її розмір визначено в 100000 гривень, вважає цю суму обгрунтованою. Таким чином, на підставі ч.6 ст.1176 ЦК України він має право вимоги від держави в особі Державного казначейства та юридичних осіб - Головного управління Національної поліції в Рівненській області та прокуратури Рівненської області, до складу яких входять відповідні територіальні підрозділи - Сарненський відділ поліції та Сарненська місцева прокуратура відшкодування моральної шкоди. 20 жовтня 2020 року ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області відкрито провадження у справі і розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 28 грудня 2020 року від відповідача Головного управління Національної поліції в Рівненській області надійшов відзив на позовну заяву, яким вони позовні вимоги не визнають, так як вважають їх безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню. В своєму відзиві на позовну заяву представник ГУНП в Рівненській області вказує, що позивачем не надано доказів протиправної бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури. Надані позивачем копії процесуальних документів свідчать про проведення досудового розслідування кримінального провадження та про збирання доказів. Реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача. Ухвала слідчого судді про задоволення заяви позивача та відведення слідчого свідчать про реалізацію позивачем передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні ст.1176 ЦК України. Позивачем не надано доказів оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 26 травня 2020 року, яка, відповідно до ст. 304 КПК України може бути оскаржена протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови. Також не надано доказів визнання дій або бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури протиправними. Представник відповідача ГУНП в Рівненській області зазначає, що між діями працівників Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області та настанням шкоди у вигляді тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості потерпілому [PERSON] та його моральними стражданнями і душевних переживань немає причинного зв`язку, так як описані позивачем моральні страждання виникли саме внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень та спричинення ним тілесних ушкоджень та конфлікту з сусідом, а тому моральна шкода має відшкодовуватись особою, яка її завдала. Таким чином, правові підстави для застосування норм статей 1173, 1174,1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди відсутні. 04 січня 2021 року від представника Рівненської обласної прокуратури надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вони позовні вимоги не визнають, просять в позові відмовити з підстав недоведеності позивачем відповідно до ст. 23 ЦК України порушення його прав. Позивач постанову про закриття кримінального провадження не оскаржував відповідно до ст.ст.303,304 КПК України, з урахуванням чого можна вважати, що останній погодився з прийнятим кінцевим процесуальним рішенням. У позовній заяві не зазначено, які саме особисті немайнові права або майнові права [PERSON] порушені при закритті кримінального правопорушення та неналежного на його думку стану досудового розслідування даного кримінального провадження. 04 січня 2021 року від відповідача Головного управління Державної Казначейської служби України в Рівненській області надійшов відзив на позов відповідно до якого позовні вимоги не визнають, просять в позові відмовити. Посилаються на те, що матеріалах справи відсутні докази, рішення, якими визнано та підтверджено незаконність дій працівників органу досудового розслідування чи прокуратури. Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини завданої моральної шкоди суду надано не було, а отже вони є лише суб`єктивними твердженнями позивача, які не знайшли свого підтвердження матеріалами справи. Також позивачем у позовній заяві не обгрунтовано з яких міркувань він виходив визначивши розмір заявленої до стягнення суми моральної шкоди саме у розмірі 100 000 тисяч гривень. Відповідач заперечує вимогу позивача про стягнення коштів з казначейської служби України, оскільки не є органом і суб`єктом, дії якого могли завдати шкоди позивачеві. Шкода, яка за умови доведеності її завдання позивачеві внаслідок дій працівників правоохоронних органів, має покладатися саме на органи, діями чи бездіяльністю яких вона могла бути завдана. Зазначений позивачем у позовній заяві порядок стягнення шкоди є по своїй суті механізмом виконання судового рішення, а відтак реалізовується на стадії виконання, а не ухвалення судового рішення про стягнення шкоди. Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області 11 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судного розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, дали пояснення згідно позовної заяви. Представник відповідача Державної Казначейської служби України Самойлова С.І. позовні вимоги не визнала, дала пояснення відповідно до відзиву на позовну заяву. Представник відповідача прокуратури Рівненської області Ткачук Б.П. позовні вимоги не визнав, просить в позові відмовити за безпідставністю позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що відомості про те, що 25.05.2019 року приблизно о 10 год. 10 хв. невідома особа, знаходячись на подвір`ї будинку [ADDRESS] спричинила тілесні ушкодження [PERSON] дані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019180200000505, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.1 ст.122 КК України. Начальником СВ Сарненського ВР ГУНП в Рівненській області 25 травня 2019 року доручено слідчому СВ Сарненського ВП ГУНП в рівненській області Рябухіній М.М. провести досудове розслідування у кримінальному провадженні за №12019180200000505 за фактом спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] . Відповідно до висновку експерта від 06.06.2019 року [PERSON] були спричинені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Постановою від 03.08.2019 року змінено кваліфікацію кримінального діяння по кримінальному провадженню №12019180200000505 від 25.05.2019 року з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.122 КК України. Із долучених до матеріалів справи вбачається, що по кримінальному провадженню №12019180200000505 проводилося ряд слідчих дій,а саме : допитувалися свідки, відбиралися пояснення у [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Сарненського районного суду від 17 жовтня 2019 року здійснено відвід слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП Рябухіної М.М. в кримінальному провадженні №12019180200000505 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Постановою від 26 травня 2020 року старшим слідчим СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області закрите кримінальне провадження №12019180200000505 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що строк досудового розслідування закінчився, та жодній особі не було повідомлено про підозру. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого вбачається, що [PERSON] перебував на лікуванні з 25.05.2019 року по 3.06.2019 року та з 11.07.2019 року по 23.07.2019 року в зв`язку з переломом основи п`ятої п`ясної кістки правої кисті. Позивачем до матеріалів справи долучені виписки з медичної картки [PERSON] , які підтверджують, що він в період часу з 25.052019 року по 3.06.2019 року звертався за медичною допомогою до травматолога з приводу перелому правої кисті та 09.06.2020 року до сімейного лікаря із скаргами на неспокій, поганий сон, збудливість. Представником ГУНП в Рівненській області на підтвердження своїх пояснень з приводу того що, описані позивачем нервові переживання могли виникнути саме у зв`язку із його неправомірною поведінкою відносно [PERSON] та розслідуванням кримінального провадження з приводу спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень долучено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого було внесено відомості про кримінальне провадження № 12019180200000504 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України з приводу нанесення 25.05.2019 року тілесних ушкоджень [PERSON] дане кримінальне провадження закрито 26.05.2020 року на підставі абз.14 ч.1 ст.284 КК України. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути: відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Положеннями частин першої, другої, шостої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Відповідно до вимог статті 56 Конституції України, статей 1173, 1174 ЦК України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень незалежно від вини цих органів чи посадових осіб. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках : постановлення виправдувального вироку суду; встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Ні з позову [PERSON] ні з його пояснень в судовому засіданні не вбачається в чому полягає моральна шкода для позивача, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір моральної шкоди, до позову не надані належні докази на підтвердження розміру моральної шкоди. Позивач вимоги про відшкодування моральної шкоди обґрунтовував бездіяльністю досудового розслідування слідчих Сарненського відділу поліції, що призвело до закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, винна особа, яка завдала йому тілесні ушкодження, не була притягнута до встановленої законом відповідальності. Суд, аналізуючи надані сторонами докази у своїй сукупності з обставинами справи, приходить до переконання, що доводи позивача зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, які приймалися слідчими у кримінальному провадженні. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності є відповідне судове рішення, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищих посадових осіб органу державної влади. Разом з тим позивач не реалізував свого процесуального права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого. [PERSON] постанову про закриття кримінального провадження від 26.05.2020 року не оскаржено відповідно до ст.ст.303,304 КПК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки доказів неправомірних дій слідчих Сарненського відділу поліції та прокуратури Рівненської області позивачем не надано, в зв`язку з чим звернення [PERSON] до суду із даним позовом є передчасним Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного, ст.ст.1174, 1176 ЦК України,

Outcome: dismissed