Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 10.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з [PERSON]. З відповідачем спільне життя не склалось через непорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов»язки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться з червня 2016 року і з цього часу припинені шлюбні відносини, втрачені і духовні зв»язки між сторонами. Збереження сім»ї неможливо і суперечить інтересам позивача та відповідача. [PERSON] бажає створити нову сім»ю, а тому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Провадження по справі відкрито 06.04.2018 р., з урахуванням положень ч. 4 ст. 274 ЦПК України по справі призначено підготовче засідання на 13.06.2018 р. о 10 год. 00 хв. В підготовчому засіданні [PERSON], [PERSON] повідомили про своє бажання розірвати шлюб, та не заперечували щодо прийняття рішення на даній стадії розгляду справи. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідачем визнано заявлені вимоги, суд вважає за можливе постановити рішення у підготовчому засіданні. Позивач [PERSON] пояснив, що з червня 2016 р. сім»я розпалась, сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Просив покласти судові витрати на нього Відповідач [PERSON] також вказала на те, що з в червня 2016 р. припинено шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим. Висловила бажання після розірвання шлюбу і далі іменуватися прізвищем - «[PERSON]». Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 10.11.200 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 10.11.2007 рВідділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 763. Після реєстрації шлюбу [PERSON] отримала прізвище чоловіка -«[PERSON]». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як свідчать викладене в позові, надані в судовому засіданні пояснення сторонами, позивач та відповідач проживають окремо однин від одного, не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети з червня 2016 року. Також відповідачем не оспорювалась та обставина, що збереження шлюбу, який існує формально, не відповідає як їх інтересам так і інтересам дитини. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача, відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Сторони повідомили про бажання розірвати шлюб, та вказали про те, що між ними на день розгляду справи не існує спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна . Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін та дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено в судовому засіданні відповідач після укладання шлюбу змінила прізвище на прізвище чоловіка - «[PERSON]» і не має бажання після розірвання шлюбу відновлювати прізвище «[PERSON]». За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України (в редакції від 30.10.2017 р.). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти на нього такі витрати. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved