Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, 17 серпня 2016 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що з відповідачем шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, разом не проживають та вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Спору про поділ спільно нажитого майна та місце проживання дитини між сторонами не має. Позивач в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити « [PERSON] ». Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 серпня 2016 року зареєстрували шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що 17 серпня 2016 року складено відповідний актовий запис №87, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України відповідачем по справі є [PERSON] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Спір про поділ спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння,, спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, зареєстрований 17 серпня 2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з бажанням відповідача надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », прізвище відповідача залишити « [PERSON] ». Що стосується судових витрат по справі суд зазначає наступне. Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 768,40 гривень. Відповідно до положень ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з положень даної статті, заяви позивача про повернення 50 відсотків судового збору, суд вражає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.1314596499 від 02.04.2019, що складає 384,20 грн. Інша частина судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved