Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 26.04.2014 року помер її рідний брат - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований по вул. Леніна, 28 в с. Бондарівка Коростенського району. Після смерті брата вона прийняла спадщину, звернувшись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, в зв,язку з відсутністю оригіналу договору купівлі - продажу спадкового будинку, а також через відсутність державної реєстрації вказаного житлового будинку. А тому позивачка просила встановити факт належності на праві власності [PERSON] житлового будинку з усіма господарськими спорудами № 28 по вул. Леніна в с. Бондарівка Коростенського району та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачка не зявилась, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити ( а.с. 28). Представник відповідача - Територіальної громади в особі Бондарівської сільської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без їх представника. В заяві зазначає, що даний позов визнає і проти його задоволення не заперечує ( а.с.27 ). Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.04.2014 року в с. Бондарівка Коростенського району помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії 1 ТП № 240405 а.с. 16). Позивачка є рідною сестрою померлого ( копія свідоцтва про народження а.с. 14, копія свідоцтва про одруження а.с. 13, дані витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження а.с. 15) тому, відповідно до ст. 1262 ЦК України, спадкоємцем 2 черги за законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі ( а.с. 9) слідує, що позивачка після смерті брата - [PERSON] 14.05.2014 року звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті брата, за її заявою заведена спадкова справа. З листа № 02-14/943 від 18.09.2015 року нотаріуса Коростенської районної державної нотаріальної контори вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в с. Бондарівка по вул. Леніна,28 з тих підстав, що відсутній оригінал договору купівлі - продажу на житловий будинок ( а.с. 12). Згідно копії договору купівлі - продажу житлового будинку від 07. 07.1990 року, посвідченого секретарем Бондарівської сільської ради Коростенського району та зареєстрованого в реєстрі за № 17 гр. [PERSON] придбав у гр. [PERSON] житловий будинок в цілому з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Бондарівка Коростенського району ( копія договору а.с. 17) Як слідує з довідки № 244/02-20 від 10.09.2015 року, виданої Бондарівською сільською радою Коростенського району, померлому [PERSON], котрий помер 26.04.2014 року, згідно договору купівлі - продажу від 07.07.1990 року, дійсно належить на праві приватної власності житловий будинок № 28 по вул. Леніна в с. Бондарівка Коростенського району. Вказана довідка видана на підставі запису в погосподарській книзі № 1 за 2011-2015 роки, номер обєкта погосподарського обліку 27-1 ( довідка а.с. 10 ). Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 Особиста власність цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією. Таким чином, право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок виникло з моменту набуття ним вказаного житлового будинку. Та обставина, що житловий будинок № 28 по вул. Леніна в с. Бондарівка Коростенського району дійсно належав на праві власності [PERSON], ніким та нічим не спростована, навпаки, відповідач цю обставину визнав. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 25 ЦК України в момент смерті припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України суд не може вирішувати питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у звязку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності. А тому позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту належності житлового будинку спадкодавцю [PERSON] задоволенню не підлягають. Як зазначила позивачка, оригінал правовстановлюючого документу на даний час втрачений, що перешкоджає їй у нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статте 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так як документ, що засвідчує право власності спадковдавця [PERSON] на спадковий будинок існував, проте був втрачений та не може бути відновлений, позивачка підтвердила належними доказами неможливість отримання спадщини в нотаріальній конторі ( відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину а.с. 12) позов в частині визнання права власності на нерухоме майно за спадкоємцем підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial