Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чутівської державної нотаріальної контори, [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із неодержаної пенсії, земельної ділянки (паю) та житлового будинку на яку позивач як спадкоємець за заповітом має право. Крім позивача, спадкоємцями на майно [PERSON] є її сини [PERSON] та [PERSON] . Однак у визначений законом шестимісячний строк позивач не встиг прийняти спадщину, оскільки перебував за межами України на роботі. Враховуючи викладене, позивач просить суд задовольнити позов та продовжити йому строк для подачі заяви про прийняття спадщини на 3 місяці. Ухвалою судді від 26.06.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 02.09.2020 закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 08 год 00 хв 14 вересня 2020 року. Позивач, [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити та визначити йому додатковий строк для подання заяви на про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про підтримку позову та розгляд справи без його участі. Від Чутівської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, нажали суду заяви про розгляд справи без їх участі. В заявах вказали, що не заперечують проти продовження строку для прийняття спадщини [PERSON] . Суд, вивчивши письмові матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України про обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами являються будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] , на території Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області відкрилася спадщина. Позивач, [PERSON] є сином померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується наявними у справі доказами (а.с.3-5). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після померлої матері [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 17.10.2018 (а.с.41.). Згідно з довідкою Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області № 368 від 31.01.2019, померла [INFO] [PERSON] на час смерті проживала разом з сином [PERSON] (а.с.7). Із листа державного нотаріуса Махринської О.В. за № 645/0116 від 13.08.2019 року, вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] заяв про прийняття спадщини або відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилась (а.с.9). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власної волі. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вищезазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] вчасно не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини зазначає зайнятість на роботі, оскільки працює за межами України. У підтвердження перебування на роботі за кордоном, [PERSON] надав до суду копію трудового договору №01/05/23 від 29.05.2019 укладений з іноземцем прибувшим в РФ (а.с.12). Крім того із закордонного паспорта позивача вбачається, що з 04.04.2019 по 29.07.19 позивач [PERSON] перебував за кордоном, а саме на території Російської Федерації. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, встановлено що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до статей 12,81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, суд встановив, що наведені вище причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] є поважними, оскільки останній не міг вчасно звернутися до нотаріальної контори у звязку із перебуванням за кордоном. Також, за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване статтею 6 Конвенції право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Практика Європейського суду з прав людини застосовує принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині 3статті 2 Цивільного процесуального кодексу України. Разом з цим, при вирішенні цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. При вирішенні питання пропуску позивачем [PERSON] строку на прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] суд застосовує правило встановлення всіх обставин у даній справі з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, яке не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Відповідно до положень ст. 3 ЦК України, яка передбачає загальні засади цивільного законодавства, ними, серед іншого, є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність. Отже, визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а наявні докази у справі свідчать, що позивач, який є спадкоємцем за заповітом після померлої матері, у свою чергу, підтвердив пропуск строку на прийняття спадщини з поважних причин, якою є перебування за кордоном, а відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та продовження позивачу строку для прийняття спадщини. При цьому, суд з урахуванням принципу верховенства права, з метою уникнення надзвичайного формалізму при вирішенні питання про можливість надання позивачу права на судовий захист свого майнового права, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Таким чином, на підставі викладеного та досліджених доказів, суд надійшов до висновку, що причини, на які посилається позивач щодо пропущення строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] є поважними, пов`язані з об`єктивними обставинами, тому у суду є підстави визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тривалістю три місяці, початок перебігу якого вираховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. При цьому суд враховує ту обставину, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Суд, з`ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] . Враховуючи викладене,

Outcome: approved