Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до законного представника дитини [PERSON], третьої особи на стороні відповідача Кам'янець - Подільського міського відділу управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право на проживання за адресою: [ADDRESS], зняття з реєстрації та визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з січня 2013 року проживає окремо від [PERSON] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач переїхав з помешкання за адресою: [ADDRESS] на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Дитина з народження проживає за адресою: [ADDRESS], але на прохання відповідача син був зареєстрований [ADDRESS]. Оскільки відповідач відмовлялася подати спільну заяву до Кам'янець - Подільського міського відділу управління державної міграційної служби України про зняття з реєстрації [PERSON], позивач звернувся до суду. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Пояснила, що [PERSON] проживає разом із нею за адресою: [ADDRESS], тому не заперечила проти позову. Представник третьої особи Кам'янець - Подільського міського відділу управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить слухати справу у їх відсутності та не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власниками квартири за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності у рівних частинах є [PERSON] та члени її сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15.03.2007 року. Відповідно до довідки від 16.01.2014 року №140, виданої ККП «Господар» за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що також підтверджується домовою книгою. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO] є: [PERSON] та [PERSON]. Згідно Акту перевірки паспортного режиму від 23.10.2013 року [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS], однак не проживає там. Позивач стверджує, що під час проживання однією сім'єю з відповідачами, вони проживали за адресою [ADDRESS], що не заперечила в судовому засіданні [PERSON]. Позивач звернувся з позовом до суду, оскільки законний представник відповідача відмовлялася в добровільному порядку зняти з обліків реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Однак, в судовому засіданні законний представник дитини [PERSON] визнала вимогу позивача: визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на проживання за адресою: [ADDRESS], а також визнала місце проживання [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] втратив право на користування житлом по [ADDRESS], оскільки не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, а [PERSON] визнала місце проживання [PERSON], [INFO] з нею, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до абзацу 6 ст.3 Закону України від 11.12.2003 р «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Оскільки [PERSON] не проживає в будинку позивача понад один рік, тому втратив право користування житлом та перебування на реєстраційному обліку за адресою по [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» зняття з реєстрації можливе або на підставі заяви самої особи, або на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування жилим приміщенням і тому необхідності у додатковому зобов'язанні реєстраційного органу у вчиненні таких дій немає, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Позивач не наполягає на стягненні судових витрат з відповідача. На підставі ст.ст. 160, 161 СК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: partial