Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить встановити порядок користування квартирою №27 у будинку №8 по вул.Ак.Філатова в м. Одесі, виділивши йому житлову кімнату площею 16,69 кв.м., відповідачу [PERSON] житлову кімнату площею 11,58 кв.м., кухню площею 6,14 кв.м, санвузол площею 2,81 кв.м., коридор площею 6,38 кв.м., вбудовану шафу площею 2,25 кв.м. залишити в загальному користуванні, також просить надати йому дозвіл на відгородження кімнати площею 16,69 кв.м., не порушуючи несущих конструкцій стін, забезпечивши вільний доступ [PERSON] до кімнати площею 16,69 кв.м., а також зобовязати відповідачів не чинити перешкод [PERSON] у користуванні житловою кімнатою площею 16,69 кв.м. та приміщеннями загального користування. При цьому позивач посилається на те, що він та [PERSON] є співвласниками спірної квартири, з 2005 року зі згоди [PERSON] в даній квартирі проживає син - [PERSON] З 2010 року між сторонами погіршились стосунки і позивач не має можливості в повній мірі користуватись своїм майном, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. [PERSON] у судовому засіданні не заперечує проти визначення порядку користування квартирою №27 у будинку №8 по вул.Ак.Філатова в м. Одесі, однак просить врахувати, що тривалий час порядок користування між сторонами визначений і позивач фактично користується житловою кімнатою площею 11,58 кв.м., а тому просить залишити існуючий порядок. [PERSON] до судового засідання призначеного на 28.10.2016 року не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно договору купівлі-продажу від 19 вересня 2000 року [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. 09 березня 1994 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (актовий запис №139 від 09.03.1994 року). З технічного паспорту вбачається, що квартира [ADDRESS], загальною площею 46,57 кв.м., складається з 2-х житлових кімнат площею: 16,69 кв.м., 11,58 кв.м; кухні площею 6,14 кв.м, санвузла площею 2,81 кв.м., коридору площею 6,38 кв.м., вбудованої шафи площею 2,25 кв.м. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20 квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Сторонами у судовому засіданні визнано, що тривалий час позивач займає житлову кімнату площею 11,58 кв.м., житлова кімната площею 16,69 кв.м. є прохідною і враховуючи, що тимчасово в спірній квартирі зі згоди сторін, крім позивача і відповідачки, проживає їхній син [PERSON], проживання [PERSON] в даній кімнаті лише тільки погіршить і так не дружні стосунки між сторонами. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів можливості відгородження кімнати площею 16,69 кв.м., не порушуючи несущих конструкцій стін. Доводи позивача про те, що син проживає без його згоди в спірній квартирі судом не приймаються до уваги, оскільки, [PERSON] не ставить питання про його виселення, а лише просить зобовязати його не чинити перешкод у користуванні власністю. При таких обставинах та враховуючи стосунки між сторонами, фактичний порядок користування спірною квартирою, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial