Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання на час навчання в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2019 року. Заявлені вимоги мотивує тим, що він досяг повноліття, але продовжує навчання, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку батька. Ухвалою суду від 27.08.2018 (а.с.9) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Згідно з ухвалою суду від 26.09.2018 (а.с.32), до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, залучено [PERSON] Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з'явився. Відповідач правом надання відзиву не скористався, в судове засідання не прибув, натомість звернувся на адресу суду з заявою про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував (а.с.43). В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Третя особа [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення вимог позивача заперечували, виходячи із зазначених у поясненнях підстав. Мотивуючи свої заперечення зазначили, що на розгляді суду знаходиться справа щодо перегляду заочного рішення, яким з відповідача на користь третьої особи стягнуті аліменти на її особисте утримання та утримання двох неповнолітніх дітей. Тому, при ухваленні судового рішення просили врахувати спроможність відповідача надавати допомогу на утримання дитини, яка досягла повноліття, а також можливість позивача отримувати допомогу від рідної матері. З'ясувавши позиції сторін, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вказана обставина підтверджуються наданою суду копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно із довідкою Політехнічного коледжу Кременчуцького національного університету імені М.Остроградського № 434 від 31.01.2018, [PERSON], є студентом IV курсу денної форми навчання, термін навчання становить до 30 червня 2019 року (а.с.4). Заочним рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.03.2018 (а.с.24) з [PERSON] на користь [PERSON] (третя особа у справі) стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку та на утримання дружини у розмірі 1/6 заробітку (а.с24-25). За ухвалою суду від 05.07.2018 (а.с.35) заява [PERSON] про перегляд заочного рішення прийнята до розгляду. Згідно із поясненнями третьої особи, наразі її позовні вимоги по суті не розглянуті, а звернення [PERSON] із даним позовом, на думку третьої особи, викликано виключно бажанням зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь [PERSON], та носить штучний характер. Встановивши фактичні обставини справи, правові позиці сторін, суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, та здійснюючи розгляд справи виключно в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, зазначає, спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства. Так, статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання. У відповідності до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3 статті 199 СК України). Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що згідно із ст.49 ЦПК України, до кола гарантованих процесуальних прав сторін належить право відповідача на визнання позову на будь-якій стадії судового процесу, а відповідно до ч.4 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно із ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Разом із тим, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище повнолітньої дитини і платника аліментів, визнання позову відповідачем, наявність на утриманні відповідача неповнолітніх дітей та дружини, інші критерії, що передбачені ст.182 СК України та мають істотне значення для вирішення справи, а також можливість надання утримання другим з батьків, суд вважає позов обґрунтованим та доходить висновку про часткове його задоволення. З огляду на наведене, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина у розмірі, що дорівнює 1/12 частини його заробітку. Такий розмір аліментів, з урахуванням наявності на утриманні [PERSON] двох неповнолітніх дітей та дружини, беручи до уваги рівність обов'язків обох з батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина, цілком відповідатиме об'єктивній спроможності відповідача надавати допомогу на утримання повнолітнього сина на період навчання останнього, та не обмежувати прав інших дітей щодо утримання з боку батька. За нормами діючого сімейного законодавства України, право повнолітніх дочки, сина на отримання матеріальної допомоги з боку батьків нерозривно пов'язане саме із продовження навчання, тому суд вирішуючи питання щодо періоду стягнення аліментів дійшов висновку про необхідність їх стягнення саме на період навчання [PERSON], тобто до 30.06.2019. Крім того, в разі продовження [PERSON] навчання після вказаної дати, останній не позбавлений можливості звернутись до суду із відповідним позовом, за умови недосягнення ним двадцятирічного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст. 141 ЦПК України. З урахування дати звернення позивача до суду та звільнення останнього від сплати судового збору при звернені до суду із відповідним позовом, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved