overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить встановити факт належності на праві власності [PERSON], померлій [INFO], земельної ділянки розміром 3,1121 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дубов»язівської селищної ради Конотопського району, зокрема ріллі - 2,7869 га, кадастровий номер [NUMBER], пасовищ - 0,1629 га, кадастровий номер [NUMBER], сіножатей - 0,1623 га, кадастровий номер [NUMBER], на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 25.03.1999 року Дубов»язівською селищною радою Конотопського району, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. А також визнати за ним, [PERSON], право власності на вказану нерухомість в порядку спадкування за законом. На обгрунтування вимог у позові зазначено, що після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема й на вказану земельну ділянку. Проте, виправлення у Державному акті позбавляють можливості нотаріально оформити спадкові права, що і стало підставою для звернення до суду. [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач Дубов»язівська селищна рада, Конотопського району подала клопотання про розгляд справи без їх представника, задоволенню вимог не заперечують, при виинесенні рішення покладаються на розсуд суду. Треті особи: [PERSON], відділ у Конотопському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Майстренко І.В. також не заперечують вимогам, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду, справу просять розглядати за їх відсутності. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Належність спадкодавцю спірної земельної ділянки, право позивача на отримання у спадок цієї нерухомості, своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини повністю доводяться представленими доказами (а.с.6-28). Відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За приписами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1258, 1261 ЦК України передбачено право спадкування за законом, зокрема до першої черги спадкоємців віднесені діти спадкодавця .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить встановити факт належності на праві власності [PERSON], померлому 01.02.2016 року, земельної ділянки розміром 0,4293 га, кадастровий номер 5922083300:02:001:0135, та земельної ділянки розміром 3,6517 га, кадастровий номер 5922083300:02:001:0462, що розташовані на території [PERSON] сільської ради, Конотопського району, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №019978, виданого Жовтневською сільською радою, Конотопського району 17.06.1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №365. А також визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. На обгрунтування вимог у позові зазначено, що [PERSON] був його батьком після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема й на вказану земельну ділянку. Спадщину прийняв, тому як проживав зі спадкодавцем за однією адресою. Проте, втрата оригінала наведеного Державного акта позбавляє можливості нотаріально оформити спадкові права, що і стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] сільська рада, Конотопського району просить розглядати справу без участі представника, задоволенню вимог не заперечують. Треті особи: Конотопська районна державна нотаріальна контора, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області також не заперечують вимогам, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду, справу просять розглядати за їх відсутності. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд вважає, що, з огляду на положення ч.4 ст.174 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Належність спадкодавцю спірної земельної ділянки, право позивача на отримання у спадок цієї нерухомості і фактичне прийняття ним спадщини повністю доводяться представленими доказами (а.с.3-16). Відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За приписами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1258, 1261 ЦК України передбачено право спадкування за законом, зокрема до першої черги спадкоємців віднесені діти спадкодавця . Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 06.10.1989 року у Русивельській сільській раді Гощансього району, оскільки подружні стосунки між ними не склалися, виявилося що в них різні характери та погляди на життя. Позивач вказує, що між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, сторони не проживають протягом останніх п`яти років та позивач має другу сім`ю в якій вже народилась дитина, а тому вважає, що зберегти сім`ю неможливо. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з`явивсь. До початку розгляду справи подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, де вказав, що позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до таких висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 26.07.2019 виконавчим комітетом Русивельської сільської ради Гощансього району, актовий запис №15, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 06.10.1989 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо протягом останніх п`яти років, не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Відповідно до частини 2 статті 114СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 13.09.1989 року, зареєстрований Тучинською сільської ради Гощанського району, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] . В обґрунтування позову посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися, виявилося що в них різні характери та погляди на життя. Позивач вказує, що між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, а тому вважає, що зберегти сім`ю неможливо. Тому, просить шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що позовні вимоги підтримує. Від відповідачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 13.09.1989 року Тучинською сільською радою Гощанського району, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 13.09.1989 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині « [PERSON] ». Згідно з частиною 3 статті 105СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 29.12.1990 року Бугринською сільською радою Гощансього району, оскільки подружні стосунки між ними не склалися, виявилося що в них різні характери та погляди на життя. Позивач вказує, що між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, вказує, що сім`я існує формально, а тому вважає, що зберегти сім`ю неможливо. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з`явивсь. До початку розгляду справи подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, де вказав, що позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до таких висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , виданого 29.12.1990 р. Бугринською сільською радою Гощансього району, актовий запис №33, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 29.12.1990 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо протягом останніх семи років, не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Відповідно до частини 2 статті 114СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою зареєстрований 03.09.2010 року, оскільки подружні стосунки між ними не склалися, виявилося що в них різні характери та погляди на життя. Позивач вказує, що між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, а тому вважає, що зберегти сім`ю неможливо. А тому, просить шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує. Від відповідачки до суду надійшла заява у якій вона вказує, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Враховуючи вимоги\~ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 03.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №33, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 03.09.2010. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині « [PERSON] ». Згідно з частиною 3\~статті 105СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до статті 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1\~статті 24СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2\~статті 114СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3\~статті 115СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.10.1999 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося, між ними зникла взаємоповага та почуття, які були на момент укладення шлюбу. Спільне господарство не ведуть на протязі тривалого часу. У звязку з чим вважає, що збереження шлюбу не можливе, тому просить розірвати шлюб між ними. Позивач у судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена у встановленому порядку, На попереднє засідання відповідач надала заяву, в якій просить надати їм час на примирення. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, оскільки по справі надано достатньо доказів, для прийняття рішення по суті. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує про такого вирішення справи. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 09.10.1999 року Голопристанським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-КГ № 017292, актовий запис № 78. Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сімї. Основна причина розпаду сімї це різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові і довіри один до одного. Суд, зробив все можливе для примирення сторін, але позивач наполягає на розірванні шлюбу. Отже, приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому зазначив, що відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 15.12.2010 року, який був зареєстрований Добропільською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис № 7. Спільних дітей вони не мають, майна, яке б підлягало поділу вони не нажили, знаходячись у шлюбі. Запропонував відповідачці розірвати шлю в РАГСі, але вона відмовилась. Також зазначає, що вже біля року вони не підтримують подружніх відносин. Він проживає в с. Новомиколаївка в своєму до шлюбному будинку та веде окреме господарство, а відповідачка проживає у своєму будинку. Матеріально один одного не підтримують, спільне господарство не ведуть, на протязі останніх років у них постійно виникали конфлікти та непорозуміння, примирення між ними не можливе. Тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, оскільки майбутнього у їхньої сімї не має, так як між ними втрачено почуття любові, поваги один до одного та відсутнє взаємопорозуміння. Просить розірвати шлюб на примирення не згоден. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що не може зрозуміти причину розлучення, оскільки з 2014 року їхні стосунки з позивачем дійсно стали псуватись, має підозри, що у позивача є інша жінка, просила не розривати шлюб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 15.12.2010 року Виконавчим комітетом Добропільської сільської ради Голопристанського району Херсонської області було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-КГ № 108002 від 01.07.2016 року, актовий запис № 7. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї. Основна причина розпаду сімї відсутнє взаєморозуміння та втрачено почуття любові і довіри один до одного, внаслідок чого шлюб носить формальний характер. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Отже, приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, а також те, що сторони з осені 2015 року не проживають разом, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved