Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Теплоенергомонтаж» про стягнення заборгованості із заробітної плати,у якій зазначає, що позивач [INFO] був зарахований до тресту «Теплоенергомонтаж» на посаду головного інженера, згідно наказу Міненерго №40-к від 21.02.1983 року. З часом трест «Теплоенергомонтаж» був реорганізован в Відкрите акціонерне товариство «Теплоенергомонтаж», наказ Міненерго №99 від 14.04.1994 року, яке в свою чергу перетворено в Публічне акціонерне товариство «Теплоенергомонтаж». Позивач звільнився 24 березня 2015 року за власним бажанням, відповідно до наказу №44 від 24.03.2015 року. За період з 01.05.2014 року по 24.03.2015 року заробітна плата не виплачувалась у звязку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 25845,21 грн., що підтверджується довідкою № 08-01 від 11.04.2016 року. Також позивач просить стягнути з відповідача компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати у розмірі 12831,95 грн. У звязку з наведеним, позивач просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, просив слухати справи у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не сповістили, заяв про відкладення слухання справи на адресу суду не надходило. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач [INFO] був зарахований на посаду головного інженера, згідно наказу Міненерго №40-к від 21.02.1983 року. Позивач звільнився 24 березня 2015 року за власним бажанням, відповідно до наказу №44 від 24.03.2015 року. За період з 01.05.2014 року по 24.03.2015 року заробітна плата не виплачувалась у звязку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 25845,21 грн., що підтверджується довідкою № 08-01 від 11.04.2016 року. Оцінюючи встановлені правовідносини та вирішуючи спір, суд застосовує положення ст.ст. 115 КЗпП України. У відповідності до вимог ч.І ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Таким чином, суд стягує з відповідача індексацію несвоєчасно виплаченої заробітної плати в сумі 12831,95 грн. Таким чином, суд стягує з відповідача заборгованість по заробітній платі на користь позивача в сумі 25845,21 грн., оскільки він працював на підприємстві та вчасно не отримав заробітну плату а також стягує компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 12831,95 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved