Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить звільнити з-під арешту та зняти заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) автомобіля марки «МАN 8.163» 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] № шасі WMAL20ZZZYG145965, який належить на праві приватної власності [PERSON], накладеної на вказаний автомобіль постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області [PERSON] від 23 травня 2011 р. у кримінальній справі № 181-0311 та витрати пов'язані з оплатою судового збору покласти на відповідача. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON], є власником автомобіля марки автомобіля марки «МАN 8.163» 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] № шасі WMAL20ZZZYG145965. Вказаний автомобіль 22.07.2009 року був оформлений нм у встановленому законом порядку, за оформлення якого, було оплачено в повному обсязі усі податки та збори, що передбаченні чинним законодавством України. На письмовий запит позивача 31.10.2017 р. він отримав Відповідь МВС Регіонального сервісною центру Львівської області від 30.10.2017 року вихідний № 31/13-90632 про те, що слідчим відділом слідчого управління прокуратури Львівської області розслідувалась кримінальна справа, порушена за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Львівського ВРЕВ УДАІ ГУ МВС України, а також за фактом, підроблення невстановленими особами офіційних документів та використання документів за ознаками злочинів, передбачених за ч.ч.1,3 ст. 358 КК України. Зазначена вище кримінальна справа скерована до суду для розгляду по суті. 20.12.2012 під час досудового слідства у вказаній справі, за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими обставинами завідомо підроблених документів, за ознаками злочинів передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, 3 ст. 358 КК України, порушено кримінальну справу, яка на даний час розслідується слідчим відділом Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області. Під час досудового розслідування у вказаній справі постановою слідчого Сапуцьким Р.Я. від 23.05.2011 року накладено заборону на вчинення реєстраційних дій щодо автомобіля позивача. Заборона на проведення реєстраційних операцій стосовно зазначеного транспортного засобу накладена у зв'язку з тим, що після проведення його первинної реєстрації у Львівському ВРЕВ УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, в порушення вимог Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» не сплачено відповідного податку. Однак, позив протиправних дій по відношенню до автомобіля не вчиняв, усі податки та збори оплатив, та на даний час не може розпорядитись приватною власністю, яку законним чином придбав. У звязку із наведеним, змушений був звернутись до суду із позовом, який просить задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявився, але подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просить розглядати справу у його відсутності, що суд вважає за можливе. Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча належно були повідомлені про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомили, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 22.07.2009 року [PERSON] у встановленому законом порядку, став власником автомобіля марки автомобіля марки «МАN 8.163» 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] № шасі WMAL20ZZZYG145965, за що ним було оплачено в повному обсязі усі податки та збори, що передбаченні чинним законодавством України, у звязку із чим йому було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія якого долучена до матеріалів справи./а.с.5/ На письмовий запит позивача 31.10.2017 р. він отримав Відповідь МВС Регіонального сервісною центру Львівської області від 30.10.2017 року вихідний № 31/13-90632 про те, що слідчим відділом слідчого управління прокуратури Львівської області розслідувалась кримінальна справа, порушена за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Львівського ВРЕВ УДАІ ГУ МВС України, а також за фактом, підроблення невстановленими особами офіційних документів та використання документів за ознаками злочинів, передбачених за ч.ч.1,3 ст. 358 КК України./а.с.4/ З відповіді Територіального сервісного центру МВС у Львівській області вбачається, що арешт на автомобіль позивача був накладений на виконання вимог постанови старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції [PERSON] від 23 травня 2011р. про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів у рамках розслідування кримінальної справи № 181-0311, порушеної за ознаками злочинів, передбачених ч. 1, 3 ст. 358, ч.3 ст. 364, ч.1 ст. 365 КК України. З пояснень у судовому засіданні представника позивача, після спілкування з працівниками Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, кримінальна справа № 181-0311 порушена слідчим відділом прокуратури Львівської області, за фактом зловживання службовими особами Львівського ВРЕВ УДАІ ГУМВС України у Львівській області, а також за фактом підроблення невстановленими особами офіційних документів та використання підроблених документів. Кримінальну справу скеровано до Личаківського районного суду м. Львова за результатами розгляду якої 13.11.2013 року судом винесено вирок, що набрав законної сили, яким визнано колишнього заступника начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ ГУ МВС України у Львівській області винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 367 КК України. 20.12.2012 під час досудового слідства у вказаній справі, за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими обставинами завідомо підроблених документів, за ознаками злочинів передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, 3 ст. 358 КК України, порушено кримінальну справу, яка на даний час розслідується слідчим відділом Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області. Позивач по вказаній кримінальній справі № 181-0311, не був і не є підозрюваним або обвинувачуваним, по якій органом досудового слідства було накладено вказане вище обтяження, не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні №12013150060001639, матеріали якого виділено з кримінальної справи № 181-0311. Заборона на проведення реєстраційних операцій стосовно зазначеного транспортного засобу накладена у зв'язку з тим, що після проведення його первинної реєстрації у Львівському ВРЕВ УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, в порушення вимог Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» не сплачено відповідного податку. Також встановлено, що позивач не був і не є підозрюваним або обвинувачуваним по кримінальній справі № 181-0311, по якій органом досудового слідства було накладено вказане вище обтяження, не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні №12013150060001639, матеріали якого виділено з кримінальної справи № 181-0311. При реєстрації за позивачем даного автомобіля арештів та заборон щодо такого виявлено не було і проведено реєстрацію без застережень. Згідно з Порядком державної реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 7 вересня 1998 року № 1388, реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків. Тобто у разі відсутності документів про сплату відповідних податків, реєстрація, перереєстрація та технічний огляд транспортних засобів не проводиться. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів» податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні. На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до висновку, що накладення заборон на належний позивачеві спірний транспортний засіб є протиправним та\~\~порушує його охоронюване законом право власності. Право власності на спірний автомобіль набуто позивачем у визначений законом спосіб. Правовий режим власності, відповідно до ст.92 Конституції України визначається виключно законами України. Право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Закон гарантує власнику право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав, якими закон наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника. Оцінюючи докази в їх сукупності, судом достовірно встановлено, що в діях позивача [PERSON] не встановлено неправомірної поведінки при купівлі автомобіля, майно придбано у законний спосіб, належним чином оформлено реєстрацію вказаного транспортного засобу та здійснено передбачені законом платежі. За змістом ст.126 КПК України (в редакції 1960 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна у кримінальній справі проводиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно лише обвинуваченого, підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії. Цим Кодексом не передбачено як вид забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна у кримінальній справі заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку), що було застосовано слідчим у даному випадку. Позивач не є учасником кримінального процесу (підозрюваним, обвинуваченим, цивільним відповідачем) у кримінальній справі № 181-0311 та позбавлений права оскаржити дії слідчого в порядку, передбаченому КПК України в межах розслідування цієї справи. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, а також те, що права позивача як власника майна порушені, [PERSON] будучи власником автомобіля, не був підозрюваним або обвинуваченим по кримінальній справі №181-0311, по якій органом досудового слідства було накладено вказане вище обтяження, а тому наявність вказаного вище арешту та заборони на проведення реєстраційних операцій щодо належного йому на праві власності автомобіля обмежує право власності позивача та підлягає захисту та відновленню, а відтак суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд також приходить до переконань, що вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору є підставною та підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved