Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просить суд: стягнути на його користь солідарно з [PERSON] і [PERSON] суму боргу в розмірі 21400,00 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 200,00 грн.; стягнути на його розсить з [PERSON] і [PERSON] судовий збір в сумі 243,60 грн. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 06.12.2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого він передав позичальникові у власність 21400,00 грн., а остання зобовязалася повернути йому ту ж саму суму. Факт передання коштів підтверджується складеною позичальником власноручно розпискою. [PERSON] власноручно написаною розпискою від 06.12.2013 року взяв на себе обовязок повернути борг в сумі 21400,00 грн., якщо [PERSON] не поверне борг. [PERSON] згідно із договором поруки від 06.12.2013 року взяв на себе зобовязання відповідати за належне виконання обовязку позичальником щодо повернення боргу. Обсяг відповідальності [PERSON] обмежено сумою у розмірі 200,00 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від обовязку щодо повернення боргу, ігнорують усні та письмові претензії щодо повернення коштів у звязку з чим він вимушений звернутися до суду. Позивач та його представник в судове засідання 04.08.2015 року не з'явилися, повідомлялися належним чином про місце та час судового засідання, представник позивача завчасно надала до суду заяву, якою сповістила про можливість розгляду справи за її відсутності, просила предявлений позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду і вирішення справи. Відповідачі заперечень проти позову не надали, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, причин не повідомили, свого представника (представників) до суду не направили, заперечень не надали, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 06.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого позивач надав відповідачці в позику грошові кошти в сумі 21400,00 грн. Факт передачі коштів підтверджується письмовою розпискою, яка є невід'ємною частиною кредитного договору та долучено в оригіналі до матеріалів справи. Сторони дійшли згоди, що повернення позики буде здійснювати щомісячними платежами в розмірі 890,00 грн. щомісячно за місцем мешкання позивача. [PERSON] власноручно написаною розпискою від 06.12.2013 року також фактично взяв на себе обовязок повернути борг, якщо [PERSON] не повертатиме борг позивачу згідно укладеного договору позики від 06.12.2013 року, тобто фактично взяв на себе зобовязання щодо відповідати разом зі позичальником за належне виконання нею своїх зобовязань. Окрім того, між позивачем та [PERSON] 06.12.2015 року було укладено договір поруки за умовами якого [PERSON] взяв на себе часткове зобовязання перед позивачем відповідати за зобовязаннями інших відповідачів за укладеними договором позики та розпискою. Сторони погодили, що обсяг відповідальності поручителя обмежується сумою в розмірі 200,00 грн. Відповідачами не доведено належними, допустимими та достатніми доказами того, що вони повернули позивачу грошові кошти у повному обсязі. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч. 1 ст. 1040 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частинами 1 та 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За встановлених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід стягнути суму боргу в розмірі 21200,00 грн., з [PERSON] 200 грн., оскільки такі позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial