Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів суми позики по 25000 грн. з кожного. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 05 серпня 2010 року надав в борг [PERSON] та [PERSON] кошти в сумі 25000 гривень кожному, що підтверджується розписками відповідачів. Разом позичив відповідачам 50000 грн. Неодноразово протягом 2015 року предявляв відповідачам усні вимоги про повернення богу за розписками, однак останні ухиляються від повернення суми боргу, чим порушили взяті на себе зобовязання (а.с.2). 16 січня 2016 року в судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON] в якому просить визнати договір позики, укладений між [PERSON] та [PERSON] 05.08.2010 року на суму 25000 грн., а також [PERSON] та [PERSON] 05.08.2010 року на суму 25000 грн. недійсним та таким, що не укладався. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що не заперечуючи факт написання розписки 05.08.2010 року відповідачі зазначають, що грошові кошти за спірним договором від позикодавця насправді одержані не були, з договору позики не вбачається, що [PERSON] взяв кошти та зобовязався повернути їх, оскільки в договорі вказано, що [PERSON] бере у [PERSON] кошти в розмірі 25000 грн., та аналогічно те, що [PERSON] взяв кошти та зобовязався повернути їх, оскільки в договорі вказано, що [PERSON] бере у [PERSON] кошти в розмірі 25000 грн. Договір позики не відповідає вимогам, установленим для правочинів, які укладаються в письмовій формі, а саме: договір позики в цій справі підписаний лише позичальниками. З тексту розписки від 05 серпня 2010 року вбачається лише те, що [PERSON] та [PERSON] (кожний окремо) беруть у [PERSON] грошові кошти в розмірі 25000 грн. (разом 50000 грн.), що не є доказом того, що це є договір позики, і що ніби отримані ними кошти вони мають повернути. Умова щодо обовязку повернення грошових коштів відсутня, також не вказано момент передачі коштів як від позивача відповідачам, так і умови повернення грошей, тобто спірна розписка не є доказом укладення договору позики. Однак посилаючись на ч.1 ст. 638 ЦК України вказують, що договір вважається укладеним в належній формі тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору. Оскільки договір позики є реальним , то права і обовязки сторін не можуть виникнути до передачі речі (грошей). Таким чином, договір вважається укладеним в момент здійснення дій по передачі предмета договору на основі попередньої домовленості, що випливає з ч.2 ст.640 ЦК України. В даному разі, відсутність підтвердження передачі коштів відповідачам засвідчує те, що договір позики не укладався. В спірній розписці зазначено, що відповідачі беруть позику і так як не в змозі повернути кошти дають свій пай у розмірі 7 г на 7 років, однак правочини, повязані з передачею мана (зокрема нерухомого майна) вчиняються у письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню. Оскільки зазначений договір не був нотаріально посвідчений, то він не є укладеним і не породжує права та обовязки для сторін. До того ж не вказано момент передачі грошей і землі. Також незрозумілим є запис у розписці «пай у розмірі 7г.». Не зазначено кадастровий номер земельної ділянки та взагалі не відомо, чи відповідачі передали один пай чи це були різні паї Однак, кожному з відповідачів на праві власності належать різні земельні ділянки розмірами 6,91 га. на підставі державних актів серії 1-КР №024861 та серії 1-КР №024862, однак в розписці не вірно зазначено розмір паю, не визначено місце розташування земельної ділянки, позивач не надав доказів ані передачі коштів, ані щодо передачі земельної ділянки, тому

Outcome: partial