Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу та відшкодування моральної шкоди, зазначивши, що 07.04.2016 року відповідач незаконно заволодів платіжною карткою позивача, з якої зняв 10000 грн. Приймаючи до уваги, що [PERSON] в добровільному порядку повернув власникові лише 3000 грн. і не виконує вятих на себе зобовязань за борговою розпискою, [PERSON] просить стягнути з відповідача заборгованість, в розмірі 7000 грн., 1600 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та 1600 грн. сплаченого судового збору. У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, заявлені [PERSON] посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. Від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи. Представник третьої особи - Конотопського ВП ГУНП в Сумській області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що станом на квітень 2016 року сторони являлись військовослужбовцями і [PERSON] незаконно заволодів банківською карткою [PERSON] та грошовими коштами в сумі 10000 грн., які належали позивачеві. Внаслідок вжитих [PERSON], а також органами внутрішніх справ заходів, відповідач повернув позивачеві частину грошових коштів, в сумі 3000 грн., зобовязавшись повернути залишок коштів. Кримінальне провадження відносно [PERSON] за фактом незаконного заволодіння майном [PERSON] не реєструвалось. З розписок відповідача, складених 08.04.2016 року та 26.05.2016 року, вбачається, що [PERSON] зобовязався повернути позивачеві до 20.06.2016 року грошову суму, в розмірі 7000 грн. З пояснень представника позивача слідує, що відповідач не виконав взятих на себе зобовязань. У відповідності до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином у встановлені строки і боржник зобовязаний виконати свій обовязок, відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що боржник тривалий час ухиляється від виконання своїх обовязків перед позивачем. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд вважає, що позивачеві було завдано моральної шкоди, оскільки [PERSON] переніс і переносить душевні страждання, обумовлені невиконанням зобовязання зі сторони відповідача. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 1600 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, оскільки саме такий розмір її відшкодування є близьким до прожиткового мінімуму на одну працездатну особу і буде розумним та співрозмірним з перенесеними [PERSON] моральними стражданнями. В той же час, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1600 грн. в якості відшкодування судових витрат, підлягають частковому задоволенню. Частиною 1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони всі понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріалами справи доведено, що звертаючись до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1280 грн. Таким чином, вимога [PERSON] про стягнення із [PERSON] на його користь 1600 грн. судових витрат, підлягає задоволенню в розмірі, який підтверджено документально.

Outcome: partial