Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу від 04.04.1992 року виконкомом Тиврівської селищної ради народних депутатів було продано, а ним придбано окрему квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори Данилишиною Г.А. та зареєстрований в реєстрі за № 702 від 04.04.1992 року. В подальшому договір було зареєстровано у Вінницькому міжміському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за № 37/983 від 21.05.1992 року. Відповідно до експлікації, яка додається до плану будинку, придбана ним квартира складається з коридору 1 площею 6,0 кв.м., коридору 2 площею 3,6 кв.м., туалету 3 площею 1,4 кв.м., ванної 4 площею 2,7 кв.м., кімнати 5 площею 7,7 кв.м., кладової 6 площею 0,4 кв.м., кімнати 7 площею 10,8 кв.м., кімнати 8 площею 17,4 кв.м., кухні 9 площею 7,3 кв.м. Крім того, до складу придбаного ним нерухомого майна входить також частина підвалу площею 3,0 кв.м. Загальна площа вказаної квартири становить 57,3 кв.м., житлова площа становить 35.9 кв.м., допоміжна площа - 21,4 кв.м. На даний час бажає отримати свідоцтво про право власності на належну йому квартиру в зв'язку з чим звернувся в реєстраційну службу Тиврівського РУЮ у Вінницькій області, однак, при огляді наданих ним документів було виявлено, що в договорі купівлі-продажу квартири від 04.04.1992 року відсутня адреса її місця розташування, тобто з його змісту не вбачається, що він придбав саме квартиру [ADDRESS]. Разом з тим, вважає, що в нього виникло право власності на вказану квартиру, оскільки він придбав її на підставі договору купівлі-продажу, сплатив за неї грошові кошти в розмірі 15009 карбованців, що слідує зі змісту самого договору від 04.04.1992 року, та зареєстрував за собою у КП «ВООБТІ» 21.05.1992 року. Відповідно до довідки Тиврівської селищної ради від 17.10.2014 року він з 13 грудня 1991 року і по даний час зареєстрований у квартирі, яка знаходиться в [ADDRESS], і володіє нею на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 04.11.1994 року. Крім того, вказаний факт також підтверджується домовою книгою для прописки громадян, що проживають у буд [ADDRESS], відповідно до якої він проживає у вказаній квартирі з 1991 року. Відповідно до ст. 128 Цивільного кодексу України 1963 року, чинного на час укладення договору купівлі-продажу, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Таким чином вважає, що він правомірно набув право власності на зазначений об'єкт нерухомого майна. Внести виправлення в договір купівлі-продажу квартири від 04.04.1992 року в нього немає можливості, оскільки державний нотаріус Тиврівської державної нотаріальної контори Данилишина Г.А. на даний час не працює, а юридична особа - продавець, а саме Тиврівська селищна рада народних депутатів на даний час не існує. Встановлення даного факту йому необхідно для оформлення свого права власності на нерухоме майно та отримання правовстановлюючих документів на нього. Просить встановити факт, що він, [PERSON], володіє квартирою [ADDRESS], загальною площею 57,3 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м., допоміжною площею 21,4 кв.м., та складається з коридору 1 площею 6,0 кв.м., коридору 2 площею 3,6 кв.м., туалету 3 площею 1,4 кв.м., ванної 4 площею 2,7 кв.м., кімнати 5 площею 7,7 кв.м., кладової 6 площею 0,4 кв.м., кімнати 7 площею 10,8 кв.м., кімнати 8 площею 17,4 кв.м., кухні 9 площею 7,3 кв.м. та частини підвалу площею 3,0 кв.м., що становить 81/1000 частки житлового будинку [ADDRESS] на праві власності. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав і просить її задоволити з підстав, наведених в ній. Представник зацікавленої особи - Тиврівської сільської ради в судове засідання не з'явився, просять справу розглянути у їх відсутності, не заперечують проти задоволення заяви. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS], володіє нею як власник . Квартиру він купив в 1992 році. Договір зареєстрований в БТІ . Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, так як факт належності [PERSON] на праві власності трьохкімнатної квартири [ADDRESS] стверджується: самим договором купівлі-продажу від 04.04.1992 року, відповідно до якого на час його укладення [PERSON] проживав в квартирі [ADDRESS] і придбав за договором займану ним та членами його сім'ї квартиру, тобто квартиру [ADDRESS], реєстраційним свідоцтвом КП «ВООБТІ», відповідно до якого за [PERSON] зареєстровано право власності на 81/1000 домоволодіння по [ADDRESS], тобто саме та частка, до складу якої входить зазначена квартира, як визначено договором купівлі - продажу від 04.04.1992 року, паспортом заявника, відповідно до якого в графі «місце проживання» зазначено, що [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS]; довідкою виконавчого комітету Тиврівської с/ради № 596 від 17.10.2014 р, згідно якої [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] і зареєстрований в ній з 13.12.1991 року , та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили даний факт. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.09.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо зокрема, заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Outcome: approved