Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] сільської Ради про визнання нечинним рішення [PERSON] сільської Ради Рівненської області від 11.09.2009 року №195 в частині передачі йому у власність земельної ділянки розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та визнання недійсним належного [PERSON] державного акту серії ЯК №412704 від 28.12.2010 року на право власності на земельну ділянку розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Позивач [PERSON] суду пояснив, що свої вимоги підтримує з підстав, вказаних у позовній заяві. [PERSON] пояснив, що він є власником будинку №5 по вулиці Видумка в селі Рогізне Демидівського району. Дане домогосподарство знаходиться на земельній ділянці 0,25 га. Право його власності на дану земельну ділянку підтверджується відповідним державним актом. Зі слів [PERSON], сусідніми користувачами землі біля його будинку є [PERSON] та [PERSON], які проживають в домогосподарстві №3 по вулиці Видумка. Позивач вважає, що є необхідність скасування рішення [PERSON] сільської Ради та відповідного державного акта на належну йому земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в домогосподарстві в селі Рогізне. Також, [PERSON] вказав, що в заяві від його імені про оформлення та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку від 30.10.2009 року та в акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 19.11.2009 року не його рукописні підписи. Позивач вважає, що для підтвердження фальшивості його підписів у цих документах, необхідно провести почеркознавчу експертизу. Відповідач по справі [PERSON] позов не визнала та звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд цивільної справи у її відсутність. У своєму письмовому запереченні на позовну заяву [PERSON] та у письмовій заяві про розгляд справи у її відсутність, відповідач [PERSON] вказала, що вона позову не визнає, так як не може бути відповідачем по даній цивільній справі. На її думку, вона не наділена повноваженнями щодо скасування рішення сільської Ради чи державного акту на право власності на земельну ділянку. Крім того, [PERSON] не є власником чи користувачем земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою [PERSON], вона ніяким чином не створювала позивачу перешкоди у виготовленні документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства. Також, відповідачка [PERSON]А вважає, що позов [PERSON] не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а даний спір підлягає компетенції адміністративних судів (а.с 26,75) Представник відповідача [PERSON] сільської Ради Демидівського району Рівненської області сільський голова [PERSON] вважає, що спір необхідно вирішити у відповідності до чинного законодавства України та звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд цивільної справи у його відсутність( а.с.78) Згідно з нормами ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, взявши до уваги письмові заперечення відповідачки [PERSON] та позицію представника відповідача [PERSON] сільської Ради Демидівського району Рівненської області сільського голови [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст.ст.90,158,210 Земельного кодексу України, відповідно до пункту №2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року (із змінами від 19.03.2010 року) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», судам в порядку цивільного судочинства підсудні справи з приводу володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки. Суд робить висновок про те, що спір, на вирішенні якого наполягає позивач [PERSON]О, є приватноправовим, виник із відносин, які регулюються нормами цивільного права та, відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно копії договору дарування житлового будинку від 22.08.2001 року та копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 412704 від 28.12.2010 року, письмових довідок сільської Ради №02-22/151 від 19.06.2014 року та №02-22/40 від 20.01.2016 року позивач [PERSON] є власником житлового будинку №5 по вулиці Видумка в селі Рогізне Демидівського району Рівненської області та земельної ділянки площею 0,25 гектара з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.4,5,15,77). У своїх пояснення [PERSON]О підтвердив, що належний йому будинок №5 по вулиці Видумка в селі Рогізне Демидівського району розташований на земельній ділянці, яка межує із земельною ділянкою [PERSON] та [PERSON], проживаючих в сусідньому домогосподарстві у будинку №3 по вулиці Видумка. Із досліджених судом письмових довідок сільського голови [PERSON] сільської Ради Демидівського району Рівненської області встановлено, що відповідачка [PERSON] немає у власності, користуванні та оренді земельної ділянки по вулиці Видумка, №3 в селі Рогізне Демидівського району. Дана земельна ділянка та розташоване на ній домогосподарство належить [PERSON](а.с.27,76). Із аналізу ст.ст.3,118,119 Цивільного процесуального кодексу України можна зробити висновок про те, що кожна особа може звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних чи оспорюваних прав шляхом подання позову до відповідача при наявності спору. Аналізуючи дослідженні письмові докази (копія договору дарування житлового будинку, копія державного акту на право власності на земельну ділянку, копії письмових довідок [PERSON] сільської Ради Демидівського району), суд приходить до висновку про відсутність між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] правовідносин щодо визнання ними ( чи невизнання) взаємних прав та обовязків та, як наслідок, відсутність між ними спору про право. Предметом позовних вимог [PERSON] є визнання нечинним рішення [PERSON] сільської Ради Демидівського району Рівненської області від 11.09.2009 року №195 в частині передачі йому у власність земельної ділянки розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та визнання недійсним належного [PERSON] державного акту серії ЯК №412704 від 28.12.2010 року на право власності на земельну ділянку розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Норми ч.1 та ч. 3 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України вказують на те, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом дослідженні письмові докази, які були надані позивачем [PERSON] для доведення своїх позовних вимог. Так, 30.10.2009 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до управління Держкомзему у Демидівському районі Рівненської області щодо безоплатного оформлення та видачі йому державного акта на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,25 гектара в селі Рогізне Демидівського району(а.с.7). 11.09.2009 року рішенням №195 сесії [PERSON] сільської Ради Демидівського району, громадянину [PERSON] було передано у безоплатну власність земельну ділянку площею 0,25 гектара для обслуговування житлового будинку в селі Рогізне (а.с.8). У відповідності до письмового акту прийомки передачі межових знаків на зберігання громадянину [PERSON], 19.11.2009 року було закріплено межовими знаками земельну ділянку 0,25 гектари, яка знаходиться в селі Рогізне Демидівського району Рівненської області. Землевласник [PERSON], своїм рукописним підписом підтвердив факт відсутності у нього претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки (а.с.9). Відповідно до письмового акту від 24.04.2015 року, комісія із земельних питань [PERSON] сільської Ради Демидівського району встановила, що межі земельної ділянки в домогосподарстві [PERSON] встановлені у відповідності до державного акта, виданого йому 28.12.2010 року (а.с.16) Належній позивачу [PERSON] земельній ділянці площею 0,25 гектари для будівництва та обслуговування житлового будинку в селі Рогізне Демидівського району присвоєно кадастровий номер : 5621484503:01:000:0164 (а.с.10). Надана позивачем архівна довідка №236/04-02 від 06.06.2014 року, підтверджує обставини передання громадянці [PERSON], на підставі рішення сесії [PERSON] сільської Ради Демидівського району, у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельної ділянки площею 0,39 гектара (а.с.12). Відповідно до спільної довідки голови [PERSON] сільської Ради Демидівського району, секретаря Рогізненської сільської Ради Демидівського району і землевпорядника [PERSON] сільської Ради Демидівського району та рішення сесії [PERSON] сільської Ради Демидівського району №227 від 12.02.2014 року, позивач [PERSON] має у власності земельну ділянку розміром 0,25 гектари для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку 0,35 гектара у користуванні для особистого селянського господарства. Йому, як користувачу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі у власність орієнтованою площею 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства в селі Рогізне вулиця Видумка,№5 (а.с.11,15) Дослідженні судом письмові докази, а саме рішення сесії [PERSON] сільської Ради Демидівського району Рівненської області №258 від 28.01.2015 року, письмове повідомлення №02-15/298 від 10.12.2014 року сільського голови [PERSON] громадянину [PERSON] підтверджують факти звернень позивача [PERSON] до органів місцевого самоврядування щодо незгоди з визначенням меж земельної ділянки площею 0.3500 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.13,14). При цьому, предметом позовних вимог [PERSON] є визнання нечинним рішення [PERSON] сільської Ради Демидівського району в частині передачі йому у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та визнання недійсним належного йому державного акту на право власності на земельну ділянку розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.1). 21.01.2016 року, за клопотанням позивача, судом було призначено судово-почеркознавчу експертизу на вирішення якої були поставлені питання про те, чи виконані ним підписи в письмовій заяві про оформлення та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку та в письмовому акті прийому-передачі межових знаків на зберігання [PERSON]О.(а.с.88). 13.04.2016 року судовим експертом [PERSON] на адресу суду було скеровано вмотивоване повідомлення про неможливість проведення вищевказаної експертизи (а.с.134-136). Виходячи зі змісту ч.1 ст.155 Земельного кодексу України, акти видані органами місцевого самоврядування визнаються недійсними, якщо вони порушують права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою. Судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те? що рішення [PERSON] сільської Ради Рівненської області від 11.09.2009 року №195 в частині передачі позивачу [PERSON] у власність земельної ділянки розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель порушувало його права як власника даної земельної ділянки. Таким чином, дослідженні судом письмові докази та встановлені по справі обставини не містять фактичних даних, які б підтверджували позовні вимоги [PERSON] щодо визнання нечинним рішення [PERSON] сільської Ради Рівненської області від 11.09.2009 року №195 в частині передачі йому у власність земельної ділянки розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та визнання недійсним належного [PERSON] державного акту серії ЯК №412704 від 28.12.2010 року на право власності на земельну ділянку розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed