Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , Підволочиської селищної об`єднаної територіальної громади, Центру надання адміністративних послуг Підволочиської селищної об`єднаної територіальної громади про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 54,90 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після смерті матері є спадкоємцем за законом щодо спадкового майна у виді житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . Його брат [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] після смерті [PERSON] є спадкоємцями за заповітом щодо права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату [NUMBER] від 28 травня 1997 року № 491, на спадкове майно у виді житлового будинку не претендують. Для оформлення спадкових справ позивач звернувся до Підволочиської державної нотаріальної контори, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. На підставі наведеного, а також з врахуванням того, що в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості,- просить позов задовольнити. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2019 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , Центру надання адміністративних послуг Підволочиської селищної ради, Підволочиської селищної ради Тернопільської області, про визнання права власності. 12 липня 2019 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є його, [PERSON] , матір`ю, посилаючись на те, що необхідність встановлення даного факту виникла через розбіжність у написанні імені матері у документах з метою прийняття спадщини за законом. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви згідно яких проти заявлених позовних вимог не заперечують, стверджують, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Справу просять розглянути у їх відсутності. Представник відповідача Підволочиської селищної\~об`єднаної територіальної\~громадиу судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої проти позову не заперечують, просять справу розглянути без їх участі. Представник відповідача Центру надання\~адміністративних послуг\~Підволочиської селищної\~ради всудове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки\~про технічний\~опис об`єкта\~нерухомого майна,\~виданої Підволочиським\~БТІ 10\~січня 2019\~року №\~11\~та технічного\~паспорта на\~житловий будинок\~індивідуального житлового\~фонду,\~виготовленого 10\~січня 2019\~року,\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами загальною\~площею 54,90\~кв.м,\~житловою площею\~29,50\~ кв.м\~ по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , свідоцтво про право власності не зареєстроване, рік побудови житлового будинку 1939. Факт належності [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] встановлено рішенням Качанівської сільської ради № 4 від 21 лютого 2001 року, що стверджується випискою з рішення № 62, виданою 11 лютого 2019 року начальником архівного відділу Підволочиської РДА. Крім того, згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради № 107 від 11 лютого 2019 року будинковолодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить померлій [PERSON] . Із заповіту, посвідченого секретарем Качанівської сільської ради Підволочиського району 27 листопада 2000 року, вбачається, що [PERSON] , на випадок своєї смерті належне їй право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату [NUMBER] від 28 травня 1997 року № 491, виданого Підволочиською райдержадміністрацією заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Качанівською сільською радою Підволочиського району, актовий запис №15. З довідки, виданої Качанівською сільською радою Підволочиського району № 585 від 18 серпня 2014 року убачається, що на день смерті [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , померла [INFO] , та шість місяців потому у житловому будинку були зареєстровані та проживали: невістка [PERSON] , 1959 р.н. Згідно постанови державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори від 23 квітня 2019 року №193/02-31 після смерті [PERSON] 19 березня 2014 року заведено спадкову справу № 19/2014. Відповідно до матеріалів спадкової справи [PERSON] заповіла належне їй право на земельну частку (пай) [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Єдиним спадкоємцем за законом, який спадщину прийняв на житловий будинок з надвірними будівлями є син спадкодавці [PERSON] . При встановленні належності майна, що підлягає успадкуванню, було встановлено, що спадкоємцем на підтвердження права власності спадкодавця не було подано належних правовстановлюючих документів у зв`язку з чим йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 54,90 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом, спадщину прийняв, оскільки у визначений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві. Крім того судом встановлена розбіжність у записі імені спадкодавця « [PERSON] », що зазначене у свідоцтві про смерть до запису її імені « [PERSON] » у графі мати в свідоцтві про народження заявника. Разом з тим, з пред`явлених суду документів судом встановлено, що запис у графі прізвища та по батькові спадкодавця « [PERSON] » є ідентичними, а тому розбіжність у написанні імені « [PERSON] - [PERSON] », суд розцінює як наслідок допущення помилки при видачі документів. Крім того, згідно показів свідків [PERSON] , [PERSON] останні ствердили, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Розбіжність виникла через допущену описку при видачі паспорта громадянина України, проте, не звернувши на це уваги, для виправлення помилки ніхто не звертався. Твердження свідків не суперечать одне одному, підтверджуються дослідженими судом письмовими матеріалами справи, а тому враховуються при ухваленні судового рішення. Згідно п.6\~ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема\~факти про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я і по батькові якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові і прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 13 березня 1995 року №5 із змінами і доповненнями, внесеними\~Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15\~на підставі п.6\~ст.256 ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За вказаних\~обставин,\~суд вважає\~можливим встановити\~факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності\~до п.\~23\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року за\~№ 7\~свідоцтво про\~право на\~спадщину видається\~за письмовою\~заявою спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину в\~порядку,\~ установленому\~цивільним \~законодавством.\~ За\~ наявності\~ умов\~ для\~ одержання\~ в\~нотаріальній \~конторі \~свідоцтва \~про право\~на спадщину\~вимоги про\~визнання права\~на спадщину\~судовому розглядові\~не підлягають. У\~разі відмови\~нотаріуса в\~оформленні права\~на спадщину\~особа може\~звернутися до\~суду за\~правилами позовного\~провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved