Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що з 1998 року по 2013 рік [PERSON] з [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS], де вели спільне господарство, мали спільний бюджет та разом вирішували питання побуту. [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок та інше належне йому майно, однак спадкоємців першої, другої та третьої черги за законом у нього немає. 21.05.2013 року [PERSON] написала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла заявнику - [PERSON] Зазначенийзаповіт було написано на [PERSON] у зв'язку з тим, що останній доглядав її та [PERSON] надавав матеріальну допомогу, купував ліки, а після смерті [PERSON] всі витрати на поховання взяв на себе. Також [PERSON] 21.05.2013 року написала заяву, згідно якої повідомила, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина, на яку вона претендує і в цей же день вона підписала довіреність на заявника [PERSON], щодо представництва її інтересів у всіх відповідних органах з питань оформлення спадщини. При зверненні до нотаріальної контори з питань оформлення спадщини, заявнику було запропоновано звернутися до суду із заявою для встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Встановлення цього факту має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання спадщини. Вказуючи на те, що іншим шляхом встановити даний факт неможливо, заявник просить суд задовольнити заяву. У судовому засіданні заявник та представник заявника доводи заяви підтримали, аргументуючи їх обставинами, викладеними в заяві. Представник заінтересованої особи - Радгоспівський сільський голова надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника та представника заявника, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. За приписами ч. 2 ст. З Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року [PERSON] помер [INFO] року (а.с.13). Згідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.06.2013 року [PERSON] померла [INFO] року (а.с.14). За життя [PERSON] написала заяву, згідно якої повідомила, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина, на яку вона претендує і в цей же день вона підписала довіреність на заявника [PERSON], щодо представництва її інтересів у всіх відповідних органах з питань оформлення спадщини (а.с.5,6,15). Із довідки №02-25/518 від 26.12.2013 року, виданої Радгоспівською сільською радою Близнюківського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] проживала (без реєстрації) з 1998 року до дня своєї смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] до дня його смерті [INFO] року. З 1998 року по 2013 рік [PERSON] з [PERSON] проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та разом вирішували питання побуту (а.с.4). У судовому засіданні допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які кожний окремо пояснили, що їм достовірно відомо про те, що [PERSON], яка померла [INFO] року, та [PERSON], який помер [INFO] року, з 1998 року до 2013 року проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали добрі стосунки та спільний бюджет. У суду не має підстав ставити під сумнів відомості повідомлені свідками, дані про заінтересованість їх у вирішенні справи відсутні, їх показання повністю відповідають зібраним по справі матеріалам. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження. У відповідності до ч.1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Встановлення факту знаходження на утриманні, про яке просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання спадщини. Частиною 1 ст. 59 Цивільного процесуального Кодексу України встановлено, що належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 3 ст.212 Цивільного процесуального Кодексу України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, з наявних та допустимих доказів по справі, судом було встановлено той факт, що [PERSON] та [PERSON] у період з 1998 року по 2013 рік проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, спільний бюджет. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу, що передбачено п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved