Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Полянецької сільської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкову земельну ділянку. До початку підготовчого судового засідання позивач в порядку п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України подав до суду заяву про зміну предмету позову, а саме про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилася спадкова земельна ділянка площею 3,8900га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Полянецької сільської ради, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , що належала йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД №044833, який було зареєстровано та видано 14.12.2004р., тобто вже після його смерті. Батько заповіту не складав, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Позивач також вказує, що він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. При зверненні позивача до нотаріуса за одержанням свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку з тим, що вказаний державний акт було видано після смерті батька. Вказана обставина позбавила позивача одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, що змусило його звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку недійсним та визнати за ним право на спадкову земельну частку (пай) розміром 5,18 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Перемога», що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0115813 від 05.11.1996р.. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій змінені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.22). Представник відповідача - Полянецької сільської ради в судове засідання також не з`явився, позов визнав в повному обсязі, на підтвердження чого подав до суду відповідну письмову заяву, а справу просив розглянути без його участі (а.с.21). Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. [INFO] в с.Островка, Савранського району, Одеської області, у віці 72 років помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області 27.03.2003р. (а.с.5). До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка площею 3,8900га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки 5124383200:01:006:0115, право власності на яку за спадкодавцем підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №044833, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 14.12.2004р. за №23 (а.с.11). Враховуючи, що вказаний державний акт був зареєстрований і виданий спадкоємцю (позивачу) вже після смерті спадкодавця, тобто після припинення його цивільної право- і дієздатності, та приймаючи до уваги положення ст.ст.203, 215 ЦК України, цей державний акт вважається недійсним, а відтак вказана у ньому земельна ділянка не увійшла до складу спадщини, оскільки на момент її відкриття не належала спадкодавцю [PERSON] .. Разом з тим, як встановлено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 цього Кодексу). З листа Савранської районної державної адміністрації від 11.06.2020р. №01-49/1312/1124 вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №044833 від 14.12.2004р. був виданий Савранською РДА колишньому члену КСП «Перемога» [PERSON] взамін сертифіката серії ОД №0115813 від 05.11.1996р. за реєстровим №153, на право на земельну частку (пай) розміром 5,18га в умовних кадастрових гектарах. Отже, спадкодавцю на день його смерті належало саме право на земельну частку (пай), а не земельна ділянка. Згідно ч.1 ст.1 Закону України від 05.06.2003р. №899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п.17 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, в редакції станом на час відкриття спадщини). Оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тобто [INFO] , та враховуючи, що строк прийняття спадщини, встановлений ч.2 ст.549 ЦК 1963 року, закінчився до 01.01.2004р., тому спадкові правовідносини регулюються ЦК УРСР (ЦК України 1963 року). Згідно зі ст.529 цього Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Той факт, що позивач є сином спадкодавця підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 04.05.1959р. (а.с13). Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Полянецької сільської ради від 20.11.2017р. №1160 (а.с.6, 7), а тому згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року позивач визнається, таким, що прийняв спадщину. Інших спадкоємців першої черги за законом, а також спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині відповідно до ст.535 ЦК України 1963 року, - немає (а.с.19, 20). Оскільки спадкоємство здійснюється за законом, а позивач згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року визнається таким, що прийняв спадщину, приймаючи до уваги відсутність інших спадкоємців першої черги за законом, та спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, ураховуючи недійсність державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД №044833 від 14.12.2004р., що унеможливлює її оформлення спадкоємцем [PERSON] у нотаріальному порядку, а також наявність у спадкодавця [PERSON] права на земельну частку (пай) розміром 5,18 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Перемога», с.Полянецьке, Савранського району, Одеської області, на підставі якого було видано вищевказаний державний акт, та відповідач позов визнає, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved