Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому зазначив. Що з 18.06.1996р. він знаходився на квартирному обліку як учасник бойових дій. У 2017р. йому стало відомо, що розпорядженням відповідача у 2015р. його було знято з черги, а підставою стало те, що з 2020р. він не надав копії паспорту та ідентифікаційного коду. Вважає таке рішення незаконним та просить поновити його на квартирному обліку. Також просив визнати неправомірною відмову відповідача в доданні протягом 1996-2010р. років нової довідки про стан сім`ї. Позивач у судове засідання не прибув, подав письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 1996 року як учасник бойових дій перебував на державному квартирному обліку при Київській районній адміністрації Одеської міськради в загальній та пільговій чергах. Згідно довідки ТОВ «Жилсервіс ЛТД» від 29.06.2017р. (а.с.9) позивач проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 14.08.2013р. (Малиновський р-н). Розпорядженням Київської районної адміністрації №124 від 1.04.2015р. «Про зняття з квартирного обліку громадян Київського району, які перебувають на квартирному обліку за місцем проживання при районній адміністрації», позивача знято з державного квартирного обліку при районній адміністрації у зв`язку з тим, що він поліпшив житлові умови, постійно не проживає в Київському районі м.Одеси та тривалий час не оновлює документи квартирно-облікових справ (а.с.72). Згідно ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання відповідача належить,зокрема, облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності. Пунктом 26\~Правил обліку\~громадян,\~що потребують\~поліпшення житлових\~умов та\~надання їм\~житлових приміщень\~в Українській\~РСР,\~на час\~прийняття спірного\~розпорядження,\~було визначено\~вичерпний перелік\~підстав для\~зняття з квартирного обліку, а саме у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Суд підкреслює, що пунктом 2, як підставу до зняття з обліку громадянина, передбачений лише переїзд його до іншого населеного пункту, а не до іншого району міста. Пунктом 31 Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській РСР (далі Правила) встановлено, що облікові справи громадян передаються у виконавчий комітет відповідної Ради народних депутатів із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку і в списках осіб, що користуються правом першочергового отримання житлових приміщень у випадках ліквідації обліку по місцю роботи, переїзду з одного району міста в інший. У відзиві представник відповідача зазначив, що позивача знято з квартирного обліку при на підставі матеріалів і документів перереєстрації списку громадян, які перебувають на квартирному обліку, пропозиції громадської комісії по житловим питанням, згідно п.26 Правил та на підставі ст.30ч.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Крім того зазначив, що родина позивач зі своєю родиною з 14.08.2013р. по 2018р. був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , а за його дружиною [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . В порушення вимог ст.81ч.1 ЦПК України відповідач не надав суду доказів того, що [PERSON] є дружиною позивача, а також протоколів Громадської комісії по житлових питаннях, у яких, можливо, розглядалося питання зняття з обліку позивача. Доказів того, що облікова справа позивача, відповідно до вимог п.31 Правил була передана до іншого району м.Одеси із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку, суду також не надано. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що дії відповідача не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки підстави з яких позивача знято з квартирного обліку не передбачені п.26 зазначених Правил, а отже позов в частині визнання незаконним розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 1 квітня 2015 року №124, в частині зняття з державного квартирного обліку при районній адміністрації - [PERSON] та зобов`язання Київську районну адміністрацію Одеської міської ради поновити [PERSON] на державному квартирному обліку при районній адміністрації з 1 квітня 2015 року, врахувавши попередній час перебування на квартирному обліку - підлягає задоволенню. Суд не вбачає підстав для задоволення в частині визнання неправомірною відмови в доданні протягом 1996-2010рр. нової довідки про склад сім`ї, у зв`язку з його недоведеністю. Щодо посилань відповідача на існування інших підстав для зняття з реєстрації відповідача, суд зазначає, що відповідач не позбавлений права окремо розглянути підстави, на які він посилався, при прийняти рішення відповідно до діючого законодавства, та прийняти законне та вмотивоване рішення щодо позивача.

Outcome: partial