Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просив установити факт постійного проживання його та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2013 року по день смерті останньої [INFO] . В обґрунтування заяви вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка розміром 1,83 га з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, 0,2242 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на території Вахновецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області. Заявник є сином померлої та спадкоємцем першої черги спадкування за законом. З жовтня 2013 року до дня смерті [PERSON] проживала разом із заявником за адресою: [ADDRESS] , хоча і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку із чим, вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 09 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Представник заявниці подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності заявниці, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Вахновецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти встановлення факту спільного проживання, просить справу розглянути без його участі. Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.8). Копією свідоцтва про народження підтверджується те, що заявник є сином спадкодавця [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копії державного акту на право на земельну ділянку серії ЯК №703509 [PERSON] належала земельна ділянка розміром 0,2242 га для ведення особистого селянського господарства; відповідно до копії державного акту на право на земельну ділянку серії ХМ №100615 належала земельна ділянка розміром 1,83 га для товарного сільськогосподарського виробництва; відповідно до копії державного акту на право на земельну ділянку серії ХМ №100615 належала земельна ділянка розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на території Вахновецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області (а.с.9,10,11). Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом у зв`язку із неможливістю встановити факт спільного проживання з [PERSON] , що підтверджується постановою нотаріуса від 28 травня 2020 року (а.с.12). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу Кохан О.В., спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (а.с.25-26). Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК України, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Відповідно до частини десятої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції, яка діє з 08 грудня 2017 року) у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно з довідками виданими Новоушицькою селищною радою [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з жовтня 2013 року по день смерті [INFO] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-16). Письмовими поясненнями свідка [PERSON] , підтверджуються доводи заявника щодо проживання спадкодавця [PERSON] без реєстрації місця проживання у [ADDRESS] разом із заявником [PERSON] з 2013 року по день її смерті. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання [PERSON] за місцем проживання заявника [PERSON] не може бути доказом того, що вона не проживала із ним, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту спільного проживання заявника [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання спадщини. Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved