Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому вказав, що 20.06.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя постановлено рішення, яким стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1\\4 частини усіх видівзаробітку. На сьогодні він також сплачує аліменти у розмірі 1\\4 частки доходів на користь другої своєї дитини [PERSON] , [INFO] . Просить суд зменшити розмір аліментів, визначених та стягнутих рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, на користь [PERSON] на утримання [PERSON] з 1\\4 частини усіх видів заробітку до 1/6 частини усіх видів заробітку. Ухвалою Хортицького\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~27.12.2018\~року відкрито\~провадження по\~справі,\~та встановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 25.01.2019 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов у якому вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбаченихСімейним кодексом України. Як вбачається із позовної заяви позивач вважає, що встановлений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.06. 2018 року розмір аліментів, підлягає зменшенню у зв`язку з тим, що він сплачує аліменти у розмірі 1\\4 частки доходів на користь другої своєї дитини [PERSON] , [INFO] . Посилання позивача на вказану обставину є безпідставним, оскільки відповідно до довідки про доходи позивача від 28.09.2018 року №16/1972, аліменти на цю дитину за власною заявою позивач сплачував з вересня 2017 року по серпень 2018 року. Таким чином, на час прийняття рішення Орджонікізевським районним судом м. Запоріжжя від 20.06.2018 року позивач сплачував аліменти на [PERSON] , а відтак змін у сімейному стані позивача з огляду на вказані обставини не відбулося. Станом на 31.10.2018 року (дату подання позовної заяви) доказів сплати аліментів позивачем взагалі не надано. При цьому [PERSON] її позовні вимоги про стягнення аліментів, розглянувши які, Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя рішенням від 20.06.2018 року стягнув аліменти на утримання сина, визнав у повному обсязі. Як вбачається із довідки про доходи позивача, наданої ним до позовної заяви його дохід у червні 2018 року склав 20463,48 гривень, у липні 2018 року становив 20352,77 гривні, у серпні 2018 року - 19609,78 гривень. Інформації щодо доходів позивача за вересень та жовтень 2018 року, тобто на дату звернення із позовом до суду, ним не надано. Разом з тим, вказана довідка про доходи позивача свідчить про відсутність змін у матеріальному стані позивача. Також позивачеві на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Інших доказів, які б свідчили про наявність підстав передбачених законом про зменшення розміру аліментів визначених рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2018 року, позивачем не надано. Після досягнення сином повноліття відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, пропри те, що він навчається на денному відділенні в Запорізькому електротехнічному коледжі Запорізького національного технічного університету. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Форма навчання контрактна. Крім того, син навчається в Комп`ютерній Академії Шаг. Вартість цієї освітньої послуги відповідно до договору №ГК-12499 від 06.11.2018 року складає 28129 гривень, які вона сплачує теж самостійно. При цьому має заробітну плату, яка складає 3750 гривень на місяць, через що для надання освіти синові, змушена користуватися кредитною карткою КБ «ПриватБанк», сума заборгованості по якій станом на 14.01.2019 року становить 29325,52 гривень. З огляду на вказане змін у сімейному та матеріальному стані у них із сином, пов`язаних із його покращенням не відбулося. Тоді як на теперішній час син потребує додаткових витрат, через стан його здоров`я. Просить відмовити позивачеві у задоволенні позову. 02.07.2019 року закрито підготовче провадження по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечує. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2018 року стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.04.2018 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Відповідно до тексту рішення, відповідач( [PERSON] )в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд позовної заяви за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина на період його навчання. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку (сина) у твердій грошовій сумі та (чи) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] . Посилання позивача на те що він сплачує аліменти у розмірі 1\\4 частки доходів на користь другої своєї дитини [PERSON] , [INFO] , не знайшли свого документального та беззаперечного підтвердження належними доказами які надані до суду. Крім того оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження своїх вимог, суд приходить до висновку, що зміни сімейного та матеріального стану відбулись до ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2018 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та сам [PERSON] , усвідомлюючи про наявність у нього ще однієї дитини [INFO] , не заперечував проти стягнення аліментів на утримання першого сина на період його навчання у розмірі 1\\4 частки доходів. Інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності підстав для зменшення розміру аліментів позивачем не надано, у зв`язку з чим суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed