Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна в натурі та припинення права спільної часткової власності, в обґрунтування якого вказав, що є власником 42/100 частки домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 05.08.1980р. Вказані 42/100 частки домоволодіння складається із приміщень : житлова кімната 2-8 площею 11,5 кв.м., житлова кімната 2-9 площею 15,6 кв.м., загальною площею 27,1 кв.м. та 1/3 хліва Б. Власником іншої частини будинковолодіння є відповідач, оскільки угоди щодо поділу будинковолодіння в натурі між сторонами не досягнуто, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] року є власником 42/100 частки домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] та складається із приміщень : житлова кімната 2-8 площею 11,5 кв.м., житлова кімната 2-9 площею 15,6 кв.м., загальною площею 27,1 кв.м. та 1/3 хліва Б. Також [PERSON] є власником земельної ділянки площею 450 кв.м., що розташована по [ADDRESS], цільове призначення для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд, що посвідчується державним актом про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за [NUMBER]. Відповідно до рішення 25-ої сесії Хмельницької міської ради № 20 від 12.06.2013р. провулок К.Маркса перейменовано на провулок Й.Лапушкіна. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 цього Кодексу закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Поняття спільної часткової власності викладено в частині 1 статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Згідно зі статтею 358 вказаного Кодексу право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Способи реалізації існуючих в співвласника правомочностей розпорядження спільним майном передбачені в статтях 364, 367 ЦК України. Так статтею 364 ЦК України співвласнику надано право на виділ в натурі його частки із майна, що є у спільній частковій власності. При цьому якщо такий виділ не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Договір про виділ в натурі частки з нерухомого майна спільного майна укладається у письмовій формі. Змістом пунктів 2.2, 2.7 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, встановлено проведення поділу на самостійні об'єкти нерухомого майна відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси і вирішення спорів щодо поділу об'єктів нерухомого майна в судовому порядку. Отже, можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон пов'язує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин. При цьому виділ частки майна, що є об'єктом спільної часткової власності, у натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників, а особа набуває право власності на виділене майно з державною реєстрацією такого права у встановлених законом випадках. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності, за всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Відповідно до висновку експертного дослідження від 24.11.2014р. № 3082/ед/014 42/100 частка житлового будинку, що належить [PERSON], загальною площею 27,1 кв.м. та житловою площею 27.1 кв.м. розташованого за адресою [ADDRESS] фактично виділена в натурі і експлуатується як окремий самостійний об'єкт. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] про виділ частини домоволодіння в натурі та припинення права спільної часткової власності підлягають задоволенню. З заявою позивача питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved