Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що 05. 03. 2013 року за договором купівлі продажу він придбав у [PERSON] та [PERSON] однокімнатну квартиру № 40 в будинку № 101 по Мелітопольському шосе в м. Бердянську Запорізької області. Проте він до теперішнього часу не може користуватися своєю власністю, оскільки в ній без будь яких правових підстав мешкає [PERSON] з двома неповнолітніми дітьми. На його неодноразові звернення щодо звільнення квартири не реагує, на письмову вимогу відповіла категоричною відмовою. При цьому за комунальні послуги не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість, за яку на вказану квартиру державним виконавцем накладено арешт. Вважає, що своїми діями відповідачка грубо порушує його право на користування та проживання у належній йому на праві власності квартирі, тому просить усунути перешкоди у здійсненні ним право користування своєю власністю шляхом виселення з квартири [PERSON] В»ячеславівни разом з її дітьми [PERSON] 21. 04. [INFO] та [PERSON] 10. 11. [INFO]. В судовому засіданні представник позивача за договором і свідоцтвом адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить задовольнити на вказаних у позовній заяві підставах. Представник відповідачки за договором і свідоцтв адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що [PERSON] сплатила за вказану квартиру грошові кошти, які отримала [PERSON], але право власності на квартиру оформили на іншу особу. З приводу шахрайських дій відносно цієї ситуації у 2014 році вона звернулася до Бердянського МВ УМВС України у Запорізькій області, на даний час досудове розслідування триває, по справі проводяться необхідні слідчі дії. Оскільки у неї немає іншого помешкання, де вона могла би мешкати разом з неповнолітніми дітьми, а також на тій підставі, що вона у судовому порядку намагається визнати договір купівлі продажу між [PERSON] та [PERSON] недійсним, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник 3-ї особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради [PERSON] в судовому засіданні вважає, що оскільки у неповнолітніх дітей немає іншого місця помешкання, їх не можна виселяти без надання іншого жилого приміщення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору, 05 березня 2013 року між [PERSON], [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого боку укладено договір купівлі продажу однокімнатної квартири № 40 в будинку № 101 по Мелітопольському шосе в м. Бердянську Запорізької області, договір посвідчено приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 64. Право власності [PERSON] підтверджено витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05. 03. 2013 року, копією технічного паспорту на квартиру, довідкою КК «Коменерго Бердянськ» від 19. 12. 2013 року, договорами про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 19. 08. 2013 року, договором про надання населенню послуг з газопостачання від 19. 12. 2013 року. Сторонами не заперечується, що на теперішній час в квартирі мешкає [PERSON] з двома неповнолітніми дітьми, яка стверджує, що сплатила за цю квартиру грошові кошти іншій особі, яка розрахувалася з [PERSON], але договір купівлі продажу з нею не укладали. [PERSON], яка згідно до копії актового запису про смерть № 200 від 02. 02. 2015 року, померла 28. 01. 2015 року, в судовому засіданні 23. 07. 2014 року поясняла суду, що квартиру вона продала [PERSON], від якого отримала за неї грошові кошти, а [PERSON] вважала квартиранткою, яка там тимчасово мешкала, гроші від неї за квартиру не отримувала. Згідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Стаття 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. [PERSON] звернувся з цим позовом до суду і просить захистити його право власності від незаконного посягання на нього шляхом виселення відповідачів у спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України. Доводи про відсутність іншого місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON] не може у даному випадку прийматися судом до уваги, оскільки виселення відбувається у відповідності до частини 3 ст. 116 Житлового кодексу України, яка передбачає, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. На день слухання справи [PERSON] не довела своє право на законне проживання в квартирі, її позовні вимоги про визнання договору купівлі продажу недійсним ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 02. 12. 2015 року залишено без розгляду. З огляду на вищевикладене суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved