Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, по якому згодом зменшив позовні вимоги та який мотивував тим, що з 2001 року він є пенсіонером за віком, проживає один, є самотнім чоловіком похилого віку, дружини чи іншої близької людини, яка може підтримувати його матеріально, він не має. Дружина [PERSON] померла [INFO] . З роками стан його здоров`я поступово погіршився. У 2015 році у зв`язку із прогресуючим розвитком захворювання механічною жовтяницею йому зробили операцію та відповідно, ним було пройдено курс лікування. Надалі він вимушений витрачати багато грошей на лікування, обстеження та придбання дорогих ліків. Водночас, єдиним джерелом його доходу є пенсія за віком, яка у червні 2019 року склала 3818,53 грн. Інших джерел доходу він не має. Нерухомого та рухомого майна у власності також не має. Практично вся його пенсія, яку він отримує, витрачається на оплату комунальних послуг, при цьому у опалювальний сезон витрати значно зростають. Сума, що залишається, є меншою, ніж мінімальний прожитковий мінімуму і її ледь вистачає на харчування. Задовольнити свої побутові потреби та потреби у лікуванні самостійно він не може. Від шлюбу з [PERSON] , він має двох синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] 04 травня 2006 року він подарував у власність [PERSON] житловий будинок, у якому зараз проживає за адресою: [ADDRESS] . З 2015 року [PERSON] виїхав до Російської Федерації, про його місцезнаходження нічого не відомо. З того часу з ним відсутній будь-який зв`язок. Домоволодіння по [ADDRESS] , яке належало його померлому у 2001 році батьку [PERSON] , позивач залишив синові [PERSON] , який по теперішній час господарює та проживає із родиною (дружина та двоє повнолітніх дітей) у даному будинку. Однак відносини із відповідачем у нього не складаються, жодної допомоги та підтримки як матеріальної, так і фізичною працею, останній не надає. Йому, як людині похилого віку, тяжко задовольняти свої життєво необхідні потреби, тому він потребує піклування та допомоги від свого сина. Усі його прохання про допомогу відповідачем ігноруються. Посилаючись на те, що відповідач працює у ПАТ «Монделіс Україна», має стабільний високий заробіток, дружина та діти відповідача працездатні та мають власні доходи, упродовж свого життя він ніколи не відмовлявся від виховання та утримання своїх дітей, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на його користь у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи стягнення із дати подачі позовної заяви. У судовому засіданні позивач та його представник заявлений підтримали зменшені позовні вимоги та просили стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи стягнення із дати подачі позову. Відповідач та його представник у судовому засіданні погодилися на сплату аліментів у зменшеному позивачем розмірі. Заслухавши позицію сторін та їх представників, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] , починаючи з 2001 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як пенсіонер та отримує пенсію за віком, яка у період з березня 2019 року по червень 2019 року склала суму у розмірі 3818,53 грн. щомісячно (а.с.14). Відповідно до записів у будинковій книзі, позивач зареєстрований та проживає по [ADDRESS] (а.с.6-10). За указаною адресою [PERSON] проживав разом із дружиною [PERSON] до часу її смерті [INFO] (а.с.5). У період шлюбу [PERSON] із [PERSON] народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.48). Будинок по [ADDRESS] , у якому проживає позивач, був подарований синові [PERSON] та за ним зареєстровано право власності (а.с.15-18). За поясненням позивача, його син [PERSON] виїхав до Російської Федерації, його місцезнаходження не відоме, зв`язок не підтримується. Вирішуючи питання про стягнення аліментів суд ураховує наступне. Частиною 2 статті 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. За частиною 1 статті 202 Сімейного кодексу України (далі СК України) повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст.203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Згідно ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Із наданих позивачем доказів установлено, що з 2015 року [PERSON] у зв`язку із прогресуючим розвитком захворювання механічною жовтяницею була проведена операція та відповідно, ним пройдено курс лікування (а.с.11-13). У зимовий період позивач несе значні витрати на оплату комунальних послуг. Зокрема, за спожитий газ у лютому 2019 року позивачу було нараховано до сплати 3034,05 грн., у березні 2019 року - 3627,21 грн., у квітні 2019 року - 3210,19 грн. Указані суми були сплачені позивачем (а.с.64-66). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона проживає зі сторонами по - сусідству, добре знає обох сторін, у неї були дружні стосунки із покійною дружиною позивача. Також свідок знала сина позивача [PERSON] , який проживав у місті Харкові, недовго проживав у місті Тростянець до смерті [PERSON] , а після її смерті перестав проживати. Позивач проживає із жінкою, із нею ж обробляє город. Цю жінку свідок бачила майже щодня. Також свідок чула як сторони лаялися, позивач ображав сина, а також ображав за життя свою дружину. Натомість, відповідач ніколи нічого поганого на батьків не говорив. Отже, судом установлено, що позивач є людиною похилого віку, отримує пенсію у розмірі 3818,53 грн., у зимовий період практично вся його пенсія витрачається на сплату комунальних послуг у т.ч. за спожитий газ. Житло позивач має, оскільки син [PERSON] відсутній на території України та не користується будинком по [ADDRESS] . Також установлено, що позивач у зазначеному будинку проживає періодично із квартиронаймачем, яка допомагає йому вести господарство. Доказів того, що позивач постійно витрачає багато коштів на лікування, обстеження та придбання ліків, позивачем не надано. Щодо платника аліментів судом установлено такі відомості. Так, відповідач постійно працює у ПАТ «Монделіс Україна», отримав у період з 1 кварталу 2018 року по 2 квартал 2019 року заробітну плату у середньому 30000,00 грн. на місяць, у період з квітня по вересень 2019 року включно відповідачу було нараховану заробітну плату у сумі 65669,43 грн. (а.с.34,47). У власності [PERSON] має будинок по [ADDRESS] (а.с.35-36). Відомостей, що платник аліментів має незадовільний стан здоров`я не установлено. Відповідач має на утриманні дружину, яка не працює. Таким чином, ураховуючи вищевказані обставини, визнання відповідачем заявленого позову, що не суперечить закону та не порушує права інших осіб, матеріальний та сімейний стан обох сторін, той факт, що позивач є непрацездатною людиною похилого віку, потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги батькові не надає, інших виплат по виконавчим листам немає, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved