Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект»), акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») про визнання поруки такою, що припинена. Зазначав, що 06.06.07 між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 18 000 дол. США. 06.06.07 між ним та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки, відповідно до якого він зобов`язався солідарно з [PERSON] відповідати перед АКІБ «УкрСиббанк» за виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором. На даний час [PERSON] заборгованості перед АКІБ «УкрСиббанк» не має, що підтверджується довідкою банку від 18.09.17. 19.11.14 відповідач листом повідомив [PERSON] про те, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором. Однак, відповідач протягом 6 місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив до нього вимоги як до поручителя. Крім того, 22.02.08 АКІБ «УкрСиббанк» повідомив позичальника про збільшення вдвічі відсоткової ставки у випадку прострочення платежу за договором, що свідчить про зміну умов договору та збільшення обсягів відповідальності, на що він, як поручитель, згоди не давав. Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати поруку такою, що припинена. У письмових пояснення представник АТ «УкрСиббанк» вказав на наступне. 11.06.12 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 4, відповідно до якого до ТОВ «Кей-Колект» перейшли відповідні права вимоги за кредитами та укладеними в їх забезпечення договорами поруки, іпотеки, в тому числі і за зобов`язаннями [PERSON] за кредитним договором №11165420000 від 06.06.07 та укладеного на його забезпечення договору поруки від 06.06.07 [PERSON] , що є підставою для процесуального правонаступництва в цьому спорі, у зв`язку із заміною кредитора за кредитним договором №11165420000 від 06.06.07 та договорами забезпечення. Після укладення вищезгаданого договору факторингу № 4 від 11.06.12, АТ «УкрСиббанк» не є кредитором, стороною договірних правовідносин з [PERSON] за кредитним договором №111165420000 від 06.06.07 та [PERSON] по оспорюваному договору поруки, всі права стягувача за кредитною заборгованістю [PERSON] перед банком перейшли до ТОВ «Кей-Колект». Посилаючись на те, що АТ «УкрСиббанк» не є належним відповідачем у вказаній справі, просив відмовити у задоволенні позову. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання представник АТ «УкрСиббанк» не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності вказаних учасників справи. Представник ТОВ «Кей-Колект», який належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання у судове засідання не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи, пославшись на епідеміологічну ситуацію в країні та у зв`язку з тим, що ТОВ «Кей-Колект» залучено до участі у 12 засіданнях в різних областях країни, що робить неможливим забезпечення всіх судових засідань. Як установлено судом, за клопотанням представника ТОВ «Кей-Колект» вже розгляд справи відкладався (а.с. 66, 68). Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ураховуючи те, що представник ТОВ «Кей-Колект» неодноразово не з`являвся в судові засідання у вказаній справі, суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності представника ТОВ «Кей-Колект». Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 06.06.07 між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір № 11165420000, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 18 000 дол. США., що є еквівалентом 90 900 грн. (далі - кредитний договір) (а.с. 6-14). 06.06.07 між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки, відповідно до якого позивач зобов`язався перед АКІБ «УкрСиббанк» відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору № 11165420000 від 06.06.07 (а.с. 4-5). Обґрунтовуючи позов, [PERSON] вказав на те, що на даний час [PERSON] заборгованості перед АТ «УкрСиббанк» не має, що підтверджується довідкою банку від 18.09.17. 19.11.14 відповідач листом повідомив [PERSON] про те, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором. Однак, відповідач протягом 6 місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив до нього вимоги як до поручителя. Крім того, 22.02.08 АТ «УкрСиббанк» повідомив позичальника про збільшення вдвічі відсоткової ставки у випадку прострочення платежу за договором, що свідчить про зміну умов договору та збільшення обсягів відповідальності, на що він, як поручитель, згоди не давав. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом установлено, що 11.06.12 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 4, відповідно до якого до ТОВ «Кей-Колект» перейшли відповідні права вимоги за кредитами та укладеними в їх забезпечення договорами поруки, іпотеки, в тому числі і за зобов`язаннями [PERSON] за кредитним договором № 11165420000 від 06.06.07 та укладеного з [PERSON] на забезпечення його виконання, договору поруки від 06.06.07 (а.с. 97-107). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не приймає до уваги як належний доказ, який підтверджує відсутність станом на 18.09.17 заборгованості [PERSON] перед банком у даних правовідносинах, оскільки довідку АТ «УкрСиббанк» було видано 18.09.17, - тобто після того як право вимоги за кредитним договором № 11165420000 від 06.06.07 та укладеного з [PERSON] на забезпечення його виконання договору поруки від 06.06.07, відповідно до договору факторингу № 4 від 11.06.12, перейшли від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей-Колект». Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Пунктом 1.2.2. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено додаток № 1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 05.06.17, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 24 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Згідно листа ТОВ «Кей-Колект» від 19.11.14, доданого до позовної заяви (а.с. 16) вбачається те, що ТОВ «Кей-Колект» повідомило [PERSON] про намір звернутися до органів ДВС щодо виселення, повідомлено про суму заборгованості за кредитним договором та запропоновано звернутися до фінансового менеджера про отримання детальної інформації по справі. Таким чином, твердження позивача про те, що відповідач не пред`явив до нього вимогу протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не ґрунтується на нормах кредитного договору, згідно якого встановлений строк повернення кредиту не пізніше 05.06.17 (з позовом до суду [PERSON] звернувся 27.09.17 (а.с. 2)), а зі змісту листа ТОВ «Кей-Колект» від 19.11.14, доданого до позовної заяви вбачається те, що відповідачем було запропоновано [PERSON] звернутися до фінансового менеджера про отримання детальної інформації по справі. Суд не приймає до уваги і твердження позивача про те, що без його згоди було змінено відсоткову ставку за договором у зв`язку з чим збільшився обсяг його відповідальності, оскільки зі змісту листів АТ «УкрСиббанк», доданих до позовної заяви, вбачається те, що банк попереджав [PERSON] про те, що у разі порушення умов кредитної дисципліни, зокрема належного виконання умов кредитного договору № 11165420000 від 06.06.07, а саме у випадку прострочення платежу за кредитним договором, банк з дати виникнення простроченої суми основного боргу, нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти, а саме в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу (а.с. 17-18). Доказів того, що дійсно банком було змінено відсоткову ставку за кредитним договором, у зв`язку з чим збільшився обсяг відповідальності боржника, суду не надано. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed