Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] який мотивувала тим, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем, у них народилося двоє дітей син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Оскільки подружні відносини між ними не склалися, їх шлюб було розірвано в судовому порядку 10.05.2016 року. Після розлучення, неповнолітні діти залишились проживати разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні, а відповідач, зі своєї сторони, будь-якої матеріальної допомоги в утримання синів не надає, хоча має таку можливість, оскільки, незважаючи на те, що постійного місця роботи не має, періодично працює різноробочим на сезонних роботах, у звязку з чим має нерегулярний мінливий дохід. З досягненням певного віку у дітей зросли потреби в їх утриманні, зокрема, на придбання одягу, взуття, продуктів харчування тощо. В добровільному порядку брати участь в утриманні синів відповідач не бажає, тому позивач просила стягувати з останнього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 50 гривень щомісячно, починаючи від дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявились. Позивач подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, однак в судове засідання не зявився, заяв чи клопотань щодо суті позову та процедури його розгляду, в тому числі про відкладення, не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 10.05.2016 року, що стверджується його копією . Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей син [PERSON] [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №047054, та син [PERSON] [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №122279. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров'я та матеріальне становище стягувача та платника, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, що не заперечено відповідачем та підтверджується довідкою про склад сімї виданою виконавчим комітетом Любомльської міської ради від 08.07.2016 року за №2276. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України,\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивач стверджує, що відповідач постійного місця роботи не має, однак отримує мінливий, нерегулярний дохід, при цьому, протилежного судом у справі не встановлено, тому у справі вбачаються підстави для стягнення з останнього аліментів в твердій грошовій сумі. Доказів існування обставин, які істотно обмежують працездатність відповідача, наявність у нього зобовязань по утриманню інших осіб, а також існування інших обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, у справі немає, що дозволяє зробити висновок про спроможність останнього сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 50 грн. щомісячно. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 гривень щомісячно, на кожну дитину починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved