overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2007 року. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 січня 2018 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно сина. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне подружнє життя, яке б грунтовалося на почуттях взаємної любові та поваги не склалося. Відповідач легковажно ставиться до створення та існування сім'ї. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Це привело до того, що з 2010 року вони фактично не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Він має іншу жінку, від спільного життя з якою народився син [PERSON], [INFO]. Прийшов до висновку, що примирення неможливе, сім'я існує формально. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В заяві на ім'я суду позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному об'ємі. Просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, сторони з 2010 року не проживають як сім'я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. Позивач проживає з іншою жінкою, від спільного життя з якою має дитину. При взаємовідносинах, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2002 року. Від спільного життя мають трьох неповнолітній дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне подружнє життя, яке б грунтовалося на почуттях взаємної любові та поваги не склалося. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Це привело до того, що з грудня 2018 року вони фактично не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Прийшов до висновку, що примирення неможливе, сім`я існує формально. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В заяві на ім`я суду позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному об`ємі. Просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони упродовж останнього року не проживають як сім`я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2013 року. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне подружнє життя, яке б грунтувалося на почуттях взаємної любові та поваги не склалося. У них різні погляди на життя, сімейні обов`язки. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Це привело до того, що протягом тривалого часу вони фактично не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо та мають намір створити нові сім`ї. Прийшов до висновку, що примирення неможливе, сім`я існує формально. Просить шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явися. В заяві на ім`я суду позивач позовні вимоги підтримує у повному об`ємі, просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позов визнає, на розірвання шлюбу згідна. Просить розглянути справу без її участі. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони упродовж тривалого часу не проживають як сім`я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 травня 1986 року. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне подружнє життя, яке б грунтовалося на почуттях взаємної любові та поваги не склалося. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Це привело до того, що протягом останніх двох років вони фактично не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Прийшов до висновку, що примирення неможливе, сім'я існує формально, просить шлюб з відповідачем розірвати. В заяві на ім'я суду позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному об'ємі. Просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згідна. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, які визнала відповідач, сторони протягом останніх двох років не проживають як сім'я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе. Згідно\~з ч.1 ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Відповідно до ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.110 Сімейного Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 1988 року. Від спільного життя мають двох повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак відповідач не згідна на розірвання шлюбу у відділі РАЦС, тому він змушений звернутися до суду. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне подружнє життя, яке б грунтувалося на почуттях взаємної любові та поваги, не склалося. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. У них різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Це привело до того, що протягом останніх десяти років вони фактично не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. Прийшов до висновку, що примирення неможливе, сім`я існує формально. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В заяві на ім`я суду позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному об`ємі. Просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Витрати по справі просить покласти на нього. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позов визнає, на розірвання шлюбу згідна. Просить розглянути справу без її участі. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони упродовж тривалого часу не проживають як сім`я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.05.1997 року. Від спільного шлюбу мають троє дітей : [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]. Стверджує, що одруження виявилося невдалим. Декілька років шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають. Посилається на те, що збереження сім»ї не можливе так ,як відповідач зловживає спиртними напоями , вчиняє бійки щодо позивачки та дітей. Прийшовши до висновку, що примирення неможливе, просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала просить суд шлюб розірвати. Відповідач позов визнав, заперечень не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Як вбачається з матеріалів справи сторони разом не проживають як сім'я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки.У судовому засіданні відповідач позов визнав. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2009 року. Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне подружнє життя, яке б грунтувалося на почуттях взаємної любові та поваги не склалося. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. У них різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Це привело до того, що протягом тривалого часу вони фактично не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Прийшов до висновку, що примирення неможливе, сім`я існує формально. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Протопович А.Р. подали до суду заяви, в яких позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримують в повному об`ємі, просять суд розглянути справу без їх участі та задовольнити позов, витрати в справі покласти на позивача. Не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони упродовж тривалого часу не проживають як сім`я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2010 року. Від спільного життя дітей не мають. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне подружнє життя, яке б грунтовалося на почуттях взаємної любові та поваги не склалося. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Це привело до того, що з жовтня 2013 року вони фактично не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Відповідач проживає з іншим чоловіком. Прийшов до висновку, що примирення неможливе, сім'я існує формально, просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному об'ємі. Просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позов визнала. На розірвання шлюбу згідна. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з пояснень представника позивача, сторони з жовтня 2013 року не проживають як сім'я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе. Відповідач проживає з іншим чоловіком. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2004 року. Стверджує, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Вони втратили почуття любові, поваги та довіри один до одного. Це привело до того, що вони з березня 2007 року не підтримують шлюбні відносини, та проживають окремо один від одного, сім'я існує формально. Сімейні відносини відновити вже неможливо. Прийшов до висновку, що примирення неможливе, просить шлюб з відповідачкою розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, просить задоволити їх. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згідна. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Як вбачається із обставин викладених у позові та матеріалів справи, сторони тривалий час не проживають як сім'я, не підтримують подружні стосунки. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Тому позов підлягає до задоволення. Як вбачається із матеріалів справи позивач являється інвалідом ІІ групи, тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеного чи відхиленої частин вимог.

Outcome: approved