Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 22 381,69 грн., моральну шкоду заподіяну дорожньо-транспортною пригодою (далі ДТП) в сумі 1 000 грн., та понесені судові витрати. В обґрунтування вимог, посилався на те, що 12.06.2014р., сталася ДТП за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля [NUMBER] під керуванням позивача. Винним у порушені Правил дорожнього руху (далі ПДР) яке призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів визнано [PERSON] Також зазначив, що відповідач не застрахував цивільно-правову відповідальність отже позов пред'являється до заподіювача шкоди. В частині обґрунтування моральної шкоди пояснив, що через пошкодження транспортного засобу, він зазнав хвилювань, витратив значний час та зусилля на відновлення транспортного засобу, що порушило його звичайний уклад життя. Таким чином, просив задовольнити позов в повному обсязі. Крім того, просив стягнути 1 600 грн., витрачених за надану йому правову допомогу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв та від нього не надходила заява про розгляд справи у його відсутність. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 12.06.2014р., о 10.40 годині, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по вул. Разумовській в м. Одесі порушив вимоги п. 10.1 ПДР, а саме при перестроюванні з правої смуги в ліву не надав переваги автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у вчинені правопорушення, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів визнано [PERSON] Зазначені обставини встановлені постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.07.2014р., справа № 523/8788/14-п (а.с. 5), отже в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України зазначені вище обставини не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Також встановлено, що розмір матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON], склав 22 381,69 грн., що підтверджується висновком авто товарознавчого дослідження № 328/2014 (а.с. 6). Крім того, встановлено, що [PERSON], не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою - другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON], знаходиться в безпосередньому причинному зв'язку із заподіянням матеріальної шкоди майну [PERSON], а тому вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, при визначені розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості. Завдання моральної шкоди [PERSON], знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, що виразилося в пошкодженні належного йому майна, що в будь якому випадку є моральним стражданням пов'язаним з вимушеними змінами укладу життя пов'язаного із неможливістю певний час експлуатувати автомобіль внаслідок його пошкодження та ремонту. Таким чином, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає, що з [PERSON], на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 500 грн. В частині стягнення судових витрат, суд вважає, що їх розподіл підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення сплаченого судового збору в розмірі 249,81 грн. В частині стягнення витрат на правову допомогу вимоги задоволенню не підлягають, оскільки до суду не надано жодного документу на підтвердження таких витрат, крім того, їх розмір, визначений позивачем, суперечить вимогам ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Outcome: partial