Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про спонукання до виконання умов мирової угоди, посилаючись на те, що ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2016 року було затверджено мирову угоду по справі №404/97/16-ц за його позовом до відповідача про стягнення 425881 грн. 30 коп. боргу за договором позики. Згідно умов цієї мирової угоди, відповідач в пятнадцятиденний термін з дня її затвердження судом, тобто до 06 вересня 2016 року, зобовязався погасити заборгованість перед позивачем в розмірі 167414 грн. 62 коп. Позивач зазначає, що відповідач свої зобовязання за мировою угодою не виконав. Позивач звертався 03.01.2017 року до відповідача з письмовим нагадуванням про укладену мирову угоду з пропозицією її виконання, яке залишилось без будь-якого реагування відповідачем. У звязку з наведеним, позивач просить зобовязати відповідача виконати умови мирової угоди шляхом стягнення з нього на користь позивача 167114 грн. 62 коп. та просить стягнути з відповідача сплачені 640 грн. судового збору. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 ЦПК України,\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2016 року, яка набрала законної сили 15.09.2016 року, було затверджено мирову угоду по цивільній справі №404/97/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу та стягнення збитків. Сторони домовились між собою, що відповідач відшкодовує позивачеві кошти у розмірі 92033 грн. 30 коп. - основного боргу, 4909 грн. 28 коп. - річних, 66172 грн. 04 коп. інфляційних збитків, а всього: 163114 грн. 62 коп. Строк відшкодування встановлюється в пятнадцять календарних днів, перебіг якого починається з наступного дня після визнання судом мирової угоди. Судові витрати по даній справі у вигляді судового збору у розмірі 4300 грн. покладено на відповідача. Як вбачається з повідомлення від 03.01.2017 року, направленого [PERSON] на адресу [PERSON] та отриманого останнім 05.01.2017 року, позивач просив виконати умови вищезазначеної затвердженої мирової угоди (а.с. 3-4). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, суду не надав жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним мирової угоди, а тому суд приходить до висновку про невиконання такої угоди зі сторони відповідача. Згідно статті 202 Цивільного кодексу України, затверджена судом мирова угода є багатостороннім правочином, який відповідно до статті 11 та частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За умовами мирової угоди між сторонами, відповідач зобовязався в пятнадцятиденний строк, перебіг якого починається з наступного дня після визнання судом мирової угоди, відшкодувати позивачу кошти в сумі 163114 грн. 62 коп. Однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем своїх зобов'язань за мировою угодою належним чином виконано не було, доказів сплати суми заборгованості у розмірі 163114 грн. 62 коп. останнім суду не надано. Таким чином, оскільки відповідачем належним чином не виконано зобов'язання, щодо відшкодування позивачу 163114 грн. 62 коп., у відповідності до умов мирової угоди, позивач отримав право вимагати від відповідача виконати умови цієї мирової угоди. Однак суд не погоджується з сумою, заявленою позивачем в позовній заяві, так як мировою угодою було узгоджено відшкодувати кошти в сумі 163114 грн. 62 коп., а зайво заявлені позивачем 4000 грн., можуть відноситись до судових витрат, покладених на відповідача при затверджені судом мирової угоди, а тому ця сума не входять до суми узгодженої в мировій угоді на відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача понесені судові витрати з відповідача в розмірі 624 грн. 68 коп. (640 грн. х 163114 грн. 62 коп. / 167114 грн. 62 коп.), інші судові витрати в розмірі 15 грн. 32 коп. покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial