Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та ким просив з [PERSON] стягнути 4300 грн. отриманих останньою за виготовлення пам'ятника та стягнути з неї на його користь моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що в жовтні 2013 року він звернувся до ПП [PERSON], яка займається виготовленням та реалізацією пам'ятників та [PERSON] завірила його в тому, що фотографія на пам'ятнику робить комп'ютер та повторяє в точності. 15.10.2013 року позивач [PERSON] відкрив замовлення на виготовлення пам'ятників та заплатив аванс в розмірі 3000 грн., а через деякий час заплатив [PERSON] залишок суму заказу в розмірі 1300 грн. Проте, коли пам'ятники були готові та фотографія на одному з них виглядала не якісно, в наслідок чого, 15.11.2013 року позивач [PERSON] повернув [PERSON] пам'ятник та поросив переробити фотографію на пам'ятнику. 18.12.2013 року відповідач [PERSON] повідомила позивача проте, що перероблювали фото на пам'ятнику не будуть. 17.01.2014 року [PERSON] повідомила позивача проте, що він повинен купити в них пам'ятник, а фотографію замовити в іншому місці, також в подальшому в телефонному режимі [PERSON] повідомила позивача проте, що вона поверне йому 4000 грн., а 300 грн. залишить собі в якості компенсації на що позивач відмовився. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити і стягнути саме з [PERSON] 4300 грн. отриманих нею за виготовлення пам'ятнику та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги не визнає та заперечує проти задоволення позову посилаючись на те, що вона не являється належним відповідачем по справі, оскільки в договірні відносини з [PERSON] вона не вступала, договір з ним не підписувала. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це громадянин, який придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Відповідно до ч.1 ст. 5 вищезазначеного Закону, держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання або одержання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Судом встановлено, що в жовтні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до ПП [PERSON], з метою зробити заказ на виготовлення пам'ятників, на що 15.10.2013 року ПП [PERSON] було видано накладну № 177 на реалізацію пам'ятника з комплектом на загальну суму 4300 грн. Тобто, позивач [PERSON] замовив виготовлення пам'ятників саме у ПП [PERSON], а ні у [PERSON] і остання являється лише виконавцем послуг. Згідно ч. 1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову, що не позбавляє права позивача на пред'явлення позову до належного відповідача в подальшому. Проте, позивач [PERSON] в судовому засіданні клопотання щодо заміни відповідача на належного відповідача не заявляв та просив стягнути саме з [PERSON] 4300 грн. отриманих останньою за виготовлення пам'ятника та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, на підставі викладеного, та приймаючи до уваги те, що позивач звернувся із позовом до неналежного відповідача та в судовому засіданні не заявляв клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про захист прав споживачів та стягненні сплачених коштів у сумі 4300 грн. та стягненні моральної шкоди у сумі 2000 грн. необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed