Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.2002 року, укладеного з [PERSON] . Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.04.2008 року право власності на дану квартиру визнано за [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 23.10.2017 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.04.2008 року скасовано, ухвалено нове, яким [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказану квартиру накладено податкову заставу: запис № 5419641 від 10.04.2014 року, вид обтяження - податкова застава, підстава виникнення обтяження - акт опису майна, серія та номер: 10, виданий 04.04.2014 року, видавник - Кременчуцька ОДПІ Головного управління Міндоходів у Полтавській області. У відомостях про боржника вказано [PERSON] . При зверненні до органу ДПС із заявою про зняття обтяження з належної йому квартири, ніякої відповіді йому не надано, обтяження не знято. Наразі він не може зареєструвати своє право власності у зв`язку з податковою заставою. На підставі викладеного просив визнати незаконною бездіяльність КОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, та зобов`язати КОДПІ вчинити дії щодо зняття обтяження - припинити податкову заставу щодо нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , та зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ 43142831) виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 5419641 від 10.04.2014 року, вид обтяження - податкова застава, підстава виникнення обтяження - акт опису майна, серія та номер: 10, виданий 04.04.2014 року, видавник - Кременчуцька ОДПІ Головного управління Міндоходів у Полтавській області, та стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору. У судове засідання представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю. Просила розгляд справи проводити у її відсутності та позов задовольнити. Представник відповідача Головного управління ДПС у Полтавській області Солоп І.Ю. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, суду пояснив, що податкова застава була накладена на законних підставах, а тому визнання незаконною бездіяльність органу ДПС у Полтавській області є таким, що не підлягає до задоволення. Щодо зобов`язання органу ДПС у Полтавській області вчинити дії щодо зняття обтяження - припинити податкову заставу щодо нерухомого майна, пояснив що до їх повноважень такі дії не входять. Зауважив, що майно платника податків звільняється з податкової застави відповідно до п. 93.1 ст. 93 глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу. Оскільки платник податків [PERSON] станом на 13.02.2020 року має податкову заборгованість в розмірі 239 656 грн. 74 коп. та реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень речових прав на нерухоме майно, акт опису, згідно яких в податкову заставу внесена квартира [ADDRESS] , Головне управління ДПС у Полтавській області не має законних підстав припинити обтяження та вилучити з податкової застави вказаний об`єкт. Ухвалою судді від 28.122019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 19.02.2020 року за клопотанням представника відповідача замінено відповідача по справі Кременчуцьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області його правонаступником Головним управлінням ДПС у Полтавській області; підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 17.08.2020 року задоволено клопотання представника Головного управління ДПС у Полтавській області, постановлено судові засідання по справі проводити в режимі відеоконференції. Дослідивши письмові докази в справі, суд встановив наступне: [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.2002 року, укладеного з [PERSON] . Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.04.2008 року право власності на дану квартиру визнано за [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 23.10.2017 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.04.2008 року скасовано, ухвалено нове, яким [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказану квартиру накладено податкову заставу: запис № 5419641 від 10.04.2014 року, вид обтяження - податкова застава, підстава виникнення обтяження - акт опису майна, серія та номер: 10, виданий 04.04.2014 року, видавник - Кременчуцька ОДПІ Головного управління Міндоходів у Полтавській області. У відомостях про боржника вказано [PERSON] . Кременчуцькою ОДПІ 17.03.2014 року прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 3125/с. На підставі інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна складено акт опису майна № 10 від 04.04.2014 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.04.2014 року внесено запис про реєстрацію обтяження та накладено податкову заставу на об`єкт житлової нерухомості, який належить [PERSON] , а саме: квартиру [ADDRESS] . Підстави звільнення майна платника податків з податкової застави передбачені п. 93.1 ст. 93 глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу. Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: ?отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; ?визнання податкового боргу безнадійним; ?набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; ?отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті. Порядок застосування податкової застави встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. У разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу. Порядок внесення та виключення податкової застави з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна, регламентовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року за № 1952-ІV, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року за № 1141, постановою Кабінет Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 року за № 1127 та наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Вимог до оформлення заяв та рішень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 21.11.2016 року за № 3276/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21.11.2016 року за № 1504/29634. Оскільки платник податків [PERSON] наразі має податкову заборгованість 239 656 грн. 74 коп. та реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень речових прав на нерухоме майно, акт опису, згідно яких в податкову заставу внесена квартира [ADDRESS] , Головне управління ДПС у Полтавській області не має законних підстав припинити обтяження та вилучити з податкової застави вказаний об`єкт. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного: Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про заставу» заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється, в тому числі в разі примусового продажу заставного майна. Аналогічна позиція міститься у п. 3 ч. 1 ст. 593 ЦК України. Частиною 2 ст. 31 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» продаж предмета обтяження є підставою для припинення всіх існуючих забезпечувальних та публічних обтяжень щодо відповідного рухомого майна, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. Підставою для внесення запису про припинення обтяження до Реєстру відповідно до ст.ст. 43 та 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - припинення застави нерухомого майна. Оскільки у позивача немає жодної заборгованості зі сплати податків та зборів, позивач є належним власником об`єкту нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , проте не може належним чином реалізувати належні йому права власника, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме необхідно припинити податкову заставу щодо нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , та зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ 43142831) виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 5419641 від 10.04.2014 року, вид обтяження - податкова застава, підстава виникнення обтяження - акт опису майна, серія та номер: 10, виданий 04.04.2014 року, видавник - Кременчуцька ОДПІ Головного управління Міндоходів у Полтавській області. В частині визнання незаконною бездіяльність КОДПІ ГУ ДПС у Полтавській області щодо неприпинення податкової застави спірної квартири, слід відмовити, оскільки орган ДПС діяв у відповідності до податкового законодавства. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог - в розмірі 384 грн. 20 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial