overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що належить [PERSON] на праві приватної власності та розташоване за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 29 серпня 2011 року посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу [PERSON] серії ВРМ № 881335. З 01 липня 2014 року за згоди позивача за вищевказаною адресою зареєстровані також [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказані особи не є членами родини позивача. Жодних угод про порядок користування належним позивачу приміщенням між сторонами не укладалося. Син позивача, [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем з вересня 2015 року. У вересні 2014 року [PERSON] зібравши свої речі, залишив місце реєстрації та змінив місце проживання, виїхавши, як відомо позивачу до м. Сімферополь. У звязку з тим, що [PERSON] не проживав у належному позивачу жилому приміщенні, він і не сплачував нараховані витрати на комунальні послуги. Станом на сьогодні, позивач оплачує комунальні послуги у повному обсязі, якими фактично не користується. Позивач звертався неодноразово до [PERSON] з проханням знятися з реєстрації, але мав лише обіцянки (посилання на зайнятість, відсутність коштів, стан здоровя та інше). [PERSON], будучи зареєстрованим у вказаному житловому приміщенні, добровільно не знімається з реєстраційного обліку, незважаючи на те, що житлом не користується, чим обмежує право позивача вільно розпоряджатися нерухомим майном. Позивач вважає, що реєстрація місця проживання відповідача в належній позивачу квартирі, суттєво обмежує права позивача. У січні 2017 року позивач отримав листа з погодженням щодо задоволення його вимог стосовно позбавлення [PERSON] права користування жилим приміщенням, що належить позивачу на праві приватної власності. У звязку з тим, що [PERSON] тривалий час (понад шість місяців) не зявляється за місцем реєстрації та створює таким чином незручності позивач був вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи без його участі. Проти заочного рішення не заперечує. Позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлявся у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання у жилому приміщенні в с.Холонів, вул.Центральна, 13, Горохівського району Волинської області, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є зареєстрованим за вищевказаною адресою. Однак, після розірвання шлюбу з дочкою [PERSON], який є власником даного житлового будинку, [PERSON] припинив проживати в будинку і з 2010 року проживає окремо. Оскільки відповідач не проживає у вищевказаному житловому будинку з 2010 року, він втратив право на користування цим житлом. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнав повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З свідоцтва про право власності на об»єкти нерухомого майна від 07.11.2002 року вбачається, що власником житлового будинку в с.Холонів, вул.Центральна, 13, Горохівського району є [PERSON] (а.с.7). З будинкової книги видно, що відповідач [PERSON] є прописаним за адресою: с.Холонів, вул.Центральна, 13, Горохівського району (а.с.4.5). Актом обстеження житлового приміщення від 11 серпня 2015 року стверджується, що [PERSON] за вищевказано адресою не проживає (а.с.10). Отже, судом встановлено, що [PERSON] не проживає в житловому будинку, що знаходиться в с.Холонів, вул.Центральна, 13, Горохівського району Волинської області з 2010 року, а тому втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить визнати в порядку спадкування за законом першої черги його право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с.Пустомити, вул.Степова, 1, як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON], який помер 30.01.2006 року. Мотивує свій позов тим, що 30 січня 2006 року помер [PERSON]. Після його смерті позивач є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявилася, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнала повністю, щодо визнання його права власності на вказане вище майно не заперечує. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 30 січня 2006 року. \~ \~ \~ \~Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.07.2018 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] було відмовлено. \~ \~ \~ \~З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його батьком є спадкодавець [PERSON] \~ \~ \~ \~З довідки Пустомитівської сільської ради № 413 від 02.07.2018 року вбачається, що [PERSON] заповіт у сільській раді не посвідчував. Спадкоємцями за законом є діти, [PERSON] та [PERSON]. \~ \~ \~ \~Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с.Пустомити, вул.Степова, 1, даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. \~ \~ \~ \~З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] від спадщини, що залишилась після його смерті відмовилась в користь брата, [PERSON]. [PERSON] після померлого батька, [PERSON] прийняв спадщину, є його спадкоємцем за законом першої черги. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після померлого [PERSON], прийняв спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за законом першої черги право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с.Пустомити, вул.Степова, 1, як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON], який помер 30.01.2006 року. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом за ним, [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с.Колодеже, вул.Гаї, 24, Горохівського району Волинської області. Мотивує свій позов тим, що його бабуся [PERSON] все своє майно посвідчила йому заповітом. [PERSON] померла 29 вересня 2009 року. Після її смерті позивач прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнав повністю, щодо визнання його права власності на вказане вище майно не заперечує. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 27 листопада 2003 року, який було посвідчено секретарем Колодеженської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №374 видно, що вона все своє майно заповіла своєму внукові [PERSON] (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 29.08.2008 року (а.с.7). Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 16.03.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено (а.с.9). Довідкою Колодеженської сільської ради від 13.03.2017 року №134 стверджується, що заповіт, який посвідчувався від імені [PERSON], не змінено і не скасовано. Спадкоємцем після померлої [PERSON] за законом є син [PERSON], за заповітом є внук [PERSON]. [PERSON] вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання (а.с.10). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є внуком спадкодавця [PERSON] (а.с.5,6). Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с.Колодеже, вул.Гаї, 24, Горохівського району Волинської області даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с.Колодеже, вул.Гаї, 24, Горохівського району Волинської області як на спадкове майно після померлої [PERSON], яка померла 29.08.2008 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом його право власності на земельну ділянку площею 1,38 га., яка належала [PERSON], яка померла 10.03.2010 року, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №087190, посилаючись на те, що його мати [PERSON] вказану вище земельну ділянку посвідчила йому заповітом. [PERSON] померла 10.03.2010 року. Після її смерті позивач прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнала повністю, щодо визнання його права власності на вказане вище майно не заперечує. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 15 лютого 2001 року, який було посвідчено секретарем виконкому Бранівської сільської ради Горохівського району та зареєстровано в реєстрі за №11 видно, що вона належну їй земельну частку (пай) заповіла своєму синові [PERSON] (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 10.03.2010 року (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], його матірю є [PERSON] (а.с.6). Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 16.02.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено (а.с.13). Довідкою Бранівської сільської ради від 06.02.2017 року №187 стверджується, що спадкоємцем за заповітом №10 від 15.02.2001 року та за №11 від 15.02.2001 року є син [PERSON]. Спадкоємець [PERSON] вступив у володіння спадковим майном до шести місяців шляхом спільного проживання (а.с.11). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №087190, [PERSON], яка померла 10.03.2010 року, належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.4). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,38 га., відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №087190., як на спадкове майно після померлої [PERSON], яка померла 10.03.2010 року. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та Відповідачем 04.04.2016 був укладений Інвестиційний договір, відповідно до якого останній зобов'язувався у строк до грудня 2016 року здійснити за рахунок коштів Позивача реконструкцію квартири [ADDRESS] і передати її у власність Позивачу. Позивач, в свою чергу, зобов'язувався прийняти реконструйовану квартиру у власність і сплатити за неї Інвестицію у розмірі 2 100 000 гривень. [PERSON] виконав свої обов'язки у повному обсязі, однак [PERSON], який закінчив процес будівництва, реконструйовану квартиру у власність Позивачу не передав, чим порушив умови договору. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому підтвердив факт укладення Інвестиційного договору, отримання усього розміру Інвестиції від [PERSON] Окрім того, вказав, що незважаючи на закінчення проведення будівельних робіт, передати Об'єкт інвестиції у власність Позивачу у строки, передбачені Інвестиційним договором не зміг з незалежних від нього причин. Позивач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав письмову заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до початку судового засідання заяву про розгляд справи за його відсутністю. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,32 га. згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], як на спадкове майно після померлої матері, [PERSON], яка померла [INFO] року, посилаючись на те, що вказане вище майно [PERSON] посвідчила йому заповітом. [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті позивач прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного 17 квітня 2000 року, який був посвідчений секретарем Бранівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №109 видно, що [PERSON] належну їй земельну ділянку заповіла своєму синові [PERSON] (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.9). Постановою державного нотаріуса від 06.11.2017 року №2145 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище майно. З довідки Бранівської сільської ради від 12 грудня 2016 року №1853 видно, що спадкоємцем за заповітом є [PERSON]. Спадкоємцями за законом є позивач та дочка [PERSON] (а.с.13). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його матір'ю є [PERSON] (а.с.6). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], [PERSON] належала земельна ділянка відповідно розміру (а.с.4). Рішенням Горохівського районного суду від 28 липня 2017 року було встановлено факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який виданий 12 листопада 2003 року на ім'я [PERSON] належить [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с.14.15). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Інший спадкоємець, дочка [PERSON] за прийняття належної їй спадщини не зверталась. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON], прийняв спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,32 га. згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], як на спадкове майно після померлої матері, [PERSON], яка померла [INFO] року. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,38 га згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії III-ВЛ №002236, як на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що [PERSON] вказану вище земельну ділянку заповіла йому, [PERSON] померла [INFO] . Враховуючи, що [PERSON] прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом, просить поданий позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнала повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. \~ \~ \~ \~З заповіту, який склала [PERSON] [INFO] лютого 1998 року, що було посвідчено секретарем Смолявської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №42 видно, що вона всю свою землю, яка належить їй згідно сертифікату серії [NUMBER] , розміром 1,95 га заповіла своєму онукові, [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] . \~ \~ \~ \~Постановою державного нотаріуса від 29 січня 2020 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] було відмовлено. \~ \~ \~ \~Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є внуком [PERSON] . \~ \~ \~ \~Довідкою Смолявської сільської ради від 01.11.19 року №567 стверджується, що єдиним спадкоємцем за заповітом є онук [PERSON] , [INFO] . Він вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання. \~ \~ \~ \~З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 08.04.2020 року №01-09/162 видно, що спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом. \~ \~ \~ \~А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,38 га згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії III-ВЛ №002236, як на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить визнати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: вул.Прохідна, будинок №4, с.Старики Горохівського району Волинської області, посилаючись на те, що на даний час він є власником вищевказаного житлового будинку, має намір його продати. Однак, під час перевірки документів виявилося, що за даною адресою є прописаною дружина попереднього власника [PERSON]. Відповідач з початку жовтня місяця 2015 року за даною адресою не проживає, тобто втратила право на користування даним будинком. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємцем зазначено в заповіті майна [PERSON], який помер 17 грудня 2013 року є [PERSON]. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями №4 (чотири), що знаходиться по вул.Прохідна в с.Старики Горохівського району (а.с.5), про що також підтверджується відповідними відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6). Згідно з довідкою Перемильської сільської ради від 01.09.2016 року №904, [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO], проте з початку жовтня місяця 2015 року в даному житловому будинку не проживає (а.с.8). Вищенаведене також вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] (а.с.9). Отже, судом встановлено, що [PERSON] не проживає у житловому приміщенні, яке розташоване за адресою: вул.Прохідна, будинок №4, с.Старики Горохівського району Волинської області з початку жовтня 2015 року, а тому втратила право на користування цим житлом.

Outcome: approved