Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Лавочненської сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є власником земельної ділянки площею 0,0600 га у с. Лавочне Сколівського району Львівської області, на якій ним було побудовано житловий будинок, на який він у 2014 році отримав технічний паспорт з відміткою про те, що вказаний житловий будинок побудовано самочинно. Вказав, що забудова була здійснена ним за відсутності дозволу на проведення будівельних робіт, що є перешкодою для оформлення відповідних документів, які посвідчують право власності на вказане нерухоме майно. Зазначив, що дане будівництво не порушує права інших осіб та за результатами технічного обстеження відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації. За таких обставин просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудований житловий будинок. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Лавочненської сільської ради Сколівського району Львівської області подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав, зазначив, що цим будівництвом не порушені права інших осіб, відтак позов просив задовольнити. Представник третьої особи державної архітектурно-будівельної інспекції України у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наявної в матеріалах справи копії державного акта на право власності на земельну ділянку вбачається, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,0600 га по [ADDRESS] В судовому засіданні встановлено, що на вказаній земельній ділянці позивачем було збудовано житловий будинок, на який станом на 13.10.2014 року позивачу було видано технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] з відміткою про те, що такий збудовано самочинно, що підтверджується копією вказаного технічного паспорта. Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж індивідуального житлового будинку [ADDRESS], виготовленого ліцензійною установою Львівського філіалу Дрогобицького відділу проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», основні будівельні конструкції та оздоблювальні елементи, внутрішні інженерні мережі даного житлового будинку знаходяться в доброму стані. Будинок та приміщення в ньому відповідають вимогам ДБН, а також нормативним актам з пожежної безпеки, санітарного законодавства. З умов міцності, внутрішнього планування, забезпечення житлового будинку інсоляцією, природнім освітленням всіх приміщень, забезпеченням житлового будинку санітарними вигодами, такий придатний для експлуатації. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда чи будь-яке інше нерухоме майно, якщо вони будуються або збудовані без належного на те дозволу чи належно затвердженого проекту, вважаються самочинним будівництвом. Проте, згідно ч. 5 вказаної норми, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи наведене, і те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS] оскільки дане нерухоме майно збудоване на земельній ділянці, яка належить позивачу на праві власності і цим будівництвом не порушені права інших осіб.

Outcome: approved