Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Уторопської сільської ради про визнання недійсним рішення сесії сільської ради. В судовому засіданні позивач позов підтримав та суду пояснив, що 26.03.2005 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок № 348а, присілок [PERSON], в с. Уторопи, Косівського району, Івано-Франківської області, який він заповів позивачу та все інше майно. Відповідно до дубліката свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.10.2005 року, яке видане державним нотаріусом Косівської районної державної нотаріальної контори позивачу належить 4/6 частин житлового будинку в с. Уторопи, присілок [PERSON], 348 а, Косівського району. Це також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.11.2015 р., який виданий державним реєстратором реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції. До складу спадщини входить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, в тому числі забудовані землі 0,0563 га, сіножаті 0,1937 га, в селі Уторопи на присілку [PERSON]. Земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3816 га, по угіддях: рілля 0,0382 га, сіножаті 0,3434 га. в с. Уторопи присілок [PERSON] та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,4412 га в т.ч. по угіддях сіножаті 0, 4412 га. на присілку Царина в с. Уторопи. З досягненням повноліття, оформивши за собою право власності на участку спадкового майна, позивач подав до Косівського районного суду позов до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. В ході даної справи він дізнався, що земельна ділянка зареєстрована за [PERSON] 23.06.2008 року Уторопська сільська рада своїм рішенням № 165-11/2008 вирішила надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність земельних ділянок [PERSON] Він вважає, що [PERSON] безпідставно набула право власності на частину спадкового будинковолодіння згідно рішення суду від 10.05.2007 року, що в подальшому підтвердилось рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області. Тому безпідставним є виділення Уторопською сільською радою [PERSON] земельних ділянок для обслуговування цього будинку та ведення особистого селянського господарства. Також рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25.01.2014 року встановлено, що [PERSON] померла 14.02.2013 року, а її правонаступником є [PERSON]. Тому він просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільський голова Уторопської сільської ради в судовому засіданні позов не заперечив та суду пояснив, що оскаржуване рішення прийнялося сільською радою завдяки обману людини, яка звернулася до них із заявою, оскільки вони не знали про неповнолітнього спадкоємця. Тому він не заперечує, щодо задоволення позову. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що рішенням Уторопської сільської ради від 23.01.2008 року за № 165-11/2008 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо передачі у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, а також для ведення особистого селянського господарства (а.с.3). Як встановлено пізніше 14.03.2014 року [PERSON] померла а її правонаступником став [PERSON], але оскільки вона набула право власності на частину спадкового майна безпідставно, тому його було залучено по даній справі, як третю особу. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що рішення Утропської сільської ради від 23.01.2008 року в частині надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою, є незаконним, оскільки сільська рада не знала, про ще одного неповнолітнього спадкоємця, яким є позивач [PERSON], що і підтвердив в судовому засіданні сільський голова Уторопської сільської ради. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, враховуючи вищезазначені вимоги ст. 60 ЦПК України та виходячи з принципу змагальності незалежно від того, доводить відповідач відсутність фактів підстави позову чи ні, загальне правило розподілу доказових обовязків залишається незміненим і тягар доказування не переходить від однієї сторони до іншої і підставу позову повинен довести саме позивач. Також відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як вияснено в судовому засіданні права позивача на користування земельною ділянкою порушені шляхом винесення рішення сільської ради, тому таке рішення суд визнає недійсним. Враховуючи наведене на підставі ст. 152, 155, 158 ЗК України та

Outcome: approved