Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за ним в порядку спадкування право приватної власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою вул. Набережна, 107, с. Слобідка Охрімовецька, Віньковецького району Хмельницької області, і складається із житлового будинку загальною площею 44,1 кв.м., літньої кухні загальною площею 17,8 кв.м., сараю загальною площею 40,0 кв.м., погреба загальною площею 12,0 кв.м. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що 07.08.2015 року помер [PERSON], якому до дня смерті належало домоволодіння по вул. Набережна, 107, с. Слобідка Охрімовецька, Віньковецького району Хмельницької області. Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом, та прийняв спадщину, будучи неповнолітнім. Однак при зверненні до приватного нотаріуса із наміром отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, 15.03.2016 року позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Набережна, 107, с. Слобідка Охрімовецька, Віньковецького району, Хмельницької області у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вищезазначене майно. Тому він просить визнати право власності на спадкове домоволодіння у судовому порядку. У судове засідання 27.04.2016 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова [PERSON] також надав до суду письмову заяву, у якій проти позовних вимог [PERSON] не заперечував та просив справу розглянути без участі представника сільської ради. За відсутності сторін справа 27.04.2016 року розглянута згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов належить задовольнити. Судом встановлено, що 07 серпня 2015 року в с. Слобідка Охрімовецька Віньковецького району Хмельницької області помер [PERSON], якому належав житловий будинок, що знаходиться в с. Слобідка Охрімовецька по вул. Набережна, 107, Віньковецького району Хмельницької області. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом та прийняв спадщину з огляду на положення ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини був неповнолітнім та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 265272; заповітом, посвідченим секретарем Охрімовецької сільської ради 16.09.2014 року, який згідно відмітки сільської ради заповідачем не змінений та скасований, та із якого слідує, що [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]; ксерокопією паспорта позивача. Згідно з оцінювальним актом Віньковецького малого районного комунального підприємства «Інвентарбюро» від 19.02.2016 року, вартість домоволодіння в с. Слобідка Охрімовецька по вул. Набережна, 107, (до 1991 року побудови) яке складається із: житлового будинку, літньої кухні, сараю, погреба становить 15651 гривень. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як встановлено судом, позивач є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом, і прийняв спадщину. Інших спадкоємців немає. Однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу [PERSON]А про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.03.2016 року, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Слобідка Охрімовецька по вул. Набережна, 107, який належав [PERSON], померлому 07.08.2015 року. При вирішенні розглядуваного спору суд бере до уваги, що згідно вимог Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім`ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 19851988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Проте, у період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась у сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Із довідок Охрімовецької сільської ради № 203, № 204 від 16.03.2016 року слідує, що за [PERSON], який помер 07.08.2015 року, та до дня смерті був зареєстрований та проживав в [INFO], рахується житловий будинок із господарськими будівлями за вищевказаною адресою; витягом з рішення № 22 від 19.08.1993 року, згідно якого [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку с. Слобідка Охрімовецька по вул. Набережна, 107, площею 0,47 га: з них 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,22 га для ведення особистого селянського господарства. Оцінивши надані позивачем докази, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на вказане нерухоме майно, однак не оформив це майно на своє імя, у звязку з чим виник спір, та його вирішення можливе лише в судовому порядку. Визнання права власності за позивачем на спадковий житловий будинок не оспорюється відповідачем, не порушує прав чи інтересів інших осіб,тому суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на спадкове майно.

Outcome: approved