Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав його батька [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що з червня 2001 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. 28 березня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розлучення батьків він залишився проживати з матір'ю. Спорів стосовно його місця проживання не було, відповідач не заперечував проти його проживання разом із матір'ю. Після розлучення, відповідач його життям не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні. Відповідач 10 років, не дивлячись на те, що вони проживають в одному селі і мати жодним чином не перешкоджала спілкуванню, не приїхав до нього, а коли бачив десь то робив вигляд, що вони зовсім чужі. На теперішній час у нього не має до нього жодних почуттів, як до батька. Згідно рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 вересня 2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 від всіх видів доходів. Не зважаючи на вищезазначене рішення суду, відповідач за весь період жодного разу не сплачував аліменти. На теперішній час заборгованість із сплати аліментів складає 98789, 65 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 14.08.2018 року № 12604 виданої Миргородським міськрайонним відділом державної виконавчої служби. У грудні 2013 року він тяжко хворів , що потребувало термінового лікування. Батько не надавав будь - якої допомоги на лікування. В грудні 2014 року він отримав травму під час катання на санках. Відповідач на його з матір'ю звернення ніяким чином не відреагував. Весь час, коли йому була потрібна підтримка моральна або матеріальна відповідача не було. Його взагалі не було. Весь цей час про його життя та здоров'я піклувалася мати [PERSON], що підтверджується довідкою № 33 амбулаторії ЗСПМ с. Попівка від 21.09.2018 року. Відповідно до довідки Попівської загальноосвітньої школи І - III ступенів Миргородської районної ради Полтавської області від 18.09.2018 р. № 2 - 13/77, [PERSON] постійно займається моїм вихованням, була головою батьківського комітету класу, регулярно відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті класу, постійно контролює навчання та позакласну мою діяльність, забезпечує всі його потреби. Батько [PERSON] не брав участі у моєму вихованні, не з'являвся жодного разу на батьківські збори, справами та моїм навчанням не цікавився, при зустрічах уникає спілкування, байдужий до мене. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька принижує гідність позивача , а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Комісія з питань захисту прав дитини при Миргородській райдержадміністрації від 21.09.2018 року враховуючи інтереси дитини, піклуючись про її нормальний психічний та розумовий розвиток зробила висновки про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] [INFO] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], про що було надано Висновок органу опік та піклування від 21.09.2018 року № 01.1 - 31/295. Батько [PERSON] утриманням та його вихованням не займається, належної уваги не приділяє, байдуже відноситься до його здоров'я та розвитку. Контакти з педагогічним колективом школи відповідач не підтримує, шкільними справами та його навчанням не цікавиться. Все вищевикладене свідчить про те, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги. Суду пояснив, що звернувся до суду про позбавлення його батька батьківських права, оскільки він з ним не зустрічається, не піклується про нього. Постійно мамі обіцяв, що буде допомагати. Батько залишив сім'ю, коли йому було 6-7 років. Відповідач зловживає спиртними напоями. Декілька разів, за вимогою роботодавця, подарував подарунок. В 13-14 років він почав усвідомлювати, що матеріально йому ніхто не допоможе. На сьогодні у мами інша сім'я. Він хотів спілкуватися з батьком, але останній не звертає на нього уваги. Бажає позбавити батьківських прав, щоб у батька не було прав на нього. Законний представник позивача [PERSON], мати позивача, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] ждав батька, коли той залишив сім'ю, однак відповідач не бажав і не бажає спілкуватися. Вона неодноразово просила матеріально допомогти, оскільки син часто хворіє. Відповідач допомоги не надавав, не цікавився здоров'ям дитини. Батькові ніхто не перешкоджає в спілкування з дитиною. З часу розірвання шлюбу з 2008 року [PERSON] не спілкується з дитиною. З [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина, але останній їх не сплачує, у зв'язку з чим існує заборгованість. Син [PERSON] сам дійшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав його батька. Адвокат Ковердяєва Л.В. підтримала позовні вимога [PERSON], просила їх задовольнити з підстав викладених позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлена за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 66,67,72). Представник третьої особи Миргородської районної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що батько, відповідач по справі, не піклується про дитину, байдужий до нього. Свідок [PERSON] суду пояснила, що родину знає з народження дитини. Після розірвання шлюбу батько не спілкується з сином, не дотримується обіцянок, не приймає участі в лікуванні, іграшки, одяг та інші необхідні речу не купує. Свідок [PERSON] суду пояснив, що вона є класним керівником [PERSON]. Мати [PERSON] цікавиться життям дитини, забезпечує усім необхідним. Вихованням дитини також займається бабуся. [PERSON] не має шкідливих звичок. Батька [PERSON], вона ніколи не бачила в школі, про дитину не піклується, не цікавиться його життям. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона товаришує з мамою позивача. [PERSON] не допомагає сім'ї ні матеріально ні фізично. Коли дитина хворіла відповідач не приїжджав, не допомагав. Мати [PERSON] ніколи не забороняла батькові спілкуватися з сином. Згідно зі ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Положеннями ст. 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Верховний Суд України в ч. 2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 03 грудня 2001 року Попівською сільською радою Миргородського району Полтавської області (а.с. 13). 28 березня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 28.03.2008 року серії [NUMBER] (а.с. 12). Мати [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 10, зворот). Згідно рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 вересня 2005 року по справі № 2 - 1527. 2005 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 від всіх видів доходу, щомісячно, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 09 вересня 2005 року і до повноліття сина (а.с. 14). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 28.02.2019 року № 4463 виданої Миргородським міськрайонним відділом державної виконавчої служби заборгованість із сплати аліментів станом на 01.03.2019 складає 109760,40 грн. (а.с. 70). Згідно із випискою з історії хвороби Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні № 4881, позивачу [PERSON] встановлено діагноз реактивна артропатія колінних суглобів екзогенне - конституційне ожиріння, стабільний перебіг. Неповне подвоєння легенів, нирки. Вегето - судинна дистонія по гіпертонічному типу (а.с. 27,28). Відповідно до виписки з медичної карти дитячої міської клінічної лікарні від 08.12.20014 року стаціонарного хворого [PERSON] було встановлено діагноз закритий остеоепіфізіоліз дистального спефізу правої великогомілкової кості із зміщенням уламків (а.с. 29). Згідно із довідкою № 33 амбулаторії ЗСПМ с. Попівка від 21.09.2018 року про здоров'я [PERSON] піклується мати [PERSON]. Батько [PERSON] станом здоров'я сина не цікавиться (а.с.17). Відповідно до довідки Попівської загальноосвітньої школи І - III ступенів Миргородської районної ради Полтавської області від 18.09.2018 р. № 2 - 13/77, [PERSON] постійно займається вихованням сина, була головою батьківського комітету класу, регулярно відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті класу, постійно контролює навчання та позакласну діяльність сина, забезпечує всі його потреби (а.с. 21). Згідно довідки Попівської загальноосвітньої школи 1 -III ступенів від 18.09.2018 р. № 2 - 13/76 , батько [PERSON], протягом всього навчання сина в школі не брав участі у його вихованні, не з'являвся жодного разу на батьківські збори, справами та навчанням сина не цікавився, при зустрічах уникає спілкування, байдужий до сина (а.с. 22). Відповідно до довідки №1934 від 01.12.2018 виданої Виконавчим комітетом Попівської сільської ради, [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON]. Батько [PERSON] батьківських обов'язків не виконує, вихованням сина не займається (а.с. 19). Згідно із характеристикою - довідкою №1337 від 01.10.2018 виданої Попівською сільською радою, [PERSON] батьківських обов'язків не виконує, вихованням сина не займається, матеріальної підтримки синові не надає. [PERSON] постійної роботи не має, періодично працює по найму, схильний до вживання алкоголю (а.с. 24). Комісія з питань захисту прав дитини при Миргородській райдержадміністрації від 21.09.2018 року прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] [INFO] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], про що було надано Висновок органу опіки та піклування від 21.09.2018 року № 01.1 - 31/295 (а.с. 16). Оскільки судом встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, не цікавиться його навчанням, підготовкою до самостійного життя: не забезпечує необхідного харчування, що негативно впливає на його фізичний розвиток; не спілкується з ним; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, свідомо нехтуючи своїми обов'язками, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в інтересах неповнолітньої дитини. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача [PERSON] на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved