Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа П'ята Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності, який неодноразово уточнював. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 04.02.2015 року замінено відповідача [PERSON] належним відповідачем Бердянської міською радою. У останньому уточнюючому позові [PERSON] заявив вимоги до Бердянської міської ради, третя особа П'ята Запорізька державна нотаріальна контора про встановлення факту, визнання права власності у якому зазначив, що [INFO] в м. Запоріжжі померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] та на 1/15 частину домоволодіння [ADDRESS], які належали спадкодавцю на праві приватної власності. Його батько [PERSON], який приходився сином спадкодавцю помер [INFO]. Він єдиний спадкоємець і в порядку спадкової трансмісії звернувся до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] йому відмовили, оскільки він не надав оригінали правовстановлюючих документів та пропустив строк на прийняття спадщини. Після смерті батька та матері він постійно проживав з бабусею [PERSON] у квартирі [ADDRESS] до її смерті. Вони вели спільне господарство та були пов'язані спільним побутом. Бабуся хворіла, тому він піклувався нею та доглядав її. Рішенням Шевченківського районного суду від 27.05.2014 року за ним визнано право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування. Суд визнав, що він проживав до і після смерті [PERSON] у її квартирі на день смерті і на день відкриття спадщини, тобто прийняв спадщину та не відмовився від неї. Він прийняв частину спадщини, тому вважається, що прийняв всю спадщину. Просив встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] на день відкриття спадщини. Визнати за ним право власності на 1/5 частину домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його бабусі [PERSON]. У судове засідання [PERSON] не з'явився, його представник просив розглянути справу у відсутності позивача. Представник позивача адвокат Журавльов А. О. в судовому засідання вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник Бердянської міської ради в судове засідання не з'явився без поважних причин. Представник П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до договору дарування від 22.08.2007 року [PERSON] є власником 1/15 частини домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.8) і це право зареєстровано за нею в Реєстрі права власності на нерухоме майно 19.09.2007 року (а.с.9). Із свідоцтва про смерть від 17.12.2013 року видно, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування мають особи зазначені в ст. ст. 1261 - 1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану видно, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01.11.1946 року, про що здійснено актовий запис №1498. (а.с.13). За свідоцтвом про народження від 29.07.1947 року у [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON] (а.с.86). Згідно свідоцтва про смерть син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер [INFO], тобто до смерті спадкодавця [PERSON]. На підставі ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження від 22.01.2013 року батьком позивача є [PERSON] (а.с.5), а [PERSON] приходиться позивачу бабусею, тому він за ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем [PERSON] за правом представлення. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із пояснень свідка [PERSON], довідки ЖБК кооператив №146 «Машинобудівник-13», відомостей про реєстрацію [PERSON] (а.с.104,105) встановлено, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON], тому вимоги про встановлення цього факту підлягають задоволенню. Позивач посилався на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2014 року, яким встановлено факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але з цим неможливо повністю погодитись виходячи з наступного. Згідно мотивувальної частини зазначеного рішення судом встановлено факт проживання позивача до і після смерті [PERSON] у спірній квартирі, що, на думку суду, свідчить про фактичне прийняття спадщини, але зазначений факт не має правового значення для прийняття спадщини, оскільки в даному випадку підлягає встановленню факт постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, суд враховує, що рішенням суду від 27.05.2014 року за позивачем визнано право власності в порядку спадкування за законом на частину майна [PERSON], зазначене рішення набрало чинності і воно є доказом прийняття спадщини [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON]. Із інформаційних довідок зі Спадкового реєстру та за повідомленням П'ятої Запорізької нотаріальної контори судом встановлено, що 13.02.2014 року від імені [PERSON] зареєстровано заяву №171 про прийняття спадщини після померлої [INFO] бабусі - [PERSON], згідно ст. 1266 ЦК України (за правом представлення), оскільки син спадкодавиці - [PERSON] помер [INFO], заведено спадкову справу. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Відомості про інших спадкоємців в матеріалах спадкової справи відсутні (а.с.42, 57-61). Постановою державного нотаріуса П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори від 09.02.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON], що складається з частини домоволодіння по [ADDRESS], оскільки не надано всіх необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.108). Із листа державного нотаріуса П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори від 10.02.2015 року видно, що необхідним документом, який не надав позивач для оформлення спадщини був правовстановлюючий документ на домоволодіння по [ADDRESS], крім того [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини (а.с.109). Таким чином, судом встановлено, що оформити спадщину у вигляді 1/15 частини домоволодіння по [ADDRESS] що залишилася після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі позивач не в змозі, тому позовні вимоги про визнання права власності на це майно підлягають задоволенню.

Outcome: approved