Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатною, в обґрунтування заяви зазначивши наступне. Заявник перебуває у родинних відносинах з [PERSON], яка перебуває на утриманні БУ ГОСПИСУ „Архангела Михаїла, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 25. Стан здоровя [PERSON] є таким, внаслідок якого вона не може вчиняти правочинів, самостійно набувати для себе цивільних прав та обовязків, самостійно їх здійснювати та нести відповідальність. Заявник вважає, що внаслідок хвороби [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та не може керувати ними, також потребує стороннього нагляду, у звязку з чим просить суд визнати [PERSON] недієздатною та призначити його її опікуном. В судовому засіданні заявник підтримав заяву, просить її задовольнити у повному обсязі на підставах, викладених у заяві. Представник Органу опіки та піклування Запорізької міської ради по Вознесенівському району в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. [PERSON], щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, у судове засідання не викликалася. З урахуванням обставин справи, у тому числі стану здоровя особи щодо якої розглядається питання про визнання її недієздатною, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність не зявившихся у судове засідання осіб. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд приходить до наступного висновку. Статтею 3 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON] та вони мають спільних батьків [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження: серії 1-АГ № 479269 від 27.10.1970 року, актовий запис № 2561 та серії 11-ЯР № 712118 від 14.01.1959 року, актовий запис № 52. Після укладення шлюбу з [PERSON] [PERSON] отримала прізвище „Матєішена, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-БП № 316094 від 21.05.1977 року. Вбачається, що [PERSON], яку заявник просить визнати недієздатною, є матірю [PERSON] чоловіка сестри заявника, що підтверджуєтться копією свідоцтва про народження серії 1-ГЩ № 478648 від [INFO], актовий запис № 718. Таким чином, заявником підтверджено перебування з [PERSON] у родинних відносинах, що обґрунтовує його звернення до суду з даною заявою. Згідно довідки № 28 від 04.10.2017 року, [PERSON], 20.11.1936 року знаходиться на утриманні у Благодійній установі Госпис „Архангела Михаїла, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 25, з діагнозом: цебральний атеросклероз II, дисциркуляторна енцефалопатія II, сосудиста деменція, IXC, дифузний кардіосклероз з порушенням ритму НК ІІ ступеню; є лежачою хворою та потребує постійного медичного догляду. У відповідності до ст. 298 ЦПК України судом було призначено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 671 від 22.12.2017 року, проведеної експертами КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, [PERSON], [INFO], виявляє психічні розлади у вигляді судинної деменції, внаслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною особою. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про призначення заявника [PERSON] опікуном [PERSON], суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Таким чином, заява [PERSON] в частині призначення його опікуном гр. [PERSON] є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню, та суд вважає за необхідне розяснити заявнику його право звернутися до органу опіки та піклування з відповідним клопотанням про призначення його опікуном.

Outcome: partial