Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку побачень з дитиною. Обґрунтовуючи позов, зазначив, що 30 жовтня 2015 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з матір`ю. Перебуваючи у шлюбі, сторони припинили шлюбні стосунки, після чого, на підставі виданого судового наказу, позивач добросовісно сплачує аліменти на утримання дитини. В подальшому, у зв`язку з припиненням шлюбних відносин, відповідачем було подано позов про розірвання шлюбу. Враховуючи, що [PERSON] чинить йому перешкоди у побаченні з донькою, він вимушений звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Враховуючи зазначене, просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною - [PERSON] та встановити наступний графік спілкування без присутності матері: кожного понеділка з. 17:00 год. до 20:00 год.; кожного вівторка з 17:00 год. до 20:00 год.; з 17:00 год. кожної середи до 11:00 год. кожного четверга; з 10:00 год. суботи до 11:00 год. неділі; кожного літа для спільного відпочинку з 10 липня по 25 липня, кожного року; для спільного відпочинку з 10 грудня по 30 грудня, кожного року; на свята: 07 січня, 09 травня, 28 червня, один день (неділя) - Пасха (Великдень) та 14 жовтня, кожного року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 20 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 14 червня 2019 року [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про визначення місця проживання дитини, яка ухвалою суду від 18 червня 2019 року прийнята та об`єднана в одне провадження із зустрічним позовом. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що ознайомившись з позовними вимогами [PERSON] , вважає доцільним вернутися з позовом про визначення місця проживання дитини, оскільки [PERSON] ставить питання щодо занадто надмірного часу для зустрічей з дитиною. Також зазначає, що дитина - [PERSON] , від народження та до теперішнього часу мешкає з нею. Крім того, донька має захворювання та потребує постійного догляду та уваги саме матері. 09 липня 2019 року службою у справах дітей виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради надано висновок № 18/5-346 від 08.07.2019 року про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] та про встановлення порядку участі батька [PERSON] у вихованні дитини. Ухвалою суду від 16 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 16 липня липня 2019 року представник [PERSON] подала клопотання про зміну предмета спору, відповідно до якого просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною - [PERSON] та встановити наступний графік спілкування без присутності матері: кожного понеділка з. 18:00 год. до 20:30 год.; кожної середи з 18:00 год. до 20:30 год.; кожної п`ятниці з 18:00 год. до 20:30 год.; з 10:00 год. суботи до 11:00 год. неділі; кожного літа для спільного відпочинку з 10 липня по 18 липня, кожного року; для спільного відпочинку з 25 грудня по 30 грудня, кожного року; на свята: 07 січня, 09 травня, 28 червня, один день (неділя) - Пасха (Великдень) та 14 жовтня, кожного року. В судовому засіданні позивач за первісним позовом - [PERSON] та його представник підтримали позов та просили задовольнити. Також [PERSON] визнав позовні вимоги зустрічної позовної заяви та не заперечував щодо їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні первісний позов визнала частково та пояснила, що не заперечує щодо зустрічей батька з дитиною, однак просила призначити їх не так часто, як просить позивач. Також відповідач та її представник підтримали вимоги зустрічної позовної заяви та просили їх задовольнити. В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування підтримала наданий висновок, щодо визначення часу спілкування дитини з батьком та зазначила, що у висновку в п. № 2.2., помилково зазначено 2 рази на тиждень у середу, замість вірного 1 раз на тиждень у середу. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , який мав шлюбні відносини з [PERSON] , під час яких у останніх народилась донька [PERSON] . Пояснила, що [PERSON] перешкоджає її сину у спілкуванні з дитиною, лише іноді надає можливість спілкування. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2019 року, розірвано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 30 жовтня 2015 року в Індустріальному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 953. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується належним чином завіреною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Через відсутність порозуміння з питання участі у вихованні доньки та обмеження прав на зустрічі і особисте спілкування з дитиною службою у справах дітей виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, розглянуто питання щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , та встановлення порядку участі батька у її вихованні. За результатом розгляду даних питань, 08.07.2019 надано висновок № 18/5-346, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Встановити порядок участі батька [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] , таким чином: два рази на місяць, в першу та третю суботу або неділю, за погодженням батьків, з 10:00 год. до 19:00 год., без присутності матері [PERSON] , в місцях, помешканнях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоров`я дитини, погодних умов і режиму дня дитини, з можливістю відвідування дитини місця проживання батька; один раз на тиждень у середу з 17.00 год. до 19.00 год., з можливістю забирати дитину її з дошкільного навчального закладу без присутності матері дитини [PERSON] з можливістю відвідування помешкань та закладів, приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоров`я дитини, погодних умов; можливість спільного відпочинку на період відпустки батька дитини [PERSON] , святкування днів народжень, державних та новорічних свят вирішувати шляхом спільної домовленості з матір`ю дитини [PERSON] , без присутності матері. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За таких обставин суд вбачає за необхідне застосувати положення Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), за яким дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Між сторонами справи не досягнуто згоди щодо способу участі батька, який проживає окремо від дитини, у його вихованні і спілкуванні із сином. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, відношення сторін спору один до одного, їх спільних побажань з приводу визначення графіку, віку дитини, яка є малолітньою та незалежно від наявності високої емоційної залежності від матері, потребує турботи в рівній мірі як матері, так і батька, суд приходить до переконання, що відповідача [PERSON] слід зобов`язати не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] . Досліджуючи наданий суду висновок органу опіки та піклування, з урахуванням всіх обставин справи, суд не вбачає доцільності у зміні регламенту, запропонованого органом опіки та піклування, як в бік збільшення часу побачень, як того вимагає [PERSON] , так і в бік зменшення такого часу, про що просить [PERSON] . Так, суд вважає доцільним встановити порядок участі батька [PERSON] у вихованні дитини - [PERSON] , [INFO] , таким чином: два рази на місяць, в першу та третю суботу або неділю, за погодженням батьків, з 10:00 год. до 19:00 год., без присутності матері [PERSON] , в місцях, помешканнях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з урахуванням стану здоров`я дитини, погодних умов і режиму дня дитини, з можливістю відвідування дитини місця проживання батька; один раз на тиждень у середу з 17.00 год. до 19.00 год., з можливістю забирати дитину з дошкільного навчального закладу без присутності матері дитини [PERSON] , з можливістю відвідування помешкань та закладів, приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоров`я дитини, погодних умов; можливість спільного відпочинку без присутності матері, на період відпустки батька дитини [PERSON] , святкування днів народжень, державних та новорічних свят вирішувати шляхом спільної домовленості з матір`ю дитини [PERSON] . Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно вимог ст. ст. 7, 155 СК України, дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Частиною 3 ст. 29 ЦК України, визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Відповідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Враховуючи висновок органу опіки та піклування, те, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не заперечує проти визначення місця проживання доньки разом з матір`ю - [PERSON] , а також вік малолітньої дитини, яка на день ухвалення судового рішення не може дати об`єктивної згоди на проживання з одним із батьків самостійно, суд вважає, що проживання дитини з матір`ю, яка й на даний час фактично проживає з нею, буде відповідати саме інтересам дитини, позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному. З огляду на викладене, враховуючи, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення зустрічних позовних вимог.

Outcome: partial