Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2011 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,ставлять його у скрутне матеріальне становище. 05.09.2016 року його звільнено з роботи, у звязку з чим, 20.09.2016 року розпочато виплату допомоги по безробіттю. Також, у нього змінилися сімейний стан та стан здоров'я. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив, остаточно просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2011 року, з 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Додатково зазначив, що у нього багато захворювань, серед яких два діагнози мають хронічний характер. Доказів на підтвердження факту утримання дружини та її малолітніх дітей надати не має можливості, оскільки офіційно його сімейний стан не змінився. Відповідач вважала позовні вимоги не обґрунтованими та не основаними на законі. В обґрунтування своїх заперечень пояснила, що ніяких змін ані в матеріальному стані, ані в стані здоровя позивача з дня набрання чинності рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2011 року не відбулося. Захворювання позивача, на які він посилається, мали місце ще у 2002 році. Під час розгляду справи про стягнення аліментів позивач також офіційно не працював та перебував на обліку в Центрі зайнятості. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.08.2011 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.11.2028 року (а.с.7). Згідно з довідкою Одеського міського центру зайнятості за вих.№2845/11/03 від 27.10.2016 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 13.09.2016 року (а.с.8). За змістом Ультразвукової доплерографії магістральних сосудів голови, транскраніальної доплерографії від 22.08.2016 року у [PERSON] ехографічні ознаки стенозируючого атеросклерозу брахіоцефальних артерій, патологічна звивистість лівої внутрішньої сонної артерії, недостатня перфузія в каротидних басейнах за рахунок ангіоспазму середніх та правої мозкової артерій, недостатня перфузія в вертебробазилярном басейні за рахунок ангіоспазму основної та правої задньої мозкової артерій, ехографічні ознаки венозної дисциркуляції та внутрішньочерепної гіпертензії (а.с.29). Відповідно до досліджень колінних суглобів від 27.05.2016 року у [PERSON] ознаки: ДОА 1-2 ст., застаріле пошкодження переднього роги медіального меніска, ексудативний синовит ДОА 3 ст.; рекомендовано: консультацію травматолога (а.с.30-31). Згідно пояснень сторін, вищевказані захворювання позивача мали місце на час ухвалення рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 03.10.2011 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, що у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Крім того, як вбачається із мотивувальної частини вищевказаного рішення, відповідач перебуває на обліку в Центрі зайнятості, однак збирається влаштуватися на постійну роботу (а.с.7). Отже, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що з часу ухвалення Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області рішення про стягнення аліментів у нього погіршився матеріальний чи сімейний стан або стан його здоровя. Доводи позивача про те, що він має на утриманні жінку та двох її малолітніх дітей, суд до уваги не приймає, оскільки жодних доказів на підтвердження цього факту надано не було. Крім того, закон будь-яких обовязків щодо утримання цих дітей на відповідача не покладає. Також судом не приймаються до уваги посилання на те, що він не згоден з рішенням суду про стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі, оскільки це є самостійною підставою для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, чим позивач не скористався, а не є підставою для зменшення розміру аліментів. Стягнень за виконавчими документами та непрацездатних осіб на утриманні позивача не має. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги не доведено, суд, на підставі ст.192 СК України,

Outcome: dismissed