Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], Гаражного кооперативу «Іскра» про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її дочка [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,0025 га, яка знаходиться на території м. Луцька по вул. Електроапаратна для обслуговування гаража в гаражному кооперативі «Іскра». 25 липня 2003 року [PERSON] померла. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі і вищезазначену земельну ділянку площею 0,0025 га, яка знаходиться по вул. Електроапаратній для обслуговування гаража в гаражному кооперативі «Іскра». Рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 березня 2009 року за [PERSON] та чоловіком позивача - [PERSON] визнано право власності по ? частки земельної ділянки для обслуговування гаража № 25 в гаражному кооперативі «Іскра» розміром 0,0025 га, яка знаходиться по вул. Електроапаратній в м. Луцьку Волинської області, згідно державного акту на право власності на землю серії ВЛ № 0722 від 07.03.1997 року. 17 листопада 2015 року [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на ? частку вищезазначеної земельної ділянки. [PERSON] прийняв спадщину ? частку вищезазначеної земельної ділянки після смерті дочки [PERSON], але за життя не встиг оформити своїх спадкових прав. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне майно. Просить суд, визнати за нею право власності на ? частку земельної ділянки, загальною площею 0,0025 га, кадастровий номер 0710100000:22:184:0085 для обслуговування гаража № 25 в м. Луцьку Волинської області по вул. Електроапаратній, 8 в м. Луцьку в гаражному кооперативі «Іскра» після смерті [PERSON], який помер 17 листопада 2015 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача гаражного кооперативу «Іскра» [PERSON] в судове засідання не зявились проте, подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують, попередньо в судовому засіданні визнали позов повністю. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0025 га, яка знаходиться на території м. Луцька по вул. Електроапаратній для обслуговування гаража в гаражному кооперативі «Іскра», що підтверджується державним актом на право власності на землю серії ВЛ № 0722 від 07.03.1997 року (а.с. 5 ). 25 липня 2003 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 136256 від 26.07.2003 року (а.с. 7 ). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 березня 2009 року за [PERSON] та її чоловіком [PERSON] визнано право власності по ? частки земельної ділянки для обслуговування гаража № 25 в гаражному кооперативі «Іскра» розміром 0,0025 га, яка знаходиться по вул. Електроапаратній в м. Луцьку Волинської області (а.с. 8 - 9 ). 17 листопада 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 179343 від 18.11.2015 року (а.с. 11 ). Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на ? частку вищезазначеної земельної ділянки. Відповідно до 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадшину. Згідно ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом є дружина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-АБ № 024603 від 01.05.1970 року (а.с. 10 ) та дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 317330 від 18.07.1974 року (а.с. 67). Також судом встановлено, що позивач [PERSON] у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем та подачі відповідної заяву нотаріусу (а.с. 62, 63, 64 ), а відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: ? частку земельної ділянки, загальною площею 0,0025 га, кадастровий номер 0710100000:22:184:0085 для обслуговування гаража № 25 в м. Луцьку Волинської області по вул. Електроапаратній, 8 в м. Луцьку в гаражному кооперативі «Іскра» після смерті [PERSON], який помер 17 листопада 2015 року.

Outcome: approved