Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] Посилається на те, що 28 липня 2003 року вони зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітнього сина: [PERSON] [INFO]. Між тим, спільне життя з відповідачкою не склалося, і, як наслідок, припинили шлюбні відносини. В зв'язку з цим просить шлюб між ними розірвати. При цьому позивач зазначив, що примиренння між ним та відповідачем виключється , у них різні характери, різні погляди на життя, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав і на розірванні шлюбу наполягає, при цьому вказала що наданий судом строк на примирення до жодних позитивних результатів у їх взаємовідносинах недав. Вважає що примирення між ними неможливе та збереження їх шлюбу виключається оскільки в даний час вони проживають порізно і не підтримують жодних відносин. Відповідач в судове засідання не зявився , причин своєї неявки суду не повідомляла, та заперечення на позов не подала. Суд, вважає що є всі підстави для заочного розгляду справи, тому ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що був зареєстрований у виконавчому комітеті Єзупільської селищної ради Тисменицького району в Івано- Франківській області, 28 липня 2003 року актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб У сторін є неповнолітня дитина,син: [PERSON] [INFO], який в даний час проживає з батьками,позивача в справі. Шлюб сторін не склався, у них відсутнє взаєморозуміння, склалися різні погляди на життя, вони проживають окремо. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, він не бажає продовжувати подружні стосунки та вважає що примирення між ним та відповідачем виключається. Наданий судом двох місячний термін на примирення жодних позитивних результатів у відносинах сторін не привів. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, а відповідач не надала заперечення проти розірвання шлюбу, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved