Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС АВТО», про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. В обґрунтування позову зазначив, що 13 листопада 2017 року він уклав з відповідачем попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0021/17. Згідно умов п.1.5 вказаного договору сторони обумовили, що вони повинні укласти основний договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ Пріора» 2014 року випуску у строк до 30 листопада 2017 року за умови повного виконання позивачем п. 2.1 попереднього договору. На виконання п.2.1 попереднього договору, 13.11.2017 року було здійснено відповідачу сплату авансового внеску в сумі 25000 гривень, що підтверджується квитанцією. Станом на 31.12.2019 року основний договір між сторонами укладений не був, жодних повідомлень від відповідача про намір укладення основного договору не надходило. У зв`язку з тим, що основний договір не був укладений в обумовлений сторонами строк, вважає, що відповідач повинен повернути позивачу сплачені в якості авансу грошові кошти. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 січня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Позивач на розгляд справи не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. Представник позивача на розгляд справи не з`явився. Згідно поштових відміток Акціонерного товариства «Укрпошта» адресат вибув. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Взаємини між сторонами регулюються нормами ЦК України. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч.1 ст.42 ЦПК України). Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно із визначенням поняття юридичної особи, викладеним у ст.80 Цивільного кодексу України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до ч.4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом (ч.1 ст. 92 ЦК України). Місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку(стаття 93 ЦК України). З наданої позивачем [PERSON] копії попереднього договору № 0021/17 від 13.11.2017 року, вбачається, що вказаний попередній договір, який є підставою позову, укладений у місті Дніпро між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС АВТО», код ЄДРПОУ 41394483, юридичною адресою якого є місто Харків, вулиця Полтавський шлях, будинок № 56, офіс 512/1 (Продавець) з однієї сторони і [PERSON] (Покупець), з другої сторони(а.с.5-6). Відомості, що містяться у Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи, або її відокремленого підрозділу, фізичної особи - підприємця під час провадження ними господарської діяльності, а також для відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах (ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»). Згідно Єдиного державного реєстру, місцем знаходження та юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС АВТО», код ЄДРПОУ 41394483 є: місто Київ, провулок Новопечерський, будинок № 19/3. Державна реєстрація товариства проведена 13.06.2017 року. Філій чи представництв у місті Харків чи Дніпро ТОВ «ВЕЛЕС АВТО» не має. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем не надано доказів, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС АВТО», юридичною адресою якого зазначено: місто Харків, Полтавський Шлях, будинок № 56, офіс 512/1 має повноваження на ведення справ Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС АВТО», код ЄДРПОУ 41394483, юридична адреса якого є: місто Київ, провулок Новопечерський, будинок № 19/3. Разом із тим, статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Перевіривши наявні матеріали справи суд вважає, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що 13 листопада 2017 року попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу було укладено уповноваженою особою на укладання договорів Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС АВТО», код ЄДРПОУ. 41394483, юридична адреса якого є: місто Київ, провулок Новопечерський, будинок № 19/3. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] за необґрунтованістю та недоведеністю. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судовий збір» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Тому судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed