Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про розірвання договору про інвестування будівництва №б/н та договору купівлі-продажу державного майна від 15 серпня 2003 року. Позивач зазначав,\~що між ним та [PERSON] на початку 2003 року була укладена усна угода щодо передачі прав [PERSON], як майбутнього власника в рахунок погашення боргу (коштів, які позивач йому позичав), на об'єкт незавершеного будівництва - дослідного заводу Інституту проблем матеріалознавства імені [PERSON] Національної академії наук України, який знаходиться за адресою: 07400, Київська область, м. Бровари, промвузол, на земельній ділянці - 10,6 га. 15 серпня 2003 року між [PERSON], який повинен був діяти в інтересах позивача, та [PERSON] був укладений договір інвестування будівництва. Відповідно до п.1.1. вказаного договору інвестування будівництва, інвестор бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами добудувати об'єкт незавершеного будівництва - дослідний завод Інституту проблем матеріалознавства імені [PERSON] Національної академії наук України, який знаходиться за адресою: 07400, Київська область, м. Бровари, промвузол, на земельній ділянці - 10,6 га, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації і в обумовлений цим договором строк, а замовник зобов'язується надати інвестору будівельний майданчик, на якому розташований вказаний об'єкт незавершеного будівництва, обєкт та проектно-кошторисну документацію. Згідно п.1.3 вказаного договору, інвестор проводить фінансування будівництва класними коштами, або залучає інших інвесторів на умовах дольової участі. Незалежна оціночна вартість незакінченого будівництва на момент укладення цього договору складає 96 621,27 грн., що є часткою замовника у інвестиційному договорі, відповідно до п. 5.1. договору інвестування. Після завершення будівництва та здачі в експлуатацію об'єкту замовник та інвестор набувають права власності пропорційно фактичного фінансування будівництва про що складається «Акт розподілу площ», що є невідємною частиною цього договору. Крім того, виконати визначені вказаним договором роботи повинні були в строк до 01 серпня 2008 року. Однак, 15 серпня 2003 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області з одного боку та відповідачем [PERSON] з другого боку, був укладений договір купівлі-продажу державного майна, що підлягає продажу шляхом викупу об'єкта незавершеного будівництва: дослідного заводу Інституту проблем матеріалознавства імені [PERSON] Національної академії наук України, розташованого за адресою: 07400, Київська область, м. Бровари, промвузол. Вважає,\~що відповідач\~[PERSON]\~ввів його\~в оману,\~позивач не\~став власником\~зазначеного майна\~в обумовлений\~строк,\~та зазнав\~великих матеріальних\~витрат і моральних страждань, в звязку з чим вищезазначені договори повинні бути розірвані. Посилаючись на викладене, позивач просив суд розірвати договір про інвестування будівництва №б/н від 15 серпня 2003 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], розірвати договір купівлі-продажу державного майна, що підлягає продажу шляхом викупу обєкта незавершеного будівництва: дослідного заводу Інституту проблем матеріалознавства імені [PERSON] Національної академії наук України, розташованого за адресою: Київська область, м. Бровари, промвузол, укладений 15 серпня 2003 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області з одного боку та відповідачем [PERSON] з другого боку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про задоволення позову в повному обсязі. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду заперечення проти позову, в яких позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У відповідності до ст.ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 15 серпня 2003 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (продавець) та відповідачем [PERSON] (покупець) був укладений договір купівлі-продажу державного майна, що підлягає продажу шляхом викупу об'єкта незавершеного будівництва: дослідного заводу Інституту проблем матеріалознавства імені [PERSON] Національної академії наук України, розташованого за адресою: Київська область, м. Бровари, промвузол. Відповідно до п.5.1.4 договору, покупець зобовязаний добудувати обєкт протягом пяти років з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, без збереження первісного призначення з залученням інвестиційних коштів на суму 9,2 млн. грн., які повинні бути перераховані на спеціальний рахунок не пізніше 01 серпня 2008 року (а.с.10-11). 15 серпня 2003 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір інвестування будівництва. Відповідно до п.1.1. вказаного договору інвестування будівництва, інвестор бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами добудувати об'єкт незавершеного будівництва - дослідний завод Інституту проблем матеріалознавства імені [PERSON] Національної академії наук України, який знаходиться за адресою: 07400, Київська область, м. Бровари, промвузол, на земельній ділянці - 10,6 га, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації і в обумовлений цим договором строк, а замовник зобов'язується надати інвестору будівельний майданчик, на якому розташований вказаний об'єкт незавершеного будівництва, обєкт та проектно-кошторисну документацію. Згідно п.1.3, інвестор проводить фінансування будівництва класними коштами, або залучає інших інвесторів на умовах дольової участі. Незалежна оціночна вартість незакінченого будівництва на момент укладення цього договору складає 96 621,27 грн., що є часткою замовника у інвестиційному договорі. Після завершення будівництва та здачі в експлуатацію об'єкту замовник та інвестор набувають права власності пропорційно фактичного фінансування будівництва про що складається «Акт розподілу площ», що є невідємною частиною цього договору, відповідно до п.п. 5.1., 5.3. договору інвестування. Інвестор зобовязаний виконати визначені цим договором роботи в строк до 01 серпня 2008 року (а.с.6-9). Рішенням Броварського міського суду Київської області від 25 грудня 2003 року визнано недійсним договір від 15 серпня 2003 року купівлі-продажу державного майна, що підлягає продажу шляхом викупу об'єкта незавершеного будівництва: дослідного заводу Інституту проблем матеріалознавства імені [PERSON] Національної академії наук України, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та [PERSON], зареєстрований приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу за №4529 [PERSON] (а.с.63-66). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2008 року вищезазначене рішення суду від 25 грудня 2003 року було скасовано, у звязку із нововиявленими обставинами (а.с.67). Ухвалою суду від 15 травня 2008 року позовна заява залишена без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (а.с.88-89). В звязку із вищевикладеними обставинами, на даний час обєкт незавершеного будівництва: дослідного заводу Інституту проблем матеріалознавства імені [PERSON] Національної академії наук України не добудований, а п. 5.1.4. договору купівлі-продажу державного майна, що підлягає продажу шляхом викупу від 15 серпня 2003 року не виконаний. Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договору купівлі-продажу державного майна, що підлягає продажу шляхом викупу від 15 серпня 2003 року, передача обєкта приватизації здійснюється продавцем покупцю в 5-денний строк після сплати повної вартості придбаного об'єкта незавершеного будівництва. Передача обєкта продавцем і прийняття обєкта покупцем посвідчується актом прийому-передачі, який підписується сторонами. Відповідно до п. 7.1. інвестиційного договору від 15.08.2003 р., договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором. Дослідивши письмові матеріали справи судом не було встановлено факту передання об'єкта незавершеного будівництва, відповідно до договору купівлі-продажу державного майна, що підлягає продажу шляхом викупу об'єкта незавершеного будівництва: дослідного заводу Інституту проблем матеріалознавства імені [PERSON] Національної академії наук України, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та [PERSON] Разом з тим, позивачем [PERSON] не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених ним в позовній заяві, зокрема укладення усної угоди між ним та відповідачем [PERSON] щодо передачі прав останнього, як майбутнього власника, в рахунок погашення боргу (коштів, які позивач йому позичив). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON]

Outcome: dismissed