Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

[PERSON]звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної транспортному засобу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він має у своїй власності легковий автомобіль марки «Lifan» моделі 520, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Він надав право постійного користування даним автомобілем своїй знайомій [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO]. 17 травня 2015 року близько 17:30 год. неповнолітній [PERSON], [INFO], керуючи велосипедом по вул. Стебницькій на подвір'ї поблизу будинку № 78, де проживає [PERSON], не справився з керуванням, де зіткнувся з автомобілем «Lifan» моделі 520, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який стояв в загальному ряді припаркованих автомобілів, чим заподіяв автомобілю технічні пошкодження, а саме: подряпав лако-фарбове покриття заднього бампера та деформував ліве крило автомобіля. Відповідно до довідки спеціаліста № 1513 від 29 травня 2015 року розмір ремонтних робіт (матеріальних збитків, завданих йому як власнику автомобіля «Lifan» моделі 520, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]) становить 4\~514,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, відшкодовується її батьками. Відповідачі за позовом [PERSON] та [PERSON] добровільно вімовляються відшкодувати шкоду, заподіяну їхнім сином. Просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] 4\~514,00 грн. відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Від відповідача [PERSON] надійшло заперечення, у якому він вказує, що заявлений позов він не визнає, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. 17 травня 2015 року близько 17:30 год. його неповнолітній син [PERSON], керуючи велосипедом в м. Трускавець по вул. Стебницькій на подвірї будинку № 78 зіткнувся з автомобілем марки «Lifan», реєстраційний номер [NUMBER]. Під час зіткнення пошкоджень автомобілю завдано не було, оскільки зіткнення було з лівим правим крилом автомобіля та ручкою велосипеда, на якій була гумова накладка. Фактично 17 травня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода. Правила належного документального оформлення дорожньо-транспортної пригоди регулюються Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Порядок визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням колісного транспортного засобу врегульовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2004 року. Позивачем при зверненні до суду не надано постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, в якій під час дорожньо-транспортної пригоди одного із учасників пригоди було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. На підтвердження матеріального збитку позивачем не надано суду відповідного експертного висновку, а лише надано рахунок ФОП [PERSON] № 1513 від 29 травня 2015 року. Оглянувши автомобіль позивача він побачив, що на задньому бампері наявні кілька подряпин, а на задньому лівому крилі є вмятина, кілька подряпин та ознаки корозії. Вважає, що його син не винен у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а позивач хоче за його рахунок відремонтувати задню частину його автомобіля, на задньому лівому крилі та задньому бампері є багато подряпин, наслідки корозії, а не одна подряпина, як про це зазначає позивач. З огляду на наведене, просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив позов задовольнити у повному обсязі з наведених у ньому підстав, пояснив, що 17 травня 2015 року малолітній [PERSON] не справився з керування велосипеда, тому пошкодив заднє ліве крило автомобіля «Lifan», реєстраційний номер [NUMBER], та лако-фарбове покриття заднього бампера. Позивач відігнав автомобіль на підприємство по ремонту автомобілів в м. Дрогобич по вул. Пластунів, 25, де спеціаліст [PERSON], оглянувши транспортний засіб, видав рахунок вартості відновлювальних робіт на загальну суму 4\~514,00 грн. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, суду з приводу заявлених позовних вимог пояснив, що, зі слів його довірителя, пошкоджень на автомобілі марки «Lifan», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок зіткнення не могло виникнути, оскільки на ручках велосипеда були гумові накладки. Крім того, дорожньо-транспортна пригода не була оформлена належним чином, тому підстав для стягнення матеріальної шкоди немає підстав. Пошкодження, які були на автомобілі марки «Lifan», реєстраційний номер [NUMBER], могли виникнути за різних обставин, не обовязково внаслідок зіткнення з велосипедом під керуванням малолітнього [PERSON] Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, не попередила суду про причини своєї неявки, хоча неодноразово повідомлялася про час та місце судового засідання належним чином. Будучи допитаною в якості свідка, [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її давнім знайомим, а вона має довіреність на керування його автомоіблем. 17 травня 2015 року біля сьомої вечора діти постукали в її двері і повідомили, що Міша з їхнього будинку поцарапав її машину в дворі. Вона пішла до квартири, де мешкав Міша. Двері відчинили його батьки. Дитини вдома не було. Батько відповідач по справі [PERSON] пішов подивитися на пошкодження. Разом з батьком вони оглянули пошкодження, мали намір врегулювати конфлікт добровільно. На той момент відповідач не заперечував факт пошкодження автомобіля «Lifan» його сином. [PERSON] сам запропонував відшкодувати вартість пошкоджень. Коли відповідач [PERSON] дізнався про вартість ремонту, то перестав з нею спілкуватися, відповівши одного разу через тиждень після події їй не зовсім культурно: «Візьми собі балончик фарби і забризкай подряпини!» Допитаний в якості свідка відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що від є батьком малолітнього [PERSON]. Десь у другій половині дня до його квартири прийшла жінка, [PERSON], як вона пізніше представилася, і повідомила, що його син побив її машину. Він вийшов у двір, побачив, що були подряпини на задньому лівому крилі. Він запропонував [PERSON] відшкодувати вартість ремонту з мотивів добросусідтва. Зі слів знайомих майстрів, що працюють на автосервісі, він знав, що вартість такого ремонту становитиме приблизно 400-500 грн. Наступного тижня син [PERSON] повідомив йому, що ремонт коштуватиме близько 4000 грн. Він вважає, що така сума є завищеною. Йому не відомо, коли проводився огляд транспортного засобу, місця події за заявою [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є похресником позивача, а [PERSON] є його матір'ю. 17 травня 2015 року він був у квартирі матері у м. Трускавці. Діти з будинку близько сьомої вечора повідомили йому, що хлопчик з їхнього будинку [PERSON] ровером пошкодив їхню машину. Наступного тижня він разом з батьком хлопчика поїхав до знайомого в майстерню, щоб визначити вартість ремонту. Там озвучили суму близько 1500 грн. за ремонт крила та 1500 грн. за ремонт бампера. Після цього він пана [PERSON] більше не бачив, чи поступали пропозиції щодо іншої вартої ремонту йому невідомо. Будучи допитаним в якості свідка у судовому засіданні, малолітній [PERSON] пояснив, що 17 травня 2015 року після обіду він зі своїм другом [PERSON] катався на велосипедах біля їхнього будинку. Вони з [PERSON] помінялися велосипедами. Коли [PERSON] проїжджав біля одного з автомобілів, то ручкою руля велосипеда зачепив заднє крило машини. Машина трошки виступала на дорогу. Михайло зіскочив з велосипеда і впав. Далі він забрав свій велосипед і поїхав до себе додому. У судовому засіданні було задоволено клопотання представника позивача про допит в якості свідка малолітнього [PERSON] 08 квітня 2016 року на адресу Трускавецького міського суду надійшла заява [PERSON], де вказано, що він є законним представником його малолітнього сина та вважає, що допит його сина у судовому засіданні негативно вплине на його психіку. У матеріалах справи уже містяться пояснення його сина про обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 17 травня 2015 року. Коли у [PERSON] відбирали пояснення 29 травня 2015 року, то він пояснив, що 17 травня 2015 року близько 17:30 год. він катався на велосипеді свого друга [PERSON] проїжджав біля автомобіля, що був припаркований біля його будинку і зачепив його заднє крило ручкою руля велосипеда. Після цього він взяв всій велосипед і пішов гуляти. Ввечері він розповів татові, що зачепив крило автомобіля /а.с. 7 матеріалів за заявою [PERSON] ЖЄО № 979 від 25 травня 2015 року/. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно із ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вони посилаються як підстави своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА № 354632 автомобіль «Lifan» моделі 520, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON] /а.с. 6/. 25 травня 2015 року до Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області звернулася [PERSON] з заявою, що 17 травня 2015 року близько 18:30 год. у дворі будинку № 78 по вул. Стебницькій в у м. Трускавці було пошкоджено автомобіль [PERSON] «Lifan» моделі 520, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] /а.с. 2 матеріалів за заявою [PERSON] ЖЄО № 979 від 25 травня 2015 року/. У ході перевірки заяви [PERSON] 30 травня 2015 року було проведено огляд місця події. Відповідно до протоколу огляду місця події на задній частині автомобіля «Lifan» моделі 520, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], мається вмятина круглої форми розміром близько 35 см. Також на бампері, що знаходиться ззаду автомобіля, а саме: у нижній частині мається дві подряпини довжиною 7 см та 6,5 см. Інших пошкоджень на автомобілі не виявлено /а.с. 10 матеріалів за заявою [PERSON] ЖЄО № 979 від 25 травня 2015 року/. Як вбачається з пояснень [PERSON], він разом зі своїм другом [PERSON] 17.05.2016 року близько 17:00 год. каталися на велосипедах. Вони з [PERSON] помінялися велосипедами. Коли [PERSON] проїжджав біля одного з автомобілів, він зачепив ручкою руля велосипеда заднє крило, після чого зіскочив з велосипеда /а.с. 3 матеріалів за заявою [PERSON] ЖЄО № 979 від 25 травня 2015 року/. Відповідно до пояснень [PERSON] від разом зі своїм другом [PERSON] 17 травня 2015 року близько 17:30 год. каталися на велосипедах у дворі будинку. Він катався на велосипеді свого друга [PERSON], проїжджав повз автомобіль, що був припаркований біля будинку, і зачепив заднє ліве крило автомобіля ручкою руля велосипеда /а.с. 7 матеріалів за заявою [PERSON] ЖЄО № 979 від 25 травня 2015 року/. На підставі проведеної перевірки заяви [PERSON] 06 червня 2015 року було складено висновок, відповідно до якого подальший розгляд матеріалів по заяві [PERSON] припинено, копію матеріалів скеровано в ДАІ м. Трускавець на предмет притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 25 червня 2015 року до ВДАІ Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області було скеровано копію матеріалів ЖЄО № 979 від 25 травня 2015 року для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП /а.с. 60/. Як вбачається з листа Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області від 04 березня 2016 року № 1141/46/02-2016, матеріали ЖЄО № 979 30 червня 2015 року було повернуто до Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області без розгляду, оскільки [PERSON] на момент вчинення адміністративного правопорушення був малолітнім. Позивачем надано рахунок № 1513 від 29 травня 2015 року, складений фізичною особою-підприємцем [PERSON], в якому перелічено види робіт, які необхідно здійснити при ремонті автомобіля «Lifan», реєстраційний номер [NUMBER]: ремонт заднього лівого крила (вартістю 285,00 грн.), підготовчі роботи по ремонту заднього лівого крила (вартістю 435,00 грн.), фарбування заднього лівого крила (вартістю 420,00 грн.), д/м заднього бампера (вартістю 180,00 грн.), підготовчі роботи по задньому бамперу (вартістю 405,00 грн.), фарбування заднього бампера (вартістю 390,00 грн.), мийка автомобіля (вартістю 60,00 грн.), розхідні матеріали (вартістю 569,00 грн.), підбір фарби (вартістю 90,00 грн.) та фарба 293 серії (1680,00 грн.) /а.с. 59 на звороті/. Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народився 31 грудня 2006 року. Станом на 17 травня 2015 року він не досягнув 16-річного віку, з якого особу можна притягнути до адміністративної відповідальності. Частиною 1\~статті 1178 ЦК України\~передбачено,\~\~шкода,\~\~ завдана\~\~ малолітньою\~\~ особою\~\~(яка\~\~не\~\~досягла чотирнадцяти років),\~\~відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або\~\~опікуном чи іншою фізичною особою,\~\~яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи,\~\~- якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Стаття 22 Цивільного Кодексу України\~передбачає, що особа,\~\~якій завдано збитків\~\~у\~\~результаті\~\~порушення\~\~її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками законодавець визначає\~\~втрати,\~\~яких\~\~особа\~\~зазнала\~\~у\~\~зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі,\~\~а також витрати,\~\~які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи,\~\~які\~\~особа\~\~могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).\~\~Збитки\~\~відшкодовуються\~\~у повному обсязі,\~\~якщо договором або законом не передбачено відшкодування у\~\~меншому\~\~або\~\~більшому розмірі. З заслуханих пояснень та досліджених у судовому засіданні доказів суд вважає встановленим той факт, що малолітній [PERSON] завдав пошкоджень автомобілю позивача, а саме: пошкодив заднє ліве крило. А тому шкода, заподіяна малолітнім [PERSON] [PERSON] підлягає відшкодуванню його батьками [PERSON] та [PERSON] за загальним правилом ст. 1178 ЦК України. Твердження представника відповідача про те, що розмір матеріальної шкоди, визначений рахунком № 1513 від 29 травня 2015 року, не може бути взятий до уваги судом, оскільки не вбачається, що складений саме спеціалістом, не може бути взятий судом до уваги при ухваленні рішення. До матеріалів справи долучено копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних особі та фізичних осіб-підприємців, де зазначено вид діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON]: «Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. Роздрібна торгівля деталями та приладдям для транспортних засобів. Вантажний автомобільний транспорт» /а.с. 58 на звороті/. Однак ні у суду, ні у сторін не викликає сумніву факт, що пошкодження автомобіля «Lifan», реєстраційний номер [NUMBER], 17 травня 2015 року виникли внаслідок того, відбулося зіткнення з велосипедом під керуванням малолітнього [PERSON]. Це знаходить своє підтвердження і в поясненнях, відібраних 28 травня 2015 року в [PERSON] /а.с. 50/, 25 травня 2015 року в [PERSON] /а.с. 51/, 29 травня 2015 року [PERSON] /а.с. 52/, 29 травня 2015 року [PERSON] /а.с. 53/, протоколах огляду місця події від 30 травня 2015 року /а.с. 55-58/. Крім того, як вбачається зі знімків /а.с. 87-88/, долучених представником відповідача до матеріалів заперечення, на автомобілі «Lifan», реєстраційний номер [NUMBER], дійсно видно подряпини на задній лівій частині, що не заперечувалося і сторонами у їхніх поясненнях у судовому засіданні. Тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, зобовязавши відповідачів відшкодувати солідарно вартість ремонту заднього лівого крила автомобіля «Lifan», реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], а саме: ремонт заднього лівого крила (вартістю 285,00 грн.), підготовчі роботи по ремонту заднього лівого крила (вартістю 435,00 грн.), фарбування заднього лівого крила (вартістю 420,00 грн.), половину вартості розхідних матеріалів (вартістю 284,50 грн.), підбір фарби (вартістю 90,00 грн.) та половини вартості фарби 293 серії (840,00 грн.), так як у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт пошкодження малолітньою особою заднього бампера автомобіля. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачі зобов'язані відшкодувати позивачу завдану йому шкоду, розмір якої він довів під час судового розгляду, а також понесені ним судові витрати. При розподілі судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать і витрати на правову допомогу. До позовної заяви позивачем долучено товарний чек від 29 липня 2015 року, звідки вбачається, що ним було сплачено 250 грн. правової допомоги при складанні позовної заяви адвокату [PERSON] Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на те, що позов задоволено частково у частині стягнення з відповідачів солідарно 2\~354,50 грн., а позивачем було сплачено 250 грн. за отриману правову допомогу, то пропорційно частка понесених витрат на правову допомогу становить 130,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial