Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся із вище вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що з 1983 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та онуків - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Всі члени родини проживали та зареєстровані у домоволодінні [ADDRESS] , який належить йому на праві власності. З часом діти подорослішали та почали проживати окремо. Зокрема, донька [PERSON] разом із своєю донькою [PERSON] залишили зазначене місце проживання у 2005 році, а донька [PERSON] , [INFO] , разом із донькою [PERSON] , залишили домоволодіння у 2006 році. Через особисті непорозуміння, стосунки із дружиною зіпсувалися, шлюб між ними було розірвано у 22.09.2015 році, після чого дружина [PERSON] разом із сином [PERSON] також переїхали жити до іншого домоволодіння, адреса якого йому не відома. Незважаючи на те, що всі відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації, місцем їх реєстрації залишається будинок [ADDRESS] . Тим самим порушується його право на вільне володіння, користування та розпорядження майном, яке належить йому на праві власності. Відповідно до наданих суду доказів, [PERSON] зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , з 2005 року не проживають за місцем своєї реєстрації, що свідчить про те, що [PERSON] забезпечила житлом та нормальним умовами для проживання своєї дитини за іншою адресою. Аналогічна ситуація склалася із неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , яка з 2006 року проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] за іншою адресою. З метою припинення дії, яка порушує його право власності, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, вважає необхідним [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] визнати такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач участі не приймав, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечує щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належними чином у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Органу опіки і піклування Голопристанської районної державної адміністрації Скакун Л.В. в судовому засіданні повідомила, що на час розгляду справи в суді, неповнолітні та малолітні діти за адресою проживання та реєстрації позивача у будинку [ADDRESS] не зареєстровані. Зокрема, [PERSON] , [INFO] , разомі із матір`ю [PERSON] скасували свою реєстрацію за вказаною адресою, як і [PERSON] разом із своєю донькою [PERSON] , [INFO] . За таких обставин у Органу опіки і піклування немає підстав для надання висновку щодо доцільності чи не доцільності зняття з реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за вказаною адресою та захисту їх інтересів. Враховуючи обставини справи, наявність та достатність доказів для розгляду заявлених позовних вимог, з урахуванням позиції позивача, суд вважає за необхідне застосувати заочний порядок розгляду справи без участі відповідачів, на підставі наявних доказів. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи. Будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1290085865223 та довідкою Новозбур`ївської сільської ради № 375 від 13.06.2017. Сільська рада зазначає у своїй довідці від 02.05.2018 р. № 12-14/2/4, що за вказаною адресою, крім позивач [PERSON] , на час звернення із даним позовом були зареєстровані: дружина [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , онука [PERSON] , донька [PERSON] , онука [PERSON] . У довідці № 701 від 13.04.2018 р. Новозбур`ївська сільська рада повідомляє, що зі слів господаря, [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаному домоволодінні з 2015 року; [PERSON] та [PERSON] на проживають у домоволодінні з 2005 року, [PERSON] та [PERSON] - не проживають з 2006 року. Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14.04.2018 року, за погодження голови сільської ради, комісія у складі депутатів Новозбур`ївської сільської ради встановила, що будинок [ADDRESS] потребує капітального ремонту, відсутні двері, вікна, опалення, немає меблів. Будинок знаходиться в аварійному стані. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, наданою виконкомом Новозбур`ївської сільської ради, [PERSON] , [INFO] , з 07.12.2019 р. та [PERSON] , [INFO] , з 16.12.2019 відповідно, зареєстровані за новою адресою: [ADDRESS] . Таким чином, вказані особи були зняті з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Новозбур`ївської сільської ради від 09.12.2019 р. № 2387 щодо зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб у будинку [ADDRESS] зареєстровані крім позивача, його колишня дружина [PERSON] та син [PERSON] . Інші особи: [PERSON] зареєстрована за іншою адресою як зазначено у довідці вище. [PERSON] та її донька [PERSON] у будинку [ADDRESS] зареєстрованими не значаться. Пунктом 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право на\~\~захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, а саме, власник\~майна\~\~має\~\~право\~ вимагати\~усунення\~\~перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~ Права власника житлового будинку, квартири визначені у ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового Кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право\~\~власності\~\~є\~\~непорушним.\~\~Ніхто\~\~ не\~\~ може\~\~ бути протиправно\~\~ позбавлений\~\~ цього\~\~ права\~\~ чи\~\~обмежений\~\~у\~\~його здійсненні. Отже, закон встановлює пріоритет прав власника житла над правами інших осіб щодо нього. Таким чином, той факт, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірному будинку вже декілька років і на час розгляду спору не є членами сім`ї позивача, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та не спростований відповідачами, дає підстави суду для задоволення позовних вимог. В частині визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням [ADDRESS] , позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки на момент розгляду справи в суді вказані особи зняті з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Outcome: partial