Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області в якому просить визнати за ним в право на завершення приватизації земельних ділянок площею: 0,56 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,03 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд які передані у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Колодеженської сільської ради Горохівського району Волинської області від 30 грудня 1993 року №19/7 в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . Мотивує свій позов тим, що [INFO] помер [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема й на вищевказані земельні ділянки. Оскільки процедура приватизації не завершена, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Як наслідок позивач не може оформити спадкові права, на земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, хоча належним чином прийняв спадщину. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнає повністю, не заперечує в його задоволені, та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши матеріали справи та письмові докази наявні у ній, приходжу до наступного висновку. Враховуючи ч.3 ст.211 ЦПК України оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 вересня 2017 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.5) Довідкою Колодеженської сільської ради Горохівського району Волинської області від 15.12.2020 №543 стверджується, що спадкоємцем майна за заповітом після смерті спадкодавця є позивач [PERSON] 1963 року народження (а.с.6). В матеріалах спадкової справи заведеної по смерті спадкодавця міститься копія заповіту від 17.06.2008 року зареєстрованого в реєстрі за №150, посвідченого секретарем Колодеженської сільської ради, яким спадкодавець [PERSON] заповів усе належне йому майно [PERSON] (а.с.8). Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 29.12.2020 року №63088676 заповіт є чинний (а.с.22). Рішенням Колодеженської сільської ради Горохівського району Волинської області від 30 грудня 1993 року №19/7 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,56 га для ведення особистого підсобного господарства та земельні ділянку площею 0,03 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с.9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 грудня 2020 року №02-31/958 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на не приватизовану вищевказану земельну ділянку у зв`язку із тим, що [PERSON] не подав правовстановлюючі документи на оформлення спадщини в повному обсязі (а.с.10). Із матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлого [INFO] [PERSON] , який прийняв спадщину, а також оформив свої спадкові права на частину спадкового майна. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом. Успадкувавши спадкове майно, він успадкував право на завершення приватизації, яке мав за життя спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно. За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки, у зв`язку з чим, вважаю, позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved