Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу ? частини фотомагазину з кафе-бару «Робінзон» дійсним та визнання права власності на дане майно. В подальшому позивач змінив предмет позову та просив стягнути з відповідача грошові кошти, сплачені в рахунок майбутньої купівлі обєкта нерухомості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 03.12.2009 р. між ним та [PERSON] було укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] взяла на себе зобовязання до 03.12.2014 р. укласти з ним договорі купівлі-продажу нерухомого майна - ? частини фотомагазину з кафе-бару «Робінзон» літ. «А», з літнім майданчиком та підсобним літ. «Б», мостіння № 1, загальною площею 384, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська, 25/5. Відповідно до п. 1.3 Попереднього договору було обумовлено ціну вказаного обєкта нерухомості, яка була визначена сторонами у розмірі 159 810 грн., що на день укладення вказаного договору відповідно до курсу НБУ складала 20\~000 доларів США. 03.12.2009 р. на виконання взятих на себе зобовязань, він передав відповідачу грошову суму у розмірі 6\~257, 43 доларів США в рахунок майбутньої оплати за договором. Згодом [PERSON] одержала від нього грошові кошти у розмірі 15\~000 доларів США в рахунок повної оплати вищезазначеного нерухомого майна, що підтверджується нотаріально посвідченою завою відповідача. Проте [PERSON] не виконала взяті на себе зобовязання, передбачені п.1.1 Попереднього Договору купівлі-продажу ? частини фотомагазину з кафе-бару «Робінзон» літера «А», з літнім майданчиком та підсобним літера «Б», мостіння № 1, загальною площею 384,7 кв.м, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська, 25/5. Через ухилення відповідачки, не було укладено договір купівлі-продажу кафе-бару «Робінзон», а також нею не були в добровільному порядку повернуті грошові кошти. Просить стягнути з відповідача грошові кошти у загальному розмірі 27 514, 86 доларів США, що на момент звернення до суду еквівалентні 738\~499 грн. (відповідно до курсу НБУ), з яких: 21\~257, 43 доларів США є авансом, 6\~257, 43 доларів США є штрафом, а також понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Також позивач стверджував, що надавав відповідачу гроші в борг у доларах США, тому просить стягнути сплачені ним грошові кошти саме по курсу долара США до національної валюти на день розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що її довіритель відповідач [PERSON] взагалі ніякі грошові кошти не отримувала від позивача. Обєкт угоди кафе-бар на той час перебував в іпотеці у ПАТ «Мегабанк», а земельна ділянка під обєктом нерухомості належала [PERSON] та [PERSON] Тому не могло вирішуватися питання щодо продажу вказаного майна. Крім того, вважає, що на момент звернення з даним позовом до суду, позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, оскільки попередній договір було укладено у 2009 році, а з позовом позивач звернувся у серпні 2017 року. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку із пропуском строку позовної давності. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1-3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Судом в ході розгляду справи було встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено попередній договір 03.12.2009 року про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до п. 1.1. якого [PERSON] взяла на себе зобовязання до 03.12.2014 р. укласти з позивачем договір купівлі-продажу ? частини фотомагазину з кафе-бару «Робінзон» літ. «А», з літнім майданчиком та підсобним літ. «Б», мостіння № 1, загальною площею 384, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська, 25/5. Пунктом 1.3 Договору обумовлено ціну обєкту нерухомості, яка склала 159\~810 грн., що на день укладення вказаного договору відповідно до курсу НБУ складало 20\~000 доларів США. В день підписання договору [PERSON] передав аванс відповідачу у розмірі 50\~000 грн., що на день складання договору по курсу НБУ дорівнювало 6\~257, 43 доларів США (п. 1.4.). Пунктом 2.4. вказаного Договору передбачено, що у випадку невиконання зобовязань, передбачених п. 1 даного договору Стороною 1 ([PERSON]Є.), остання зобовязана сплатити Стороні 2 ([PERSON]В.) штраф у розмірі авансу, а також повернути суму авансу, отриману відповідно до п. 4 даного договору. У заяві від 03.12.2009 р., посвідченою нотаріально, [PERSON] підтвердила факт розрахунку з нею гр. [PERSON] за продаж належної їй на праві приватної власності ? частини фотомагазину з кафе-бару, відповідно до чого нею отримано грошова сума у розмірі 119\~857, 50 грн., що складає 15 000 доларів США. Таким чином, як слідує з попереднього договору, остаточним строком для укладення договору купівлі-продажу визначено 03.12.2014 року. Від укладення договору відповідач ухилилася, тому строк позовної давності відраховується саме з цієї дати, тобто на момент звернення з даним позовом до суду, позивачем не було пропущено трирічного строку позовної давності, тому посилання представника відповідача на пропуск строку позовної давності є безпідставним. Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. \~Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Нотаріально посвідченими документами підтверджено отримання відповідачем грошових сум в рахунок оплати вартості нерухомого майна, а саме: 50\~000 грн. та 119\~857, 50 грн. відповідно, всього: 169\~857, 50 грн. Грошові кошти були отримані у національні валюті України - гривні, про що зазначено у договорі та заяві про отримання коштів відповідачем. Тому, суд вважає безпідставним посилання та вимога позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у еквіваленті до іноземної валюти, з урахування курсу долару США до національної валюти на час розгляду справи, оскільки відсутні належні та допустимі докази того, що передача грошових коштів здійснювалась саме в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може бути забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою відповідно до ст. 549 ЦУК України (штрафом, пенею) є грошова сума або інше мано, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Суд також вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума штрафу у розмірі 100% авансу, відповідно до п. 2.4 умов договору, оскільки зобовязання по укладенню договору купівлі-продажу не були виконані відповідачем [PERSON] Дана вимога не протирічить діючому законодавству. В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, які полягають у сплаті судового збору у загальному розмірі 1280 грн. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню в дохід держави недосплачена позивачем сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 918, 75 грн.(із розрахунку: 2198, 75 грн. (загальна сума судового збору відповідно до розміру задоволених позовних вимог)- 1280 грн. (сплаченого судового збору)= 918, 75 грн.)

Outcome: partial