Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до Городоцької міської ради Городоцького району Львівської області про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] як на майно «колгоспного двору». Мотивував позов тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на час смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] . [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] , який до дня смерті також проживав та був зареєстрований за вищевказаною адресою. Вважаючи що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно (житловий будинок в [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ), його син [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Городоцького нотаріального округу Павлишин Х.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Між тим, постановою нотаріуса від 11 березня 2021 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, оскільки такий належить до суспільної групи «колгоспний двір». Оскільки позивач на даний час є єдиним членом колгоспного двору та не втратив частку у колгоспному дворі, а чинне законодавство не передбачає оформлення права власності за членом колгоспного двору в реєстраційних органах чи органах нотаріату не інакше, як на підставі рішення суду, позивач змушений звертатися до суду із захистом своїх законних прав та інтересів і зокрема про визнання права власності за ним на вказаний житловий будинок, як на майно колгоспного двору. Ухвалою судді від 08.04.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. У підготовче засідання позивач не з`явився, його представник 01.06.2021 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Від відповідача Городоцької міської ради Львівської області 26.05.2021 надійшов до суду відзив на позовну заяву, у якій зазначено, що позов визнають та просять розглядати справу за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. За наслідками визнання позову відповідачем, суд ухвалив розглянути справу у підготовчому засіданні з ухваленням рішення відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.11.2015 (а.с. 10). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.09.2020 (а.с. 12). Із оглянутих в суді матеріалів справи, а саме: технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с.17-21), будинкової книги та витягів із погосподарських книг (а.с.22-28), вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] побудований у 1980 році, відноситься до суспільної групи\~«колгоспний двір», головою якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , а також його членами були [PERSON] (чоловік) який помер [INFO] , (що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.09.1995), [PERSON] (син), який помер [INFO] , та [PERSON] (позивач), який на даний час є єдиним живим членом колгоспного двору , що не втратив частку в майні цього двору. Згідно довідки виданої Самбірським МБТІ, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на праві особистої власності в цілому за [PERSON] , як за головою колгоспного двору. З довідки виданої комітетом Городоцької міської ради за №130 від 12.03.2021, згідно погосподарських книг Керницької сільської ради за 1991-1995 рр. в житловому будинку за [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 р., були зареєстровані: [PERSON] , 1939 р.н., [PERSON] , 1039 р.н., [PERSON] , 1963 р.н., [PERSON] , 1967 р.н.. Відповідно до ч. 1 ст. 120\~ЦК УРСР 1963 р. (в редакції, що діяла до 1991 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ст.ст.120, 123, 563 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦК України в редакції 1963року. Згідно ч. 2\~ст.\~123 ЦК УРСР 1963 року\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р. позивачу належало право власності на частку майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратив право на частку в його майні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, оскільки позивач є єдиним живим членом колгоспного двору, що не втратив частку в майні цього двору, позов [PERSON] підлягає до задоволення та він набуває право власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою по [ADDRESS] в цілому. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved