Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що у 2001 році у батьків позивача із [PERSON] була домовленість, згідно якої вони купують будинок № 40 по вул. Лесі Українки у с. Воля Баранецька для сина, [PERSON], а до укладення наведеного договору, він із сімєю буде проживати у даному будинку. В подальшому у 2001 році батьки передали позивачу грошові кошти в сумі 31816 гривень для придбання будинку в c. [PERSON] - [PERSON]. 18 лютого 2003 року було укладено договір купівлі продажу житлового будинку за вищевказаною адресою між відповідачем та [PERSON] Фактично даний житловий будинок був придбаний за кошти батьків позивача та відповідача. Але у ньому [PERSON] почав проживати та володіти ним ще з 2001 року і до сьогоднішнього дня продовжує проживати та володіти даним будинком, тобто більше 15 років, також сплачує усі комунальні послуги. Позивач за власні кошти перекрив дах новим шифером, зробив капітальний ремонт будинку, замінивши усі вікна на металопластикові, внутрішні та зовнішні двері, постелив нову підлогу, підключив до будинку воду та утеплив будинок, облаштував бетонну та металеву огорожу, викопав криницю. Він є добросовісним володільцем даного будинку та земельної ділянки, на якій розміщений будинок. Щодо відповідача, то він ніколи не проживав у будинку та не предявляв претензій з приводу володіння та користування ним даним будинком. Оскільки позивач добросовісно, відкрито, безперервно протягом більше як десять років володіє майном, яке на праві власності належить відповідачу, будинок з надвірними будівлями у нього не витребовувався, то на його думку, він має право на набуття права власності на це майно за набувальною давністю, а тому просить суд з врахуванням наведеного задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача з обставин викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що згідно інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно №71094460 відповідачу належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1054га (кадастровий номер 4624281600:01:001:0366) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою вул.Лесі Українки,40 с. Воля Баранецька Самбірського району, Львівська область. Оскільки у відповідності до ст. 344 ЦК України, ст. 120 ЗК України, при переході права власності на житловий будинок, право власності на земельну ділянку для обслуговування даного будинку також переходить до нового власника, тому визнаючи право власності за [PERSON] на житловий будинок за набувальною давністю, також просить визнати і право власності на земельну ділянку під обслуговування даного будинку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та згідна на його задоволення. Додаткового пояснила, що відповідач являється її чоловіком. Позивач його рідний брат. Вони порозумілись між собою. Оскільки її чоловік постійно на заробітках, тому вони не можуть дійти висновку щоб переписати все. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, свідка [PERSON], зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.02.2003 року відомо, що [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в с. Воля Баранецька, вулиця Л.Українки, 40, Самбірського району, Львівської області. ( а.с. 6 ). Із копії витягу від 19.04.2007 року № 14296635 відомо про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме будинок за адресою: Львівська область, Самбірський район, с.Воля Баранецька, вул. Лесі Українки, 40; власник [PERSON] Наведені дані підтверджуються даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. ( а.с. 7, 8). Як вбачається із копії довідки від 27.02.2017 року № 300 виданої Самбірським бюро технічної інвентаризації, будинок № 40 по вул. Л.Українки, в селі Воля Баранецька зареєстрований на праві власності в цілому за [PERSON]. ( а.с. 9). Із копій технічних паспортів на житловий будинок що знаходяться в с. Воля Баранецька, вулиця Л.Українки, 40, Самбірського району, Львівської області, відомо про схематичний план земельної ділянки, план будинку, також подана експлікація приміщень до плану житлового будинку та характеристика будинку, господарських будівель та споруд. ( а.с. 14-19). Згідно копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, відомо, що за адресою с. Воля [PERSON], вул. Лесі Українки,40, Самбірського району, Львівська область є земельна ділянка площею 0,1054 га, кадастровий номер якої 4624281600:01:001:0366; цільове призначення даної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); власник [PERSON] Наведене підтверджується даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. ( а.с. 20-23). Із копії довідки від 13.02.2017 року № 428 виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що сімя [PERSON] дійсно проживала у [INFO] із 2001 року, без реєстрації. ( а.с. 24). Із копії будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у [INFO], відомо про реєстрацію за вказаною адресою зокрема [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. ( а.с. 10-13). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона являється матірю позивача, який є її молодшим сином та відповідача, який є її старшим сином. Це її діти, які порозумілись між собою. Будинок який є предметом позову, вони батьки придбали для сина [PERSON], а [PERSON] живе в іншому будинку теж в с. Воля Баранецька Самбірського району. Претензій ніяких немає. Згідно\~ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року відповідно до ч. 1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Судовою практикою (Постанова Вищого господарського суду України від 6 червня 2007 р. у справі № 3/269) визначено наступні положення: відповідно до п.п. 1, 4, 8\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.04 р.\~ЦК України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила\~статті 344 ЦК України\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; -володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; -володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. У відповідності до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи усе вищенаведене в сукупності суд дійшов до висновку, що предявлений [PERSON] позов підлягає до задоволення в повному обсязі заявлених ним позовних вимог, оскільки позивач добросовісно, відкрито, безперервно протягом більше як десять років володіє майном, яке на праві власності належить відповідачу, та будинок з надвірними будівлями у нього не витребовувався, тому має право на набуття права власності на це майно за набувальною давністю.

Outcome: approved