Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права спільної сумісної власності подружжя на нерухоме майно-житловий будинок з прилеглими надвірними будівлями та земельними ділянками для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особисто селянського господарства, розташованих в [ADDRESS] . Свій позов мотивує тим, що з 11 липня 2010 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , в період шлюбу, а саме 04 травня 2012 року, були придбані домоволодіння із земельними ділянками для його обслуговування та ведення особистого селянського господарства, які розташовані в [ADDRESS] , придбання нерухомості було зареєстроване на [PERSON] З листопада 2018 року відносини із [PERSON] зіпсувалися і вона стала самочинно розпродувати спільне майно, в подальшому дізнався, що під час оформлення купівлі-продажу [PERSON] надала до нотаріальної контори недостовірну інформацію про відсутність у неї шлюбних відносин і в такий спосіб одноособово набула право власності на спільне майно. Так як майно набуте у шлюбі є спільним, то просив суд визнати за ним спільно з [PERSON] право сумісної власності на будинок з надвірними спорудами та земельні ділянки. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки в судові засідання не повідомив, заперечень проти позову не надав. Згідно ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Із посвідки на постійне проживаннята довідки про реєстрацію місця проживання вбачається, що [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] (а.с.5, 16, 17). Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок від 04 травня 2012 року вбачається, що [PERSON] продав, а [PERSON] придбала житловий будинок з прилеглими надвірними будівлями та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства, що розташовані в [ADDRESS] (а.с.8-9). Із відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку та земельних ділянок, розташованих в [ADDRESS] (а.с.14-15). Із копії свідоцтва про шлюб за даними відділу паспортного столу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Литвиною Л.О., реєстраційний номер 60350 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , в Реджо - Нель-Емілія (провінція Реджо - Емілія ) актовий запис 2010/104/1(а.с.28, 29). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Частиною 1 статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ухвали Світловодського міськрайонного суду від 02 вересня 2019 року, на житловий будинок з прилеглими надвірними будівлями, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в [ADDRESS] , був накладений арешт. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач в установленому законом порядку отримав спільно з [PERSON] право володіння, користування та розпорядження житловим будинком та земельними ділянками в [ADDRESS] . В зв`язку з задоволенням позову, підстав для подальшого перебування під арештом з метою неможливості відчуження спірного майна не має, а тому суд приходить до висновку про доцільність скасування заходів забезпечення позову, накладених відповідно до ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2019 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв`язку з задоволенням позову сплату судових витрат суд покладає на відповідача.

Outcome: approved