Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду, з вимогою стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу за договором позики з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат у загальній сумі 11833 гривень 13 копійок та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень 00 копійок, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не з'являвся, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, шляхом направлення повісток про виклик до суду за зареєстрованою адресою місця проживання. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши усі наявні обставини суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Вироком Київського районного суду міста Одеси від 09 вересня 2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 12000 гривень 00 копійок. За положеннями ч. 2 ст. 14 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК). В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо відшкодування матеріальної шкоди, стягнутої з [PERSON] на користь [PERSON] за вироком Київського районного суду міста Одеси від 09 вересня 2013 року. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3% річних за користування грошовими коштами за період з 02 січня 2013 року по 07 липня 2016 року в розмірі 1234 гривень 00 копійок та інфляційні втрати в розмірі 11833 гривень 13 копійок. Одночасно, суд критично ставиться до вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в розмірі 10000 гривень 00 копійок виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.143 ЦПК України зазначається, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. За положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом. Суд вважає, у зв'язку з тим, що [PERSON] відповідне клопотання про призначення експертизи, для визначення розміру моральної шкоди, до суду не подавав, у задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в розмірі 10000 гривень 00 копійок слід відмовити.

Outcome: partial