Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання договору дійсним, посилаючись на те що 03.02.2015 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу №006-09510-030215, розмір вкладу 200 000 грн. В період дії тимчасової адміністрації відповідача кошти не були виплачені. Представником тимчасової адміністрації листом від 23.09.2015р. № 8821/1856 позивача повідомлена про нікчемність правочину від 03.02.2015р. Вважає незаконним невизнання відповідачем права позивача вкладника за договором банківського вкладу №006-09510-030215 укладеного 02.02.2015р. та просить визнати його дійсним. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив письмові заперечення на позов. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами 03.02.2015 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу №006-09510-030215, розмір вкладу 200 000 грн . Перерахування коштів здійснено [PERSON] який є кредитором банку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад ( депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Встановлено , що Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150, ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51, в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію. Постановою НБУ № 664 від 2.10.2015р. відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк» . Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 рок включно. Відповідно до п. З ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладі фізичних осіб» (надалі - Закон), Уповноважена особа ФГВФО має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій. Згідно пункту 8 частини другої статті 38 Закону, Уповноважена особа ФГВФ( зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених(укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), щонікчемними з підстав, визначених ч. З ст. 38 Закону. З метою дотримання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладі фізичних осіб» Уповноваженою особою створено Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк». Згідно Наказу Уповноваженої особи від 29.05.2015 «Щодо продовження робот Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк»» №408 визначено здійснити перевірку правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених(укладених) АТ «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасовеадміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), щонікчемнимиз підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону. Перевірці підлягали договори (правочини) за вкладними операціями, передані НА розгляд Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельт; Банк» Комісією з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк», відповідно до протоколу від 14.09.2015 року. В ході проведення перевірки було виявлено наявність ознак нікчемності у ряд договорів банківського вкладу (депозиту) між фізичними особами-клієнтами та Банком укладеними після 16.01.2015 року включно, в тому числі і в Договорі, укладеному між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] , оскільки залучення коштів на вклад Позивача відбулося шляхом переказу коштів у сумі 200 000 грн. від [PERSON]. За результатами перевірки було виявлено, що кошти на депозитний рахунок [PERSON] були перераховані 03.02.2015 з рахунку [PERSON]. на суму 200 000 грн. Крім того, з рахунку [PERSON]. 03.02.2015 були також здійснені перерахування коштів на нововідкриті вкладні рахунку фізичних осіб, зокрема [PERSON], [PERSON], [PERSON] Фактично кошти на рахунок позивача вносились третьою особою, шляхом безготівково перерахування, що є порушенням умов договору, правил банківського обслуговування. В Рішенні Виконавчої дирекції Фонду (протокол № 174/15 від 27.07.2015 року), керівників структурних підрозділів Банку було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вказаної Постановою, лише15.01.2015 року, а отже, факт надання переваги Банком кредиторам може бути доведений виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015 року включно. Відповідно до пункту 7 частини 3 ст. 38 вказаного Закону, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав: - банк уклав правочини (у тому числі договори) умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо невстановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Комісія дійшла до висновку, що умови Договору банківського вкладу, укладеного між Банком та Позивачем 03.02.2015 року, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладний рахунок з рахунку [PERSON]. що є одночасно кредитором Банку, надали зазначеній особі переваги перед іншими кредиторами, а отже, - такий Договір банківського вкладу є нікчемним з підстав,визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини. Згідно п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст.. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно ст.. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку. Згідно з п. 25 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20 травня 2013 року оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України Таким чином, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». За таких обставин, позовні вимоги про визнання договору від 03.02.15р. укладеного між стронами дійсним є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed