Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась 23.04.2015 р. до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначила, що [PERSON] є її рідною сестрою. [INFO]. [PERSON] народила доньку - [PERSON]. Батько дитини не відомий, відомості про батька в свідоцтво про народження дитини внесені в порядку ст.135 СК України зі слів матері. В травні 2000 р. відповідач залишила доньку на її піклування. З цього часу [PERSON] навідувала доньку два рази, востаннє близько 10 років тому. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Місце проживання чи перебування, як і засоби зв»язку з [PERSON], їй не відомі. З двохмісячного віку [PERSON] знаходиться на її утриманні та піклуванні. Вона займається вихованням, утриманням та лікуванням дівчинки. Відповідач свідомо тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов»язків по відношенню до неповнолітньої [PERSON] За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.19, 150, 155, 164-166, 180, 181, 243 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її доньки - [PERSON], [INFO], встановити опіку над [PERSON] та призначити її піклувальником неповнолітньої, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання племінниці в розмірі ? частини від їх заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. У відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити. Прокурор прокуратури Шевченківського району м.Запоріжжя в судове засідання не з»явився, про розгляд справи був поінформований у встановленому порядку, в процесі розгляду справи підтримав позов в частині позбавлення батьківських прав відповідача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників третьої особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є рідною тіткою [PERSON], [INFO] (а.с.6-9). Матір»ю [PERSON], [INFO] є відповідач по справі (а.с.6). Відомості про батька [PERSON] внесені до свідоцтва про народження дитини на підставі ч.1 ст.135 СК України. [PERSON] не виконує батьківських обов»язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, що підтверджується поясненнями позивача та наданими письмовими доказами (а.с.12-18). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], складеного районною адміністрацією Запорізької міської Ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування встановив, що мати [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків щодо виховання, утримання та розвитку доньки, безвідповідально ставиться до її подальшої долі (а.с.27). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. З досліджених судом вищевказаних доказів, з урахування зазначених роз'яснень, встановлено, що мати ухилилась від виконання своїх обов'язків, оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування доньки, не спілкуються з нею, незважаючи на те, що спілкування з батьками необхідне для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення від виховання [PERSON], що є винною поведінкою матері в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про встановлення піклування над [PERSON] та призначення [PERSON] піклувальником, суд виходив з наступного. Ст.243 СК України визначено, що піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно з ч.4 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами внутрішніх справ, пов'язаним з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, та безпритульні діти. З висновку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської Ради про доцільність встановлення піклування та відповідність її інтересам дитини встановлено, що позивач може виконувати обов»язки піклувальника над неповнолітньої племінницею [PERSON] (а.с.37). Виходячи з того, що суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON], вимоги про встановлення піклування та призначення піклувальником [PERSON] ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Суд, враховуючи досліджені письмові докази, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини від її заробітку (доходу), зі стягненням їх на користь [PERSON], як піклувальника дитини.

Outcome: approved