Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому вказав, що має у власності житловий будинок, розташований в с. Кальник Іллінецького району Вінницької області, по вулиці Т.Г. Шевченка, 112. Тепер позивач постійно проживає і зареєстрований у вказаному будинку та має у власності земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування цього будинку, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства. Ці відомості підтверджуються довідкою [PERSON] сільської ради № 519 від 13 червня 2016 року та копіями державних актів на право власності на земельну ділянку від 23 листопада 2006 року серії ЯД № 360644 та серії ЯД № 360643. В архівних документах сільської ради, зокрема в по господарській книзі, були відомості про [PERSON], як про власника вказаного будинку, який відносився до суспільної групи колгоспників станом на 15 квітня 1991 року. Саме на підставі відомостей погосподарської книги позивач збирався здійснити реєстрацію свого права власності на вищевказаний будинок. Однак у 2014 році приміщення [PERSON] сільської ради згоріло, згоріли і всі наявні в архіві документи, в тому числі відносно права [PERSON] на житловий будинок. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності на реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних, рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались актами органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинок колгоспного і робітничого двору. Право [PERSON] на вищевказаний будинок підтверджується довідками сільської ради, доданими до позовної заяви, та копіями державних актів на право власності на земельні ділянки, які знаходяться за тією ж адресою, що і житловий будинок с. Кальник Іллінецького району Вінницької області, вул. Т.Г. Шевченка, 112, та призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами, ведення особистого селянського господарства. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подавши заяву в якій свої позовні вимоги підтримав, просить судове засідання провести у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, проте своїм листом просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як видно з копії паспорта громадянина України [PERSON] (а.с.4); копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок №112 (а.с.5,6); згідно довідки [PERSON] сільської ради № 519 від 13.06.2016 року (а.с.7); довідки [PERSON] сільської ради (а.с.8); копії державного ату на право власності на земельну ділянку, серії ЯД №360644 (а.с. 9); копії державного ату на право власності на земельну ділянку, серії ЯД №360643 (а.с. 10); копії розпорядження [PERSON] сільської ради, від 05.02.2016 року №4 (а.с. 11). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 364 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оцінюючи в сукупності всі наявні у справі письмові докази, суд вважає, що вимоги позивача доведені повністю, тому визнає необхідним визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 70,00 кв. м., житлової 48,3 кв. м., що розташований в с. Кальник, Іллінецького району Вінницької області, по вул. Т. Г. Шевченка, 112. На підставі викладеного,

Outcome: approved