overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2010 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Стверджує, що протягом трьох останніх років подружні стосунки між ними не склалися, мають різні погляди на життя та сімейні обов'язки. Вказує, що фактично шлюбні стосунки між ними припинено, не ведуть спільного господарства, відсутній спільний сімейний бюджет, шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження сім'ї та примирення неможливе, просить шлюб з відповідачкою розірвати. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи без його участі. У поданій до суду заяві відповідач позовні вимоги визнала повністю, просить справу розглянути без її участі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи зібрані по справі докази, суд вважає за неможливе збереження сім'ї в дальнійшому і приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Дочку залишити проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою , вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2015 року. Від спільного шлюбу дітей не мають. В своєму позові зазначає , що одруження виявилося невдалим, вони не зійшлися характерами мають різні погляди на життя. На даний час разом не проживають. Позивач надав суду заяву в якій позов підтримав та просить суд його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з»явилася ,хоч про дату та час судового розгляду була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Як вбачається з матеріалів справи сторони не проживають як сім'я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо.При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 01.09.2007 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками на цьому ґрунті, у зв'язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив шлюб між ними розірвати, на примирення не згоден, оскільки вони близько трьох років проживають окремо, двоє дітей, які народилися в шлюбі живуть з ним і перебувають його на утриманні. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, в задоволенні позову не заперечувала, справу просила розглянути без її участі надавши до суду письмову заяву. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 01.09.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] - [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], яка проживають з позивачем. Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони наполягають на розлученні посилаючись на непорозуміння одне одного і неможливістю відновити сімейні стосунки. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 03.11.2016 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя та виховання дитини. Такі відносини негативно впливають на їхню дитину. З цих підстав тривалий час проживають окремо. Позивач [PERSON], позов підтримав, просив судовий розгляд провести без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. Зокрема, частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 03.11.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що вбачається з довідки про склад сім'ї Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про шлюб (а.с.4, 6, 7). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, обоє на примирення не погоджуються. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини та створює певні проблеми в гармонійному вихованні та розвитку неповнолітньої дитини. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. Суд враховує і те, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 04.08.2001 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками на цьому ґрунті, у звязку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини і проживають окремо. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав та пояснив, що у наданий сторонам строк вони не примирилися. Позивач наполягає на розлучення, а тому просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнала, просила шлюб із позивачем розірвати, а справу розглянути без її участі, що повідомила суд телефонограмою. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Сторони з 04.08.2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з відповідачкою, що вбачається з показів представника позивача, свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження дитини, довідки Успенської сільської ради (а.с.3-6). Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у звязку з чим вони з травня 2017 року не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. В наданий судом строк вони не примирилися, а позивач наполягає на розлученні та не погоджуються на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини та створює певні проблеми в гармонійному вихованні та розвитку неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловічка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 05.06.1999 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками на цьому ґрунті. З цих підстав з 2010 року не проживають разом. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, пояснивши, що відповідачка з 2010 року почала порушувати подружню вірність, тижнями не буває вдома, проживаючи з іншим чоловіком. Він намагався зберегти сім'ю, неодноразово вибачаючи її. Однак поведінка останньої все одно не змінюється, а тому вважав що шлюб між ними зберегти вже не можливо. Дітей спільних не мають, однак вона не погодилася подати спільну заяву до органів державної реєстрації актів громадського стану для розірвання шлюбу. Відповідачка про розгляд справи повідомлена належним чином, в судове засідання не явилася по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надала. За згодою позивача, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зокрема судом встановлено, що сторони з 05.06.1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, неповнолітніх дітей не мають (а.с.4). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони тривалий час проживають окремо, не підтримуючи фактичних шлюбних відносин, позивач наполягає на розлученні та не погоджується на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 05.06.2010 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейні відносини та обов'язки, у зв'язку з чим вони фактично не проживають разом та не підтримують відносини між собою. [PERSON] свої вимоги підтримав, просив шлюб між ними розірвати, а справу розглянути без його участі про що надав до суду заяву. Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала,просила справу слухати у її відсутність, про що також надала заяву. Враховуючи, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши заяви сторін, обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 05.06.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони з 2015 року проживають окремо, фактично не підтримуючи шлюбних відносин, обоє наполягають на розлученні та не погоджуються на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 06.08.1994 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками на цьому ґрунті. З цих підстав з листопада 2015 року не проживають разом. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, пояснивши, що вони з відповідачкою вже тривалий час проживають окремо. Кожний з них фактично створив нову сімю, дітей неповнолітніх не мають. Вважає, що зберегти їхню сімю вже не можливо, на примирення не згоден. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, просила шлюб між ними розірвати, а справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 06.08.1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, неповнолітніх дітей не мають (а.с.3). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у звязку з чим вони з 01.11.2015 року проживають окремо, не підтримуючи фактичних шлюбних відносин, обоє наполягають на розлученні та не погоджуються на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою зареєстрованого 06.11.2012 року, так як подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками на цьому ґрунті. З цих підстав на протязі останнього року не проживають разом. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримав, просив шлюб між ними розірвати, а справу розглянути без його участі, про що надав заяву. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, також просила шлюб з позивачем розірвати, вважає, що зберегти сім'ю вони не зможуть, просила справу розглянути без її участі, про що надала заяву. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зокрема судом встановлено, що сторони з 06.11.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони тривалий час проживають окремо, не підтримуючи фактичних шлюбних відносин, обоє наполягають на розлученні та не погоджуються на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 07.10.1995 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозумінь одне одного з побутових питань та сімейного життя, постійними сварками на цьому ґрунті, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам. Такі відносини негативно впливають на їхніх дітей. З цих підстав тривалий час проживають окремо. Позивач [PERSON], позов підтримав, термін для примирення просив не надавати, судовий розгляд провести без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. Зокрема, частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 07.10.1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтв про народження дітей (а.с.6-8). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, обоє на примирення не погоджуються. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини та створює певні проблеми в гармонійному вихованні та розвитку малолітньої дитини. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. Суд враховує і те, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 08.08.2009 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками на цьому ґрунті. Такі відносини негативно впливають на їх неповнолітніх дітей. З цих підстав тривалий час проживають окремо. Позивач [PERSON] , позов підтримав, просив судовий розгляд провести без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 08.08.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають двох неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження дітей (а.с.7-9). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв`язку з чим вони тривалий час фактично не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, обоє на примирення не погоджуються. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини та створює певні проблеми в гармонійному вихованні та розвитку неповнолітніх дітей. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved