Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після померлої матері. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.12.2014 року померла його матір [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, літньої кухні, сараю, гаражу, огорожі, що знаходяться за адресою: Одеська область, Ширяївський район, с. Миколаївка, вул.. Кучеряби, буд. 5. Позивач у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори задля оформлення своїх спадкових прав, але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Позивач просить суд визнати за нею у порядку спадкування за заповітом право на житловий будинок з надвірними спорудами, що належали його покійній матері [PERSON] У судове засідання позивач та його представник не зявилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляду справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників провадження. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. Згідно витягу з Погосподарської книги №14 Миколаївської сільської ради за 2011-2015 роки головою домогосподарства, що знаходиться за адресою: с. Миколаївка, вул.. Кучеряби, 5, є [PERSON] (а.с. 16). Згідно довідок Миколаївської сільської ради [PERSON] проживала та була зареєстрована в [INFO], у власному будинку до дня смерті та сплачувала комунальні послуги та податок за землю (а.с. 17, 18). Зазначений будинок забудований у 1952 році. (а.с. 19). Згідно технічного паспорту від 15.01.2014 р., замовником якого було [PERSON], домоволодіння, розташоване за адресою: с. Миколаївка, вул.. Кучеряби, 5, складається з Житлового будинку, літньої кухні, сараю, гаражу та огорожі (а.с. 20-23). 02.10.2001 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала все належне їй майно позивачу [PERSON] (а.с. 12-13). 19.12.2014 р. [PERSON] померла (а.с. 8). Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 11), але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено з огляду на відсутність правовстановлюючого документу, що та запропоновано звернутися до суду (а.с. 14, 33). Судом досліджено копію витребуваної спадкової справи, заведеної після померлої [PERSON], та встановлено, що протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини та після його спливу інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. За Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, відомості про наявність інших заповітів та спадкових договорів, крім заповіту на імя позивача, після смерті [PERSON] відсутні. Судом також встановлено, що відповідно до довідки інвентаризатора, самочинно збудованих будівель за адресою Одеська область, Ширяївський район, с. Миколаївка, вул.. Кучеряби, буд. 5, не виявлено. Право власності на спірне нерухоме майно наразі не зареєстроване, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть переходити від однієї особи до іншої в порядку спадкування, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до положень\~ч. 1 ст.. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.. Згідно положень ч. 2 ст. 1236 ЦКУ заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №152/2015, позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, але нотаріусом спадкові права позивача не були оформлені з причини відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді будинку, розташованого за адресою: вул. Кучеряби, буд. 5, с. Миколаївка. Одним із способів захисту цивільних прав судом, відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, є визнання права. Такий спосіб захисту може мати місце в тому випадку, якщо особа набула право, проте це право оспорюється або не визнається іншими суб'єктами. Виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] регулювалось зокрема положеннями\~ ЦК УРСР \~1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування»,\~ Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат»,\~постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105\~у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померла [PERSON] своє право власності в БТІ не оформила. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Одеська область, Ширяївський район, с. Миколаївка, вул.. Кучеряби, буд. 5. Враховуючи викладене, а також той факт, що спадкодавцю спірний будинок належав на праві власності, позивач є спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину, та інших осіб, які заявили про своє право на спадщину немає, належне померлій майно обтяжено не було, обставини, які б свідчили про усунення позивача від спадкування, судом не встановлені, обраний спосіб захисту цивільного права відповідає вимогам закону, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved