Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди в розмірі 34436,91 грн та стягнути понесені судові витрати в розмірі 908 грн. Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що 29.09.2020 по просп. Героїв Дніпра в м. Горішні Плавні за участю автомобіля Mitsubishi Pajero під керуванням [PERSON] та автомобіля Toyota Camry під керуванням [PERSON] , з вини водія [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода. Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.11.2020, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ «НСК «Оранта», якою [PERSON] було виплачено 46223,09 грн, тобто лише частину коштів, яких позивачем було витрачено на ремонт автомобіля. Наразі прохаює стягнути з [PERSON] завдану шкоду в розмірі 34436,91 грн. Ухвалою суду від 23.06.2021 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] звернувся на адресу суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався, тому суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення. Представник третьої особи ПАТ «НСК «Оранта» надіслав до суду пояснення щодо позову [PERSON] , в яких позов [PERSON] вважають обґрунтованим. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Встановивши фактичні обставини справи та дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне. \~ \~ \~ \~Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.11.2020, розглянуто протокол про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 29.08.2020 близько 13 год. 05 хв. в м. Горішні Плавні по просп. Героїв Дніпра, 91 керуючи автомобілем Mitsubishi\~Pajero з д.н.з. [NUMBER] при перестроюванні вліво не надав перевагу в русі автомобілю Toyota з д.н.з. [NUMBER] , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку мав намір перестроїтись та скоїв з ним зіткнення.В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмір 340 грн (а.с.14). \~ \~ \~ \~Відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/7689121 від 08.05.2020, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта». \~ \~ \~ \~Згідно вказаного договору було складено акт про настання страхового випадку та розрахунок страхового відшкодування на суму 46223,09 грн (а.с.16-17). Відповідно до ч. 4 ст.82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від її вини. У спорах про відшкодування шкоди згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК Українидіє презумпція вини заподіювача шкоди. У зв`язку з цим, саме він повинен довести відсутність своєї вини у завданні шкоди. Згідно п.7 постанови пленуму\~Верховного Суду\~України №14\~від 18.12.2009\~«Про судове\~рішення у\~цивільній справі» при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Відповідно до положень ч. 3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За змістом ст.22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.1187\~ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної безпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утримання транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ст.1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Приймаючи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, відповідно\~ст. 1188 ЦК України, повинен нести відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду з його вини в наслідок ДТП. Відповідно до\~ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до\~ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. \~ \~ \~ \~Згідно п.22.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням\~чи фізичним\~знищенням транспортного\~засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням\~чи фізичним\~знищенням майна\~потерпілого; з\~проведенням робіт,\~які необхідні\~для врятування\~потерпілих у\~результаті дорожньо-транспортної\~пригоди; з\~пошкодженням транспортного\~засобу,\~використаного для\~доставки потерпілого\~до відповідного\~закладу охорони\~здоров`я,\~чи забрудненням\~салону цього\~транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. \~ \~ \~ \~Згідно ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. \~ \~ \~ \~Пунктом 32.7 ст.32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~\~встановлено, що \~шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу,страховик не відшкодовує. Натомість у Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій\~наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395, міститься поняття «втрата товарної вартості транспортного засобу», а поняття «втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу» не використовується. Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 вказаного Закону, статті\~22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті\~988, статей\~1166,\~1187,\~1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначеної Методики дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Матеріалами справи встановлено, що дії відповідача є неправомірними, зокрема останнім було допущено порушення\~Правил дорожнього руху, тобто, наявний безпосередній причинно-наслідковий зв`язок протиправних дій та негативних наслідків, що проявилось у пошкодженні автомобіля позивача [PERSON] , що підтверджується постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.11.2020.\~ Відповідно до копій актів виконаних робіт ТОВ компанія «Про Лайн» та копій товарних чеків, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota з д.н.з. [NUMBER] склала 80660 грн. \~ \~ \~ \~26.10.2020 ПАТ «НАСК «Оранта» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 46223,09 грн, що підтверджується копією квитанції, що лише частково компенсувало вартість відновлювального ремонту автомобіля (а.с.19). 23.02.2021 позивач звернувся до відповідача [PERSON] з досудовою вимогою про відшкодування шкоди в розмірі 34436,91 грн, проте завдана шкода відповідачем у добровільному порядку відшкодована [PERSON] не була (а.с.36-38). \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши належним чином зібрані по справі докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, за приписами якої судовій збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved