Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сторони спору мають сина, [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, продовжує навчання на 1 курсі Вінницького національного медичного університету ім. Пирогова за спеціальністю «Медична справа», на денній формі навчання. Сину потрібні кошти на навчання, харчування, одяг, оплату транспортних послуг, придбання методичної літератури, а відповідач є його батьком та має можливість надавати допомогу, оскільки його місячний дохід становить близько 10,000 грн. та не має інших утриманців. Враховуючи зазначене позивач просила суд ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина на період його навчання, в твердій грошовій сумі 2000,00 грн., щомісяця і, до досягнення сином 23 років. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Окрім того зазначила, що відповідач працює неофіційно, встановлюючи пам'ятники за що отримує чималі кошти, в середньому на місяць біля 10000,00 грн., а також те, що у нього є машина, за допомогою якої він може отримувати прибуток. Також додатково пояснила, що сину необхідно платити за квартиру 1000 грн. на місяць в м. Вінниці, оскільки гуртожитку немає по причині прибуття студентів з АТО. Плата за навчання сина становить майже 19000,00 на рік. а також його необхідно добре харчуватись на що потрібні кошти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що згоден сплачувати алімен6ти на утримання сина, що продовжує навчання, але лише в розмірі 30% від мінімальної заробітної плати. Пояснив суду, що надає позивачу кошти на утримання як неповнолітнього сина сторін спору так і повнолітнього [PERSON]. Щомісяця переводить на картку позивача 1000,00 грн., тобто по 500,00 грн. для кожної дитини. Пояснив, що дійсно працює неофіційно. На підтвердження надав суду копію своєї трудової книжки. Підтвердив той факт, що займається виконанням робіт по встановленню надгробних пам'ятників, за що отримує дохід про який вказує позивач, однак ця робота має сезонний характер. Поза сезоном він сам проживає за рахунок пенсії його матері і тих коштів, які залишились після сезону роботи. Підтвердив той факт, що має в користуванні машину, однак зазначив, що власником є не він, а його батько. Він проживає в приватному будинку, який вони з дружиною розділили після розлучення, а тому йому належить лише ? частина будинку. Його батьки проживають з ним по сусідству. Крім того, відповідач суду пояснив, що груп інвалідностей у нього немає, однак зазначив, що має незадовільний стан здоров'я, оскільки має проблеми із зором. Разом з тим, на підтвердження зазначеної обставини надав суду лише медичне заключеня датоване 01.02.2000. Зазначив, що більш актуальних документів щодо стану здоров'я немає, оскільки він не звертався в лікарню. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Як пояснила позивач син в день судового засідання складає екзаменаційну сесію. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд встановив таке. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 квітня 2014 року було розірвано (а.с.6). Відповідач визнав ту обставину, що [PERSON] проживає з позивачем. Згідно довідки № 1210 від 09.10.2015 виданої Вінницьким національним медичним інститутом ім. М.І. Пирогова, [PERSON] дійсно є студентом 1-го курсу денної форми навчання медичного факультету № 2 за спеціальністю «медична психологія», навчається за контрактом. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання, тому суд вважає, що відповідач зобов'язаний утримувати свою дочку, яка продовжує навчання. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. За загальним правилом, встановленим ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналогічне правило закріплене в ч.3 ст. 10 ЦПК України та забезпечує дію принципу змагальності в цивільному судочинстві. При вирішенні спору суд враховує положення вказаних вище норм та вказані вище обставини, зокрема, що дитина сторін спору уже повнолітня, однак продовжує навчання, за контрактом, на денній формі в медичному університеті не за місцем постійного проживання, до 01.07.2021, те, що відповідач має нестабільні доходи та не має інших утриманців, має у власності нерухоме майно, а в користуванні транспортний засіб, тобто має можливість сплачувати аліменти і в судовому засіданні він визнав позов частково та згоден сплачувати аліменти в розмірі 30 % від мінімальної заробітної плати при чому вказав, що і так переказує сину кошти щомісячно в розмірі 500,00 грн. Таким чином, вказане вище переконує суд в наявності підстав для частково задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісячно, на період його навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. За загальним правилом, встановленим ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов пред'явлено 23.10.2015. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати даних витрат при пред'явленні позову до суду. На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення розміру аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial