Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментах. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у позивача та відповідачки є спільна донька 2005 року народження на утриман\-ня якої позивач з 2007 року сплачує аліменти. Згідно спільної домовленості обох сторін позивач передає грошові кошти різни\-ми способами, особисто в руки без жодних розписок, переказом на банківські карти вказані відповідачкою, поштовим переказом та інше. До 2020 року жодних претензій до позивача по сплаті аліментів не було, тому що він добровільно, справно платив обумовленні обома сторонами суми на утримання та додаткові витрати на дитину. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2019 року виданої державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу, [PERSON] , відповідачка [PERSON] подала виконавчий лист до виконання лише 20.08.2019 року хоча рішення суду про стягнення аліментів видане 20.04.2007 року. Вказані позивачем платежі по аліментам не фіксувалися у Державного виконавця, який нарахував величезну суму боргу позивачеві, а також постановив заборону на ви\-їзд позивача за кордон, чим фактично зірвав контракт позивача на виконання робіт у Польщі, позбавивши можливості заробити та хоч якось виправити своє тяжке матеріальне становище. Крім того державний виконавець для розрахунку заборгованості брав показник середньомісячної заробітної плати по регіону, так нібито позивач взагалі не працював, однак позивач мав постійне місце роботи в ТОВ «ОМЕГА», що є невірним розрахунком з боку державного виконавця, який просто полінився отримати відповідну інформацію про місце роботи позивача. Позивач [PERSON] знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, так стримавши за червень 2020 року заробітню плату у розмірі 6300,00 грн. він змушений утримувати себе та дружину яка на теперішній час не працює та не має жодного дохо\-ду. Крім того позивач винаймає квартиру в якій проживає разом із дружиною та за оренду якої сплачує 4000,00 грн. щомісячно, а також має допомагати матері пенсіонерці, що згідно частини 2 ст. 197 СК України також є підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам в зв`язку із тяжким матеріальним станом. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав пояснення відповідно змісту позовної заяви. Представник позивача позовні вимоги підтриимав, просив задовольнити в повному обсязі, вказав, що позивач завжди сплачував аліменти на дитину, але не офіційно, а з виконавчим листом відповідачка звернулася лише в 2019 році. Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала та зазначила, що на протязі перших двох років позивач сплачував аліменти скільки міг, в житті дитини не приймав ніякої участі взагалі. Відповідач не працює та весь час знаходиться з дитиною, доглядає її. Позивача викликали до державного виконавця, але він жодного разу не з`явився, ніяких довідок не надавав. Виконавчий лист перебував у органах ДВС, а повторно відповідач звернулася в 2019 році про стягнення заборгованості по аліментах за останні 3 роки. Вислухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетроської області від 20.04.2007 року із [PERSON] до [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (а.с. 9, 10). Постановою від 20.08.2019 року державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП № 59856029 про примусове стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 11, 14-17, 20, 21, 22). Підставою\~для звільнення\~позивача від\~заборгованості по\~аліментах є\~те,\~що йогоплатежі по аліментам не фіксувалися у Державного виконавця, який нарахував величезну суму боргу позивачеві, а також постановив заборону на ви\-їзд позивача за кордон, чим фактично зірвав контракт позивача на виконання робіт у Польщі, позбавивши можливості заробити та хоч якось виправити своє тяжке матеріальне становище. Крім того державний виконавець для розрахунку заборгованості брав показник середньомісячної заробітної плати по регіону, так нібито позивач взагалі не працював, однак позивач мав постійне місце роботи в ТОВ «ОМЕГА», що є невірним розрахунком з боку державного виконавця, який просто полінився отримати відповідну інформацію про місце роботи позивача. Позивач [PERSON] знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, так стримавши за червень 2020 року заробітню плату у розмірі 6300,00 грн. він змушений утримувати себе та дружину яка на теперішній час не працює та не має жодного дохо\-ду. Крім того позивач винаймає квартиру в якій проживає разом із дружиною та за оренду якої сплачує 4000,00 грн. щомісячно, а також має допомагати матері пенсіонерці, що згідно частини 2 ст. 197 СК України також є підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам в зв`язку із тяжким матеріальним станом. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 195 заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд вважає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності будь-яких передбачених частиною другою статті 197 СК України обставин, що мають істотне значення та могли б слугувати підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Враховуючи вищевикладене, суд вважає відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed