Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Новопразької селищної ради Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за життя його батькові [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №024078 від 05 квітня 1996 року. Розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації від 16 червня 2004 року №383-р «Про передачу в приватну власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,65 га для ведення даного виробництва на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. На підставі зазначеного розпорядження виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії «КР» №076725 відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер 3520355400:02:002:0428, загальною площею 4,65 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новопразької селищної ради Кіровоградської області. Однак, за життя [PERSON] не отримав зазначений державний акт, оскільки помер [INFO] . З метою оформлення спадщини він звернувся до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на зазначену земельну ділянку. З урахування уточнень до позовної заяви просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку кадастровий номер 3520355400:02:002:0428, загальною площею 4,65 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новопразької селищної ради Кіровоградської області, яка належала його батьку [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії «КР» №076725. В судове засідання, належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового розгляду, учасники справи не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача. Крім того, представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. Крім того, зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в т.ч. земельну ділянку кадастровий номер 3520355400:02:002:0428, загальною площею 4,65 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новопразької селищної ради Кіровоградської області, яка належала його батьку [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії «КР» №076725. Зазначений Державний акт на право власності на земельну ділянку було виготовлено на підставі Розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації від 16 червня 2004 року №383-р «Про передачу в приватну власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», однак у зв`язку зі смертю [PERSON] отримати зазначений державний акт не встиг. Позивач є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який подав заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріали спадкової справи №409/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Однак, постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, оскільки нотаріусу не було надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Згідно з ст. 1216 Цивільного Кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 328, 392, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України) та власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. №7, роз`яснено, що за ст. 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції, що діяла на момент смерті [PERSON] ) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Аналогічне положення закріплено і в п. 1.1. розділу 1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 №43 (в редакції, що діяла на момент смерті [PERSON] ). Як зазначалося вище, було виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії «КР» №076725, який посвідчує право [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 3520355400:02:002:0428, загальною площею 4,65 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новопразької селищної ради Кіровоградської області, яка належала його батьку [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії «КР» №076725. Так як батько позивача набув право на земельну ділянку, то позивач має право успадкувати ці майнові права як спадкоємець першої черги після його смерті на підставі ст. 1261 ЦК України. Оскільки, позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності на земельну ділянку, захистити свої порушені права не може, враховуючи відсутність інших спадкоємців, то суд вважає, що позов про визнання права власності за позивачем на земельну ділянку в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав.

Outcome: approved