Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгові мережі України», третя особа: [PERSON] про стягнення боргу. Свій позов мотивує тим, що 20.04.2018 позивач, як засновник ТОВ «Торгові мережі України», надав вказаному підприємству, а саме його директору [PERSON], особисті кошти в сумі 6 000 грн. в якості зворотної фінансової допомоги на розвиток бізнесу, що підтверджується квитанцією № 14367 від 20.04.2018. На початку серпня 2018 року [PERSON] попросив [PERSON] повернути вищевказані кошти, але у відповідь отримав категоричну відмову. 08.08.2018 позивач звернувся до директора ТОВ «Торгові мережі України» [PERSON] уже з письмовою вимогою про повернення йому поворотної фінансової допомоги. Однак з того часу і до моменту подачі вказаної позовної заяви до суду, жодної відповіді від [PERSON] позивачу не надійшло. Більш того, вона уникає будь-яких контактів з [PERSON], ігноруючи вимоги про повернення коштів. Зважаючи на те, що спір між сторонами не вдалося вирішити в позасудовому порядку, враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з ТОВ «Торгові мережі України» на його користь борг в сумі 6000 грн. Ухвалою суду від 30.10.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі. 17.01.2019 до суду надійшла заява від позивача про збільшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача на його користь суму основної заборгованості в розмірі 6000 грн., три проценти річних в розмірі 74,46 грн., суму збитків з урахуванням офіційного індексу інфляції і розмірі 355,42 грн., проценти від суми позики в розмірі 445,40 грн., а всього 6875, 28 грн.. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просив збільшені позовні вимоги не розглядати та стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 6000 грн. Представник відповідача та третьої особи за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача та третьої особи [PERSON], третю особу [PERSON] та її представника [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгові мережі України» згідно п. 1.3 статуту вищевказаного товариства. 20.04.2018 позивач, як засновник ТОВ «Торгові мережі України», надав вказаному підприємству, а саме його директору [PERSON] особисті кошти в сумі 6 000 грн. в якості зворотної фінансової допомоги на розвиток бізнесу, що підтверджується квитанцією № 14367 від 20.04.2018 та не запеперечувалося в судовому засіданні самою [PERSON] та представником відповідача за довіреністю [PERSON]. У відповідності до вимог ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ч.1 ст.\~509\~ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~ст.\~1046\~Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, частиною першою\~статті 1049\~ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 08.08.2018 позивач звернувся до директора ТОВ «Торгові мережі України» [PERSON] з письмовою вимогою про повернення йому поворотної фінансової допомоги, яку остання отримала 20.08.2018. Однак з того часу і до моменту подачі вказаної позовної заяви до суду, жодної відповіді від [PERSON] позивачу не надійшло. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Квитанція про отримання зворотної фінансової допомоги № 14367 від 20.04.2018 є документом, який підтверджує укладення та умови договору позички, а також засвідчує отримання боржником від кредитора грошової суми в розмірі 6 000 грн.. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Торгові мережі України» не виконало зобовязання, а саме не повернуло позивачу кошти в сумі 6 000 грн. наданих [PERSON] в якості зворотної фінансової допомоги на розвиток бізнесу. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно правил\~ч.\~1ст.\~612\~ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів в сумі 6000 грн., суд вважає такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Крім того, враховуючи приписи\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. \~\~ \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст.ст.\~509,\~526,\~612,\~1046,1049 ЦК України\~та

Outcome: approved