Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після смерті останнього залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вказує, що спадкоємцямм майна за законом є він та його сестра [PERSON], відповідачка по справі, яка спадкове майно не прийняла та не претендує на нього. Інших спадкоємців та утриманців померлого немає. Зазначає, що своєчасно прийняв спадкове майно, однак, через нотаріальну контору оформити право власності на земельну ділянку немає можливості, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку, а тому просив позов задовольнити та визнати ним право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідачка [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, в якій позов визнала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] на підставі розпорядження Кіцманської РДА від 24.02.2010 року №95 є власником земельної ділянки площею 1,5059 га, що розташована на території Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, за межами населеного пункту, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.9) Як вбачається з довідки №327, від 04.09.2018 року, виданої виконавчим комітетом Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, спадкоємцями після смерті [PERSON], який помер [INFO] року є дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.11) Згідно із висновком про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,5059 га, розташованої на території Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, грошова оцінка складає 29817 грн. (а.с.7) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved