Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовною заявою до Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Новоградківка Овідіопольського району Одеської області та визнати за ним право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0525680800:06:001:0028, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель-землі сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, загальною площею 2.0651 га, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Новоградківка Овідіопольського району Одеської області. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] у віці 80 років. 22 вересня 2017 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області по цивільній справі №153/900/17 було задоволено позовні вимоги його матері і як результат було визнано за нею право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя, його мати стала власником земельної ділянки, загальною площею 2.0651 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, землі сільськогосподарського призначення на території Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Після смерті матері у встановленому порядку, а саме: шестимісячний термін, він звернувся до нотаріальної контори із питанням переоформлення майна покійної матері, так як він являється спадкоємцем майна покійної матері. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Нотаріус йому повідомив, що не має можливості допомогти по тій причині, що ще за життя його матір`ю було втрачено оригінал документа про право власності на земельну ділянку. Тому він вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№6727 від 23.09.2019, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмове відношення за вхід.№6362 від 06.09.2019 з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заява позивача про розгляд справи без його участі, заява представника відповідача про розгляд справи без його участі та визнання позову. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 23 вересня 2019 року на 10 годину 00 хвилин, про що постановлено ухвалу окремим документом. Вивчивши надані матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного: Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - ксерокопії паспорта громадянина України (а.с.5) судом встановлено, що позивач народився [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області, зареєстрований у селі Новоградківка Овідіопольського району Одеської області. Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 28.08.2018 (а.с.6) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у селі Новоградківка Овідіопольського району Одеської області. Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13.04.1962 (а.с.7) судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] та [PERSON] . Із копії повідомлення приватного нотаріуса М.В.Катрук (а.с.8) судом встановлено, що на земельну ділянку відсутній оригінал правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Новоградківка Овідіопольського району Одеської області, тому відсутня можливість видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №153/900/17 від 22.09.2017 (а.с.9) судом встановлено, що за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом, після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] у місті Чита Читинської області Російської Федерації. Із копії Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (а.с.11-14) судом встановлено, що покійна [PERSON] є замовником технічної документації на вказаний вище житловий будинок. Із копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0510902142019 від 11.04.2019 (а.с.15-18) судом встановлено, що покійна [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер: 0525680800:06:001:0028, площею 2.0651, яка розташована на території Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст.1269 ЦК України після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] , так як протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і не заявив про відмову від неї. Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна померлої матері [PERSON] . Враховуючи ту обставину, що будь-які інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно відсутні, позивач немає можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, а також ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1269 ЦК України.

Outcome: approved