Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який проживав у селі Петрівське (сучасна назва с. Зарічне) Вовчанського району Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який померлий фактично успадкував після смерті своєї матері [PERSON] . Спадщина до майна померлого відкрилася за законом. У грудні 2019 року він звернувся до Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про оформлення спадщини, але переоформити через нотаріальну контору виявилось неможливим, оскільки право власності на спадковий будинок не зареєстровано належним чином та були виявлені розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, відповідно до свідоцтва про смерть помер « [PERSON] », а прізвище його матері « [PERSON] ». Просив встановити факт родинних відносин та визнати за ним право власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом після померлого батька. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Представник позивача надала суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, надав суду заяву про визнання позову у повному обсязі, просив його задовольнити, справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що у буд. [ADDRESS] з 1969 року проживали [PERSON] , її син [PERSON] та внук [PERSON] , що підтверджується витягами з погосподарської книги (а.с. 9-34). Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Іншим шляхом встановити факт неможливо, для позивача це має юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати право на оформлення спадщини. В судовому засіданні проведений аналіз документів, які є в наявності, вищевказані докази в сукупності з письмовими поясненнями свідків-жителів с. Зарічне Вовчанського району Харківської області [PERSON] та [PERSON] , підтверджують факт родинних відносин [PERSON] , [PERSON] , що вони є мамою та сином відповідно, а позивач [PERSON] є онуком [PERSON] . Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого повторно 05.09.2019 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.6), яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із своїм сином [PERSON] (а.с.42). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , який фактично успадкував її син [PERSON] , але не переоформив документально, помер [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.03.1996 року (а.с.5). Таким чином суд приходить до висновку, що власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] . Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом до майна померлого [PERSON] є його син, позивач у справі [PERSON] (а.с.7), який фактично прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини був зареєстрований та фактично проживав із спадкодавцем за однією адресою (а.с.43). Разом з тим, постановою державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області від 17.12.2019 року за № 4068/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки право власності не спадковий будинок не зареєстровано належними чином та були виявлені розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, відповідно до свідоцтва про смерть помер « [PERSON] », а прізвище його матері « [PERSON] » (а.с.49). Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач має право на житловий будинок у порядку спадкування за законом, після померлого батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved