Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час. Мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок атеросклеротичної хвороби серця [INFO] помер його батько - [PERSON], [INFO], у віці 74 років на тимчасово окупованій території Українив місті Донецьку, що підтверджується лікарським освідуванням про смерть особи від 17 жовтня 2017 року № 2048 згідно форми № 106/у. При цьому, Куйбишевським відділом запису актів громадянського стану міста Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Народної Республіки 15 липня 2017 року видано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], актовий запис № 697, проте це свідоцтво відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України. Маючи вказане Свідоцтво про смерть, він звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шевченквіського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про видачу свідоцтва про смерть особи на підставі виданого й довідки про смерть, проте йому в цьому було відмовлено із роз»ясненням того, що державою України не визнається вказаний документ на підставі діючого законодавства, проте факт смерті може бути встановлений в судовому порядку, що й стало підставою звернення до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням вимог. Заінтересовані особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення, звернулися до суду із заявою про розгляд справи за відсутності їх представників. За таких обставин судом визнано за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та за погодженням заявника. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що внаслідок атеросклеротичної хвороби серця [INFO] помер батько заявника - [PERSON], [INFO], у віці 74 років на тимчасово окупованій території Українив місті Донецьку, що підтверджується лікарським освідуванням про смерть особи від 17 жовтня 2017 року № 2048 згідно форми № 106/у. При цьому, Куйбишевським відділом запису актів громадянського стану міста Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Народної Республіки 15 липня 2017 року видано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], актовий запис № 697, проте це свідоцтво відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Маючи вказане Свідоцтво про смерть, заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шевченквіського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про видачу свідоцтва про смерть особи на підставі виданого й довідки про смерть, проте йому в цьому було відмовлено із роз»ясненням того, що державою України не визнається вказаний документ на підставі діючого законодавства, проте факт смерті може бути встановлений в судовому порядку Метою встановлення факту смерті - є оформлення документів, пов»язаних зі смертю людини (свідоцтва про смерть) та спадкування. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1 ст. 317 ЦПК України). Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч.2 ст. 317 ЦПК України). На сьогодні факт смерті [PERSON] не зареєстрований в органах РАЦСу України, що є підставою для винесення рішення про встановлення факту смерті особи в певний час. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], [INFO] у віці 74 років на тимчасово окупованій території Українив місті Донецьку, на підставі доказів, що достовірно свідчать про його смерть. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч.2 ст. 219 ЦПК України). На підставі вищевикладеного, ст.ст. 293, 315, 317, 319 ЦПК України, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

Outcome: approved