Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованості в сумі 1 087 729,71 грн Крім того, представником позивача за позовом [PERSON] було заявлено вимогу щодо вирішення судових витрат у справі. У позовній заявізазначено, що орієнтовний розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 30 000 грн До судового засідання 26 листопада 2020 року представник позивача подала суду клопотання з проханням вирішити питання про судові витрати, пов`язані із розглядом справи та долучила до матеріалів справи окремі докази в підтвердження їх понесення позивачем на правничу допомогу. До клопотання додано договір про представництво та надання правничої допомоги №08/2020 від 05 жовтня 2020 року, розрахунок суми судових витрат від 26 листопада 2020 року на суму 3 500 грн, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи та банківську квитанцію А-БАНК про сплату за надання правової допомоги на суму 1000 грн Сторони в судове засідання не з`явились, про причину неявки не повідомили. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 26 листопада 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] заборгованість за договором надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів в розмірі 1 087 729,71 грн У позовній заяві позивачем [PERSON] було заявлено вимогу про вирішення судових витрат у справі. Представник позивача подала суду клопотання з проханням вирішити питання про судові витрати, пов`язані із розглядом справи та долучила до матеріалів справи частину доказів в підтвердження їх понесення. Скориставшись положенням частини 8 статті 141 ЦПК України, 26 листопада 2020 року представник позивача Самулевич О.М. до закінчення судових дебатів у справі зазначила, що решта доказів в підтвердження витрат позивача на правничу допомогу будуть надані в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України та у встановлений строк, проте представником позивача так і не було подано додаткові докази. Рішенням суду від 26.11.2020 призначалося судове засідання для вирішення питання щодо судових витрат на 22.12.2020, проте не відбулося і було призначене на 20.01.2021, однак теж не відбулось та було призначено на 17.02.2021 на 10 год. 30 хв. Відповідно до частини 1 статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. В силу частин 2, 3 статті 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статті 270 цього Кодексу. Згідно з приписами пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 4 статті 270 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частини статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частин 1, 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів. Окрім того, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо така допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами. Адвокатом Самулевич О.М. на підтвердження витрат на правничу допомогу надано лише договір про представництво та надання правничої допомоги від 05 жовтня 2020 року, укладений із позивачем [PERSON] (а.с.74), розрахунок прогнозованої суми витрат на правничу допомогу на 3500 грн (а.с.73) та квитанція про сплату позивачем [PERSON] 1000 грн витрат на правничу допомогу (а.с.73а) Будь-яких інших документів щодо підтвердження детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги суду надано не було. Враховуючи наведене, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача певним чином підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 грн Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнавав, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача чи його представника не надходили. Беручи до уваги характер інституту судових витрат, оплата послуг адвоката безпосередньо пов`язана з розглядом справи, а тому до уваги судом береться складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання ним відповідних робіт щодо вивчення документів, консультування, підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості та участі в судових засіданнях. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки відповідачем не ставилось питання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, сам розмір таких витрат є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, а тому стягнення з [PERSON] належним чином підтверджених витрат на правничу допомогу в сумі 1000 грн. є підставним та підлягає задоволенню. Крім того, враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі з відповідача необхідно також стягнути в користь позивача витрати по сплаті судового збору. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 10 510 грн

Outcome: approved