Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитинита просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини -сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1800 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття. Позов обґрунтовано тим, що позивач з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який у 12.02.2008 році було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 30.11.2000 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з листопада 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що оскільки прожитковий мінімум на дитину збільшився з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, а саме по 1800 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримує повністю, просить задовольнити в повному об`ємі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] про збільшення аліментів на утримання неповнолітньої дитини заперечує. Пояснив, що вчасно сплачує аліменти на неповнолітню дитину , заборгованості не має. Крім того, зазначає, що його матеріальний стан з дня винесення рішення значно погіршився, працює в ПрАТ «Волиньобленерго», отримує невелику заробітну плату, являється інвалідом 2 групи загального захворювання з 02.04.2019 року, у зв`язку з його хворобою, переніс оперативне втручання та постійно потребує додаткового лікування, на що витрачає майже всі свої доходи. Просить у позові [PERSON] відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно рішенням Ковельського міськрайонного суду від 30.11.2000 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з листопада 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, нормами цієї статті чітко визначені підстави, за наявності яких виникає право на зміну розміру аліментів. Крім того, позивачем не надано доказів, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, відбулися таке покращення матеріального або зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, які дають підстави для збільшення розміру аліментів. Як вбачається з довідки про доходи з місця роботи [PERSON] , він працює в ПрАТ «Волиньобленерго» на посаді контролера енергозбуту, його дохід за період з січня 2019 року по червень 2019 року склав 39730,65 грн. з них 7392,06 грн. утримано за сплату аліментів, а отже його матеріальний стан не покращився. Крім того, згідно епікризів Ковельського МТМО [PERSON] періодично перебуває на лікуванні та знаходиться на обліку , як інвалід ІІ групи загального захворювання , та переніс складну операцію, а тому стан його здоров`я значно погіршився з дня винесення рішення по стягненню аліментів на утримання неповнолітнього сина. З перелічених вище доказів слідує висновок, що у матеріальному стані відповідача не відбулися такі зміни, які дають підстави для збільшення розміру аліментів. Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, законом визначено два способи стягнення аліментів - у твердій грошовій сумі та в частковому відношенні. Вбачається, що на підставі рішення суду з відповідача стягуються аліменти у частковому відношенні, тобто у спосіб, визначений законом/Іншим способом стягнення може бути лише стягнення коштів у твердій грошовій сумі. Вимоги про зміну розміру і способу стягнення аліментів обгрунтовані посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, яким був збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 ст. 182 СК України). Проте, нормами Сімейного кодексу України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв`язку зі змінами в законодавстві та перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів, про що роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, а положення ч.3 статті 181 СК України, на яку посилається позивач, підлягають до застосування у разі звернення одного із батьків дитини, разом з яким проживає дитина, із заявою про видачу судового наказу. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом стягнення. Стаття 192 СК України вказує лише на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав. В запереченнях на позов про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідач заперечував проти збільшення розміру аліментів, надавши суду відповідні докази свого матеріального стану та значного погіршення стану його здоров`я. Згідно з ч.3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які обґрунтовують вимоги позивача і спростовують доводи відповідача, [PERSON] не подала. З врахуванням зазначених положень законодавства, встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про збільшення стягнення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: dismissed