Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Приватного підприємства «Вагран», [PERSON] комітету Кіровоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] про скасування свідоцтва про право власності №651 від 20.10.2014 року на цілий будинок по проспекту Університетському , 21 в м. Кропивницькому. В судовому засіданні позивач та його представник позовну вимоги підтримали та пояснили, що позивач мешкає в зазначеному будинку тривалий час починаючи з 1995 року де зареєстрований по теперішній час. Наявність свідоцтва про право власності на будинок по проспекту Університетському , 21 не дає можливості реалізувати його право на приватизацію квартири де він проживає, крім того власник будинку може предявити позов про його виселення. Представник відповідача [PERSON] комітету Кіровоградської міської ради та третя особа [PERSON] позов визнали. Представник відповідача ПП «Вагран» позов не визнала, пояснила, що будинок по проспекту Університетському , 21 в м. Кропивницькому належить ПП «Вагран» на підставі договору купівлі продажу , зміна статуса будівлі з будинка на гуртожиток не змінює власника. Позивач не звертався до відповідача про видачу необхідних документів для приватизації і ніхто його не виселяє, таким чином права відповідача не порушені. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи суд находить позов який задоволенню не підлягає. Встановлено, що ВАТ «Кіровоградбуд» відповідно до наказу № 15 від 19.02.1997 року передало у власність на той час гуртожиток по проспекту Університетському , 21 дочірньому підприємству «Житлово-експлуатаційна контора» ВАТ «Кіровоградбуд» для формування його статутного фонду. Дочірнє підприємство «Житлово-експлуатаційна контора» є юридичною особою, засновником якої є ВАТ «Кіровоградбуд». Дочірнє підприємство «Житлово-експлуатаційна контора» ВАТ «Кіровоградбуд» 11.06.1997 року продало даний гуртожиток, що розташований у м. Кіровограді на просп. Правди, 35 (проспект Університетський 21) в м. Кіровограді , ТОВ «Славія». ТОВ «Славія» відповідно до договору купівлі-продажу від 29.11.2002 року відчужило відповідний об'єкт нерухомості приватному підприємству «Вагран». 13.11.2003 року Приватне підприємство «Вагран» прийняло рішення згідно змісту якого було вирішено змінити статус з гуртожитку по проспекту Університетському, 21 на будинок для малих сімей. Розглянувши звернення ПП «Вагран» виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 23 червня 2004 року було прийнято рішення № 899 яким було вирішено надати статус будинку для малих сімей гуртожитку по проспекту Університетському, 21. В подальшому, враховуючи рішення про зміну статусу вказаного будинку (з гуртожитку на будинок для малих сімей) виконавчий комітет Кіровоградської міської ради прийняв рішення за № 1546 від 14 жовтня 2004 року, яким вирішив: - погасити на приватне підприємство «Вагран» договір купівлі-продажу від 29 листопада 2002 року на цілу будівлю гуртожитку по просп. Університетському, 21; - оформити право власності на цілий будинок по просп. Університетському, 21 за приватним підприємством «Вагран»; - управлінню містобудування, архітектури, екології та земельних відносин направити відповідне рішення до ОКП «Кіровоградське обєднане бюро технічної інвентаризації» для підготовки і видачі свідоцтва про право власності. Рішенням Кіровоградського міськвиконкому від 14.10.2004 року за №1546 в обмін договору купівлі-продажу від 29.11.2002 року ПП «Вагран» 20.10.2004 року за №651 видано Свідоцтво про право власності на цілий будинок по проспекту Університетському 21 в м. Кіровограді. Право власності приватного підприємства «Вагран» на будинок в просп.. Університетському 21 в м. Кіровограді зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.11.2004 року. Вказане майно перебуває у володінні ПП «Вагран» по цей час. Кіровоградською міською радою 24 лютого 2015 року було прийнято рішення № 3956,відповідно до якого був скасований п. 1 рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 23.06.2004 року № 899 «Про надання статусу будинку для малих сімей гуртожитку по проспекту Університетському, 21»; та скасоване рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14.10.2004 року № 1546 «Про погашення та зміну правовстановлювального документа на цілу будівлю гуртожитку по проспекту Університетському, 21» у звязку з відсутністю, погодженої проектно-кошторисної документації, реконструкції такого гуртожитку (перепланування кімнат гуртожитку в ізольовані квартири) , затвердженого акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом (реконструйованого) об'єкта та за відсутності затвердженого акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом (реконструйованого) об'єкта та документа, що підтверджує право власності (користування) ПП «Вагран»на земельну ділянку. Відповідно до ксерокопії паспорта позивача він зареєстрований і проживає в [INFO] (нині Університетському) 35 кім.910 з 09 червня 1995 року по теперішній час. На час постановлення судом рішення будинок, у якому мешкає позивач має статус гуртожитку і належить ПП «Вагран» на праві приватної власності. Позивач в обґрунтування свого позову вказав, що він не можливо індитифікувати майно яке увійшло до статутного фонду ВАТ «Кіровоградбуд», за інформацією Державного архіву Кіровоградської області від 20.05.2015р. за №14/01-71 на державне зберігання документи фінансово-господарської діяльності Будівельно монтажного тресту «Кіровоградбуд» ВАТ «Кіровоградбуд», «ЖЕК» ВАТ «Кіровоградбуд» не передавалось. Відповідно до ст.2,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та п.2 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду затвердженого постановою КМУ від 06.11.1995року №891гуртожитки не відносились до об'єктів державного житлового фонду, та послався на правову позицію Верховного Суду України висловлену у справі № 3/039-08-5 від 08.11.2010 року, що гуртожитки могли бути включені до вартості майна підприємств які підлягали приватизації, оскільки законодавчої заборони не існувало. Позивач в обґрунтування свого позову вказав, що наказом ВАТ «Кіровоградбуд» від 14.11.1995 року №67 відокремленні структурні підрозділи перетворено у товариства, і вони були наділені майном, яке увійшло до їх статутних фондів. В обґрунтування свого позову також вказано, що 11.06.1997 року між ДП «ЖЕК» ВАТ «Кіровоградбуд» та ТОВ «Славія» укладено договір купівлі-продажу будівлю гуртожитку по пр. Правди, 35. Зважаючи на, те, що Кіровоградською міською радою не проведено реєстрацію права власності, ТОВ «Славія» звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом про визнання права власності. Рішенням від 23.07.2002 року визнано за ТОВ «Славія»право власності на гуртожиток. Після чого ТОВ «Славія» 29.11.2002 року продало за договором купівлі-продажу гуртожиток ПП. «Вагран» .Після чого Кіровоградською міською радою погашено даний договір купівлі-продажу та оформлено ПП «Вагран» свідоцтво про право власності на вказану будівлю. Також позивачем в обґрунтування свого позову вказано, що постановою Вищого господарського суду України від 16.12.2008 року рішення господарського суду від 23.07.2002 року скасовано та справу направлено на новий розгляд. Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 06.07.2009 року ТОВ «Славія» відмовлено у задоволенні позову. Відповідно до рішення господарського суду Кіровоградської області від 06 липня 2009 року ТОВ «Славія» відмовлено у задоволенні позову про визнанні права власності, саме у зв'язку з тим, що позивачем не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами, як то вимагають ст.ст. 33, 34 ГПК України, що станом на момент звернення до господарського суду з відповідною позовною заявою, чи на момент зміни предмету позову його право власності на спірні об'єкти нерухомості не визнавалось чи оспорювалось іншими особами, тобто позивачем не доведено порушення його прав, за захистом яких він звернувся. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.10.2009 року провадження у справі по апеляційній скарзі ТОВ «Славія» припинено у зв'язку із ліквідацією останнього. Крім того діяльність юридичної особи ТОВ «Славія» припинено ш підставі Постанови господарського суду Кіровоградсьої області від 10 жовтня 2007року. Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2011 року ВАТ «Кіровоградбуд» відмовлено у задоволені позову про визнання права власності на гуртожиток та не спроситовуєфакт укладення договору купівлі продажу майна від 11.06.1997 року за яким ТОВ «Славія» придбав спірне майно. Крім того, Постановою Вищого господарського суду України від 13 березня 2012 року та рішенням господарського суду Кіровоградської області 15.09.2011 року визнано, що ПП «Вагран» є добросовісним набувачем спірний гуртожитку по пр-ту Університетському, 21 в м.Кіровограді. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2011 залишеною змін Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 08.11.2002 року відмовлено у задоволені позову одного з акціонерів «Кіровоградбуд» [PERSON] до виконавчого комітету Кіровограде міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення № 1546 14.10.2004 року, яким ПП «Вагран» погашено договір купівлі-продажу 29.11.2002 року на цілу будівлю спірного гуртожитку та оформлено право власності на нього. В судовому засіданні позивач пояснив, що вказані в позовній заяві обставини не стосуються предмету спору та не порушують його права , представник позивача зазначила, що позовну заяву готував інший представник тому на її думку обставини викладені в позові не порушують права позивача. За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися певним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Доводи позивача викладені в позовній заяві про те, що незаконне вилучення відповідачем гуртожитку з державної власності призвело до того, що позивач не може приватизувати квартиру № 910 в яку він законно вселився на підставі ордеру №40 від 15.05.1995 року та проживає, безпідставні оскільки позивач не оспорює договори відповідно до яких ПП «Вагран» володіє на праві приватної власності цілою будівлею по проспекту Університетському, 21 в м. Кропивницькому. Позивач в судовому засіданні не надав доказів тому, що відповідач відмовив йому у наданні необхідних документів для оформлення приватизації кімнати. Доводи позивача про те, що в рази знаходження будинку в статусі будинка його можуть виселити, а в разі знаходження в статусі гуртожитка його власник не зможе виселити ,безпідставні . Підстав для скасування свідоцтва про право власності на цілий будинок у суда відсутнє, оскільки судом встановлено, що наявність вказаного свідоцтва не порушує прав позивача на приватизацію кімнати у цьому гуртожитку, так - як відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об'єктами права державної та комунальної власності, а даний гуртожиток таким не являється, оскільки ПП «Вагран» набуло даний об'єкт у власність на підставі договору купівлі - продажу, який є дійсним. У суді ж, у відповідності до положень ст. 3 ЦПК України, підлягають захисту порушені, оспорювані чи невизнані права, свободи чи інтереси. Крім того судом встановлено і позивачем підтверджено, що право на момент предявлення позову до суду та момент розгляду справи позивача не порушено. А позивач зазначив, що він вважає, що його право може бути порушено власником в майбутньому . Тому на думку суду позовні вимоги передчасні , оскільки наявність оспорюваного свідоцтва права позивача не порушило прав позивача. В судових дебатах представник відповідача ПП «Вагран» послався на те, що позивач пропустив строк давності звернення до суду але з відповідною заявою та клопотанням не звернулася, відмовившись від заявленого такого клопотання під час промови в дебатах. Одночасно враховуючи заперечення представника відповідача ПП «Вагран» в дебатах щодо строків давності суд прийшов до висновку ,що за правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. При цьому, відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення» судам роз'яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Отже, відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, суд має встановити обґрунтованість чи безпідставність позовних вимог, належним чином мотивувати свої висновки. Так, у випадку обґрунтованості позовних вимог суд може відмовити у їх задоволенні у зв'язку з пропуском строку позовної давності. У випадку недоведеності позову суд відмовляє у його задоволенні саме з цих підстав, а не застосовує наслідки пропуску позовної давності. Ураховуючи викладене та оскільки суд відмовив в задоволенні позовних вимог в звязку з безпідставністю позовних вимог , тому не може бути підставою відмови з причини пропуску строку давності для звернення до суду з цим позовом, що є взаємовиключними підставами.\~\~ Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки суд в задоволенні позовних вимог позивачу відмовив , а він є інвалідом 2 групи і відповідно Закон України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому суд покладає судові витрати на Державний бюджет України. На підставі та

Outcome: dismissed