Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КС «Злагода» про стягнення коштів за договорами про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №7251д від 28.03.2014 року, №8073д від 11.10.2014 року, №8296д від 09.12.2014 року, №8304д від 15.12.2014 року, №8305д від 15.12.2014 року та №8476д від 27.02.2015 року, укладеними між ним та відповідачем. Свої вимоги позивач мотивував тим, що згідно умов зазначених договорів ним було внесено 20000,00 грн., 30000,00 грн., 20000,00 грн., 27000,00 грн., 22000,00 грн. та 1753,18 грн. відповідно зі сплатою відповідно 28% річних, 28,5% річних, 28,5% річних, 28,5% річних, 28,3% річних, 2,5% та 21% річних. Строки договорів закінчилися. Позивач звернувся до КС «Злагода» із заявами про повернення коштів, однак кошти повернуті не були, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. За даними звірки сума заборгованості за вказаними договорами складає 125\~414,32 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Спірні правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України, положеннях Законів України «Про кредитні спілки», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів». Згіно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. П. 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобовязанням щодо наступного його повернення. Водночас ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх обєднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності.\~Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між відповідачем КС «Злагода» та позивачем [PERSON] були укладені договори про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов яких відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти на умовах строковості, зворотності та платності, зокрема: договір №7251д від 28.03.2014 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 20000,00 грн. зі сплатою 28% річних строком до 23.04.2015 року; договір №8073д від 11.10.2014 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 30000,00 грн. зі сплатою 28,5% річних строком до 11.11.2015 року; договір №8296д від 09.12.2014 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 20000,00 грн. зі сплатою 28,5% річних строком до 09.01.2016 року; договір №8304 від 15.12.2014 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 27000,00 грн. зі сплатою 28,5% річних строком до 15.01.2016 року; договір №8305 від 15.12.2014 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 22000,00 грн. зі сплатою 28,3% річних строком до 15.06.2015 року; договір №8476д від 27.02.2015 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 1753,18 грн. зі сплатою 2,5% річних в період з 01.02.2015 року до 30.04.2015 року, а з 01.05.2015 до закінчення строку дії договору в розмірі 21% строком до 27.08.2015 року. Внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок, у виконання умов цих договорів, підтверджується\~квитанціями до прибуткового касового ордера від 28.03.2014 року, від 11.10.2014 року, від 09.12.2014 року, двома квитанціями від 15.12.2014 року та квитанцією від 27.02.2015 року на суму 20000,00 грн., 30000,00 грн., 20000,00 грн., 27000,00 грн., 22000,00 грн., 1753,18 грн. відповідно (а.с.12, 16, 20, 24, 28, 32). Відповідач свої зобовязання за договором не виконав та не повернув позивачу вклад та не сплатив проценти. Згідно акту-звірки розрахунку за депозитом при наявності договорів, підписаним сторонами, станом на 25.06.2015 року заборгованість становить: за Договором №7251д від 28.03. 2014року: 20000,00 грн. вклад, 573,09 грн. - відсотки, за Договором №8073д від 11.10.2014 року: 30 000,00 грн. - вклад, 667,79 грн. відсотки, за Договором №8296д від 09.12.2014 року: 20\~000,00 грн. - вклад, 1147,01 грн. відсотки, за Договором №8304д від 15.12.2014 року: 27\~000,00 грн. - вклад, 1369,50 грн. відсотки, за Договором №8305д від 15.12.2014 року: 22\~000,00 грн. - вклад, 853,71 грн. відсотки, за Договором №8476д від 27.02.2015 року: 1753,18 грн. - вклад, 50,04 грн. відсотки, а всього 125414,32 грн. Вказана сума не повернута і на день розгляду справи. Доказів щодо протилежного відповідач не надав. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобовязань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, а позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Зважаючи, що позов задоволений, а позивач звільнений від сплати судового збору (інвалід І групи) з відповідача слід стягнути на користь держави 1254,14 грн. судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved