Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 липня 2009 року Берегівською сільською радою Млинівського району Рівненській області за актовим записом № 2, мотивуючи це тим, що спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки у них протилежні погляди на життя. На цьому грунті між ними постійно виникають сварки, непорозуміння, які негативно впливають на сімейне життя. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Позивач твердо переконана, що шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. Крім цього, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1500 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, а також понесені нею судові витрати. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 30 березня 2020 року призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами з викликом позивача і відповідача у судове засідання. (а.с. 17) В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, через подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій додатково зазначив, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає повністю. Щодо стягнення аліментів, вказав, що аліменти в розмірі вказаному позивачем вважає завищеними, оскільки, він офіційно не працевлаштований, а його дохід є мінливим та нерегулярним, а тому згідний сплачувати аліменти в розмірі 1200 гривень щомісячно. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 12), який носить формальний характер, оскільки шлюбних відносин, як подружжя, сторони не підтримують і їх шлюб фактично розпався. А тому, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який існує лише юридично, необхідно розірвати. Судом також встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено на 2020 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами, долученими до позовної заяви, неповнолітня дочка [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із порушенням опорно-рухового апарату є дитиною з інвалідністю та потребує посиленого догляду, що відповідно, вимагає збільшених матеріальних затрат. Відповідач [PERSON] є фізично здоровим, працездатним, інших осіб на утриманні не має, хоч офіційно не працевлаштований, проте отримує доходи від сезонних сільськогосподарських робіт. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , яка є дитиною інвалідом, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, суд відхиляє заперечення відповідача [PERSON] щодо розміру аліментів сумі 1200 гривень та вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі вказаному у позовній заяві. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Враховуючи, наведене, на підставі ст. ст. 166, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved