Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Філії «Золотоніський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості із заробітної плати, невиплаченої на день звільнення. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що він працював у Філії «Золотоніський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»на посаді водія 2-го класу та наказом № 12 від 08.07.2019 року звільнений за згодою сторін, однак при звільненні з ним розрахунку проведено не було. Станом на 23.09.2019р. відповідачі мають перед ним заборгованість по заробітній платі в сумі 14 732,85 грн., тому просив суд стягнути з відповідачів вказані кошти. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 26.09.2019 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідачів на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Від відповідача Філії «Золотоніський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 15.10.2019р. за вх. № 19951 надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв?язку з відсутністю спору, так як 15.10.2019р. філією «Золотоніський райавтодор» перераховано [PERSON] кошти в сумі 8 163,91 грн. та на вказаний період відповідач не має боргу перед позивачем по виплаті заробітної плати. Ухвалою від 18.11.2019р. призначено судове засідання з викликом сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання позивач не прибув, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися і від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином про що в матеріалах справи маються підтвердження. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідачів до суду не надійшло, відзив на позов не надано, тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 4 від 01.07.2002 року [PERSON] працював у Філії «Золотоніський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Відповідно до наказу № 12 від 08.07.2019 року [PERSON] звільнено 08.07.2019р. за згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Згідно довідки № 56 від 09.09.2019р., виданої Філією «Золотоніський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»вбачається, що заборгованість Філії «Золотоніський райавтодор» по заробітній платі перед [PERSON] станом на 09.09.2019р. становить 14 732,85 грн. З Відомостей розподілу виплат Філія Золотоніський райавтодор ДП ЧО від 15.10.2019р. вбачається, що на рахунок [PERSON] у ПАТ КБ «ПриватБанк» перерахована заробітна плата в сумі 8 163,91грн. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки згідно з довідкою відповідача Філії «Золотоніський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 14 732,85 грн., яка на даний час погашена частково, а саме на суму 8 163,91 грн. Відповідач порушив вимоги ст.ст. 115, 116 КЗпП України - не виплатив позивачеві всі належні до виплати суми в день звільнення, тобто станом на 15.10.2019р. невиплаченою залишилася заробітна плата в сумі 6 568,94грн., тому належить стягнути з відповідача Філії «Золотоніський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь позивача суму заборгованої заробітної плати. Позовні вимоги [PERSON] до ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості із заробітної плати, невиплаченої на день звільнення не підлягають до задоволення, оскільки ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України не є належним відповідачем в даному випадку, оскільки [PERSON] не перебував у трудових відносинах з ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України, відповідно останнє не порушувало прав позивача. За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Позивач у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України був звільнений при подачі позову від сплати судового збору, в зв`язку з чим суд, задовольняючи частково позовні вимоги, стягує з відповідача Філії «Золотоніський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial