Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Долинянської сільської ради. Він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] однак йому нотаріусом відмовлено у прийнятті спадщини, оскільки він пропустив строк для її прийняття. Разом з тим, він постійно проживав із спадкодавцем за однією адресою без реєстрації. Тому за захистом своїх прав змушений звернутися до суду та просив встановити вказаний факт. Ухвалою суду від 02.12.2019 заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявник [PERSON] доводи заяви підтримав. Зазначив, що у поданій ним заяві описка в адресі проживання і просив встановити факт його постійного проживання з батьком з 23.08.2004 по день смерті останнього [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи Долинянської сільської ради в судове засідання не з`явився, направивши заяву в якій просив справу слухати у його відсутності, проти встановлення факту не заперечив (а.с. 21). Суд, заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заява про встановлення факту постійного проживання із\~спадкодавцем підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [INFO] в с. Кривохижинці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 6). Внаслідок смерті особи відкривається спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 9). Копією заповіту (а.с. 7, 13) підтверджується те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Згідно довідки Долинянської сільської ради № 227 від 01.07.2019, останнім місцем реєстрації та проживання [PERSON] було: [ADDRESS] . На день смерті разом з померлим проживав без реєстрації його син [PERSON] (а.с. 10). Згідно акту про встановлення факту постійного проживання [PERSON] з [PERSON] від 12.09.2019 затвердженого сільським головою, вбачається, що останнім проведено опитування односельців заявника та спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що [PERSON] дійсно постійно проживав з [PERSON] в період з 23.08.2004 по день смерті останнього [INFO] . Протягом останніх років життя [PERSON] . [PERSON] допомагав вести домашнє господарство, доглядав домоволодіння, проводив ремонт будинку, обробляв земельну ділянку та доглядав за домашніми тваринами. Після смерті [PERSON] . [PERSON] за власні кошти здійснив поховання спадкодавця (а.с. 11). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повністю підтвердили обставини, викладені у зазначеному вище акті. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що в разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Норма ч. 6 ст. 29 ЦК України передбачає, що фізична особа може мати кілька місць проживання. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні. Зокрема, частиною 2 статті 2 Закону передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Приватним нотаріусом заявникові відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 12). Вказаною відмовою заявник довів, що встановлення факту постійного проживання йому необхідне для оформлення своїх спадкових прав.

Outcome: approved