Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.01.2021 від працівників бухгалтерії АТ «Харківобленерго» позивачу стало відомо про постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни від 22.12.2020 р. по виконавчому провадженню №63947182 відповідно до якої звернено стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи [PERSON] . Із отриманих документів позивачу стало відомо, що виконавче провадження № 63947182 було відкрито на підставі виконавчого документа, а саме: виконавчого напису № 92997 від 20 листопада 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 15 773,24 гривень. [PERSON] вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. порушив вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України а саме: жодної вимоги про усунення порушень кредитного договору надіслано не було, на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, документи про безспірність заборгованості за кредитним договором, були відсутні. У зв`язку із вищевикладеним позивач просить суд, виконавчий напис № 92997 від 20 листопада 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 15 773,24 гривень, визнати таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, останній надав суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а розгляд справи проводити без його участі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ « Вердикт Капітал» у судове засідання не прибув, про місце та час розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи не направляв. У судове засідання треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про місце та час розгляду справи, причини неявки не повідомили, заперечень на позовні вимоги [PERSON] від них не надходило. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи письмову згоду представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 280-282 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем був вчинений та зареєстрований в реєстрі за № 92997 виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 15 773,24 гривень. Також, судом із наданої відповідачем на виконання ухвали суду від 15.02.2021, копії кредитного договору №010/0496/82/0013266 вбачається, що 26 травня 2011 р. Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було вікрито [PERSON] картковий рахунок до якого встановлено кредитну лінію в гривнях із розміром кредитного ліміту у 6000,00 грн тривалістю 24 місяці, тобто по 26.05.2013 р. Будь яких доказів існування права вимоги за вищевказаним кредитним договором у ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] відповідачем суду не було надано, як не надано і останнім деталізованого розрахунку безспірної заборгованості за кредитним договором на підставі якого було винесено виконавчий напис нотаріуса, а також підтвердження направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень умов кредитного договору. Як вбачається судом із копії постанови від 22.12.2020 (ВП63947182) на виконання вищезазначеного виконавчого напису № 92997 від 20.11.2020 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна звернула стягнення на дохід позивача. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України№ 662від 26.11.2014року«Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 20.11.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. У разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 20.11.2020 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Судом встановлено, що відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст.88Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141ЦПКУкраїни із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908,00 гривень та за подання заяви про забезпечення позову 455,00 гривень, підтверджені відповідними квитанціями, що містяться в матеріалах справи.

Outcome: approved