Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «Країна» та з врахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача 5 000 грн. страхового відшкодування у відшкодування моральної шкоди, спричиненої йому в результаті ДТП, яка мала місце 15.08.2014р. біля 22 години 00 хвилин на автодорозі ТО6-08, яка сталася з вини водія автомобіля «Сітроен С4», держномер [NUMBER] під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «Країна», в результаті якої належний йому на праві власності автомобіль «Тойота Кемрі», держномер [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, а він в результаті даної ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою грудини та передньої черевної стінки, забій і садна лобної області голови. Відповідач виплатив йому страхове відшкодування за шкоду, завдану майну, в розмірі 49 500 грн., але не виплатив страхове відшкодування за моральну шкоду. У зв*язку із чим просив задовольнити позов на підставі Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що відповідач не виконав свого обов*язку як страховика на виплату страхового відшкодування, пов*язаного з відшкодуванням йому моральної шкоди, яка є наслідком ушкодження здоров*я в результаті ДТП. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, направив суду письмові заперечення проти позову, просив відмовити в позові та розглядати справу без представника (а.с. 45-47, 73-74). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в позові відмовити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частини 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 15.08.2014р. біля 22 години 00 хвилин на автодорозі ТО6-08 мала місце ДТП, яка сталася з вини водія автомобіля «Сітроен С4», держномер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпроАП (а.с. 11 - копія постанови суду). Як вбачається із вказаної постанови суду, в результаті пригоди водій автомобіля «Тойота Кемрі», держномер [NUMBER] - [PERSON] і пасажири: [PERSON] і [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована в ПАТ «СК «Країна» і ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров*ю складає 100 000 грн. (а.с. 48 - копія полісу обо*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). В результаті вказаної ДТП належний позивачу на праві власності автомобіль «Тойота Кемрі», держномер [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень (а.с. 9 - копія довідка ДАІ, а.с. 10 - копія довідки про ДТП). Відповідач в запереченні на позов вказував, що виплатив позивачу страхове відшкодування за спричинену йому в результаті ДТП матеріальну шкоду в межах ліміту, а саме: в сумі 49 500 грн., про що надав платіжне доручення №382 від 04.03.2015р. про страхове відшкодування по масовій виплаті (а.с. 83 - копія). Дану обставину позивач не заперечував, а тому її суд вважає встановленою в порядку частини 1 ст.61 ЦПК України. В матеріалах справи є медичні довідки від 15.08.2014р. і від 16.08.2014р., де вказано, що [PERSON] отримав наступні тілесні ушкодження: у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою грудини та передньої черевної стінки, забій і садна лобної області голови (а.с. 12 - копії довідок). Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного. Так, спірні правовідносини регулюються спеціальним Законом України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У відповідності до пункту 24.1. вказаного вище закону, у зв*язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов*язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров*я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом здоров*я. Згідно ст.26-1 цього ж Закону, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров*я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров*ю. Тобто, обов*язок страховика на відшкодування моральної шкоди потерпілій в результаті ДТП особі, настає після виплати цій особі страхового відшкодування у зв*язку із ушкодженням здоров*я, оскільки сума такого відшкодування залежить у відсотковому відношенні від суми страхового відшкодування за даний вид шкоди. Враховуючи ті обставини, що в даному спірному випадку ПАТ «СК «Країна» не здійснювала виплату страхового відшкодування позивачу за шкоду, заподіяну здоров*ю, а тому правові підстави для стягнення з відповідача страхового відшкодування за моральну шкоду відсутні. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про необхідність відмови в позові у зв*язку із не грунтованістю на матеріальному законі.

Outcome: dismissed