Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 10 жовтня 2009 року померла його тітка [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Тростянець Тиврівського району, вул. К Андрійчука, 13 та земельна ділянка № 152 площею 3.17 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ- ВН № 039652, виданого Тростянецькою сільською радою 19 лютого 2002 року. Житловий будинок з господарськими будівлями в с. Тростянець, вул. К. Андрійчука, 13 належав померлій на підставі запису в погосподарських книжках Тростянецької сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіт, яким житловий будинок заповіла йому. На момент відкриття спадщини даний заповіт не змінений і не відмінений, що стверджується відміткою сільської ради на заповіті. В установлений законом шестимісячний термін він заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав. Але відповідно до ст. 1270 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем. [PERSON] померла в віці 95 років. Внаслідок свого віку та стану здоров»я вона не мала можливості самостійно забезпечувати свою життєдіяльність, потребувала сторонньої допомоги. Оскільки йому було відомо про те, що [PERSON] склала заповіт на його користь, то він вважав себе зобов»язаним доглядати її та надавати необхідну допомогу. Інших близьких родичів у неї не було. Тому з листопада місяця 2008 року, коли [PERSON] уже практично не вставала з ліжка, він постійно проживав з нею однією сім»єю, доглянув її до смерті та здійснив її поховання. В належному їй будинку він проживає по сьогоднішній день, так як належну їхній сім»ї квартиру у м. Вінниця він залишив своїм дітям. Факт проживання однією сім»єю з [PERSON] до дня її смерті стверджується довідками Тротянецької сільської ради №877 та №856, в яких вказано, що він проживав з [PERSON] в с. Тростянець, вул. К. Андрійчука, 13 однією сім»єю на день її смерті та проживає в належному їй будинку на даний час. Встановлення даного факту йому необхідне для отримання права на спадщину за заповітом. Просить встановити факт, що він [PERSON] постійно проживав однією сім»єю з [PERSON], яка помела 10.10 2009 року з листопада місяця 2008 року до дня її смерті за адресою с. Тростянець, Тиврівського району, вул. К. Андрійчука, 13. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, просить її задоволити з підстав, викладених у ній, пояснив, що він живе в с. Тростянець в хаті покійної тітки. Вона померла у віці 95 років і за рік до її смерті він став з нею постійно проживати. Після її смерті залишився в її хаті і веде там господарство. Представник заінтересованої особи Тростянецької сільської ради в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі їх представника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, тобто необхідною умовою прийняття спадщини спадкоємцем у разі неподання заяви про прийняття є постійне проживання із спадкодавцем на день його смерті. Доводи заявника про те, що він постійно проживав із спадкодавцем, спростовуються показаннями свідка [PERSON], допитаного в ході судового розгляду, який дав показання про те, що він сусід заявника по вул. Андрійчука, заявник з мамою забрали тітку до себе і доглядали її до смерті, [PERSON] часто приїжджав з м. Вінниці і допомагав мамі й тітці. Після смерті тітки проживає в м. Вінниця з сім'єю, а в с. Тростянець до мами приїжджає на вихідні. Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона мати заявника. У покійної баби [PERSON] завалилась хата в 2001 році і вона з сином забрали її до себе в с. Тростянець по вул. Андрійчука, 13 і доглядали її до смерті. Син жив раніше і тепер постійно живе у їхній хаті, а в м. Вінниці живе його син та невістка. Однак вона матір заявника, а тому є зацікавленою особою, її покази суперечать показанням свідка [PERSON], тому до її показань суд відноситься критично та до уваги не бере. Слід зазначити, що в позовній заяві [PERSON] вказує, що залишився проживати в належному [PERSON] будинку, а в судовому засіданні свідки зазначили, що мати заявника забрала її в свій будинок, оскільки її хата завалилась. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявником не надано переконливих доказів постійного проживання однією сім'єю з [PERSON] на день її смерті.

Outcome: dismissed