Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом його право власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], як на спадкове майно після померлої [PERSON], яка померла [INFO]. Мотивує свій позов тим, що вказане вище майно посвідчила їй заповітом мама, [PERSON]. Остання померла [INFO]. Враховуючи, що після її смерті позивач прийняла спадщину, є спадкоємцем за заповітом, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Скобелківської сільської ради Горохівського району в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 09 вересня 2014 року, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №55 видно, що вона жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] заповіла [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO]. Постановою державного нотаріуса від 08 червня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] Довідкою Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області від 09 березня 2016 року №389 стверджується, що заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 09 вересня 2014 року під №55. Заповіт не змінено і не скасовано. Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом є син [PERSON] та син [PERSON] Останній прийняв спадщину шляхом спільного проживання З заяви [PERSON] видно, що він на спадкове майно після померлої [PERSON] не претендує, щодо визнання права власності [PERSON] на вказане вище майно не заперечує. Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що від імені [PERSON] до державної нотаріальної контори надходила відповідна заява про прийняття спадщини. Також в спадковій справі наявна претензія кредитора, зокрема ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно з якою було повідомлено спадкоємців [PERSON] про наявність в неї кредитної заборгованості. Заявою представника ПАТ КБ «ПриватБанк» стверджується, що 29 серпня 2018 року спадкоємець [PERSON] добровільно погасив заборгованість померлої [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці від прийняття належної їм спадщини відмовились. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], як на спадкове майно після померлої матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача ради відмовився.

Outcome: approved