Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту реєстрації смерті громадянки Російської Федерації [PERSON] (рос. мовою), яка померла [INFO] року у віці 45 років, [INFO] в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, яка булла зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заяви зазначив, що метою даної заяви є бажання отримати документ суду, на підставі якого він отримає свідоцтво про смерть його матері [PERSON] (рос. мовою). Причиною неможливості отримати це свідоцтво є те, що її паспорт після смерті передали до МВС України, а інших документів про смерть немає. Самостійно встановити даний факт він не може, оскільки на його запити надходять листи-відповіді про те, що юридичного факту реєстрації смерті вказаної особи не було, що не відповідає дійсності, оскільки його мати померла [INFO] р. Також заявник надав суду доповнення до своєї заяви (арк. справи 15-17), де зазначив, що оскільки юридично в документах має співпадати ім'я, прізвище та по батькові померлої до смерті та після смерті, необхідно встановити факт реєстрації смерті [PERSON] (рос. мовою) як [PERSON] та вписати в свідоцтво про смерть її прізвище на російській мові, як це було за час її життя. Ухвалою судді від 12 травня 2015 р. було відкрито провадження у даній справі та витребувані документи, про які просив заявник в своїй заяві (арк. справи 18-19). У судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви та пояснив суду, що [INFO] р. померла його мати. Правильним її прізвищем, ім'ям та по батькові є російською мовою [PERSON], оскільки вона була громадянкою Російської Федерації. З документів, які були витребувані судом, зокрема, з висновку експертизи та копії домової книги, вбачається, що її прізвище, ім'я та по батькові вказано російською мовою [PERSON]. Однак, в записі акта про смерть його матері виникає непридатна для використання інформація, оскільки прізвище, ім'я та по батькові померлої не співпадає. Вважає, що у свідоцтві про смерть має бути зазначено прізвище, ім'я та по батькові померлої також і на російській мові, у зв'язку із чим суд має зобов'язати міський відділ РАЦС привести цей документ у відповідність. Зазначив, що до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції з приводу внесення змін до актового запису він не звертався після підтвердження факту родинних відносин, оскільки вважає, що це має здійснити суд. Також вказав, що не звертався до суду з позовом про зобов'язання внести зміни до вказаного актового запису. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав лист від 28.05.2015 (арк. справи 62) з проханням розглянути справу за його відсутності. Також, відповідно до наданих суду листів від 19.05.2015 (арк. справи 30-31, 40-41) та від 28.05.2015 (арк. справи 62), заінтересована особа категорично заперечує проти заяви [PERSON], оскільки відповідно до пункту 3.17 розділу ІІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 р. № 96/5, рішення суду про встановлення факту смерті в певний час постановляється судом у разі неможливості його реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану і є підставою для реєстрації такого факту. Державна реєстрація смерті [PERSON] проведена, складено актовий запис про смерть № 10320 від 21 листопада 1996 р., з огляду на що підстав для прийняття рішення про встановлення даного факту немає. Просив суд відмовити у заяві, запропонувавши заявнику звернутись до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем свого постійного проживання з питання внесення змін до актового запису про смерть його матері. За таких обставин суд, з урахуванням думки заявника, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши заявника, свідка [PERSON], дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя 21 листопада 1996 р. (актовий запис № 10320 від 21 листопада 1996 року), [INFO] року померла [PERSON]. Вказана обставина також підтверджується копією запису акта про смерть № 10320 від 21 листопада 1996 року (арк. справи 42, 45). Згідно з наданим свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER], виданого міським ЗАЦС м. Нальчик РФ 15 січня 1991 р., матір`ю заявника вказана російською мовою «[PERSON]» (арк. справи 7). На російській мові прізвище матері заявника також вказано у витребуваних судом копії висновку експерта № 2834 від 21 листопада 1996 р., що зберігається в архіві КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» (арк. справи 46-51), та копії витягу з домової книги № 2 громадян, що проживають в [ADDRESS] (арк. справи 47-51). Як вбачається з паспорту заявника серії [NUMBER], виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 10 січня 2001 р., його прізвище зазначено українською мовою «[PERSON]», а російською мовою «[PERSON]» (арк. справи 4). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2015 р. у справі № 335/3196/15-ц провадження № 2-о/335/37/2015 встановлено факт, що [PERSON], [INFO], є сином померлої [INFO] року матері [PERSON], а також встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, яка померла [INFO] р. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20 травня 2015 р. рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2015 р. змінено в частині встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, яка померла [INFO] р., внаслідок чого встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] (як зазначено російською мовою в свідоцтві серії [NUMBER] про народження [PERSON]) є однією і тією ж особою, яка померла [INFO] року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (арк. справи 34). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є братом померлої та займався оформленням документів про смерть. Він під час оформлення документів про смерть (зокрема, актового запису та свідоцтва про смерть) не приділив увагу зазначенню прізвища, імені та по батькові, оскільки був зайнятий організацією похорон. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз'яснено у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Враховуючи надані суду документи, суд доходить висновку, що смерть матері заявника зареєстрована в органах реєстрації актів цивільного стану, про що складено актовий запис про смерть № 10320 від 21 листопада 1996 року та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21 листопада 1996 р. Та обставина, що в актовому записі про смерть та у свідоцтві про смерть зазначено українською мовою прізвище, ім'я та по батькові померлої як [PERSON], а не російською мовою [PERSON], не є підставою для встановлення в судовому порядку факту смерті даної особи. Крім того, як вже зазначалось, рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (російською мовою) є однією і тією ж особою, яка померла [INFO] р. Судом встановлено, що заявник фактично має намір внести зміни до актового запису про смерть своєї матері шляхом зазначення в ньому прізвища, імені та по батькові матері на російській мові. При цьому, до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану щодо внесення відповідних змін до актового запису як син померлої він не звертався. Також, судом було роз'яснено право заявника звернутись до суду в разі відмови вказаним органом у внесенні відповідних змін до актового запису з вимогами про зобов'язання вчинити такі дії. За таких обставин, суд доходить висновку, що заявником в даному випадку невірно обрано спосіб захисту порушеного права як встановлення факту смерті особи в судовому порядку, з огляду на що вимоги заяви [PERSON] не можуть бути задоволені судом. Підсумовуючи вищевикладене, суд відмовляє [PERSON] в задоволенні його заяви про встановлення факту реєстрації смерті громадянки Російської Федерації [PERSON] (рос. мовою).

Outcome: dismissed