Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. В позові вказав, що він та члени його сімї: колишня дружина [PERSON], та [PERSON], зареєстровані в квартирі №71 в житловому будинку №9 по вул.Київській в м.Лубнах Полтавської області. Вказаний будинок відноситься до територіальної громади м.Лубни, та його балансоутримувачем є Лубенське КП фірма «Житло». Договір про надання послуг в утриманні будинків і споруд та прибудинкової території укладався лишу з [PERSON] Відповідачі не проживають у вказаній квартирі близько семи років, їх місце проживання позивачу невідоме. Позивач прохає визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №71 по вул.Київській, 9 в м.Лубнах Полтавської області. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча судом вживались всі необхідні заходи для повідомлення його про місце і час розгляду справи. Відповідно до ст.74 ЦПК України судова повістки на імя відповідачів надсилались судом за адресою їх реєстрації, яка також зазначена в позовній заяві, однак повернулись до суду без вручення. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання або місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], що перебуває на балансі Лубенського комунального підприємства фірми «Житло». Згідно довідки КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] не зареєстрована. Згідно архівної довідки від 23.11.2016 року список громадян на одержання квартир відсутній. Водночас на те, що [PERSON] є квартиронаймачем вказує укладений з ним 16 вересня 2015 року договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. /а.с.6, 7-8, 11, 14/ У вказаній квартирі зареєстровані позивач та відповідачі [PERSON], [PERSON]. /а.с.5/ [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] 21 січня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. /а.с.15/ Згідно актів будинкового комітету відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] близько семи років, а відповідач [PERSON] близько пяти років. /а.с.9, 10/ Позивач в судовому засіданні пояснив, що місцеперебування відповідачів йому невідоме. Вищевказані факти свідчать, що відповідачі тривалий час (більше шести місяців) не проживають в квартирі, наймачем якої є позивач, не користується даним житлом, не зявляється в ньому, хоча перешкод в цьому йому ніхто не чинить, не несуть жодних витрат по його утриманню, добровільно не знімаються з реєстрації в ньому. Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи викладене, оскільки відповідачі без поважних причин понад шість місяців не проживають в [INFO], дане житло залишили добровільно, не є її власниками, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь з відповідача, оскільки згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved