Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що у період з жовтня 2015 року по жовтень 2018 року він перебував із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають сина [PERSON] , [INFO] . З січня 2019 року син [PERSON] проживає із ним по [ADDRESS] , відвідує дитячий садок. Разом із тим, судовим наказом від 14.01.2019 року виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , починаючи з 19.11.2018 року до повноліття дитини, нарахована заборгованість. Просив припинити стягнення аліментів та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам. Ухвалою суду від 18.07.2019 року відкрито провадження у справі, призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 14.11.2019 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. Ухвалою суду від 15.01.2020 року зупинено провадження у справі до розгляду по суті справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа на стороні позивача - Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради, третя особа на стороні відповідача - орган опіки та піклування Вовчанської районної державної адміністрації. Ухвалою від 05.10.2020 року поновлено провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Надав суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. У телефонному режимі повідомила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено під час судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 09.06.2016 року (а.с.8). Дитина [PERSON] , [INFO] з січня 2019 року по теперішній час проживає у буд. [ADDRESS] разом із батьком [PERSON] , відвідує Новоолександрівський дошкільний заклад (ясла-садок) «Сонечко» Новоолександрівської сільської ради Вовчанського району Харківської області (а.с. 13). Судовим наказом від 14.01.2019 року виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] , починаючи з 19.11.2018 року до повноліття дитини (а.с.9). Разом з тим, рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 05.05.2020 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, треті особи - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як орган опіки та піклування та Вовчанська районна державна адміністрація Харківської області, як орган опіки та піклування відмовлено. Рішення набрало законної сили 04.06.2020 року. Вказані обставини визнані сторонами у справі, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога трактується положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані ним аліменти на утримання дитини. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. При цьому обов`язок одержувача аліментів утримувати дитину не припиняється. За таких обставин, враховуючи, що з січня 2019 року та на даний час дитина проживає з батьком, що не спростовується відповідачкою, у позивача виникло право на стягнення аліментів з відповідачки, а тому стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу від 14.01.2019 року виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова (справа 641/8399/18), необхідно припинити. Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, що утворилася з січня 2019 року, суд виходить з наступного. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено статтями 194-197 Сімейного Кодексу України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 СК України, згідно яких за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає. Дійсно, вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Судовим розглядом було встановлено, що відповідно до копії розрахунку заборгованості, станом на 01.06.2019 року заборгованість [PERSON] по аліментам складає 10054 грн. 91 коп. (а.с.12). Разом із тим, сімейний стан платника аліментів та особи, яка їх одержує змінився, малолітня дитина [PERSON] , з січня 2019 року мешкає разом з батьком, який повністю його утримує. Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням наданих суду доказів, суд вважає, що є підстави для задоволення позову в частині звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам, яка складає 10054 грн. 91 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved