Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі 125 відділення Слобожанського регіонального департаменту про повернення строкового банківського вкладу, посилаючись на наступне. 06.02.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Класік» № 300131/168828/1-15. Згідно умов договору він передав банку 140000 гривень, строк дії вкладу - 1 (один) місяць до 06.03.2015 року, зі сплатою 21,5 % річних. 06.03.2015 року договір було пролонговано на один місяць. 03.04.2015 року по закінченню дії договору [PERSON] звернувся із заявою до відповідача з вимогою про повернення йому вкладу та процентів за ним. 07.04.2015 року [PERSON] з'явився до банку для отримання коштів, але Банк відмовився повернути вклад. Вважає відмову банка в поверненні належного йому вкладу такою, що порушує його права, тому вимушений звернутись до суду за поновленням свого права. Просить повернути банківський вклад в розмірі 140000 гривень та пеню за прострочення повернення вкладу в розмірі 29400,00 гривень. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06.02.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Класік» № 300131/168828/1-15. Згідно умов договору він передав банку 140000 гривень, строк дії вкладу - 1 (один) місяць до 06.03.2015 року, зі сплатою 21,5 % річних. 06.03.2015 року договір було автоматично пролонговано на один місяць. Згідно п.6 Договору після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбаченими положеннями п.5.2. Основних умов. Як вбачається з матеріалів справи, 03.04.2015 року позивач, звернувся до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогою повернути банківський вклад в сумі 140000 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Крім цього, у відповідності до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка. У відповідності до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Також у відповідності до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені). Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконувати (прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Тобто з цього випливає, що ПАТ Банк «Фінанси та кредит» прострочив термін повернення вкладу позивачеві, так як відповідно до Договору, строк дії якого закінчується 06.04.2015 року, вкладені позивачем кошти виплачені не були, чим позивачу було завдано істотної матеріальної шкоди. Тому, суд вважає, що ПАТ Банк «Фінанси та кредит» повинен сплатити неустойку в розмірі трьох відсотків від загальної суми вкладу за сім прострочених дні, яка на день звернення до суду (14.04.2015 р.) складає а саме: 140000,00 грн. х 3% х 7 днів = 29400,00 грн. Таким чином, доводи позивача є обґрунтованими, знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача на користь позивача суму депозиту 140000,00 грн. та пеню в розмірі 29400,00 грн. Відповідно до ст. 5 ч.1 п. 7 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від плати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно від задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved