Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просив: стягнути з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь суму нарахованих процентів за банківським вкладом строком з 22 січня 2014р. по 27 січня 2015р. у розмірі 19312,33 грн., суму нарахованих процентів за банківським вкладом строком з 28 січня 2015р. по 10 червня 2015р. у розмірі 6103,42 грн., суму неустойки від простроченої суми у розмірі 17341,78 грн., суму трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 970,89 грн. та збитки від інфляції 35087,50 грн.. В обґрунтування свого позову [PERSON] вказав, що 22.01.2014р. між ним та відповідачем був укладений договір-заява про банківський строковий вклад «Стандарт» в національній валюті на 370 днів. Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 12.03.2015р. з відповідача стягнуто на його користь суму внеску за депозитним договором в розмірі 87500 грн.. Позивач також зазначив, що відповідач не повернув йому суму нарахованих процентів за банківським вкладом строком з 22 січня 2014р. по 27 січня 2015р. у розмірі 19312,33 грн. та суму нарахованих процентів за банківським вкладом строком з 28 січня 2015р. по 10 червня 2015р. у розмірі 6103,42 грн.. Позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача суму неустойки від простроченої суми, три проценти річних від простроченої суми та інфляційні нарахування. В судове засідання позивач та його представник не з*явились, надали до суду письмову заяву з проханням слухати справу без їх присутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав суду письмові заперечення проти позову з проханням слухати справу без його присутності. З вказаних заперечень вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги [PERSON], оскільки 17.09.2015р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних. АТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. Представник третьої особи також не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.01.2014р. між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заява про банківський строковий вклад «Стандарт» в національній валюті на 370 днів. Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 12.03.2015р. стягнуто на користь [PERSON] суму внеску за депозитним договором в розмірі 87500 грн.. Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2015р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних. АТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі вищезазначеної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015р. №171 «про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку. Виходячи з викладеного вище, починаючи з 17.09.2015р. АТ «Банк «Фінанси та Кредит» здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків та діє спеціальний порядок повернення коштів вкладників. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом . Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Процедура щодо неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює данні правовідносини. Відповідно до п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому Законом. Таким чином, у справах, пов'язаних з виконанням боржником, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» \~є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах . Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. За змістом ч.ч. 5, 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені) інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладання арешту на кошти банку. Обмеження, встановлені п. 1 ч. п'ятої вказаної статті, не поширюються на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. За змістом ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 4 - вимоги вкладників-фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 7 - інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що, з урахуванням приписів\~\~Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач, як вкладник (кредитор), може вимагати задоволення своїх майнових вимог щодо сплати відсотків, неустойки та інфляції виключно в межах процедури ліквідації банку. Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed