Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Кіровська державна нотаріальна контора АР Крим про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, мотивуючи тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON]. 06.08.1983 р. він зареєстрував шлюб з [PERSON] і з того часу я проживав за адресою: [ADDRESS]. Хоча зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Від шлюбу мають двох синів. Після смерті дружини він звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини, проте йому відмовили з посиланням на те, що він пропустив шестимісячний строк для звернення до нотаріусу і в нього немає доказів фактичного проживання зі спадкодавцем на час її смерті, тому просить суд встановити факт проживання спільно з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення зазначеного факту необхідно йому для отримання спадщини. В судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги, просили встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] по день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] пояснив, що після одруження з [PERSON] вони проживали в одному будинку, факт його проживання з дружиною на час її смерті підтверджується письмовими доказами. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, [PERSON] пояснив, що позивач є його батьком, він проживав разом з його матір'ю [PERSON] на час її смерті за адресою [ADDRESS], вели спільне господарство. Відповідач [PERSON] в судове зсідання не з'явилась натомість надіслала телефонограму в якій просить розглянути судове засідання без її участі, зазнаючи, що позовні вимоги не визнає. Відповідач [PERSON] про день, час і місце судового засідання повідомлявся за адресою місця його реєстрації, тому відповідно до вимог ст. 74, 77 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, причини неявки відповідача суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що є жителем с. Садове, знає сім`ю [PERSON], який разом зі своєю дружиною по день її смерті проживав за адресою: [ADDRESS], також в будинку проживали [PERSON] теща позивача та його син [PERSON]. Вони вели спільне господарство. Вислухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заява підлягає задоволенню, за наступних підстав: Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємиць має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], на час смерті проживала за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8, 12); Судом встановлено, між [PERSON] та [PERSON] 06.08.1962 р. було укладено шлюб (а. с. 7); Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 07.10.2013 року [PERSON] проживав з 1983 року разом з дружиною, [PERSON] до часу її смерті, що послідувала 26.06.2009 року, в будинку [ADDRESS], вони вели спільне господарство (а. с. 11). Згідно листа Завідувача Першої Феодосійської державної нотаріальної контори АР Крим виконуючого обов'язки завідувача Кіровської державної нотаріальної контори АР Крим, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що він пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини та становить шість місяців, та відповідно до ст.1268ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він мешкав разом із померлим на момент його смерті, а у випадку [PERSON] він на момент смерті спадкодавця сумісно з ним не проживав, тому йому запропоноване звернутися до суду (а.с.9). Згідно спадкової справи № 473, яка заведена після смерті [PERSON] спадкоємцями після її смерті є позивач, [PERSON], [PERSON] (а.с.32-35). Згідно положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно п. 3,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від нього. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріусу для видачі йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи, що досліджені у справі докази, показання свідка підтверджують факт того, що [PERSON] постійно проживав з [PERSON] на день її смерті [INFO] останньої, цей факт не заперечувався відповідачем, суд вважає зазначений факт доведеним, а вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved