Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] 06 серпня 2010 року у Крюківському ВРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №272. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06 серпня 2010 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Крюківському ВРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №272. Після реєстрації шлюбу відповідач отримала прізвище « [PERSON] ». Від даного шлюбу подружжя має двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що під час проживання родиною відносини між сторонами почали суттєво погіршуватись, в сім`ї виникали непорозуміння, конфлікти, що негативно відображалось на вихованні дітей. У 2018 році подружжям було ухвалено спільне рішення про окреме проживання. На даний час ведення спільного господарства припинено, на переконання позивача, подальшого сенсу збереження стосунків немає. Позивач [PERSON] вказує, що примирення між сторонами неможливе, оскільки майбутнє відносин є безперспективним, сім`я розпалась остаточно, кожен з подружжя живе окремим життям. За таких обставин позивач і звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 08 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 липня 2021 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, одночасно зазначив, що наразі проживає однією сім`єю з іншою жінкою, з якою має спільну дитину двох років. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, одночасно не погодившись із викладеними в позові обставинами та причинами, що стали підставами для розірвання шлюбу, оскільки шлюбно - сімейні відносини було припинено за ініціативою позивача, який створив нову сім`ю з іншою жінкою. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 06 серпня 2010 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №272, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони від шлюбу мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 серпня 2012 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області, та сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 липня 2016 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбно - сімейних відносин не підтримує тривалий час, а саме близько чотирьох років, спільного господарства не веде, проживає окремо, фактично шлюбні стосунки припинені. Подружжя не має наміру щодо поновлення сімейних стосунків. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, позивач має іншу сім`ю, вони не мають наміру щодо збереження шлюбу, враховуючи думку відповідача, яка позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого ним при подачі позову до суду згідно квитанції 0.0.2149404701.01 від 03 червня 2021 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на його користь з відповідача [PERSON] сплачений ним судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Outcome: approved