Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківського університету Повітряних Сил про стягнення з університету заборгованості по грошовій компенсації замість не отриманого речового майна у сумі 4 167 грн. 79 коп., посилаючись на те, що він проходив військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил (далі - Університет) на посаді старшого інженера відділення приймальних радіопристроїв навчальної лабораторії кафедри Університету, у військовому званні - «майор». Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.08.2007р. № 359 був звільнений з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу, та з 21 вересня 2007 року виключений зі списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 21 вересня 2007 року № 211. На речовому забезпеченні під час проходження служби в Університеті перебував у самому Університеті, про що свідчить Довідка № 100 від 25.09.2007 року, яка видана Харківським університетом Повітряних Сил. Згідно Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей під час проходження військової служби його повинно було бути забезпечено за рахунок держави речовим майном відповідно до встановлених Кабінетом Міністрів України норм. Він забезпечувався речовим майном, але не у повному обсязі, у зв`язку з чим, на момент звільнення його з військової служби утворилася заборгованість, яка повністю підтверджується Довідкою № 100 від 25.09.2007 року, яка видана Харківським університетом Повітряних Сил. Крім того, пунктом 27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444, передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію замість нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. На день виключення його зі списків особового складу Університету сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна складала 4 167 грн. 79 коп., про що свідчить Довідка № 100 від 25.09.2007 року, яка видана Харківським університетом Повітряних Сил. Оскільки, на момент виключення зі списків особового складу Університет не розрахувався з ним стосовно належного до видачі речового майна або грошової компенсації замість нього (про що також свідчить Довідка № 100 від 25.09.2007 року), та враховуючи відмови з боку Харківського університету Повітряних Сил на неодноразові звернення позивача, позивач вважає, що з боку Харківського університету Повітряних Сил безумовно порушено його право на одержання даної грошової компенсації і йому завдана шкода. У поданій до суду заяві позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі та просив суд розглянути позов без його участі. Представник відповідача у поданих до суду письмових запереченнях позов позивача не визнав, посилаючись на те, що пунктом 2 Закону України від 17.02.2000р. № 1459-111 Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів, який вступив у дію з 11.03.2000 року, було призупинено дію частини другої ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації замість речового майна, та просив суд розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені у позові, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Як вбачається з витягу із наказу начальника Університету (по стройовій частині) від 21 вересня 2007 року № 211 - майор [PERSON] проходив військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил на посаді старшого інженера відділення приймальних радіопристроїв навчальної лабораторії кафедри Університету і наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.08.2007р. № 359 був звільнений з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу, та з 21 вересня 2007 року виключений зі списків особового складу Університету. Виходячи зі змісту Довідки № 100 від 25.09.2007 року, яка видана Харківським університетом Повітряних Сил, - на речовому забезпеченні під час проходження служби позивач перебував у Харківському університеті Повітряних Сил; на день звільнення з військової служби у запас сума грошової компенсації замість належного до видачі йому речового майна складала 4 167 грн. 79 коп. і Університет не розрахувався з ним стосовно належного до видачі речового майна або грошової компенсації замість нього. Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено: «військовослужбовці особи, які проходять військову службу», а частиною 2 статті 24 цього ж Закону визначено: «Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України». Норма частини другої ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції до внесення 03.11.2006р. змін у Закон), яка була призупинена пунктом 2 Закону України від 17.02.2000р. № 1459-І1І Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів, та норма частини 1 ст. 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції після внесення 03.11.2006р. змін у Закон) в частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації замість речового майна поширювалась саме на військовослужбовців. При цьому, особи, які належать до військовослужбовців і на яких поширюється дія Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції Закону на момент звільнення позивача), вичерпно визначені статтями 3 і 5 цього Закону. 1, виходячи з вказаних норм позивач з дня звільнення з військової служби і виключення зі списків особового складу, перестав відноситись до категорії військовослужбовців, на яких поширюється дія Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині забезпечення військовослужбовців речовим майном, а звідти - і на яких поширюється дія пункту 2 Закону України від 17.02.2000р. № 1459-111 Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів. Отже, позивач з дня звільнення з військової служби і виключення зі списків особового складу, став відноситись до категорії військовослужбовців, звільнених з військової служби у запас. Проте, пунктом 27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444 (яка діяла на момент виникнення права і правовідносин та діє на теперішній час), передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Отже, приймаючи рішення про задоволення позову [PERSON] , суд виходить з того, що позивач є військовослужбовцем, звільненим з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу, і відповідно до пункту 27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444, має законне право за своїм бажанням одержати грошову компенсацію замість речового майна, належного йому на день звільнення. На підставі наведеного,

Outcome: approved