Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом за змістом вимог у якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики на загальну суму 936 444,80 гривні. В обґрунтування позову зазначено наступне. У січні 2015 року позивач надав відповідачеві позику у розмірі 20 000,00 доларів США, які останній зобов'язувався повернути у термін до 31 грудня 2015 року або на першу вимогу позикодавця. У січні 2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів, яка була ним проігнорована, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. У судове засідання сторони не з'явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також останній не заперечував щодо заочного розгляду справи. Підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Отже, зважаючи на те, що відповідач не з'явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, та враховуючи той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе провести слухання справи відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. Згідно копії розписки (а.с.8) 1 січня 2015 року відповідач отримав від позивача у борг грошові кошти у сумі 20 000,00 доларів США з терміном повернення до 31 грудня 2015 року або на першу вимогу позивача. 23 січня 2018 року позивач пред'явив відповідачеві письмову вимогу про повернення вищевказаної суми коштів на протязі п'яти днів з дня отримання даної вимоги на банківську картку. За здійсненими автором позову розрахунками (а.с.4-5) сума боргу відповідача перед ним у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 13 лютого 2018 року складає 536 807,34 гривень. Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача: 3% річних - 34 200,75 гривень; 365 436,71 гривень процентів від суми позики, а всього 936 444,80 гривні. Правовідносини, що склались між сторонами у справі, відповідають та регулюються наступними нормами матеріального закону. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України - надалі за текстом - Кодекс). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Кодексу). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Кодексу). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Кодексу). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначних родовими ознаками (ст. 1046 Кодексу). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На позичальника покладається обов'язок передбачений ст. 1049 Кодексу, повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ( ст. 625 Кодексу). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Отже, враховуюче вищевикладене та те, що відповідач добровільно у визначений з позивачем строк кошти взяті у борг не повернув, чим порушив права заявника як позикодавця, суд дійшов висновку про повне задоволення позову. Суд погоджується з наданими позивачем розрахунками суми боргу та його складових, адже вони відповідають методам їх проведення. Крім цього, враховуючи те, що позов підлягає до повного задоволення, на підставі положень ч. 1 ст. 144 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати складаються із судового збору у розмірі 8 810,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved