Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 02.12.2003 року померла [PERSON], яка являється сестрою позивача. 23.02.2015 року померла [PERSON], також сестра позивача. До дня смерті вони проживали в [INFO]. Після їх смерті залишилось спадкове майно, що складається з земельних ділянок, розташованих на території Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, належних їм на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку. Державний акт на право власності на земельну ділянку належний [PERSON] та Державний акт на право власності на земельну ділянку належний [PERSON] на сьогоднішній день втрачені. Спадкоємцем до майна померлих [PERSON] та [PERSON] являється позивач, брат померлих [PERSON] Він своєчасно прийняв спадщину після смерті сестер, вчасно звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори, однак отримав від нотаріуса відмову, де вказано, що в звязку з відсутністю оригіналів Державних актів немає можливості оформити спадщину через нотаріальну контору. Крім того нотаріусом відмовлено у прийнятті спадщини на підставі того, що у позивача немає оригіналів свідоцтв про народження померлих сестер, тобто не доведено ступінь родинного звязку. В зв`язку з цим позивач [PERSON] змушений звернутись до суду з вимогами про встановлення факту родинних відносин між ним та померлими сестрами [PERSON] та [PERSON] та з вимогою про визнання за ним права на земельну ділянку, належну [PERSON] та земельну ділянку, належну [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу заслухати в його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ №278855, виданого повторно 27.03.2014 року Відділом ДРАЦС РС по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] померла 02 грудня 2003 року(а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ №321783, виданого 01.07.2015 року Відділом ДРАЦС РС по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] померла 23 лютого 2015 року(а.с.9). Родинний зв`язок позивача та померлих [PERSON] та [PERSON] як рідних брата та сестер, прослідковується та підтверджено: Довідкою від 06.02.2017 року, виданою виконкомом Четвертинівської сільської ради Тростянецького району встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються рідними сестрами позивача [PERSON]. Спадкоємцем після смерті [PERSON] являється її рідний брат [PERSON], оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, проводив поховання та обрядові обіди. [PERSON] за життя була зареєстрована в [INFO]. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку в неї не було. Спадкоємцем після смерті [PERSON] являється брат [PERSON], який своєчасно прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та проживав за однією адресою з померлою [PERSON]. До складу спадкового майна померлих належать земельні ділянки згідно Державних актів.(а.с.12). По даним Тростянецького РВ ДРАЦС в архіві відділу відомостей про народження громадян [PERSON] та [PERSON] не збереглось.(а.с.27). Довідкою №33 від 27.01.2017 року, виданою виконкомом Четвертинівської сільської ради Тростянецького району підтверджено, що [PERSON] є рідним братом [PERSON], померлої 02.12.2003 року, та [PERSON], яка померла 23.02.2015 року згідно записів в погосподарських книгах(а.с.18). Копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] встановлено, що батьками останнього являються [PERSON] та [PERSON](а.с.19). Фотокопією з погосподарської книги за період з 1947 по 1954 роки домогосподарства по вул. с.Четвертинівка Тростянецького району встановлено, що у сім`ї [PERSON] та [PERSON] були діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON](а.с.28-35). Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту родинних відносин позивачу необхідно для реалізації його спадкових прав. Відповідно до п.1 п.6 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що [PERSON] являється рідним братом [PERSON] та [PERSON], а встановлення даного факту має значення для реалізації його спадкових прав, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин між [PERSON] та померлими [PERSON] та [PERSON] як між рідними братом та сестрами. Після смерті [PERSON](02.12.2003року) залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки, площею 3,32га, розташованої на території Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, належної спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ВН №001228, виданого 28.12.2001 року. Даний Державний акт втрачено, про що наявне оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» від 04.09.2015 року(а.с.15). Факт набуття права власності та належності земельної ділянки спадкодавцю [PERSON] підтверджено засвідченою копією Державного акта серії ІІІ-ВН №001228 від 28.12.2001 року(а.с.13), довідкою №60 від 01.04.2014 року, виданою виконкомом Четвертинівської сільської ради Тростянецького району, в якій зазначено, що [PERSON] була включена до списків на розпаювання у СТОВ ім.Б.Хмельницького, ділянка №229, площею 3,32га(а.с.20); відомостями СТОВ ім.Б.Хмельницького від 03.04.2014 року №31 про те, що дійсно [PERSON] працювала у колгоспному виробництві з 1946 по 1985 роки(а.с.22); довідкою №2 від 17.01.2017 року виданою дирекцією СТОВ ім.Б.Хмельницького с.Четвертинівка, якою зазначено, що [PERSON] працювала в колгоспі до виходу на пенсію 1985 року та була включена до списків на розпаювання(а.с.23). Спадкоємцем по закону до майна померлої [PERSON] являється позивач по справі [PERSON], який фактично вступив в управління спадковим майном, проводив невеликі ремонти, доглядав господарство та присадибну ділянку, що підтверджується довідкою від 06.02.2017 року(а.с.12). Відповідно до ст.549 ЦК УРСР в редакції від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON](23.02.2015року) залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки, площею 3,38га розташованої на території Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, належної спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ВН №001229, виданого 28.12.2001 року. Даний Державний акт втрачено, про що наявне оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» від 04.09.2015 року(а.с.15). Факт набуття права власності та належності земельної ділянки спадкодавцю [PERSON] підтверджено засвідченою копією Державного акта серії ІІІ-ВН №001229 від 28.12.2001 року(а.с.14); довідкою №1 від 17.01.2017 року, виданою дирекцією СТОВ ім.Б.Хмельницького с.Четвертинівка, якою зазначено, що [PERSON] працювала в колгоспі з 1951 року до виходу на пенсію та була включена до списків на розпаювання(а.с.23), відомостями СТОВ ім.Б.Хмельницького від 03.04.2014 року №31 про те, що дійсно [PERSON] працювала у колгоспному виробництві з 1951 по 1980 роки(а.с.25). Спадкоємцем по закону до майна померлої [PERSON] являється позивач по справі [PERSON], який фактично вступив в управління спадковим майном, був зареєстрований та проживав за однією адресою з померлою, що підтверджується довідкою від 06.02.2017 року(а.с.12). Відповідно до ч.З ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] випливає, що позивач [PERSON] за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити за ним право власності на спадкове майно земельну ділянку, після смерті [PERSON] та [PERSON] через нотаріальну контору(а.с.11). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності ма земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після смерті своїх сестер [PERSON] та [PERSON], за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved