Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом (з уточненнями) про визнання недійсними державних актів на право постійного користування земельними ділянками з припиненням права на їх користування, з внесенням вказаних змін до Державного реєстру речових прав та надання такого права позивачу на користування наявними у нього земельними ділянками з внесенням відомостей до Державного земельного кадастру та присвоєння їм кадастрового номеру. В обгрунтування позову зазначив, що на підставі державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], виданого на підставі рішення дев?ятої сесії 22 скликання Олександрівської районної ради народних депутатів Олександрівського району Кіровоградської області від 28 листопада 1997 року № 110 та зареєстрованого у книзі записів державних актів на право постійного користування за № 54 від 12.02.1998 року, він користується земельною ділянкою площею 48,6 га, яка розташована на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. Користуючись виділеною земельною ділянкою він не може сплачувати податок на землю, оскільки земельна ділянка не зареєстрована в Державному реєстрі та не має кадастрового номеру з причини існування виданих пізніше державних актів іншим особам. На підставі розпорядження Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 19 листопада 2009 року № 762-р виготовлені державні акти на право постійного користування земельними ділянками відповідачу на території Олександрівської селищної, Бірківської, Родниківської та Староосотської сільських рад. За відповідачем зареєстровано право на користування земельними ділянками кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER], яке набуто 29 вересня 2010 року. Ці земельні ділянки перетинаються із земельними ділянками, що перебувають у його власності. Просив визнати недійсним державний акт на право користування земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER], площею 15,462 га та визнати недійсним державний акт на право користування земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER], площею 51,0400 га з припиненням їх права користування на вказані земельні ділянки з внесенням змін до Державного реєстру речових прав та наданням такого права йому на користування наявними у нього земельними ділянками з внесенням відомостей до Державного земельного кадастру та присвоєнням їм кадастрового номеру. Стягнути з відповідача судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2018 року зазначена позовна заява залишена без руху і позивачу було надано строк для усунення недоліків - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали (т. 1 а.с. 37-40). 16.04.2018 року на адресу суду надійшла позовна заява з усунутими недоліками (т. 1 а.с. 43-47). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18.04.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі (т. 1 а.с. 56-57). 03.05.2018 року Державна установа «Олександрівський виправний центр № 104» звернулася в суд із зустрічною позовною заявою, в якій просили визнати недійсною Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка видана [PERSON] відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від 12.02.1998 року серії [NUMBER] на земельну ділянку загальною площею 48,6000 га та визнати недійсним Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 48,6 га серія [NUMBER], виданий [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства відповідно до рішення 9 сесії 22 скликання Олександрівської районної ради від 28.11.1997 року № 110, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право постійного користування за № 54 з припиненням громадянину [PERSON] права користування земельною ділянкою площею 48,6 га, стягнути з [PERSON] на їх користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. В обгрунтування зустрічної позовної заяви вказали, що розпорядженням голови Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 19.11.2009 року за № 762-р Олексндрівському ВЦ № 104 було надано в постійне користування земельні ділянки загальною площею 196,6245 га для ведення підсобного сільського господарства, розташовані на території Староосотської сільської ради. Відповідно до вищезазначеного розпорядження було виготовлено та затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації та встановлення меж земельних ділянок в натурі і складено Державний акт на право постійного користування серія [NUMBER] від 29.09.2010 року на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 51,0400 га та Державний акт на право постійного користування серія [NUMBER] від 29.09.2010 року на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 15,5462 га. Відповідно до рішення 9 сесії 22 скликання Олександрівської районної ради від 28.11.1997 року № 110 [PERSON] було передано у постійне користування для ведення фермерського господарства 48,6 га землі та видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 12.02.1998 року серія [NUMBER]. [PERSON] було створено та зареєстровано в Державному реєстрі селянське (фермерське) господарство «[PERSON].», яке було визнано банкрутом та ліквідовано відповідно до Ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 28.03.2006 року № 9/220 через заборгованість по сплаті податків. Державна реєстрація СФГ «[PERSON]» була припинена у зв'язку з винесенням судового рішення про банкрутство. 6 травня 2011 року було безпідставно зареєстровано селянське фермерське господарство «ЗОС» на підставі виданого [PERSON] державного акту на право постійного користування землею від 12 лютого 1998 року, який втратив чинність та надано Свідоцтво про державну реєстрацію. [PERSON] втратив право користування земельною ділянкою площею 48,6 га, а Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 12 лютого 1998 року не є чинним. Земельна ділянка площею 51,0400 га кадастровий номер [NUMBER], яка надана в постійне користування Олександрівському ВЦ (№ 104), відповідно до Державного акту на право постійного користування серія [NUMBER] від 29.09.2010 року перетинається із земельною ділянкою площею 27,9 га, яка зазначена в Державному акту на право постійного користування землею від 12.02.1998 року серії [NUMBER], виданому [PERSON], площа перетину становить 274609,16 кв.м. По земельній ділянці площею 20,7 га, яка зазначена в Державному акту на право постійного користування землею від 12.02.1998 року серії [NUMBER], виявлено перетин з ділянками: площею 15,5462 га кадастровий номер - [NUMBER], яка надана в постійне користування Олександрівському ВЦ (№ 104) відповідно до Державного акту на право постійного користування серія [NUMBER] від 29.09.2010 року, площа перетину становить 152287,62 кв.м. Отже земельна ділянка площею 51,0400 га кадастровий номер [NUMBER] перетинається із земельною ділянкою площею 27,9 га, площа перетину становить 27,4609 га, а решта 23,5791 га землі не перетинається, але безпідставно використовується [PERSON] Олександрівський виправний центр (№ 104) за користування земельними ділянками загальною площею 196,6245 га сплачував до Староосотської сільської ради податок на землю, так у 2016 році було сплачено 69510,12 грн. податку. Відповідно до рішень Староосотської сільської ради від 30.06.2016 року № 119 та від 11.05.2017 року за № 245 у 2017 році та 2018 році. Олександрівський ВЦ (№ 104) звільнено від сплати земельного податку, як організацію, яка повністю утримується за рахунок коштів державного бюджету. [PERSON] за земельну ділянку загальною площею 48,6 га податок на землю до Староосотської сільської ради не сплачує, а землею користується. ДУ «Олександрівський виправний центр (№ 104)» був укладений договір від 11.12.2017 року за № 0612/1/Г-245/17 з ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України» про розроблення документації із землеустрою та визначення меж земельних ділянок площею 51,0400 га та 15,5462 га в натурі (на місцевості). 12 квітня 2018 року представником ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України» були визначені межі земельної ділянки площею 51,0400 га кадастровий номер - [NUMBER] в натурі (на місцевості) і встановлено межові знаки та земельної ділянки площею 15,5462 га кадастровий номер [NUMBER] в натурі (на місцевості) та встановлено межові знаки, про що були складені акти визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання. 05.05.2018 року Державною установою «Олександрівський виправний центр (№ 104) надано заяву про забезпечення позову шляхом встановлення заборони [PERSON] та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо предмету спору, здійснювати обробіток земельних ділянок площею 15,5462 га кадастровий номер [NUMBER] і площею 51,0400 га кадастровий номер [NUMBER], посівні роботи, збирання врожаю, тобто весь комплекс сільськогосподарських робіт або передавати вказані земельні ділянки іншим особам для проведення сільгоспробіт, у задоволенні якої ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.05.2018 року відмовлено (т. 1 а.с. 111-113, 140-143). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17.05.2018 року прийнято зустрічну позовну заяву ДУ «Олександрівський виправний центр (№ 104)» до [PERSON], треті особи: ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, Відділ в Олександрівському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання недійсним Державного акту на право постійного користування земельними ділянками до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до Олександрівського ВЦ Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№ 104), ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, Відділу в Олександрівському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання недійсними Державних актів на право постійного користування земельними ділянками з припиненням права на їх користування; об'єднано в одне провадження зустрічний позов з первісним позовом (т. 1 а.с. 172-174). Крім того, 03.05.2018 року ДУ «Олександрівський ВЦ № 104» надано відзив на первісну позовну заяву, в якому зазначили, що позивачем пред'явлено позовну заяву до неналежного відповідача, оскільки Олександрівський виправний центр управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№ 104) відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 15.12.2016 року за № 367У/133/5 «Про перейменування державної установи «Олександрівський виправний центр управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№104)» та затвердження положення про неї у новій редакції, був перейменований у Державну установу «Олександрівський виправний центр (№ 104)» та внесені зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 23 листопада 2012 року [PERSON] був пред'явлений до Олександрівського районного суду Кіровоградської області зустрічний позов про визнання недійсними Державних актів на право постійного користування земельними ділянками, виданих Олександрівському виправному центру (№ 104). По даній справі за № 1117/1909/12 де Олександрівський виправний центр (№ 104) був також відповідачем, було винесено судом рішення від 19.04.2013 року, яке було оскаржено позивачем до Апеляційного суду Кіровоградської області, та, який 03.07.2013 року скасував рішення Олександрівського районного суду та ухвалив нове рішення, яким відмовив Олександрівському ВЦ (№104) та [PERSON] у визнанні недійсними оспорюваних державних актів. [PERSON] заявив ті ж самі позовні вимоги щодо визнання недійсними державних актів із тих самих підстав, які були ним зазначені у зустрічному позову від 23.11.2012 року між тими самими сторонами, а тому, провадження у справі необхідно закрити. Оспорюваний Державний акт, виданий [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства «[PERSON].», яке припинило свою діяльність в 2010 році у зв'язку із винесенням судового рішення про банкрутство зазначеної юридичної особи, він повинен був здати до Відділу Держгеокадастру в Олександрівському районі, а він цього не зробив. Олександрівська районна державна адміністрація зобов'язана була на підставі п. «в» ст. 141 Земельного кодексу винести рішення про припинення права користування земельною ділянкою [PERSON] в розмірі 48,6 га. 6 травня 2011 року було безпідставно зареєстровано Селянське фермерське господарство «ЗОС» на підставі виданого [PERSON] Державного акту на право постійного користування землею від 12 лютого 1998 року, який втратив чинність та надано Свідоцтво про державну -реєстрацію. Земельні ділянки, що належать Олександрівському ВЦ № 104 мають свої кадастрові номери, а земельна ділянка, що належить [PERSON] не пройшла реєстрацію по Державному земельному кадастру і не має свого реєстраційного номера. Їх державні акти є дійсними. [PERSON] права користування земельною ділянкою площею 48,6 га не має, а Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 12 лютого 1998 року не є чинним. У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 30.05.2018 року, представник позивача за первісним позовом надав клопотання про закриття провадження у справі за зустрічним позовом, посилаючись на те, що даний зустрічний позов: між тими самими сторонами, з тими самими вимогами та з тих самих підстав, як первісний позов вже був предметом розгляду у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції і з приводу нього є рішення яке набрало законної сили. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2018 року закрито провадження у даній цивільній справі за зустрічним позовом ДУ «Олександрівський виправний центр (№ 104)» до [PERSON], треті особи: ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, Відділ в Олександрівському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання недійсним Державного акту на право постійного користування земельними ділянками, у зв?язку з існуванням рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (т. 1 а.с. 194-197). Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 18.07.2018 року скасовано ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2018 року про закриття провадження у справі за зустрічним позовом, а справу повернуто до суду першої інстанції (т. 2 а.с. 49-51). Позивачем [PERSON] було подано відповідь на відзив державної установи «Олександрівський виправний центр (№ 104)» в якому він просить задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі та залишити без задоволення аргументацію відповідача, викладену у відзиві на поданий ним позов. Зазначив, що в рішенні Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.07.2013 року було зазначено, що [PERSON], тобто йому, відповідно до рішення 9 сесії 22 скликання Олександрівської райради від 28.11.1997 року № 110 було надано в постійне користування земельні ділянки загальною площею 48,6 га для створення фермерського господарства з земель запасу Староосотської сільської ради, право на користування земельною ділянкою посвідчено Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 12.02.1998 року, серія [NUMBER], а тому у задоволенні позову Олександрівського ВЦ УДПУ України в Кіровоградській області до [PERSON] про припинення права користування земельною ділянкою та визнання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія [NUMBER] недійсним - було відмовлено. Розпорядженням голови Олександрівської райдержадміністрації № 350-р від 18.05.2004 року надано в постійне користування земельні ділянки Олександрівській ВЦ-104 загальною площею 317,58, у тому числі за рахунок земель запасу площею 114,02 га та земель резервного фонду 83,96 га Староосотської сільської ради. Розпорядженням голови Олександрівської райдержадміністрації № 762-р від 19.11.2009 року затверджено технічну документацію із землеустрою та надання земельних ділянок у постійне користування Олександрівському виправному центру управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№ 104). Виготовлено та видано Державні акти. Звертаючись із зустрічним позовом, [PERSON] посилався на те, що виділена йому земельна ділянка площею 48,6 га не входила на час видання розпорядження від 18.05.2004 року до земель запасу та резервного фонду Староосотської сільської ради, а тому і не могла бути на законних підставах виділеною Олександрівському ВЦ-104 УДПтСУ для постійного користування. Також зазначав, що Державний акт серія [NUMBER] на земельну ділянку площею 51,4 га видані відповідачу з порушенням діючого законодавства, тобто без погодження з ним, як з суміжним землекористувачем. Разом з тим, на підтвердження своїх позовних вимог відповідач не надав суду ні землевпорядну документацію щодо визначення у натурі меж земельної ділянки, ні висновок компетентного органу стосовно того, чи перетинаються виділені сторонам земельні ділянки, площа перетину, розташування цих земельних ділянок. З плану меж земельних ділянок, посвідчених Державним актом серія [NUMBER] та Державним актом серія [NUMBER] вбачається, що вони не межують з земельною ділянкою [PERSON] З врахуванням зазначених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що зустрічний позов не доведений належними та допустимим доказами, оскільки наявні в матеріалах справи акти складені без застосування засобів вимірювальної техніки та без прив'язки до межових знаків та порівняння землевпорядної документації, а тому у його задоволенні було відмовлено. Після того, як ним, були зібрані необхідні документи, які були складені з застосуванням засобів вимірювальної техніки, з прив'язкою до межових знаків та з висновком компетентного органу стосовно того чи перетинаються виділені сторонам земельні ділянки, площа перетину, розташування цих земельних ділянок, до Олександрівського районного суду було подано позов про визнання недійсними Державні акти видані ВЦ-104 на право постійного користування земельними ділянками, які згідно наявного у нього Державного акту знаходяться на законних підставах у його постійного користуванні. З врахуванням вищезазначеного вважає, що відзив відповідача на подану ним позовну заяву складений з перекручуванням дійсних обставин справи і не відповідає дійсності (т. 1 а.с. 208-210). ДУ «Олександрівський виправний центр (№ 104)» було подано заперечення на відповідь на відзив на первісну позовну заяву, в яких просили відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, з підстав, вказаних у зустрічній позовній заяві та у відзиві на первісний позов. Також зазначили, що земельна ділянка площею 20,7 га, яка зазначена в Державному акті на право постійного користування виданому [PERSON], перетинається також із земельними ділянками, які знаходяться в приватній власності: [PERSON] (площа перетину становить 33,50 кв.м.) та [PERSON] (площа перетину становить 5875,20 кв.м.). В разі задоволення позовних вимог позивача буде порушено не тільки їх право на користування земельними ділянками, а й права приватної власності на земельні ділянки громадян [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2018 року замінено у цивільній справі неналежного відповідача Олександрівський ВП Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№ 104) на належного - державна установа «Олександрівський виправний центр (№ 104)» (т. 1 а.с. 220-221). У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 05.06.2018 року, представник відповідача за первісним позовом, заявила клопотання про закриття провадження у справі за первісним позовом, посилаючись на те, що даний позов: між тими самими сторонами, з тими самими вимогами та з тих самих підстав, як зустрічний позов вже був предметом розгляду у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції і з приводу нього є рішення яке набрало законної сили. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2018 року відмовлено у задоволенні вказаного вище клопотання представника відповідача (т. 1 а.с. 222-223). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до відкритого судового розгляду (т. 1 а.с. 224-227). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.09.2018 року закрито провадження у даній цивільній справі за зустрічним позовом ДУ «Олександрівський виправний центр (№ 104)» до [PERSON], треті особи: ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, Відділ в Олександрівському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області в частині вимог щодо визнання недійсною Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка видана [PERSON], а також в частині зобов?язання [PERSON] надати на розгляд суду оригінал та копію всієї Технічної документації, у зв?язку із відмовою представника позивача за зустрічним позовом від частини позовних вимог (т. 2 а.с. 85-86). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.09.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача за зустрічним позовом про залучення до участі у справі співвідповідачем Олександрівську районну державну адміністрацію у Кіровоградській області (т. 2 а.с. 87-88). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом про закриття провадження у справі за зустрічним позовом (т. 2 а.с. 98-99). Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що земельна ділянка була надана йому в 1997 році для ведення селянського (фермерського) господарства. Фермерське господарство розпочав вести в 1997-1998 роках. Державний акт на землю отримав як громадянин, фермерське господарство ще не було створене. З моменту створення фермерського господарства земельною ділянкою користувався його батько. Після смерті батька він звернувся до райдержадміністрації, де його повідомили, що у 2006 році його фермерське господарство визнано банкрутом. Йому роз'яснили, що на підставі наявного у нього державного акту він має право створити інше фермерське господарство. У 2011 році ним було здійснено реєстрацію фермерського господарства «ЗОС», яке діє і на даний час та він використовує спірну земельну ділянку. Представник позивача за первісним позовом, представник відповідача за зустрічним позовом у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того пояснив, що Державний акт на право постійного користування землею видавався позивачу на підставі технічної документації виготовленої у 1998 році. Земельна ділянка надавалася [PERSON] для створення фермерського господарства як фізичній особі, а потім було створене фермерське господарство. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 2013 року встановлено, що [PERSON] на законних підставах користується земельною ділянкою. У зв'язку з цим було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та було встановлено накладення ділянки позивача з ділянками відповідача. Позивач від земельної ділянки не відмовлявся. Таким чином відповідач отримав земельні ділянки, які знаходяться на ділянці, що належить позивачу, а тому державні акти відповідача є недійсними. Представник відповідача за первісним позовом, представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні надала пояснення, що аналогічні викладеним у зустрічному позові, відзиві на первісну позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив на первісну позовну заяву. Крім того зазначила, що позовна вимога позивача щодо надання йому права користування земельними ділянками згідно Державного акту серії [NUMBER] від 12.02.1998 року з внесенням відомостей до Державного земельного кадастру та присвоєння їм кадастрового номера є безпідставною і такою, що не відповідає діючому Земельному законодавству України. Згідно ст. 92 ЗК України право постійного користування набувають тільки підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, релігійні організації, заклади освіти, а громадяни до переліку не входять і не можуть набувати право користування земельною ділянкою. Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни набувають право власності та право користування земельними ділянками за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень або за результатами аукціону, а суд не наділений повноваженнями надавати право користування земельними ділянками. Підставами для визнання Державного акту на право постійного користування землею, виданого [PERSON] є те, що земельна ділянка не зареєстрована відповідно до земельного законодавства, не здійснено її державну реєстрацію, не має кадастрового номеру, не визначені її межі, технічна документація із землеустрою не погоджена належним чином та відсутній дозвіл на її виготовлення, за вказану земельну ділянку не сплачується податок на землю, а тому вона фактично не існує. Земельна ділянка надавалася для ведення фермерського господарства, яке було визнано банкрутом внаслідок чого припинено право користування земельною ділянкою; державний акт є недійсним. Прокурор просив відмовити у задоволенні первісного позову, оскільки державні акти ДУ «Олександрівський виправний центр 9№ 104)» видані на законних підставах, а питання щодо вирішення зустрічного позову залишив на розсуд суду. Представник Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (т .2 а.с. 73). Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позови не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно рішення дев'ятої сесії Олександрівської районної ради ХХІІ скликання від 28 листопада 1997 року № 110 затверджено проект відведення земель для ведення селянського (фермерського) господарства громадянину [PERSON] та надано у постійне користування 20,7 га грунтозахисної сівозміни поля № 2, ділянка 6 та 7, і 27,9 га грунтозахисної сівозміни поля № 4 ділянки 1 та 2 для створення фермерського господарства з земель запасу Староосотської сільської ради (т. 1 а.с. 187, т. 2 а.с. 106). Згідно державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] (оригінал якого досліджено в судовому засіданні), який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 54 від 12.02.1998 року, [PERSON] на підставі рішення дев'ятої сесії ХХІІ скликання Олександрівської районної ради Кіровоградської області від 28 листопада 1997 року № 110, надано у постійне користування земельна ділянка площею 48,6 га, розташована на території Староосотської сільської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства (т. 1 а.с. 7, 82). Відповідно до довідки про взяття на облік платника податків, виданої Державною податковою інспекцією в Олександрівському районі Кіровоградської області від 13.10.1999 року № 293 фермерське господарство [PERSON], код 23904506, взятий на облік як платник податків від 03.09.1999 року у Державній податковій інспекції в Олександрівському районі Кіровоградської області (т. 2 а.с. 107). Згідно листа № 351 від 24.03.1997 року, Кіровоградське відділення Українського державного фонду підтримки селянських (фермерських) господарств просило виготовити акт на право користування землею фермеру [PERSON], згідно рішення (розпорядження) Олександрівської районної адміністрації від 21.01.1997 року № 3 (т. 1 а.с. 187 на звороті). У 2016 році Кіровоградською регіональною філією Державного підприємства «Укрспецзем» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: Кіровоградська область, Олександрівський район, на території Староосотської сільської ради [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства (код КВЦПЗ 01.02). Дана технічна документація розроблена для внесення земельної ділянки до кадастрової-реєстраційної системи. Встановлення в натурі (на місцевості) та погодження меж земельної ділянки проведено в присутності [PERSON], представника Староосотської сільської ради, суміжних землевласників та землекористувачів, представника Кіровоградської РФ ДП «Укрспецзем», про що свідчить відповідний акт (т. 1 а.с. 8-9). Однак, з актів про встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 14.12.2016 року вбачається, що вони не погоджені начальником відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (т. 1 а.с. 9). Із заяв [PERSON] від 23.10.2013 року, від 26.01.2015 року, від 12.07.2016 року вбачається, що він звертався до Начальника відділу Держземагенства в Олександрівському районі Кіровоградської області Карпенка А.В., директора Кіровоградської регіональної філії центру державного земельного кадастру Больбута Р.Л., Начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, з приводу внесення земельної ділянки площею 48,6 га, якою він користується на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], до Державного реєстру земель та присвоїти їй кадастровий номер (т. 1 а.с. 10-12). На звернення [PERSON] листом № 6760/0/6-16 від 26.07.2016 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило, що питання щодо порядку розроблення та погодження проектів землеустрою, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру встановлено Законом України «Про державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051. Відповідно до п. 2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок. Разом з тим, згідно із ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за завою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності). Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про адміністративні послуги» та розпорядження КМУ від 16.05.2014 року № 523-р адміністративна послуга Державна реєстрація земельної ділянки з видачею витягу з Державного земельного кадастру надається через центр надання адміністративних послуг. Враховуючи вищезазначене, для державної реєстрації земельної ділянки пропонувалося подати відповідні документи до Центру надання адміністративних послуг Олександрівської районної державної адміністрації за адресою (т. 1 а.с. 13). На повторне звернення [PERSON] Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом № 7357/0/6-16 від 10.08.2016 року надало відповідь про те, що йому було надано роз'яснення з аналогічних питань (т. 1 а.с. 14). Із заяви [PERSON] від 24.01.2017 року вбачається, що він звертався до Начальника відділу Держземагенства в Олександрівському районі Кіровоградської області з приводу внесення земельної ділянки площею 48,6 га, якою він користується на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], до Державного реєстру земель та присвоїти їй кадастровий номер. Разом з нею додав виготовлену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (т. 1 а.с. 15). Із заяви [PERSON] від 23.02.2017 року вбачається, що він, з метою визначення меж земельних ділянок та усунення перешкод у їх користуванні, звертався до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з приводу надання згоди (дозволу) на виготовлення Технічної документації із землеустрою щодов становлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (т. 1 а.с. 16). На звернення [PERSON] листом № С-3038/0-3826/0/6-17 від 28.03.2017 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило, що для вирішення вказаного питання пропонують надати копію землевпорядної документації на підставі якої було передано (надано) у постійне користування земельна ділянка (т. 1 а.с. 16 на звороті). 04.04.2017 року [PERSON] звернувся до в.о. начальника Відділу Держгеокадастру в Олександрівському районі Торбенко О.О. з приводу надання копії землевпорядної документації на підставі якої було передано (надано) йому у постійне користування вище вказану земельну ділянку (т. 1 а.с. 17). На вищевказане звернення [PERSON], листом Відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 107/101-17 від 10.04.2017 року направлено копію проекту відведення земельних ділянок [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області (т. 1 а.с. 17 на звороті). 06.06.2017 року [PERSON] направив вищевказаний проект відведення земельних ділянок до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області для визначення меж земельних ділянок та усунення перешкод у її володінні (т. 1 а.с. 18). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 11.07.2017 року № С-3038/1-9278/0/6-17 на заяву [PERSON] про надання згоди на віднолення меж земельної ділянки, повідомлено про те, що [PERSON] рішенням сесії Олександрівської районної ради від 28.11.1997 року № 110 була надана в постійне користування земельна ділянка загальною площею 48,6 га ріллі на території Староосотської сільської ради (державний акт на право постійного користування на землю серії [NUMBER] від 12.02.1998 року). Розпорядженням Олександрівської районної державної адміністрації від 18.05.2004 року № 350-р надано в постійне користування земельні ділянки Олександрівській ВК-104 загальною площею 317,58 га, в тому числі: на території Староосотської сільської ради за рахунок земель запсу - 114,02 га та резервного фонду - 83,96 га. Відподвідно до довідки є Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] 06.05.2011 року зареєстрував ФГ «ЗОС». Відповідно до рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.07.2013 року (справа 22-ц/781/1933/13), рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2013 року скасовано та ухвалене нове рішення. Зокрема, відмовлено у позові як [PERSON] так і Олександрівському виправному центру управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№ 104). Відділ не заперечив щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 48,6 га. Разом з тим зазначили, що на земельні ділянки, надані в постійне користування [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства, накладаються землі ВЦ-104, які теж перебувають в постійному користуванні. А тому, вирішити питання користування земельними ділянками можливо в судовому порядку (т. 1 а.с. 19). Із заяв [PERSON] від 26.07.2017 року та 29.09.2017 року вбачається, що він знову звертався до Начальника відділу Держгеокадастру в Олександрівському районі Кіровоградської області Карпенка А.В. з приводу внесення земельної ділянки площею 48,6 га, якою він користується на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], до Державного реєстру земель та присвоїти їй кадастровий номер (т. 1 а.с. 20- 21). В листі № 1308/101-17 від 21.11.2017 року Відділом в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомлено [PERSON] про те, що державним кадастровим реєстратором прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (рішення № РВ-3500391352017 від 21.11.2017 року, рішення № 3500391292017 від 21.11.2017 року) у зв»язку з тим, що відповідно до п.п. 2 п. 110 Порядку ведення Державного земельного кадастру для реєстрації земельної ділянки подається оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) повинна обов'язково містити для земель державної власності згоду органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем, проте така згода в документації відсутня; по ділянці загальною площею 27,9 га виявлено перетин з ділянкою [NUMBER] - Староосотська сільська рада (суб'єкт права - Олександрівський ВЦ № 104); по ділянці загальною площею 20,7 га виявлено перетин з ділянками: [NUMBER] - Староосотська сільська рада (суб'єкт права - [PERSON]); [NUMBER] - Староосотська сільська рада (суб'єкт права - Олександрівський ВЦ № 104); [NUMBER] - Староосотська сільська рада (суб'єкт права - [PERSON]); ділянка № [NUMBER] - невитребуваний пай № [NUMBER]. Таким чином, відділ констатував спірність права [PERSON] постійного користування земельними ділянками площею 27,9 га та 20,7 га відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] від 12.02.1998 року, так як, відповідно до даних Державного земельного кадастру із загальної площі земельної ділянки 27,9 га: 27,4609 га перебуває у постійному користуванні Олександрівського ВЦ № 104, а отже лише 0,4391 га з усієї площі ділянки не є спірними; відповідно до даних Державного земельного кадастру із загальної площі земельної ділянки 210,7 г: 0,0034 га перебуває у власності [PERSON] та ділянка площею 0,5875 га - у власності [PERSON], ділянка площею 1,2148 га - належить до невитребуваних паїв, ділянка площею 15,2288 га перебуває у постійному користуванні Олександрівського ВЦ № 104, а отже, лише 3,6655 га з усієї площі не є спірними. А тому, рекомендували вирішити спір щодо користуання земельними ділянками в судовому порядку, а також вирішити питання щодо надання згоди розпорядником земель державної власності на відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в тому числі в судовому порядку, після чого подати документацію повторно на реєстрацію ділянки (т. 1 а.с. 26). Рішеннями № РВ-3500391292017 та № РВ-3500391352017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 21.11.2017 року підтверджується, що державним кадастровим реєстратором Відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки встановлено невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру; невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: виявлено перетин ділянки з іншими ділянками; подання заявником документів не в повному обсязі; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (т. 1 а.с. 27-28). Із заяви [PERSON] від 03.12.2017 року вбачається, що він звертався до В.о. Держаного кадастрового реєстратора Відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з приводу надання Виписки з Реєстру речових прав на земельні ділянки Олександрівського ВЦ № 104, в яких просив зазначити дату виникнення права постійного користування на вказані земельні ділянки ВЦ № 104 та на підставі яких рішень; а також надати в графічному виді аналіз розташування його земельних ділянок по відношенню інших, з якими вони перетинаються (т. 1 а.с. 29). Листом № 134/101-18 від 08.02.2018 року Відділ в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомив [PERSON], що надання інформації з Реєстру речових прав здійснюється суб'єктами, визначеними ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до ст. 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Також надали схеми аналізу місць розташування земельних ділянок (т. 1 а.с. 30). Листом № 134/1/101-18 від 09.02.2018 року, Відділ в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в доповнення до листа Відділу від 08.02.2018 року № 134/101-18 повідомив, що на підставі розпорядження Олександрівської районної державної адміністрації від 19.11.2009 року № 762-р «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельних ділянок в постійне користування», виготовлені державні акти на право постійного користування земельними ділянками Олександрівському виправному центру управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Кіровоградській області (104) на території Олександрівської селищної, Бірківської, Родниківської та Староосотської сільських рад. Відповідно до державних актів на право постійного користування на земельні ділянки [NUMBER] та [NUMBER] Олександрівським ВЦ 104 право користування набуто з 29.09.2010 року (т. 1 а.с. 22). Розпорядженням голови Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 762-р від 19.11.2009 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації та встановлення меж земельних ділянок в натурі і складання державних актів на право постійного користування земельними ділянками Олександрівського виправного центру управління Державного департамену України з питань виконання покарань в Кіровоградській області (№ 104) під розміщення будівель і споруд та ведення підсобного сільського господарства на територіях Олександрівської селищної та Староосотської, Родниківської, Бірківської сільських рад Олександрівського району Кіровоградської області; надано в постійне користування земельні ділянки загальною площею 1471,6031 га, в тому числі: на території Олександрівської селищної ради площею 106,1634 га, на території Староосотської сільської ради площею 196,6245 га, на території Бірківської сільської ради площею 1154,3845 га під розміщення будівель і споруд та ведення підсобного сільського господарства; використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням з урахуванням обтяжень права власності на землю і земельних сервітутів, які зазначені на плані меж та в технічній документації щодо передачі земельних ділянок, і виконувати обов'язки користувачів земельних ділянок відповідно до вимог Земельного кодексу України (т. 1 а.с. 25, 83). З вищевказаної технічної документації вбачається, що було виготовлено Акт про встановлення та погодження меж земельних ділянок Олександрівського ВЦ № 104 для ведення підсобного господарства на території Староосотської сільської ради від 22.09.2008 року, який був погоджений: представником ДП «Кіровоградський інститут землеустрою», начальником відділу Держкомзему у Олександрівському районі Кіровоградської області, Староосотським сільським головою, представником Олекесандрівського ВЦ №104, директором ДП «Олександрівський лісгосп». Спірних питань не було (т. 1 а.с. 75-80). Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії [NUMBER] (оригінал якого досліджено в судовому засіданні), зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 031037900001 від 29.09.2010 року підтверджується, що на підставі розпорядження голови Олександрівської районної державної адміністрації від 19.11.2009 року № 762-р Олександрівський виправний центр управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Кіровоградській області (№ 104) є постійним користувачем земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 51,0400 га, для ведення підсобного сільського господаства, розташованої: Кіровоградська область, Олександрівський район, Староосотська сільська рада, за межами населеного пункту (т. 1 а.с. 23, 93). Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії [NUMBER] (оригінал якого досліджено в судовому засіданні), зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 031037900005 від 29.09.2010 року підтверджується, що на підставі розпорядження голови Олександрівської районної державної адміністрації від 19.11.2009 року № 762-р Олександрівський виправний центр управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Кіровоградській області (№ 104) є постійним користувачем земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 15,5462 га, для ведення підсобного сільського господаства, розташованої: Кіровоградська область, Олександрівський район, Староосотська сільська рада, за межами населеного пункту (т. 1 а.с. 24, 90). Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права підтверджується право постійного користування земельними ділянками Олександрівським ВЦ № 104 (т. 1 а.с. 91- 92, 101-102). 12.04.2018 року були виготовлені Акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання та Акти визначення меж земельних дінок в натурі (на місцевості), згідно яких межі земельних ділянок Олександрівського ВЦ № 104 кадастровий номер [NUMBER], площею 51,0400 га та кадастровий номер [NUMBER], площею 15,5462 га, визначені та закріплені в натурі; претензій до існуючих меж не заявлено (т. 1 а.с. 84-87). Згідно платіжного доручення № 148 від 29.07.2016 року Олександрівським ВЦ №104 сплачено податок на землю за 2016 рік в сумі 69510,12 грн. (т. 1 а.с. 88). Схемою аналізу місця розташування ділянки площею 27,9 га, що надана в постійне користування [PERSON] відповідно до державного акта [NUMBER] від 12.02.1998 року підтверджується, що ділянка має перетин з 1 ділянкою: [NUMBER] - Кіровоградська область, Олександрівський район, Староосотська сільська рада (Суб'єкт права - Олександрівський ВЦ № 104); вид права - постійне користування; форма власності - державна, площа перетину - 274609,16 кв.м. (т. 1 а.с. 31). Схемою аналізу місця розташування ділянки площею 20,7 га, що надана в постійне користування [PERSON] відповідно до державного акта [NUMBER] від 12.02.1998 року підтверджується, що ділянка має перетин з 4 ділянками: [NUMBER] - ділянка № [NUMBER] (Суб'єкт права - відсутній), не витребувана з колективної власності в приватну земельна частка (пай), площа перетину - 12147,85 кв.м.; [NUMBER] - Кіровоградська область, Олександрівський район, Староосотська сільська рада, ділянка № [NUMBER] (Суб'єкт права - [PERSON].), форма власності - приватна, площа перетину - 5875,20 кв.м.; [NUMBER] - Кіровоградська область, Олександрівський район, Староосотська сільська рада (Суб'єкт права - Олександрівський ВЦ № 104), вид права - постійне користування, форма власності - державна, площа перетину - 152287,62 кв.м.; [NUMBER] - Кіровоградська область, Олександрівський район, Староосотська сільська рада, (Суб'єкт права - [PERSON].), форма власності - приватна, площа перетину - 33,50 кв.м. (т. 1 а.с. 32). З зустрічної позовної заяви [PERSON] до Олександрівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№ 104), треті особи - Олександрівська районна державна адміністрація, Староосотська сільська рада про визнання недійсними Державних Актів на право постійного користування земельними ділянками від 23.11.12012 року вбачається, що він звертався до суду з вимогами про визнання недійсними Державного акту на право користування земельною ділянкою серії [NUMBER], площею 15,462 га, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 011037900005 від 29 вересня 2010 року, та визнання недійсним Державного акту на право користування земельною ділянкою серії [NUMBER], площею 51,0400 га, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 031037000001 від 29 вересня 2010 року (т. 1 а.с. 105-106, 215-216). Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2013 року задоволено в повному обязі позов Олександрівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області до [PERSON]: припинено [PERSON] право користування земельною ділянкою площею 48,6 га; визнано недійсним Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 48,6 га серія [NUMBER] виданого [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства, відповідно до рішення 9 сесії 22 скликання Олександрівської районної ради від 28.11.1997 року № 110, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право постійного користування за № 54; стягнуто з [PERSON] понесені позивачем судові витрати в розмірі в розмірі 107, 30 грн. У задоволенні вимог зустрічного позову [PERSON] до Олександрівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області про визнання недійсним Державного акту на право користування земельною ділянкою серії [NUMBER], площею 15,462 га, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 011037900005 від 29 вересня 2010 року та визнання недійсним Державного акту на право користування земельною ділянкою серії [NUMBER], площею 51,0400 га, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 031037000001 від 29 вересня 2010 року, а також у стягненні з Олександрівського ВЦ № 104 Управління державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області судових витрат відмовлено(т. 1 а.с. 48-51). Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.07.2013 року, рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2013 року скасоване та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні первісного позову та зустрічного позову відмовлено (т. 1 а.с. 52-54, 212-214). Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії [NUMBER] підтверджується, що 06.05.2011 року проведено державну реєстрацію Фермерського господарства «ЗОС» з місцезнаходженням с. Стара Осота Олександрівського району Кіровоградської області (т. 1 а.с. 81). З Технічного звіту по перенесенню в натуру проекту відведення земельних ділянок громадянину [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 1998 року вбачається, що було складено Акт перенесення та погодження в натурі меж земельної ділянки [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства від 15.12.1997 року та виготовлено Схему розміщення земельної ділянки та протокол погодження меж (т. 1 а.с. 184-191). Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. На момент прийняття рішення про надання [PERSON] в постійне користування земельної ділянки, діяв Земельний кодекс України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ. Згідно положень ч. 5 ст. 7 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ, у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства. Згідно ст. 2 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991 року, який діяв з 14.01.1992 року та на момент прийняття рішення про надання [PERSON] в постійне користування земельної ділянки, селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Селянське (фермерське) господарство може бути створено однією особою. Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником. На ім'я голови селянського (фермерського) господарства видається відповідно Державний акт на право приватної власності на землю, Державний акт на право постійного користування землею. Згідно ст. 19 ЗК України від 1990 року, сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для ведення селянського (фермерського) господарства. Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Згідно ч. 1, 2 ст. 50 ЗК України від 1990 року та ст.4 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991 року, громадянам України, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, передаються за їх бажанням у власність або надаються в користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки, включаючи присадибний наділ. Передача земельних ділянок у приватну власність і надання їх в користування здійснюється із земель запасу, а також земель, вилучених (викуплених) у встановленому порядку. У постійне користування земля надається громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства із земель, що перебувають у державній власності. Згідно ст. 51 ЗК України від 1990 року та ст. 5 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991 року, громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства. Згідно ст. 52 ЗК України від 1990 року та ст. 6 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991 року, для ведення селянського (фермерського) господарства можуть передаватися у приватну власність або надаватися у користування земельні ділянки, розмір яких не повинен перевищувати 50 гектарів сільськогосподарських угідь і 100 гектарів усіх земель. Земельні ділянки громадян, які ведуть селянське (фермерське) господарство, поділу не підлягають. Згідно ст. 9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991 року, після одержання Державного акта на право постійного користування землею, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку. Згідно ст. 22 ЗК України від 1990 року, право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Згідно ст. 23 ЗК України від 1990 року, право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. З матеріалів справи вбачається, що рішенням дев'ятої сесії Олександрівської районної ради ХХІІ скликання від 28 листопада 1997 року № 110 затверджено проект відведення земель для ведення селянського (фермерського) господарства громадянину [PERSON] та надано у постійне користування 20,7 га грунтозахисної сівозміни поля № 2, ділянка 6 та 7, і 27,9 га грунтозахисної сівозміни поля № 4 ділянки 1 та 2 для створення фермерського господарства з земель запасу Староосотської сільської ради. До прийняття рішення Олександрівською районною радою про надання [PERSON] у постійне користування земельної ділянки передувало вчинення необхідних дій, визначених законом. Згідно листа № 351 від 24.03.1997 року Кіровоградське відділення Українського державного фонду підтримки селянських (фермерських) господарств просило виготовити акт на право користування землею фермеру [PERSON], згідно рішення (розпорядження) Олександрівської районної адміністрації від 21.01.1997 року № 3 (т. 1 а.с. 187 на звороті). З Технічного звіту по перенесенню в натуру проекту відведення земельних ділянок громадянину [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 1998 року вбачається, що було складено Акт перенесення та погодження в натурі меж земельної ділянки [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства) від 15.12.1997 року та виготовлено Схему розміщення земельної ділянки та протокол погодження меж (т. 1 а.с. 184-191). На підставі рішення дев'ятої сесії ХХІІ скликання Олександрівського району Кіровоградської області від 28 листопада 1997 року № 110, [PERSON] видано Державний акт на право постійного користування землею серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 54 від 12.02.1998 року, про надання у постійне користування земельної ділянки площею 48,6 га, розташованої на території Староосотської сільської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства (т. 1 а.с. 7, 82). Таким чином, суд приходить до висновку, що земельна ділянка була правомірно надана [PERSON] як фізичній особі, оскільки, згідно ст. 9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991 року, лише після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання Державного акта на право постійного користування землею, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації та набуває статусу юридичної особи. Створення фермерського господарства як юридичної особи саме по собі не призводить до переходу права власності на земельну ділянку від громадянина до господарства. Те, що земельна ділянка була надана [PERSON] як фізичній особі, підтверджується також поясненнями [PERSON] та його представника про те, що ним було отримано земельну ділянку, а потім зареєстровано селянське (фермерське) господарство, що не було спростовано під час розгляду справи достатніми доказами. Вказане також підтверджується рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.07.2013 року. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд приймає вже встановлені рішенням суду у цивільній справі обставини, які, в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, звільнені від доказування. Право постійного користування землею, у відповідності до ст. 23 ЗК України від 1990 року, було посвідчене належним чином. Згідно ч. 2 ст. 36 ЗК України від 1990 року та ч. 1 ст. 10 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991 року, власники землі та землекористувачі щорічно сплачують плату за землю у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначаються залежно від якості та місцеположення земельної ділянки виходячи з кадастрової оцінки земель. Відповідно до довідки про взяття на облік платника податків, виданої Державною податковою інспекцією в Олександрівському районі Кіровоградської області від 13.10.1999 року № 293 фермерське господарство [PERSON], код 23904506, взято на облік як платник податків від 03.09.1999 року у Державній податковій інспекції в Олександрівському районі (т. 2 а.с. 107). Представник ДУ «Олександрівський виправний центр (№ 104)» зазначив підставами для визнання Державного акту на право постійного користування землею, виданого [PERSON] те, що земельна ділянка не зареєстрована відповідно до земельного законодавства, не здійснено її державну реєстрацію, не має кадастрового номеру, не визначені її межі, технічна документація із землеустрою не погоджена належним чином та відсутній дозвіл на її виготовлення, за вказану земельну ділянку не сплачується податок на землю, а тому вона фактично не існує. Земельна ділянка надавалася для ведення фермерського господарства, яке було визнано банкрутом внаслідок чого припинено право користування земельною ділянкою; а тому державний акт є недійсним. З 01.01.2002 року набрав чинності Земельний Кодекс України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ. Згідно ст. 31 ЗК України від 2001 року, землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Згідно ч. 1 ст. 32 ЗК України від 2001 року, громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Згідно ст. 92 ЗК України від 2001 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності. Згідно ст. 116 ЗК України від 2001 року, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 126 ЗК України від 2001 року, право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Згідно ст.141 Земельного Кодексу України від 2001 року (в редакції станом на 19.11.2009 року), підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати. Зазначена представником ДУ «Олександрівський виправний центр (№104)» підстава для припинення права користування земельною ділянкою, як не сплата податку, що передбачено п. «д» ст. 141 ЗК України, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки їх права у даному випадку жодним чином не порушуються. Посилання представника як на підставу припинення права користування [PERSON] земельною ділянкою у зв'язку з припиненням діяльності фермерського господарства є помилковим виходячи з наступного. Згідно ст. 12 Закону України «Про фермерське господарство», землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство. Згідно п. 3 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство», діяльність фермерського господарства припиняється у разі визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом). Відповідно до п. 10-12 ст. 50 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (станом на 19.11.2009 року), у разі визнання господарським судом фермерського господарства банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури до складу ліквідаційної маси фермерського господарства включаються нерухоме майно, яке знаходиться у спільній власності членів фермерського господарства, а також право оренди земельної ділянки та інші майнові права, які належать фермерському господарству і мають грошову оцінку. У разі банкрутства фермерського господарства земельна ділянка, надана фермерському господарству у тимчасове користування, у тому числі на умовах оренди, використовується відповідно до Земельного кодексу України. Майно, що належить голові та членам фермерського господарства на праві приватної власності, а також інше майно, стосовно якого доведено, що воно набуто на доходи, які не є у спільній власності членів фермерського господарства, не включаються до складу ліквідаційної маси. Згідно рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2013 року ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 28.03.2006 року № 9/220 ліквідовано юридичну особу - банкрута селянське (фермерське) господарство [PERSON], Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Стара Осота, ідентифікаційний код - 23904508, через заборгованість по сплаті податків; з довідки відділу держкомзему у Олександрівському районі від 11.12.2012 року № 1023 вбачається, що державна реєстрація СФГ «[PERSON].» припинена в 2010 році в зв'язку з винесенням судового рішення про банкрутство зазначеної особи (т. 1 а.с. 48-51). Позивачем за зустрічним позовом не надано належних достатніх та достовірних доказів про те, що внаслідок припинення діяльності фермерського господарства, [PERSON] втратив право постійного користування земельною ділянкою відповідно до виданого йому Державного акту. Крім того, як вже зазначалося вище, земельна ділянка була надана йому як фізичній особі. Не може бути підставою для припинення права користування земельною ділянкою [PERSON] та задоволення зустрічного позову і посилання на те, що відповідач не виконав вимог п. 6 розділу Х Перехідних положень ЗК України та не переоформив у встановленому порядку право користування, оскільки юридичних наслідків такої бездіяльності законодавством не визначено, не передбачено таких підстав і у ст. 141 ЗК України. При цьому, згідно п. 6 розділу Х Перехідних положень ЗК України, громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5- рп/2005 вказане положення визнано неконституційним. У відповідності до вимог частин 3-6, 10, пункту 5.3 Рішення Конституційного суду України у справі (про постійне користування земельними ділянками) від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 передбачено, що після набрання чинності ст. 92 ЗК України ця норма не обмежує і не скасовує діюче право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законом випадках станом на 1 січня 2002 року до його переоформлення. З цього слідує, що користувачі земельних ділянок, права яких посвідчено державним актом на право постійного користування землею, не можуть бути позбавлені права користування і не зобов'язані переоформити його на право власності чи укласти договір оренди земельної ділянки.

Outcome: dismissed