Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений із [PERSON], зареєстрований 01.06.2002 року, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя , відсутнє взаєморозуміння, конфлікти. Зазначив, що спільного господарства не ведуть і не підтримують сімейних відносин більше 8 років, а тому його сім'я з відповідачкою остаточно розпалася, шлюб носить формальний характер. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим та недоцільним. Наголосив, що всі можливості для примирення вичерпані, будь-які підстави для збереження сім'ї відсутні. Просить позов задовольнити. Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача, який подав заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини неявки не повідомила, крім цього, позивач зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи. Разом з тим, 25.03.2016 року відповідач подала заперечення, в яких просила вжити заходів для примирення, оскільки шлюб можливо зберегти. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази наявні у справі в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.06.2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №843 /а.с.7/. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд не бере до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки в судове засідання вона не з'явилася, доказів на підтвердження необґрунтованості вимог позивача не надала, при цьому позивач категорично примиритись не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що він втратив до відповідачки почуття. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім'ї [PERSON] неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved