Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2003 року, який зареєстрований Забузькою сільською радою Любомльського району Волинської області , про що було зроблено відповідний актовий запис № 14. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на життя. Майже 7 років як припинили подружні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Крім того, вказала, що фактично перебуває у шлюбних відносинах з [PERSON] від якого чекає народження спільної дитини. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати та стягнути судові витрати по справі. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. \~\~\~\~ У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 15.11.2003 року, який зареєстрований сільською Радою Забужжя Любомльського району Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 14, що підтверджується\~\~свідоцтвом про одруження серії І-ЕГ № 069529 від 15.11.2003 року (а.с.3). В шлюбі народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 040600 від 26.10.2006 року (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог\~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved