Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якій просить: визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 7,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, кадастровий номер 6320888300:01:000:0050, в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина до складу якої входить вищевказана ділянка, право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії II-ХР № 055041, однак у вищевказаному акті зазначено дівоче прізвище померлої « [PERSON] », яке виправлено на прізвище « [PERSON] ». Бажаючи прийняти спадщину він звернувся до Богодухівської державної нотаріальної контори, проте, отримав відмову у зв`язку з виправленням прізвища в державному акті на право приватної власності на землю та був змушений звернутися до суду для визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував. Третя особа: представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату та час слухання справи повідомлений належним чином. Також представник надав до суду письмові пояснення, відповідно до змісту яких, державний акт на право приватної власності на землю серії II-XP № 055041, виданий на ім`я [PERSON] , на підставі розпорядження Богодухівської районної державної адміністрації від 28 січня 2003 року №17, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] від 18 лютого 2003 року. В даному державному акті Загальним відділом Богодухівської районної державної адміністрації зроблено виправлення прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] », на підставі свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 16 листопада 1993 року. Інформація щодо припинення вищезазначеного державного акту у відділі відсутня. Третя особа: представник Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи в х сукупності, приходить до наступного. Однією з основоположних засад цивільного законодавства, згідно п.6 ст. 3 ЦК України, є добросовісність. Тобто дії учасників цивільних правовідносин повинні відповідати певним стандартам поведінки, бути чесними, відкритими, мати повагу до інтересів іншої сторони договору або іншого правовідношення. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення згоди між сторонами; 3 ) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 жовтня 2020 року Улянівською сільською радою Богодухівського району Харківської області, актовий запис № 14. Як вбачається з копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04 грудня 2020 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в Богодухівській державній нотаріальній конторі Харківської області 04 грудня 2020 року заведено спадкову справу за № 527/2020. Відповідно до копії довідки Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 20 жовтня 2020 року за № 569, [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала в [ADDRESS] . На день смерті проживала разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] в Улянівській сільській раді не посвідчувався. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії II-XP № 055041, видано 18 лютого 2003 року Богодухівською районною державною адміністрацією, що на підставі розпорядження Богодухівської райдержадміністрації від 28 січня 2002 року за № 13 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 7, 23 гектарів, яка розташована на території Ульянівської сільської ради, СФГ «Маяк», ділянка № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. Даний Державний акт містить виправлення, а саме: зроблено виправлення прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] ». Дане виправлення внесено начальником загального відділу апарату РДА О. Ольховскою, на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16 листопада 1993 року. З копії спадкової справи за № 527/2020, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що її чоловік [PERSON] відповідно до заяви № 1436 від 04 грудня 2020 року, відмовився від належної йому частини спадкового майна. Відповідно до відповіді державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області від 30 березня 2021 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 7,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, кадастровий номер 6320888300:01:000:0050 та належала померлій [INFO] [PERSON] , оскільки у наданому Державному акті, серії II-XP № 05504, виданому Богодухівською районною державною адміністрацією 18 лютого 2003 року було виявлено виправлення, а саме: прізвища « [PERSON] » виправлено на « [PERSON] », всупереч вимогам п.2.9 Наказу Держкомзему від 04 травня 1999 року № 43, зареєстрованого у МЮУ 04 червня 1999 року за № 354/3647(зі змінами) Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, де значиться, що усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Такий документ вважається зіпсованим. Оскільки власниця земельної ділянки померла і за життя не встигла належним чином виправити недоліки в документі, що підтверджує право власності, це питання може бути вирішено в судовому порядку. Згідно ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців ). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі викладеного, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , останній на день смерті спадкодавиці був зареєстрований та проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , зазначені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження зібраними та дослідженими судом доказами, іншим способом захистити свої права позивач не може, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності підлягає задоволенню. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

Outcome: approved