Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , посилаючись на те, що спільне життя сторін не склалось, вони мають різні погляди на сімейне життя. Сторони втратили почуття любові та взаєморозуміння, вони не ведуть спільне господарство, а шлюб існує лише формально. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач надав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач подала до суду заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. У поданих до суду заявах сторони зазначили, що ведення спільного господарства між ними припинено з 28 липня 2021 року. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 19 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 429. У період зареєстрованого шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з позовної заяви, спільне життя позивача та відповідача не склалося у зв`язку з різними поглядами сторін на сімейне життя, шлюбні відносини між ними припинені. З 28 липня 2021 року сторони не ведуть спільного господарства. За таких обставин їх шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. Згідно із статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Виходячи із положень статті 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім`ю не можливо. З огляду на це суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України , документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved