overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. Просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Врахувавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 25.12.2015 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Позивач зазначає, що подальше збереження сім`ї неможливе, оскільки у них із дружиною різні погляди на життя та сімені обов`язки, різні інтереси та відсутнє взаєморозуміння. Подружні відносини та спільне проживання фактично припинено в лютому 2021 року, подружжя спільне господарство не веде. Відповідач не надала заперечень цим обставинам. Сторони не просили надати їм термін на примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому відповідач має право залишити прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи викладені позивачем обставини та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подавши заяву про слухання справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні, [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення, вказавши, що останні 2 місяці вони спільно з позивачем не проживають. На даний час, вона проживає з іншим чоловіком. Врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 29.08.2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі, в них народився син [PERSON], [INFO]. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та, на протязі останніх 2 місяців, вони проживають окремо і спільне господарство не ведуть. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності довіри та взаєморозуміння між ними. Шлюб існує лише юридично, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідач має право залишити прізвище, що набуте в шлюбі. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями: паспорта, свідоцтва про народження, квитанцією про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити, вказавши, що він разом із дружиною спільно не проживають з травня 2017 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мати [PERSON] постійно втручалася в їхні стосунки. Так, після реєстрації шлюбу вони проживали в будинку батьків дружини, разом із її матірю, яка постійно вказувала, що їм потрібно робити, розпускала плітки та звинувачувала його у подружній зраді. Його дружина не мала власної думки. Якщо позивач хворів, то у це ніхто не вірив. Йому набридло таке ставлення до нього. Термін на примирення просив не надавати. Відповідач [PERSON] не заперечувала щодо розірвання шлюбу, вказавши, що дійсно із позивачем на даний час не проживає, у неї хвора мама, яку вона не покине, оскільки їй потрібен догляд. Вважає, що мама не являється причиною розлучення. На її думку, причиною розлучення являються інші жінки, які є у чоловіка, його гулянки, зради. Їй неодноразово надходили на телефон смс- та відео-повідомлення на підтвердження його подружньої зради, також телефонували жінки, які просили залишити чоловіка. Просила не надавати термін на примирення, оскільки це не принесе позитивного результату. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 19.10.2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час перебування у шлюбі, у подружжя народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та, з травня 2017 року, вони стали проживати окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності довіри та взаєморозуміння між ними, термін на примирення просять не надавати. Шлюб існує лише юридично, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями: паспорта, свідоцтв про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити, вказавши, що він разом із дружиною спільно не проживають. Після реєстрації шлюбу вони жили у його будинку в с. Дирдин, однак, коли почався ремонт у будинку, дружині стало важко там проживати і вона пішла жити до матері, а сама, в цей час, була з іншим чоловіком. Їй потрібні були лише гроші, які він заробляв. Згодом народилася дитина, але вона так і не захотіла повертатися до його помешкання. Дитину для зустрічі не дає. [PERSON] у судовому не заперечувала щодо розірвання шлюбу, вказавши, що дійсно із позивачем не проживає і він постійно її обманює, не цікавиться дитиною. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 09.04.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час перебування у шлюбі, у подружжя народилася дитина [PERSON], [INFO]. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та, влітку 2016 року, вони стали проживати окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сім'ї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності довіри та взаєморозуміння між ними, термін на примирення просять не надавати. Шлюб існує лише юридично, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки [PERSON] звільнений від сплати судового збору, суд стягує судовий збір із відповідача. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями: паспорта, свідоцтва про народження, пенсійного посвідчення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити, вказавши, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони спільно не проживають протягом 13 років, у нього є інша жінка. Судові витрати просив залишити за ним. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 02.07.1988 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вбачається, що подальше збереження сім`ї неможливе, оскільки сторони припинили подружні відносини близько 13 років тому, спільно не проживають, спільне господарство не веде. Сторони не просили надати їм термін на примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому відповідач має право залишити прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи викладені позивачем обставини та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. За висловленою позивачем позицією, судові витрати залишаються за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] .. Позивач у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, хоча про дату, час та місце слухання справи, була повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчать оголошення про виклик у судове засідання, розміщені 16.05.2019 та 07.08.2019 на сайті «Судова влада України» за адресою http://court.gov.ua та судова повістка про виклик до суду. Про причину своєї неявки, суд не повідомила. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 11.03.1989 сторони зареєстрували шлюб. Сімейні стосунки сторони не підтримують та спільно не проживають на протязі останніх п`яти років. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сім`ї неможливе, шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам позивача. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Враховуючи викладені обставини, а також те, що відповідач у судове засідання не з`явилася, жодних заперечень щодо предмета спору не надав, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує, термін на примирення просить не надавати. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про слухання справи без її участі, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, після розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі «[PERSON]». Врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 02.09.1989 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Наразі, шлюбні стосунки між ними не склалися та сторони спільно не проживають з 1999 року. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сім'ї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності взаєморозуміння та любові між ними. Шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам подружжя. Ніхто із сторін не ставить питання про примирення, а суд не вбачає для цього підстав, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копією паспорту. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на те, що їх відносини з відповідачем зіпсувалися, зникли довіра та взаєморозуміння, на даний час, він проживає з іншою жінкою. У судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, у судовому засіданні, заперечувала щодо задоволення позовних вимог, вказавши, що під час перебування в шлюбі, позивачем укладено кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк». На даний час, зобовязання по виплаті заборгованості за кредитом не виконані та вона не бажає давати згоду на розлучення до часу погашення кредиту. Їй відомо, що позивач, у 2008 році поїхав на заробітки до Російської Федерації з іншою жінкою, з якою і проживає по поверненню в Україну. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 17.10.1981 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та, з 27.03.2015 року позивач проживає з іншою жінкою. За час перебування у шлюбі, подружжя має двох спільних повнолітніх дітей [PERSON] (прізвище у шлюбі Кодратюк) [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності довіри та взаєморозуміння між ними. Шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам позивача, який більше року проживає з іншою жінкою. Згідно ст. 68 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного Кодексу України. З огляду на вище зазначене, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо наявної кредитної заборгованості позивача та його наміру, в подальшому, розділити спільне майно, оскільки дані обставини не перешкоджають вирішенню питання про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями паспортів, довідкою МСЕК № 191070. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Судові витрати просив залишити за ним. У судове засідання позивач не з`явився, подавши клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подавши клопотання про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення. Врахувавши думку сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 02.07.2016 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки сторони не підтримують. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сім`ї неможливе, шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам сторін. На даний час, за спільною згодою сторін, неповнолітня дочка проживає спільно з відповідачем [PERSON] . Позивач не заперечує щодо місця проживання дитини. Враховуючи викладені обставини, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], та визначити місце проживання їхнього сина [PERSON], [INFO], з матірю - [PERSON]. У судовому засіданні, [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявилася, подавши заяву про слухання справи без її участі, позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення, термін на примирення просила не надавати, після розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі - «Каюк» та визначити місце проживання їх спільного сина [PERSON] з відповідачем. Врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 15.06.2013 року [PERSON] та [PERSON]П зареєстрували шлюб. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та, з 2015 року, вони проживають окремо і спільне господарство не ведуть. За час перебування в шлюбі, в них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності довіри та взаєморозуміння між ними. Термін на примирення сторони просять не надавати, а суд не вбачає для цього підстав. Шлюб існує лише юридично, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Частина 1 ст. 161 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. На даний час, за згодою сторін, малолітній [PERSON] проживає спільно з відповідачем [PERSON], а тому, суд не вбачає підстав для зміни його місця проживання. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідач має право залишити прізвище, що набуте в шлюбі. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями паспорту, свідоцтва про народження, довідкою про склад сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], та визначити місце проживання їхнього сина [PERSON], [INFO], з матірю - [PERSON]. У судовому засіданні, [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Судові витрати просив залишити за його рахунок. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі [PERSON]. Врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 05.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та, з 29.08.2016 року, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть та не повязані спільним побутом. За час перебування в шлюбі, в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався та кожен зі сторін у справі має на меті створити іншу сімю. Термін на примирення сторони просять не надавати, а суд не вбачає для цього підстав. Шлюб існує лише юридично, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Частина 1 ст. 161 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. На даний час, за згодою сторін, малолітній [PERSON] проживає спільно з відповідачем [PERSON], а тому, суд не вбачає підстав для зміни його місця проживання. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідач має право залишити прізвище, що набуте в шлюбі. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями паспортів та свідоцтва про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved