Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Мостобуд» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, та індексації заробітної плати. В обґрунтування вимог зазначив, що з 01.07.2011 по 31.05.2012 працював у відокремленому підрозділі ПАТ «Мостобуд» - Управлінні Механізації Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» машиністом гусеничного крану 6 розряду. При звільненні, 01.06.2012, відповідач не виплатив заробітну плату за травень 2012року в розмірі 1699 грн. та компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 3845 грн. Наявність заборгованості підтверджена судовими рішеннями Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2015р та від 08.12.2015 року, якими стягнутий на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за періоди з 01.06.2012 по 09.02.2015 та 10.02.2015 по 08.12.2015, відповідно. Остаточно відповідач розрахувався 20.10.2017. Тому позивач просить стягнути з ПАТ «Мостобуд» середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з наступного робочого дня (з 09.12.2015.) за днем ухвалення судового рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.12.2015р. по 20.10.2017, в розмірі 42539,03 грн. Також просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 492,37 грн. за період з серпня 2015року по жовтень 2017 року у розмірі 492,37грн., та індексацію присудженої за рішенням суду заборгованості по заробітній платі у разі його несвоєчасного виконання, за період з травня 2012 року (період виникнення заборгованості) по жовтень 2017 року в розмірі1966,91 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву пророзгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював у відокремленому підрозділі ПАТ «Мостобуд» машиністом гусеничного крану 6 розряду з 01.07.2011 по 31.05.2012. У день звільнення відповідач не виплатив всіх сум, що належать позивачу від підприємства, а саме 1699 грн. заборгованості по заробітній платі та 3 845 грн. компенсації за невикористану відпустку. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2015 на користь позивача з ПАТ «Мостобуд» стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 1699 грн., 3 845 грн. компенсації за невикористану відпустку та 61667,93 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 01.06.2012 по 09.02.2015, та моральна шкода у розмірі 1000 грн. Рішення набрало законної сили. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.12.2015 на користь позивача з ПАТ «Мостобуд» стягнуто 18855,63 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 10.02.2015 по 08.12.2015, компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 1240, 27 грн та моральна шкода у розмірі 2000 грн. Рішення набрало законної сили. З довідки ПАТ КБ «ПриватБанк», яка знаходиться в матеріалах справи вбачається, що 20.10.2017 року на рахунок позивача від ПАТ «Мостобуд» перерахована сума в розмірі 68211,93 грн. на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2015 (а.с. 10). В позові [PERSON] просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.12.2015 по 20.10.2017 в розмірі 42539,03 грн. Відповідно до ч. 1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Вимогами ч. 1 ст.117 КЗпП України, передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розрахунок з позивачем проведений 20.10.2017, а не в день звільнення 01.06.2012, тому вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. При визначенні середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні суд виходить з вимог щодо її визначення, передбачених Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою № 100 Кабінету Міністрів України від 8.02.1995 року. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2015 встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача, для вирахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 91,09 грн. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи, щодо до яких встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тому суд, для розрахунку середньої заробітної плати бере до уваги зазначений у рішенні суду розмір, а саме 91,09 грн. В період з 09.12.2015 по 20.10.2017 було 467 робочих днів. Суд погоджується з розрахунком, наданим позивачем (а.с. 14). Так, середня заробітна плата за час затримки розрахунку при звільнені за зазначений період становить 91,09 х 467 = 42539,03 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача компенсацію працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, на підставі ст. 34 ЗУ «Про оплату праці», в розмірі 492,37 грн. та індексацію, відповідно до ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» в розмірі 1966,91 грн. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші. Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427, компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.12.2015 з відповідача на користь позивача стягнута компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з червня 2012 по липень 2015 в розмірі 1240,27 грн. За період з серпня 2015 по жовтень 2017 року розмір компенсації становить 492,37 грн. Коефіцієнт приросту споживчих цін 128,98 -100 = 28,98 х 1699/100 = 492,37 грн. Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. N 1078 оплата праці індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до п.4 Порядку, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Станом на травень 2012 року заборгованість по заробітній платі становила 1699,00грн., яку відповідач виплатив у жовтні 2017р. Пленум Верховного Суду України в п.22 Постанови від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснив, що індексації підлягає також присуджена за рішенням суду сума заробітної плати у разі його несвоєчасного виконання. Прирост індексу споживчих цін за період з травня 2012 року по жовтень 2017 року становить 116,8. Сума індексації складає: 1684,00грн. (прожитковий мінімум для працездатної особи у жовтні 2017року) х 116,8 /100 = 1966,91 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В матеріалах справи є договір про надання правової допомоги та юридичних послуг від 04.01.2018 року, укладений між [PERSON] та адвокатом [PERSON], який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія МК № 001160 від 22.06.2017 року (а.с. 15). Умовами договору визначено, що оплата доручення здійснюватиметься протягом 5 календарних днів після ухвалення судом першої інстанції рішення та підписання сторонами акту наданих послуг. Факт оплати оформлюється розпискою виконавця. Загальна вартість наданих послуг становить 6750 грн., яка, відповідно до ст. 137 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, з ПАТ «Мостобуд» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. на користь держави. На підставі викладеного ст.ст. 116, 117 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці»,

Outcome: approved