Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд в травні 2016 року з заявою про визнання безвісно відсутнім сина [PERSON], [INFO] , вказуючи на те, що він з 2 серпня 2000 року зареєстрований в [INFO], згідно рішення виконкому Білозерської міської ради від 16 грудня 2010 року визнаний наймачем цього жилого приміщення , проживав сам, а з березня 2013 року виїхав у невідомому напрямку , і вона не має відомостей про місце його перебування. Метою звернення до суду з заявою зазначено вирішення питання про зняття сина з реєстраційного обліку місця проживання в [INFO]. В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву і пояснила, що квартиру в м. Білозерське ,вул.. Пушкіна 1-44 отримала вона, проживала з сином, а після її вибуття на інше місце проживання були внесені зміни в договір найму житла на сина . Вона до останнього часу здійснювала оплату комунальних послуг , але ці витрати стали для неї значними , тому бажає здати квартиру у комунальну власність громади, оскільки син не повертається і не приймає участі у витратах . Представник заінтересованої особи Білозерської міської ради в судове засідання не прибув . До суду направлена заява про розгляд справи за відсутності представника виконкому Білозерської міської ради. Вислухавши пояснення заявника [PERSON], висновок прокурора Жука Р.М., дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Як визначено в ст.. 234 ч. 1 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів , що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав . Згідно ст.. 234 ч. 2 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. У відповідності до ст.. 247 ЦПК України щодо змісту заяви про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в заяві повинно бути зазначено , для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою. Таким чином, зазначення у заяві правової мети надає суду можливість визначити наявність у заявника права на звернення до суду за захистом свого інтересу. Правове становище заявника у справі про визнання особи безвісно відсутньою характеризується тим, що він порушує справу для захисту своїх прав та інтересів , які охороняються законом , і має юридичну зацікавленість у справі. Як зазначила заявник [PERSON] у заяві і підтвердила суду, метою її звернення про визнання сина [PERSON] безвісно відсутнім є його зняття з реєстраційного обліку місця проживання для подальшої передачі квартири в м. Білозерське, вул.. Пушкіна 1-44, яка є комунальною власністю, до житлового фонду. Між тим, як слідує із наданих документів , [PERSON], син заявниці, у відповідності до рішення № 320 від 16 грудня 2010 року є наймачем жилого приміщення в м. Білозерське, вул.. Пушкіна 1-44, із якого заявник [PERSON] вибула 4 серпня 2004 рок, а тому ніякого права на це жиле приміщення не має. Тому ніякі права заявника [PERSON] тим, що її син [PERSON] є відсутнім у жилому приміщенні, наймачем якого визнаний, не порушуються , і захисту не потребують. Суд відмовляє [PERSON] у задоволенні заяви про визнання [PERSON] безвісно відсутнім через відсутність у заявника підстави для звернення до суду.

Outcome: dismissed