Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між [PERSON], зареєстрований 25 листопада 1995 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3226. Обґрунтовує свої вимоги тим, що сімейне життя впродовж останніх років поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони з 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки такі спроби впродовж кількох років виявилися неуспішними. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, змісту підтримувати шлюбних відносин немає, а розлучення, це єдиний вихід для побудови нового щасливого життя. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, між тим подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач відзив не подав, в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, між тим [PERSON] подала заяву про здійснення розгляду справи без її участі, за змістом якої позов визнає та просить розірвати шлюб між [PERSON] За приписами ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. За таких обставин суд вважає, що слід проводити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності в межах позовних вимог, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що шлюб між сторонами зареєстровано 25 листопада 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому (Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області), про що складено актовий запис №3226. Зазначений факт підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 22.02.2018 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.10) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 25.11.1995 року. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис 1641 (а.с.11), та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис 1774 (а.с.12). Як вбачається з наявних матеріалів позивач не підтримує з відповідачем подружні відносини, проживає окремо, спільного господарства не веде, отож перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи підтримання позовних вимог відповідачем, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З наведених міркувань та

Outcome: approved