Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Обавської сільської ради, третьої особи Державної реєстраційної служби Мукачівського міжрайонного управління юстиції про визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10 жовтня 2001 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння в с.Дубино, вул. Жовтнева, 14 Мукачівського району Закарпатської області. Його батько [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері та брата. 07 серпня 2004 року [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем по закону першої черги, однак внаслідок того, що батько за час свого життя не оформив належним чином право власності на житловий будинок в порядку спадкування по закону, нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, внаслідок чого він змушений звертатися до суду з позовом про визнання за ним права власності на садибний будинок, господарські будівлі та споруди, які знаходяться за адресою с.Дубино, вул. Жовтнева, 14 Мукачівського району Закарпатської області. У судове засідання позивач не зявився, згідно поданої заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. У судове засідання представник відповідача не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. У судове засідання представник третьої особи не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] народився 04.01.1972 року. Його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON] (а.с.10), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 303101 від 13.01.1972 року. У відповідності до свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 406894 від 16.12.1986 року, [PERSON] помер 14.12.1986 року (а.с.12). [PERSON] померла 10.10.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 101980 (а.с.11). [PERSON] довідки Обавської сільської ради № 02-23/407 від 18.08.2014 року, в дворогосподарстві за адресою: с.Дубино, вул. Жовтнева, 14 на день смерті померлої [PERSON], яка померла 10.10.2001 року, був зареєстрований син [PERSON], який помер 16.06.2005 року (а.с.15). [PERSON] довідки Обавської сільської ради № 02-23/159 від 17.02.2014 року, згідно записів у по господарській книзі сільської ради власником будинку за адресою: с.Дубино, вул. Жовтнева, 14 Мукачівського району, була [PERSON], яка померла 10.10.2001 року. Будинок був побудований згідно запису по господарської книги в 1968 році (а.с.17). У відповідності до довідки Обавської сільської ради № 02-23/420 від 20.08.2014 року, за дворогосподарством за адресою: с.Дубино, вул. Жовтнева, 14, в по господарській книзі сільської ради зареєстровано 0,10 га. Земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (а.с.16). На день смерті матері [PERSON], яка померла 10.10.2001 року, [PERSON] проживав у даному господарстві і до дня своєї смерті 07.08.2014 року, сумлінно, безпосередньо виконував обовязки фактичного власника по веденню господарства та ремонту домоволодіння по вул. Жовтнева, 14 в с.Дубино Мукачівського району Закарпатської області, а також регулярно вів господарство, огородництво, садівництво, проводив догляд та санітарний ремонт будинку, огорожі. Ніхто крім нього не утримував вказане домоволодіння, що підтверджується актом, складеним [PERSON], [PERSON], посвідченим 26.08.2014 року секретарем Обавської сільської ради [PERSON] (а.с.19). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 10.10.2005 року (а.с.9). [PERSON] помер 16.06.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 007075 (а.с.14). Спадкоємцем після його смерті був тільки його брат [PERSON], що не заперечується сторонами. [PERSON], який помер 07.08.2014 року, постійно проживав разом з своїм братом [PERSON] у дворогосодарстві за адресою: с.Дубино, вул.Жовтнева, 14, до дня його смерті 16.06.2005 року, що підтверджується актом, складеним [PERSON], [PERSON], посвідченим 26.08.2014 року секретарем Обавської сільської ради [PERSON] (а.с.18). [PERSON] помер 07.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 172439 (а.с.13). Позивач [PERSON] є сином [PERSON], та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 288715 від 01.12.1995 року (а.с.8). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON] від 10.02.2015 року, за заявою [PERSON], 28 серпня 2014 року була заведена спадкова справа за померлим 07.08.2014 року [PERSON]. Інформація про спадкоємців, які б претендували на спадкове майно за померлим [PERSON] крім його сина [PERSON] у спадковій справі не значиться. Ув звязку з тим, що підтвердити належність майна спадкодавцеві [PERSON] спадкоємець [PERSON] не може, тому видати нотаріусом свідоцтва про право на спадщину немає правових підстав (а.с.5). [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38235124 від 28.08.2014 року, за спадкодавцем [PERSON] зареєстрована спадкова справа (а.с.20). [PERSON] є замовником технічної інвентаризації садибного (індивідуального) житлового будинку № 14, по вул. Жовтнева в с.Дубино Мукачівського району, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим станом на 25.08.2014 року. Частина 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. [PERSON] ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вимогами ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON], [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а тому визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до вимог ч.2 ст. 12 Закону України «Про власність», громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що [PERSON] у відповідності до вимог закону став власником ? домоволодіння по вул. Жовтнева, 14 в с.Дубино Мукачівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 10.10.2001 року, а в подальшому також ? частки в порядку спадкування за законом, що належала його померлому 16.06.2005 року брату [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід всіх прав та обовязків від фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Вимоги ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] ч.1 та ч.5 \~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Наведені в позовній заяві підстави не можна вважати забороненими. Частина 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає позов обґрунтованим, а тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved