Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, заінтересована особа - Іванівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Тинне, Сарненського району Ровенської області, громадянки України, яка померла [INFO] в смт.Красногвардійське, АР Крим. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] в смт. Красногвардійське, АР Крим померла його бабуся [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Тинне, Сарненського району Ровенської області. Факт смерті підтверджується медичним свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про смерть, виданим органом РАЦС в смт. Красногвардійську. При зверненні заявника до відділу РАЦС Іванівського ГТУЮ у Херсонській області з метою отримання свідоцтва про смерть встановленого зразку, йому було відмовлено, оскільки медичне свідоцтво про смерть, що підтверджує факт смерті особи, було видано органом окупованої території та вважається недійсним. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги неможливість реєстрації смерті особи органами державної реєстрації актів цивільного стану, заявник був вимушений звернутися до суду для встановлення факту смерті особи. Встановлення даного факту йому необхідно для оформлення спадщини після смерті бабусі, оскільки він є спадкоємцем за заповітом. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені у заяві, на їх задоволенні наполягає, пояснивши, що не може отримати свідоцтво про смерть зразка передбаченого законодавством України, через невідповідність документів, що підтверджують смерть його бабусі вимогам законодавства України. Представник зацікавленої особи - Іванівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на розгляд справи не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, заяву визнає повністю (а.с.20). Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, в тому числі, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Із матеріалів справи видно, що заявник є рідним онуком померлої [PERSON] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 лютого 1984 року, виданого Дзержинським відділом ЗАГС м.Ленінграду та свідоцтвом про народження його батька [PERSON] , [INFO]., серії [NUMBER] від 29 липня 1954 року, виданого Новосеменівською сільською радою Іванівського району Херсонської області (а.с.6-7). Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Зі змісту заяви, медичного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданого Красногвардійською центральною районною лікарнею та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] виданого Красногвардійським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим вбачається, що смерть [PERSON] , [INFO] , мала місце [INFO] в смт. Красногвардійське, Красногвардійського району, АР Крим (а.с.10-12). Відповідно до вказаного лікарського свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] від атеросклеротичного кардіосклерозу. Свідок [PERSON] в суді показав, що він знайомий з родиною померлої. [PERSON] перед смертю хворіла, він приїздив до неї в смт.Красногвардійське в АР Крим, проте на похованні останньої не був. [PERSON] померла [INFO] , про її смерть він дізнався від родичів померлої по телефону. На даний час заявник вирішує питання з приводу отримання свідоцтва про смерть встановленого зразку, однак через невідповідність документів, що підтверджують смерть особи вимогам національного законодавства, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть зразка, що відповідає вимогам України. Відповідно до ч. 2 ст. 1, ст.3 Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-V11, сухопутна територія АР Крим та м.Севастополя визнана тимчасово окупованою територією. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території. Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, судом встановлено, що медичне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], видані нелегітимним органом АР Крим, а саме органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. 18 вересня 2019 року Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмовлено заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] та видати свідоцтво про смерть, так як на підтвердження факту смерті надано документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» (а.с.14). З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою її смерті - [INFO] та місцем смерті - смт. Красногвардійське, Красногвардійського району, АР Крим. Суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод заявника як громадянина України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України. Відповідно до ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Напідставі вищевикладеного,

Outcome: approved