Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в Дергачівський районний суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №1416 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської обл. Коробець О.М. від 20.05.2017. Відповідно п. 15 договору купівлі продажу від 20.05.2017 відповідач зобов'язався до 20.06.2017 року знятися з реєстраційного обліку та звільнити відчужуваний житловий будинок від речей домашнього вжитку для вільного користування ним покупцем. Фактично звільнивши займане житло та виїхавши до іншого місця проживання, відповідач дій зі зняття з реєстраційного обліку місця проживання не вчинив. Станом на момент подання позову проживання відповідача зареєстровано у будинку [ADDRESS] належного на праві власності позивачу. Окреслена реєстрація місця проживання створює для позивача перешкоди для отримання житлових соціальних пільг. Крім того у разі відчуження зазначеного майна позивач як продавець зобов'язаний буде повідомляти покупців про цей факт, що в свою чергу зможе спровокувати відмову потенційних покупців від придбання майна, обмеженого правами третіх осіб. Очевидним є те, що відповідач перебуваючи на реєстраційному обліку за адресою вказаного майна позивача, чинить перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні майном. Отже, у зв'язку з втратою відповідачем шляхом відчуження майна підстав для проживання у будинку, відсутністю у останнього статусу члену сім'ї власника будинку, наявні правові підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним майном. В зв'язку з тим, що відповідач не проживає за місцем проживання більше шести місяців, та сам не бажає прийти до відповідних органів для зняття з реєстрації позивач вимушений звернутися до суду із заявою про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем реєстрації. Тому справу можливо розглянути за його відсутністю в заочному судовому засіданні. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 травня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., за реєстровим № 1416. Відповідно п. 15 договору купівлі продажу від 20.05.2017 відповідач зобов'язався до 20.06.2017 року знятися з реєстраційного обліку та звільнити відчужуваний житловий будинок від речей домашнього вжитку для вільного користування ним покупцем. Відповідно даних адресно-довідкового підрозділу ГУДМСУ України в Харківській області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 29 квітня 2006 року. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 27.07.2017 № 145 виданою Прудянською селищною радою Дергачівського району Харківської областіу, вказано, що [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 27 липня 2017 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд, може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 317 ЦК України, кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд визнає відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно що вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Частинами 1,2 ст. 209 ЦПК України передбачено, що суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст.ст.317, 391, ЦК України,

Outcome: approved