Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] не укладаючи жодних договорів з АТ «Перший Український Міжнародний Банк», отримав від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. лист в якому знаходилась постанова від 16.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження №63049803 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 10 033,05 гривень на підставі виконавчого напису №15176 виданого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. 04.07.2019 року. Крім того приватним виконавцем Проценко Д.Ю. була винесена постанова від 16.09.2020р. по цій справі про стягнення з [PERSON] основної винагороди на його користь у сумі 1003,36 грн. та постанова від 21.09.2020 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка надіслана до Управління ПФУ у Дніпровському районі у розмірі 20% з усіх доходів, що належать боржнику з загальної суми боргу, яка складає вже 11522,91 грн. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. було видано виконавчий напис № 15176 від 04.07.2019 року, відповідно до якого з [PERSON] пропонується стягнути на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 9533,05 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3018,12 грн., прострочена заборгованість за комісією - 300,00 грн., прострочена заборгованість за процентами - 4993,38 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 1020,00 грн., строкова заборгованість за комісією 0,00 грн., строкова заборгованість за процентами - 201,55 грн. [PERSON] вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Хара Н.С. порушила вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України а саме: без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу. В зв`язку з вищевикладеним [PERSON] просить суд, виконавчий напис від 04 липня 2019 року № 15176, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, визнати таким, що не підлягає виконанню. Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених в ній, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи, повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі № 640/2704/16-ц (провадження № 61-9125св 18). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] надійшла постанова від 16.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження №63049803 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 10 033,05 гривень на підставі виконавчого напису №15176 виданого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. 04.07.2019 року. Крім того приватним виконавцем Проценко Д.Ю. була винесена постанова від 16.09.2020р. по цій справі про стягнення з [PERSON] основної винагороди на його користь у сумі 1003,36 грн. та постанова від 21.09.2020 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка надіслана до Управління ПФУ у Дніпровському районі у розмірі 20% з усіх доходів, що належать боржнику з загальної суми боргу, яка складає вже 11522,91 грн. (а.с.5-7). Згідно виконавчого напису № 15176 від 04.07.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. було запропоновано стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 9533,05 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3018,12 грн., прострочена заборгованість за комісією - 300,00 грн., прострочена заборгованість за процентами - 4993,38 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 1020,00 грн., строкова заборгованість за комісією 0,00 грн., строкова заборгованість за процентами - 201,55 грн. (а.с.3). Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни жодних заяв чи копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №15176 від 04.07.2019 року, суду надано не було. Позивач з сумою, яку з нього пропонує стягнути нотаріус незгоден, оскільки ніколи не укладав жодних договорів, в тому числі Договір №200801405701 від 13.04.2017 року з АТ «ПУМБ». Паспорт громадянина України серії [NUMBER] на підставі якого було укладено вищевказаний кредитний договір, [PERSON] втратив у 2015 році, що підтверджується зверненням до Жовтневого РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області (а.с.8, в тому числі зворотна сторона). Відповідно до Глави 16 п. 3.1. Порядку № 296 «Умови вчинення виконавчого напису» нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Зважаючи на викладене, що на момент вчинення виконавчого напису №15176 від 04.07.2019 року боржник [PERSON] не мав безспірну заборгованість перед стягувачем, суд визнає виконавчий напис №15176 від 04.07.2019 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., таким, що не підлягає виконанню. [PERSON] просив суд, з урахуванням його майнового стану, вирішити питання щодо звільнення його від сплати судового збору за подання позовної заяви або відстрочити його сплату до ухвалення судового рішення у справі (а.с. 10). Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року провадження у вказаній справі було відкрито та відстрочено позивачу [PERSON] сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 136 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до ст. 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. А тому суд вважає за необхідне стягнути з позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн., який ним на момент судового розгляду не сплачений.

Outcome: approved