Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, який мотивував тим, що з травня 2009 року він проживав спільно із [PERSON] та мав інтимні стосунки. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , у актовому записі про народження якої за №31 від 23 лютого 2010 було вказано: відомості про дитину: прізвище [PERSON] , ім`я [PERSON] , по батькові [PERSON] ; відомості про батька: прізвище [PERSON] , ім`я [PERSON] , по батькові [PERSON] . 01 серпня 2014 року він уклав шлюб із [PERSON] . Так як на момент зачаття [PERSON] він мав інтимні стосунки із відповідачем, то мав причини вважати себе батьком дитини і тому, 18 вересня 2014 року звернувся до Відділу ДРАЦС Тростянецького РУЮ у Сумській області та до актового запису про народження дитини було внесено зміни. Зміни було внесено до відомостей про дитину: прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] , по батькові [PERSON] змінено на [PERSON] ; у відомостях про батька: прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] , ім`я [PERSON] на [PERSON] , по батькові [PERSON] змінено на [PERSON] ; дата народження відсутня змінено на 20 листопада 1992 року, громадянство інформація відсутня змінено на громадянин України, місце проживання інформація відсутня змінено на [ADDRESS] , [ADDRESS] . Сімейне життя із [PERSON] не склалося та за рішенням суду їх шлюб був розірваний. У період подружнього життя у нього виникали сумніви щодо того, чи являється він батьком дитини, оскільки донька не схожа на нього та його рідню. На сьогодні у нього є обгрунтовані сумніви у тому, що він є біологічним батьком дитини, так як після розірвання шлюбу його повідомили, що батьком [PERSON] може бути не тільки він, адже відповідач мала інтимні стосунки з іншими чоловіками. Посилаючись на те, що на момент визнання себе батьком він вважав, що це його дитина, у зв`язку із отриманою новою інформацією він має обгрунтовані сумніви щодо батьківства [PERSON] , позивач просить: - виключити відомості про його батьківство із актового запису №31 від 23 лютого 2010 року про народження [PERSON] , зробленого відділом РАЦС реєстраційної служби Тростянецького РУЮ Сумської області; - зобов`зати Тростянецький районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області внести зміни до актового запису у книзі записів актів цивільного стану про народження [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати, у т.ч. витрати за проведення експертизи. У відповідності до ст..178 ЦПК України, відповідачем був поданий до суду відзив на позов, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову. Відповідач обґрунтовувала відзив тим, що її донька [PERSON] народилася [INFO] , а зустрічатися з позивачем вона почала вперше в липні 2012 року. Офіційно зареєстрували шлюб 01 серпня 2014 року. Тобто на момент початку її стосунків із позивачем у неї вже народилася донька, батьком якої є інший чоловік. Про це позивачу було достовірно відомо. Будь-яких стосунків із позивачем до липня 2012 року між ними не було. За особистим наполяганням позивача, за їх заявами були внесені зміни у запис про народження дитини, а саме внесено зміни до прізвища та по батькові дитини, а також у відомості про батька дитини, про що було видане повторне свідоцтво про народження. У відповіді на відзив позивач указав, що оскільки під час розірвання шлюбу відповідач не заперечувала шодо народження дітей під час їх спільного проживання, а це підтверджує, що його ввели у оману. Він не заперечує факту визнання ним дитини своєю донькою добровільно, адже дійсно вважав, що це його дитина. Після розірвання шлюбу йому було повідомлено, що це не так. Після чого позивач звернувся до суду із даним позовом. Позивач просив задовольнити його позов, при цьому урахувати той факт, що у відзиві на позов відповідач чітко зазначила, що він не є батьком дитини, а отже, на думку позивача, таким чином відповідач визнала позов. У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав, просив його задовольнити. При цьому, позивач послався на інші обставини, вказуючи, що він добровліьно подав заяву про визнання батьківства до відділу ДРАЦС. Однак, подружнє життя не склалося і він на даний час не бажає сплачувати аліменти на дитину. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивачу було достовірно відомо про те, що він не є батьком [PERSON] , але останній виявив бажання записати себе батьком у свідоцтві про її народження. Питання щодо оспорювання батьківства виникло у зв`язку із небажанням позивача сплачувати аліменти на дитину. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. На підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень за №00015969926 від 04 листопада 2015 року, судом установлено, що до актового запису про народження [INFO] [PERSON] , складеного відділом РАЦС Тростянецького РУЮ у Сумській області 23 лютого 2010 року за №31, відповідно до заяви про визнання батьківства за №21/03.1-47 від 18 вересня 2014 року, внесено зміни у відомості про дитину: прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] , батькові [PERSON] змінено на [PERSON] ; у відомостях про батька: прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] , ім`я [PERSON] на [PERSON] , по батькові [PERSON] змінено на [PERSON] ; дата народження відсутня змінено на 20 листопада 1992 року, громадянство інформація відсутня змінено на громадянин України, місце проживання інформація відсутня змінено на [ADDRESS] , [ADDRESS] . (а.с.10-12). Відповідно до вищеуказаних змін 18 вересня 2014 року відділом ДРАЦС Тростянецького РУЮ у Сумській області було видане повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] про те, що [INFO] у м.Суми народилася [PERSON] . Батьками дитини указані: батько [PERSON] , громадянин України, мати [PERSON] , громадянка України (а.с.8). Свідоцтвом про шлюб установлено, що 01 серпня 2014 року відділом ДРАЦС Тростянецького РУЮ у Сумській області за актовим записом №112 був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , громадянином України, та [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, та остання змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 12 березня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розіваний (а.с.13-14). У судовому засіданні установлено та підтверджено самим позивачем, що будучи достовірно обізнаним про те, що він не є біологічним батьком дитини позивач добровільно, з власної ініціативи склав заяву про визнання батьківства і будь-яких доказів про зворотнє позивачем не надано суду. Відповідно до ч.5 ст.136 Сімейного кодексу України не має право оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України за №2 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» указано, що особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не має права оспорювати батьківство. Ураховуючи відсутність будь-яких доказів на підтвердження заявленого позивачем позову, а також те, що позивач із власної ініціативи визнав батьківство щодо дитини, знаючи у момент реєстрації себе батьком, що не являється біологічним батьком дитини, суд не знаходить підстав для задоволення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, заявлена позивачем вимога про стягнення на його користь понесених судових витрат не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed