Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, яку підтримав у судовому засіданні його представник [PERSON], про встановлення факту визнання батьківства [PERSON] В обґрунтування заяви вказує на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] Оскільки батьки [PERSON] і [PERSON] проживали спільно без реєстрації шлюбу, то у його свідоцтві про народження в графі «батько» вказано лише ім'я батька «[PERSON]». Паспорт йому виданий був на ім'я [PERSON]. При житті [PERSON] залишив заповіт, яким заповідав все належно йому майно на його ім'я. Встановлення факту визнання свого батьківства [PERSON] необхідно йому для оформлення спадкових прав на пільгових умовах. Факт визнання свого батьківства [PERSON] щодо нього підтверджується тим, що останній визнавав його своїм сином, опікувався ним, виховував, виконував свої батьківські обов'язки. Просить встановити факт визнання батьківства померлим [PERSON] Заінтересована особа - представник Бердянської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Запорізькій області у судове засідання не з'явився. Про час місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В пункті 15 постанови пленуму Верховного Суду України N5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана дитиною, яка досягла повноліття. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO]. З копії актового запису про народження [PERSON] №18 від 24.03.1951р. ( а.с.33) вбачається, що запис про батька дитини зроблено за заявою матері [PERSON], відповідно до ст. 55 КпШС України, який діяв у той час. У графі «відомості про батька» записано тільки ім'я батька «[PERSON]», З довідки Новопетрівської сільської ради Бердянського району №429 від 30.09.2014р. видно, що [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS]. Разом з нею проживав її чоловік [PERSON]. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що знає заявника [PERSON] з 50-х років. Жили разом в с. Старопетрівка. Він жив разом зі своїми батьками [PERSON] і [PERSON] Він був другою дитиною у їх сім'ї. [PERSON] і [PERSON] жили спільно однією сім'єю, вели спільне господарство, спільно будували будинок. У них було четверо дітей. [PERSON] визнавав себе батьком цих дітей, займався їх вихованням, утримував дітей. Свідок [PERSON] суду показала, що її мати [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] Їй відомо, що [PERSON] і [PERSON] проживали як чоловік та дружина, але шлюб вони не реєстрували. У них було четверо спільних дітей. [PERSON] був другою дитиною. [PERSON] завжди визнавав себе батьком цих дітей, піклувався про них, займався їх вихованням. Зважаючи на викладене, суд вважає, що факт визнання батьківства, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадщини на пільгових умовах. За таких підстав заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved