Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання недійсним договору поруки від 7 березня 2006 року, що укладений від імені [PERSON] з ПАТ КБ «Надра», вказавши, що 26 квітня 2012 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до Хмельницького міськрайонного суду з позовом про стягнення солідарно з нього та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №07/03/2006840К від 07 березня 2006 року у розмірі 14239,81 дол. США, що становить 114326 гривень 95 копійок та витрат по сплаті судового збору. Про існування вказаного договору та договору поруки йому стало відомо лише під час розгляду справи у суді. Договір поруки він не підписував та Хмельницьким міськрайонним судом було призначено судово-технічну та почеркознавчу експертизу підписів у кредитному договорі та договорі поруки та відповідно до висновку від 28.12.2012 року підпис у договорі поруки без номера від 07 березня 2006 року укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] у графі поручитель виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Згідно з частиною першою статті 638 та частиною першою статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту наведених норм вбачається, що порука є угодою щодо прийняття особою на себе обов'язку поручителя перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане боржником. Згідно до ст. 547 ЦК України право чин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Право чин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Оскільки він письмової згоди на забезпечення виконання [PERSON] її зобов'язань за кредитним договором №07/03/2006840К від 07 березня 2006 року та відповідальність за невиконання або неналежне виконання нею своїх зобов'язань не давав так як договір поруки ним не підписувався, вказаний договір поруки є недійсним. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що судом об'єктивно встановлено, що 07 березня 2006 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір. В квітні 2012 року [PERSON] отримав позовну заяву від ПАТ КБ «Надра» в якій зазначається, що 07.03.2006 року між ним та ВАТ КБ «Надра» було укладено договір поруки в якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору та у вказаному договорі поруки було зазначено, що він виступає поручителем. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до висновку експерта № 1779/1780/12-21 від 28 грудня 2012 року - підписи на договорі поруки від 07.03.2006 року укладеного між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» у графі поручитель виконаний не [PERSON], а іншою особою. Згідно ч.ч. 1,3 ст. 215, 216 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.. 1-3, 5 і 6 ст. 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий право чин може бути визнаний судом недійсним. Згідно до ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] не підписував договору поруки, що укладений від імені [PERSON] з ВАТ КБ «Надра» 07 березня 2006 року, а тому він має бути визнаний недійсним. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved