Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування майном та зняття з реєстраційного обліку. Зазначив, що являється власником житлового будинковолодіння [ADDRESS] на підставі приватної власності. За адресою розташування даного будинковолодіння, окрім членів сім'ї позивача також зареєстровано місце проживання [PERSON] , який з моменту реєстрації, тобто 1991 року по теперішній час за вказаною адресою не проживає, та його особисті речі в будинку відсутні. Реєстрація відповідача в даному будинковолодінні створює перешкоди у здійсненні користуванням даним майном, оскільки реєстрація відповідача створює перешкоди у оформленні житлової субсидії. Просив усунути перешкоди у користуванні належним йому майном, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не з'явився, від його повноважного представника адвоката Примак В.А. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважність причини неявки суду не повідомив. За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Ухвалою суду від 14.05.2019 р. вирішено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії технічного паспорту житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] . вбачається, що власником вказаного будинку являється [PERSON] (а.с.7-11). Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 06.09.1985 року гр. [PERSON] продав а [PERSON] придбав жилий будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] .(а.с.12-13). Згідно з копією будинкової книги у вказаному будинку у 1991 році було зареєстровано гр. [PERSON] (а.с.14-15). Відповідно до довідки квартального комітету №1 від 22 грудня 2018 року №19242 гр. [PERSON] за адресою по [ADDRESS] зареєстрований, але фактично не проживає з 05.11.1991 року (а.с.17). На виконання запиту суду з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Черкаській області 21.01.2019 року надійшла відповідь з якої вбачається, що гр.. [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 05.11.1991 року (а.с.26). Згідно з копією акту комісійного обстеження житлового будинковолодіння від 20.12.2018 року у вказаному будинковолодінні окрім позивача та членів його сім'ї також зареєстрований гр.. [PERSON] , проте останній у вказаному будинку ніколи не проживав, і з моменту реєстрації його місця проживання за даною адресою з 1991 року не проживає (а.с.19). Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст. 319, 321 ЦК України). Позивач, [PERSON] , самостійно утримує вказане будинковолодіння, сплачує комунальні послуги, проте реєстрація місця проживання відповідача унеможливлює оформлення субсидії та створює перешкоди у здійсненні розпорядженням вказаним майном, чим порушено його право власності на нерухоме майно. Згідно із положеннями ст.ст.16,383, 386,391 ЦК України, власник … квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, а також вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що відповідає змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ізст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі … судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користувач ня житловим приміщенням… В даному випадку [PERSON] не являється членом сім'ї позивача, і отримав право користуватися належним йому майном (сервітутне право), як особа, якій власником надано дозвіл на проживання в будинку. Так, згідно з положеннями ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі:… припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Як встановлено судом [PERSON] не проживає в даному будинку з 1991 року, тобто понад один рік, добровільно залишив житлове приміщення, не приймає участі у витратах на його утриманні, доказів поважності причини його тривалої відсутності за місцем реєстрації суду надано не було, та а тому відповідач втратив право користування цим житлом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі … судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користувач ня житловим приміщенням… З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги про визнання, відповідача, таким, що втратив право користування належним позивачу житлом, доведені і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі наведеного, ст.ст.16,316, 317, 319, 321, 383, 386,391,405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст. ст. 4, 12, 13, 28, 76-81, 128, 141, 206, 223, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд

Outcome: partial