Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що в середині травня 2019 року у автомобілі [PERSON] марки Volkswagen Transporter 4 д.н.з. [NUMBER] , зламався двигун та він почав шукати майстра, який зможе полагодити двигун. 27.05.2019 року знайомий позивача - [PERSON] повідомив, що знає майстра, який може полагодити двигун і в той же день вони разом поїхали до відповідача [PERSON] додому, який проживав за адресою: [ADDRESS] . Обговоривши всі деталі по ремонту автомобіля позивача та строки виконання робіт, відповідач повідомив, що сума за роботу буде складати 3000 грн., з яких 1000 грн., необхідно оплатити попередньо та термін виконання ремонтних робіт буде займати 1 - 2 тижні, на що позивач погодився. Позивач зазначає, що строни фактично уклали усний договір про надання послуг по ремонту автомобіля й позивач передав відповідачу для ремонту автомобіль Volkswagen Transporter 4 д.н.з [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . На наступний день відповідач повідомив позивачу номер картки своєї дружини і попросив відправити 1 000 грн. попередньої оплати. 28.05.2019 року позивач перерахував відповідачу кошти у розмірі 1 000 грн. Наступного дня відповідач відправив позивачу фотокартку, що на головці блока циліндрів автомобіля позивача наявна тріщина. Приблизно через тиждень відповідач зателефонував позивачу та повідомив, що знайшов головку блока циліндрів в м. Одеса і її вартість становить 6 500 грн. Того ж дня сторони зустрілись біля Західного автовокзалу у м. Вінниця та позивач передав відповідачу суму коштів у розмірі 6 500 грн. Через два тижні від початку ремонтних робіт позивач зателефонував відповідачу, щоб поцікавитись як проходять ремонтні роботи, однак відповідач повідомив, що не встигає з ремонтом двигуна і це ще буде продовжуватись один тиждень. В подальшому, а саме 30.06.2019 року відповідач зателефонував позивачу і повідомив, що порадує увечері, позивач подумав, що його двигун вже відремонтований і він зможе забрати автомобіль. Ввечері позивач зателефонував відповідачу та останній повідомив, що знаходиться по робочих питаннях у іншому місті. Приблизно через місяць, відповідач зателефонував до позивача та повідомив, що ще потрібно ремонтувати паливний насос та потрібно купити мастило та фільтра На наступний день, при зустрічі позивач передав відповідачу 1 200 грн. 02.08.2019 року відповідач повідомив позивачу, що паливний насос ще не привезли. 09.08.2019 року позивачем написано СМС повідомлення відповідачу чи наявний вже паливний насос, однак дане СМС відповідачем було проігноровано. 10.08.2019 року позивач зателефонував відповідачу та останній повідомив, що паливний насос є у нього в наявності і він починає ремонтувати автомобіль. Приблизно через два тижні відповідач повідомив позивачу, що не може правильно виставити паливний насос, тому буде звертатись за допомогою до інших спеціалістів. 14.09.2019 року позивачу прийшло повідомлення від відповідача, що він завіз автомобіль до знайомих в гаражний кооператив в с. Зарванці, де його будуть ремонтувати. 18.09.2019 року позивач зателефонував відповідачу та останній повідомив, що автомобіль вже справний і його можна буде забрати з гаражного кооперативу. Декілька днів відповідач повідомляв позивача, що не може поїхати забрати автомобіль з гаражного кооперативу, а його зможуть віддати тільки відповідачу, після чого не виходив на зв`язок декілька днів. 29.09.2019 року позивач поїхав сам до відповідача додому і побачив, що його автомобіль знаходиться в останнього на подвір`ї за адресою: [ADDRESS] , хоча останній повідомляв, що автомобіль знаходиться у гаражному кооперативі, по зовнішніх ознаках було видно, що автомобіль довгий час знаходився на одному місці і він нікуди не їздив. Після даного випадку відповідач зателефонував позивачу і повідомив, що автомобіль привезли робітники самі. 30.09.2019 року відповідач повідомив, що автомобіль буде відремонтований в найкоротший термін, однак після цього декілька днів на зв`язок не виходив. 21.10.2019 року позивач передав відповідачу 1 480 грн., за датчик та паливний насос. Ще через тиждень відповідач повідомив позивачу, що необхідно ще замінити один датчик та клапан і це все буде коштувати 3 600 грн., дані кошти позивач передав нарочно відповідачу на Західному автовокзалі у м. Вінниця. Після чого, відповідач повідомив, що необхідно 200 долларів США на заміну паливної системи, дані кошти позивач передав нарочно відповідачу по вул. 600 -річчя у м. Вінниця. В середині грудня 2019 року відповідач повідомив позивача, що відвіз автомобіль на «Алек дизель» біля Епіцентру, для ремонту паливної системи. Наприкінці грудня 2019 року позивач сам поїхав на «Алек дизель», щоб дізнатись про хід ремонтних робіт його автомобіля, але йому повідомили, що автомобіль не поступав на ремонт до їхнього товариства. В розмові позивача із відповідачем, останній повідомив, що працівники «Алек дизель» працюють в гаражах і автомобіль там. На початку січня 2020 року відповідач повідомив, що автомобіль відремонтований і потрібно оплатити 2 200 грн., зазначені кошти позивач віддав відповідачу біля ТРЦ «Мегамол». Після чого відповідач повідомив, що відвіз автомобіль вже на інший сервіс в Гаражний кооператив Поляна 2. 03.03.2020 року позивачу зателефонував відповідач і повідомив, що розрахувався за ремонт, і йому потрібно оплатити 1 000 грн., дані кошти позивач відправив на ім`я [PERSON] , після чого поїхав в гаражний кооператив за автомобілем, однак там нікого не знайшов. Побачивши що відповідач зловживає довірою і виманює таким чином грошові кошти, а ремонт автомобіля так і не проводить, позивач 04.03.2020 рок звернувся із письмовою заявою до Вінницького районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області про прийняття мір до чоловіка, який шахрайським шляхом заволодів його автомобілем марки: Volkwagen Transporter 4 д.н.з [NUMBER] , червоного кольору та не повертає з 27.05.2019 року по теперішній час. Даний факт внесено до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 12020020100000172 від «04» березня 2020 рокуза ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України. Як вбачається з протоколу огляду місця події від 13.03.2020 року, зазначено, що місцем події є ділянка місцевості за адресою: м. Вінниця, вул. О. Кошового буд. 47, де знаходиться автомобіль марки Volkswagen Transporter 4, д.н.з [NUMBER] . Як вбачається із заяви від 13.03.2020 року, написаної відповідачем, останній добровільно віддає працівникам поліції автомобіль Volkswagen Transporter 4, д.н.з [NUMBER] , червоного кольору у неробочому стані та без частин двигуна, зокрема: головки блока циліндрів, паливного насоса високого тиску, акумуляторної батареї та домкрата, який Відповідач взяв на ремонт та з 27.05.2019 року не повертав даний автомобіль. Позивач вважає, що відповідач порушивши зобов`язання про надання послуг з ремонту його автомобіля, завдав йому збитків, вина відповідача підтверджується також і відкритим кримінальним провадженням, де містяться письмові докази про факт наявності автомобіля у відповідача і заява про передачу автомобіля відповідачем позивачу від 13.03.2020 року, тому є всі підстави для відповідальності відповідача за завдану йому шкоду. Позивач зазначає, що за період з травня 2019 року по березень 2020 року він сплатив відповідачу за ремонт автомобіля суму у розмірі 22 580 грн. Як вбачається із рахунка на оплату № 18080121253824-1613 від 11.03.2021 року, на аналогічні деталі, зокрема: батарея акумуляторна, домкрат підкатний, ручний гідравлічний 2 тонни, насос паливний та головка блока циліндрів, які були знищені відповідачем, останнім завдано матеріальних збитків позивачу на суму 31 057,00 грн. В добровільному порядку відповідач завдану шкоду не відшкодував, що стало підставою для звернення позивачем до суду із позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди з [PERSON] . Моральну шкоду позивач обгрунтовує тим, що протягом усього часу ремонту автомобіля, він тривалий час не міг вночі спокійно спати, він переніс значні душевні страждання викликані дискомфортом у виді неможливості тривалий час з травня 2019 року по 13 березня 2020 року, використовувати свою власність за прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобіля. Увесь час позивач був змушений користуватись чужим автомобілем в обмеженому режимі, оскільки працює торговим представником і кошти необхідні були для забезпечення сім`ї. В сім`ї почались негаразди через відсутність власного автомобіля, наявність значних витрат на його ремонт. З вини відповідача позивач втратив душевний спокій та рівновагу, що значною мірою позначилось на його здоров`ї. Моральну шкоду позивач оцінив в 22 000 грн., які просив стягнути із відповідача на його користь. Ухвалою суду від 01.04.2021 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. На неодноразові виклики, відповідач в підготовче засідання не з`явився, відзив на позовну заяву, клопотань та заяв до суду не надав, хоча про час, день та місце проведення підготовчого засідання повідомлявся телефонограмою та судовими повістками. Ухвалою суду від 12.05.2021 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника позиваче надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві та просив їх задоволити. Щодо винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи думку позивача та його представника, вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач є власником автомобіля Volkswagen Transporter 4, д.н.з [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 10.02.2017 року. Відповідно до квитанції від 28.05.2019 року на ім`я [PERSON] позивачем внесено кошти в розмірі 1 000 грн. Відповідно до витягу з ЄРДР відкрито кримінальне провадження № 12020020100000172 від 04.03.2020 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за заявою позивача. Як вбачається з протоколу огляду місця події від 13.03.2020 року, місцем події є ділянка місцевості за адресою: [ADDRESS] , де знаходиться автомобіль марки Volkswagen Transporter 4, д.н.з [NUMBER] . На момент огляду капот автомобіля закритий та він чорного кольору. Відкривши капот автомобіля вбачається, що у ньому відсутня: головка блоку циліндрів двигуна; паливний насос; акумуляторна батарея. Відкривши передні двері, вбачається, що на підлозі лежить кришка циліндрів та покажчик правого поворота чорного кольору. Також на момент огляду автомобіля салон автомобіля не розкомплектований. Відкривши задні двері автомобіля в салоні на підлозі лежали запасні частини до двигуна автомобіля. Відкривши бокові двері автомобіля з правої сторони вбачається суцільне сидіння. Також з правої передньої частини автомобіля вбачається, що відсутня частина фари. Як вбачається із заяви від 13.03.2020 року, [PERSON] , добровільно віддає працівникам поліції автомобіль Volkswagen Transporter 4, д.н.з [NUMBER] , червоного кольору у неробочому стані та без частин двигуна, зокрема: головки блока циліндрів, паливного насоса високого тиску, акумуляторної батареї та домкрата, який відповідач взяв на ремонт та з 27.05.2019 року не повертав даний автомобіль. Згідно рахунку на оплату № 18080121253824-1613 від 11.03.2021 року, на аналогічні деталі, зокрема: батерею акумуляторну, домкрат підкатний, ручний гідравлічний 2 тонни, насос паливний та головку блока циліндрів, позивачу завдано матеріальних збитків на суму 31 057 грн. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно з ч. 1 і ч. 3 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди (п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода завдану майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Відповідно п. п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями шкода заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Шкода заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині заподіяння нею. Враховуючи вищезазначені обставини та надані пояснення позивача, суд робить висновок, що відповідач завдав значних матеріальних збитків позивачу недобросовісним виконанням своїх обов`язків. Суд вважає доведеними належними та допустимими доказами заподіяння позивачу моральної шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховний Суд України в п.1 Постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року із змінами та доповненнями, звернув увагу судів на те, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. В п. 9 Постанови Верховний Суд України звертає увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Оскільки протягом всього часу ремонту автомобіля позивач тривалий час не міг вночі спокійно спати, ним було перенесено значні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості з травня 2019 року по 13 березня 2020 року використовувати свою власність за прямим призначенням, хлопотами по ремонту автомобіля. Крім того, відповідач неправомірними діями завдав позивачу моральної шкоди, оскільки протягом тривалого періоду часу утримував автомобіль позивача у себе без будь-яких правових підстав і пояснень. Із позовних вимог вбачається, що увесь цей час позивач був змушений користуватися чужим автомобілем в обмеженому режимі, оскільки працює торговим представником і кошти необхідні були для забезпечення своєї сім`ї. В Узагальненнях судової практики від 20.06.2012 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що у будь-якому випадку судам слід мати на увазі, що обов`язок доведення розміру шкоди лежить на позивачеві. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів. Доводи [PERSON] про заподіяння йому моральної шкоди у зв`язку з чим змінився його нормальний спосіб життя, він зазнав душевних хвилювань доведені позивачем. Оскільки відповідач у добровільному порядку завдану позивачеві шкоду не відшкодував, тому розмір моральної шкоди слід задоволити в розмірі 22 000 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивач судовий збір в розмірі 1 816 грн.

Outcome: approved