overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 01 лютого 2001 року перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначив, що на даний час він тимчасово не працює, живе з домашнього господарства. Діти проживають з ним та перебувають повністю на його утриманні. Йому важко їх забезпечити, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики у судове засідання не зявилась і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, однак це не перешкоджає розгляду даної справи в порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, зясувавши усі обставини та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 01.02.2001 року у Старявській сільській раді Старосамбірського району Львівської області. Як вбачається із копії свідоцтв серія 1-СГ № 210531 та 1-СГ № 013615 про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], їх матірю є [PERSON]. (а.с.2-3) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Однак, сторони не домовилися про спосіб виконання обовязку утримувати дітей, а тому згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти) у частці від доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 03.02.2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі є двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Зазначив, що життя з відповідачкою не склалося із червня 2016 року вони про-живають різними сім`ями. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, позов визнала повністю, подала аналогічну заяву. Зясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 03.02.2012 року в Страшевицькій сільській раді Старо-самбірського району Львівської обл. ( актовий запис № 2). У шлюбі у сторін є діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові один до одного. Спору відносно поділу майна немає. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збере-ження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не підтримують сімейні та подружні відносини, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові і поваги одне до одного, суд приходить до висновку, що їх сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам. Тому, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 05.01.2016 року перебуває з відповідачкою у шлюбі в якому дітей не має. Зазначив, що життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Вказав, що тривалий час проживають окремо, втратили один до одного почуття любові і поваги, вважає що їх сім'я розпалася. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Суд вважає постановити заочне рішення. З'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 05.01.2016 року у відділі РАЦС м. Старий Самбір Львівської області ( актовий запис № 1). В шлюбі у сторін дітей не має. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові один до одного. Спору відносно поділу майна немає. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не підтримують сімейні та подружні відносини, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові і поваги одне до одного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам. Тому, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 05 серпня 1989 року перебуває з відповідачкою у шлюбі в якому у них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. З вини обох сторін сумісне життя і збереження шлюбу та сім`ї стали неможливими. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено з 2011 року. За наведених обставин, на думку позивача подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Спору про поділ майна немає. Строк для примирення просить не надавати та просить суд розірвати шлюб, оскільки не бажає продовжувати шлюбні відносини. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог, не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та просив розглядати справу в його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідачка була належно повідомлена про дату, час і місце судового засідання. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 05.08.1989 року у Залізничному відділі ЗАГС міста Києва (актовий запис № 844). ( а.с. 6-10). В шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно викладеного позивачем у позовній заяві відомо, що його намір розірвати шлюб є остаточним. Сторони припинили фактичні шлюбні відносини з 2011 року. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи всі обставини справи - судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивача, що його відносини з дружиною як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 07.03.2003 року перебуває з відповідачкою у шлюбі в якому у них народилися двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначив, що сімейне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Відповідачка на протязі декількох років влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає честь і гідність позивача. Також вона постійно пред'являє на адресу позивача необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки відповідачка проживає з іншою особою. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, немає. Позивач прийшов до переконання, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, а тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлений позов, категорично наполягав на його задоволенні. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, згідна на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 07.03.2003 року у відділі РАГС Самбірського МУЮ Львівської області (актовий запис № 45). В шлюбі у сторін народилися двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].(а.с.5-6). Як вбачається із пояснень позивача, саме поведінка відповідачки у сім'ї, пов'язана із постійним пред'явленням необґрунтованих претензій, влаштовуванням скандалів у присутності сторонніх людей та у громадських місцях, призвела до її розпаду. Шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідачка проживає з іншою особою. У зв'язку з такими обставинами продовжувати спільне проживання з відповідачкою позивач не бажає, оскільки не бачить у цьому сенсу, а також це лише погіршить стан їхніх відносин. Отже, аналізуючи всі обставини справи - судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Крім того, враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 07.08.1999 року перебуває з відповідачкою у шлюбі в якому у них народились двоє дітей сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначив, що спільне подружнє життя між ним та відповідачкою складалось по різному. Однак, за останній період часу, між сторонами все частіше почали виникати конфлікти і непорозуміння на побутовому ґрунті, викликані різним баченням сімейних відносин, ставленням один до одного і до матеріальних потреб сімї. Бувало, що внаслідок конфлікту сторони припиняли сімейно-шлюбні відносини і деякий час проживали окремо, однак, намагались зберегти сімю, приходили до порозуміння. Позивач сподівався, що відносини в сімї зміняться, натомість життя у постійних конфліктах і образах призвело до того, що подружнє життя сторін повністю розладилось. У відповідачки по відношенню до нього немає почуттів поваги і любові, на ґрунті яких можливе збереження сімейно-шлюбних відносин. На думку позивача, їхня сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а будь-які заходи спрямовані на відновлення шлюбу будуть марними і не приведуть до збереження сімї, оскільки наміри позивача розірвати шлюб є обдуманими і остаточними, а тому з врахуванням наведеного, просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав з обставин викладених у позовній заяві, просив задовольнити. Додатково пояснив, що за термін наданий судом для примирення їм з дружиною не вдалось досягти згоди. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, згідна на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 07.08.1999 року у Самбірському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівської області (актовий запис № 138). ( а.с. 4). В шлюбі у сторін народились двоє дітей сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 5-6). Як вбачається із пояснень сторін наданих ними у судовому засіданні, їхній намір розірвати шлюб є остаточним, миритись сторони не бажають. Застосовані судом заходи, відповідно до ст. 111 СК України, з метою збереження сімї не дали результатів. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Отже, аналізуючи всі обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сімї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сімї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивача, що його відносини з дружиною як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 10 липня 2007 року перебуває з відповідачкою у шлюбі в якому у них народились троє дітей сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що спочатку подружнє життя із відповідачкою складалось, однак за останні півроку їхні відносини погіршились вони перестали розуміти один одного, погляди на виховання дітей і ведення спільного побуту у них різні. Відтак через постійні непорозуміння сторони протягом півроку спільно не проживають, відсутні фактичні шлюбні відносини, шлюб існує формально. Між ними відсутні такі складові сімї, як спільне проживання, повязаність спільним побутом та наявність взаємних прав і обовязків подружжя. На думку позивача примирення між ним на відповідачкою не можливе через втрату почуття взаємної любові, фактичного припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, втрату почуття відповідальності один перед одним. З огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, суперечить інтересам позивача та дітей. З врахуванням наведеного просить суд задовольнити поданий ним позов. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом із відповідачкою. Він матеріально забезпечує дітей та бере участь у їхньому вихованні, що зобов»язується здійснювати і надалі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовнй заяві. Позов просить задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, згідна на розірвання шлюбу. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши представлені документи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 10.07.2007 року у виконкомі Вільшаницької сільської ради Самбірського району Львівської області (актовий запис № 6). ( а.с. 3). Від шлюбу у сторін народились троє дітей сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. (а.с. 12-14). Як вбачається із пояснень відповідачки в судовому засіданні та позивача у поданій ним заяві, намір сторін розірвати шлюб є остаточним, миритись вони не бажають. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх, що мають істотне значення.\~\~ Отже, аналізуючи обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сімя розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 11.08.1999 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від спільного подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Спільне життя сторін спочатку складалось нормально. Однак згодом між ними почали виникати непорозуміння, сварки на побутовому ґрунті та з приводу матеріального забезпечення сімї. Ян наслідок, на протязі семи років вони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть. За глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому наполягає на розірванні шлюбу. Строку для примирення просить не надавати. Після одруження Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов з обставин викладених у позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу. Додатково пояснив, що вони з дружиною не проживають разом на протязі 7 років. Їхня дочка є повнолітньою, проживає окремо. Примирення між ними неможливе. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про визнання позову та не заперечення проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 11.08.1999 року у Виконавчому комітеті Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області (актовий запис №4). ( а.с. 5). В шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON],\~[INFO],\~яка на\~даний час\~є повнолітньою. ( а.с. 6). Згідно пояснень позивача в судовому засіданні та викладеного відповідачкою у поданій заяві відомо, що намір сторін розірвати шлюб є остаточним. Вони припинили подружні відносини, протягом тривалого часу проживають окремо. Миритись не бажають. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст.\~ 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи всі обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сімї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сімї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивача, що його відносини з дружиною як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сімя розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 12.04.1988 року перебуває з відповідачкою у шлюбі. Зазначив, що у жовтні 2002 року разом з дружиною [PERSON] виїхав на постійне місце проживання у Німеччину, де вони проживають до даного часу. Із травня 2011 року він з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, після того, коли вона фактично вигнала його з будинку [ADDRESS]. 12.01.2012 року відповідачкою було подано заяву у Самбірський міськрайонний суд Львівської області про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. У 2013 році [PERSON] подала заяву про припинення розгляду справи у частині розірвання шлюбу, а позов відносно розподілу майна розглядається і надалі. Питання підсудності цивільної справи, оскільки сторони проживають у Німеччині, розглядалось у Верховному Суді України. Відповідно до ухвали судді ВСУ від 03.10.2012 року визначено підсудність - Самбірський міськрайонний суд. Шлюбні відносини між ним на відповідачкою фактично припинені. Сімейних зв'язків вони не підтримують. Він втратив до відповідачки почуття поваги і любові. Спільне господарство між ними не ведеться. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер і зберегти його неможливо, а тому просить пред'явлений ним позов задовольнити. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідач та її представник були належно повідомлені про дату, час і місце слухання справи. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 12.04.1988 року у відділі ЗАГС Самбірського міськвиконкому Львівської області (актовий запис № 61). Під час проживання у шлюбі у сторін спільних дітей немає. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові один до одного. Отже, аналізуючи всі обставини справи - судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно.

Outcome: approved