Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га., призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 1225455100:03:003:0759 та на земельну ділянку площею 0,0064га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1225455100:03:003:0760, що розташовані що розташовані по вул. Кар'єрній 14, в с-щі Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 28.01.2014 року. Позов мотивує тим, що після смерті його матері, [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого ввійшов житловий будинок загальною площею 38,0 кв.м. із господарсько-побутовими будівлями, по вул. Кар'єрній 14, в с-щі Томаківка Дніпропетровської області, що належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Також його матір'ю за життя було отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку під будинком та городом, а саме, на присадибну земельну ділянку площею 0,25 га. та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0064 га., загальною площею 0,2564 га, розташованих за вказаною адресою, які належали його покійному батькові на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 000336 від 22.12.1999 року. (Свідоцтво від 13.07.2004 року, спадкова справа № 264, зареєстровано в реєстрі за № 1152). Зареєструвати на своє ім'я у встановленому законом порядку право власності на зазначені земельні ділянки його мати, [PERSON] з об'єктивних причин, у зв'язку із хворобою та власною смертю, не встигла. На протязі 2013 року нею оформлялись відповідні документи на вищевказані земельні ділянки, зокрема: технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж даних земельних ділянок та присвоєння їм кадастрових номерів, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру за №№ НВ-1200260802013, НВ -1200259922013 та технічною документацією. Так, присадибній земельній ділянці (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) площею 0,2500 га. присвоєний кадастровий номер 1225455100:03:003:0759; земельній ділянці, наданій для ведення особистого селянського господарства площею 0,0064 га. присвоєний кадастровий номер 1225455100:03:003:0760. У визначений законом шестимісячний термін з дня смерті матері він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину, в результаті - він оформив лише свої спадкові права на житловий будинок, (Свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.01.2015 року, спадкова справа № 45/2014, зареєстровано в реєстрі за № 38). На присадибну земельну ділянку площею 0,25га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0064га він спадщину не оформив, так як нотаріусом у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно, відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки, було відмовлено (роз'яснення приватного нотаріуса [PERSON] від 26.08.2015 року за вих. № 221/01-16). За відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно він позбавлений можливості використати та реалізувати своє право, тобто оформити спадщину на своє ім'я, не інакше, як визнання за собою права власності на спадщину у судовому порядку. У своїй заяві позивач просить вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у своїй письмовій заяві просить суд вирішити справу за відсутності свого представника у судовому засіданні, про що не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у справі, які скористалися правом визначеним ч. 2 ст. 158 ЦПК України, на підставі достатніх у справі доказів для вирішення спору по суті позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено та доведено, що 28.01.2014 року в с-щі Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області померла [PERSON], смерть якої зареєстровано, актовий запис №22. Після її смерті відкрилася спадщина на особисте належне їй майно, до складу якої увійшли житловий будинок, на який позивач отримав у приватного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.01.2015 року та присадибну земельну ділянку площею 0,25 га. та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0064 га., загальною площею 0,2564 га, розташованих по вул. Кар'єрній 14, с-ще Томаківка Дніпропетровської області, відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 000336 від 22.12.1999 року. (Свідоцтво від 13.07.2004 року, спадкова справа № 264, зареєстровано в реєстрі за № 1152). Так, ч. 1 ст. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають обовязковій державній реєстрації. Нерухоме майно в розумінні закону це земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення (житлові будинки, квартири, будівлі, споруди, приміщення). Державна реєстрація прав це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухомість, обтяження таких прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Перелік документів, що підтверджують виникнення права на нерухоме майно передбачено ч. 1 ст. 19 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції закону від 11 лютого 2010 року. Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. [PERSON], свого часу прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, однак внаслідок своєї смерті не встигла зареєструвати своє право власності на земельні ділянки у органі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Позивач, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1270 ЦК України успадкував усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому він має право володіти, користуватися та розпоряджатися таким майном, що увійшло до складу спадщини. Перешкодою у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом є та обставина, що спадкодавець внаслідок своєї смерті не встиг зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, тобто не були внесені відомості про речове право на нерухомість до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки, законодавцем не вироблено механізму вирішення питань повязаних з оформленням обовязків спадкодавців, як в даному випадку є реєстрація права власності на нерухоме майно в державних органах, визнати за особою право спадкоємця можливо лише в судовому порядку. Отже, за позивачем можливо визнати право власності на земельні ділянки, які за час свого життя отримала, але не встигла зареєструвати [PERSON] у спадок після смерті свого чоловіка. З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем майна після її смерті, який вирішив прийняти спадщину, явився позивач, який і звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. У даному випадку позивач звернувся з позовом до органу місцевого самоврядування, Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області, на території якої знаходиться нерухоме майно. А тому, такий орган місцевого самоврядування наділений обов'язковим правом, у разі неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадкового майна, звернутися до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою. Задовольняючи позов про визнання права власності на спадкове майно, суд не вбачає порушень спадкових прав та обовязків інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved