Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з наведеним позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що вона є бабусею [PERSON], [INFO]. Відповідачі є її батьками. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідачка [PERSON] перебуває в місцях позбавлення волі, дитиною ніколи не цікавилась та не турбувалась про неї. Відповідач [PERSON] дитиною не цікавиться, допомоги у вихованні дитини не надає. З 24.03.2014 року дитина взята на облік як така, що опинилась у складних життєвих обставинах та влаштована на проживання в сім'ю позивачки. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала з мотивів наведених в ньому, просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] перебуває в місцях позбавлення волі, 10 грудня 2014 року надіслала до суду заяву в якій вказала, що згідна на те, щоб її позбавили батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради позовні вимоги підтримав з підстав викладених у висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON], [INFO]. Прокурор в судовому засіданні вимоги позову підтримала, вказала, що з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини за доцільно буде позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення позивачки, врахувавши думку відповідачки [PERSON], представника органу опіки та піклування, висновок прокурора, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 лютого 2008 року (а.с.5) [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO]. Позивачка є бабусею малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно наказу Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 24.03.2014 року, [PERSON] влаштована на тимчасове проживання в сім'ю позивачки (а.с.12). Відповідачі самоусунулись від виховання своєї малолітньої дитини, мати дитини перебуває в місцях позбавлення волі, а батько не цікавиться вихованням дочки. Орган опіки та піклування у своєму висновку вказує на доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів на спростування наведених фактів, відповідачами суду не надано. Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] є обгрунтованими, такими, що відповідають інтересам дитини та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, ст. 60 ч. 3 Цивільного кодексу України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved