Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що з 18 квітня 2014 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Дітей від шлюбу не мають На даний час сторони не проживають однією родиною та не ведуть спільного господарства. Між подружжям ніколи не було кохання чи будь-яких сімейних відносин. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач відмовляється надавати згоду на розлучення, через що позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася в установленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. Враховуючи вищенаведене та зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.2 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 18 квітня 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, шо підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ №356830, актовий запис № 122. Сторони не мають спільних дітей. Відповідно до ч.2\~ст.112СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст.24СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved