Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 20 листопада 2000 року померла його мати [PERSON], 23.05.1996 р. [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла своєму сину [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме: на середню земельну частку (пай), в колективному сільськогосподарському товаристві спілці власників селянських господарств (Підгайчиківська) площею 2,09 в умовних кадастрових гектарах. В даний час в держнотконторі не може оформити свідоцтво про право на спадщину, тому, що, сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) є старого зразка і спадкодавець при житті не виготовив сертифікат на земельну частку (пай) нового зразка. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того зазначив, що від спадщини не відмовляється. Просить позов задовольнити. Відповідач представник Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження 1-СГ №298652, виданого повторно Підгайчиківською сільською радою від 06.06.2003 р., [PERSON], народився 20.02.1945 р., і його матірю записана [PERSON]. Відповідно до Постанови КМ України від 12.10.1995 року №801, якою затверджено форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), у сертифікаті повинно бути зазначено назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на земельну частку та її вартість. Згідно п.5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацію. Із заповіту, посвідченого секретарем Підгайчиківської сільської ради Самбірського району, Львівської області від 23.05.1996 р., вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла своєму сину [PERSON]. Свідоцтвом про смерть від 21 листопада 2000 року засвідчується, що [PERSON] померла 20 листопада 2000 року, у віці 94 роки. Фотокопією Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ-14 №077385621, виданого на підставі рішення Самбірської районної державної адміністрації від 21.04.1997 року №266., підтверджується, що [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 2,09 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с. Підгайчики Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. На підставі ч.1 ст.534 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять,так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. На підставі ч.1 п.1 ст.549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до переконання, що право на земельну частку (пай) є правом майнового характеру, а отже не припинилось внаслідок смерті [PERSON], і входить до складу його спадщини, а тому позивач в порядку спадкування майна [PERSON] за заповітом має право на набуття цього майна у власність. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задоволити.

Outcome: approved