Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом про поділ спільного майна подружжя, який обґрунтовано тим, що позивач перебував у шлюбі із [PERSON] із 26.11.2011 по 06.06.2018, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 26.11.2011, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану відділом Савранського районного управління юстиції Одеської області. Рішенням Южного міського суду Одеської області від 07.05.2018 № 519/406/17 шлюб між відповідачем та позивачем розірваний в судовому порядку. В період шлюбу за спільні кошти відповідача та позивача на підставі договору купівлі-продажу від 02 лютого 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 49, посвідченого приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу в Одеській області Кармасьовою О.В. набуто спірне майно - квартиру [ADDRESS] , вартість якої становила 396 000,00 грн., яка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Додатковим підтвердженням вищезазначеного є абз. 3 вищезазначеного договору, де вказано, що [PERSON] , стверджує, що вона перебуває у шлюбі з громадянином [PERSON] та квартира набувається ними за спільні кошти у спільну сумісну власність. Із грудня 2018 року позивач проживає по [ADDRESS] , а в спірну квартиру відповідач його не пускає, при цьому замінив вхідні замки у квартирі, дублікати ключів не надає. Частинами 2, 3 статті 72 СК України регламентовано, що до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки, відлік якої починається від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Ухвалою суду від 04.06.2021 позовна заява була залишена без руху, а позивачеві надано строк на усунення недоліків. Після усунення недоліків, ухвалою суду від 22.06.2021 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 12.07.2021. 29.07.2021 закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті на 12.08.2021. В судовому засіданні 28.09.2021 позивач [PERSON] підтримав заявлений позов у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та зазначив, що спірна квартира придбана за спільні кошти, і в більшій мірі за рахунок його заробітків. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 28.09.2021 позов не визнала та зазначила, що спірна квартира дійсно придбана в період їхнього шлюбу, але в основному за кошти її батьків. У судове засідання 10.11.2021 року сторони не з`явилися, надали заяви згідно яких просять розглянути справу за наявними в ній матеріалами. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд вислухавши сторони, дослідивши\~та проаналізувавши\~матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував у шлюбі із відповідачем з 26.11.2011 по 06.06.2018, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 26.11.2011, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану відділом Савранського районного управління юстиції Одеської області та рішенням Южного міського суду Одеської області від 07.05.2018 № 519/406/17. У шлюбі [PERSON] придбано у власність квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 02 лютого 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 49 та посвідченого приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу в Одеській області Кармасьовою О.В. У абзаці 2 п.5 вищезазначеного договору вказано, що покупець, [PERSON] , стверджує, що вона перебуває у шлюбі з громадянином [PERSON] та квартира набувається ними за спільні кошти у спільну сумісну власність. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру пра власності на нерухоме майно квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . За загальним правилом\~ст. 60 СК України\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п.3 ч.1\~ст. 57 СК України,\~особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно ч.1\~ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1\~ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Згідно ч.ч.1, 2, 3\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові № 725/1776/18 від 12.02.2020 року, норми\~сімейного кодексу\~свідчать про\~презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. В даному випадку, позивач не спростовує презумпцію спільності майна подружжя, а заявляє про її наявність, в зв`язку з чим претендує на половину майна яке набуто подружжям в період шлюбу, Відповідач, будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вказаної презумпції суду не надав, із заявами та клопотаннями не звертався. За таких обставин, суд робить висновок, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню. На підставі положень\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує сплачений позивачем судовий збір з відповідача на користь [PERSON] .

Outcome: approved