Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування наказів №2-ф від 04.01.2015 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та №4-ф від 05.01.2015 про відсторонення від виконання службових обовязків. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період часу з 16.04.2013 року по 01.10.2013 року він працював у відповідача на посаді інспектора відділу власної безпеки на обєкті ПАТ «[PERSON] Кривий Ріг». 01.10.2013 року за письмовою згодою був переведений на посаду інспектора відділу власної безпеки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» на обєкті ПАО «Хайдельберг Цемент Україна». 31.12.2014 року на електронну адресу відділу власної безпеки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» на обєкті ПАО «Хайдельберг Цемент Україна» в м. Кривий Ріг прийшов наказ Генерального директора СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» №403-ос від 31.12.2014 року, яким йому та двом іншим працівникам підприємства, [PERSON] і [PERSON] вказано було прибути 05.01.2014 року на службовому транспорті до центрального офісу в м.Київ для підведення підсумків про виконану роботу за 2014 рік. 04.01.2015 року ним та іншим працівником підприємства [PERSON] було направлено в центральний офіс по електронній пошті листа в якому вони вказали, що їх службовий автомобіль знаходиться в несправному стані, а також погодні умови є несприятливими для здійснення вказаної поїздки, тому виконати наказ неможливо. 04.01.2014 року на електронну адресу помічника начальника відділу з кадрового обліку СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» надійшов наказ Генерального директора підприємства [PERSON] №2-ф від 04.01.2015 року «Про дисциплінарні стягнення співробітників компанії СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» в якому зазначено, що за порушення трудової дисципліни, а саме навмисне надання керівництву компанії неправдивих відомостей, що несумісне з Етичним кодексом компанії та вимогами ст.139 КЗпПУ та невиконання наказу керівника компанії (№ 403-ос від 31.12.2014 року) йому та інспектору відділу власної безпеки [PERSON] оголосити догани. Позивач вважає цей наказ незаконним, тому що до застосування дисциплінарного стягнення ним не надавалися письмові пояснення; їх службовий автомобіль Рено-Логан р.н. АА 6121КХ дійсно був в несправному стані, а саме необхідно було замінити хрестовину рульового валу та відрегулювати роботу двигуна на газі і бензині, що можна було зробити тільки в м.Дніпропетровську на спеціалізованій СТО. Також 05.01.2015 року були снігові перемети на автошляху в напрямку м.Києва, автобусні сполучення в цей день скасували. Залізничним транспортом він не мав змоги приїхати в звязку з відсутністю коштів на потяг, а компанія не сплатила вартість квитка. Крім того, 05.01.2015 року на електронну адресу помічника начальника відділу з кадрового обліку СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» надійшов ще один наказ Генерального директора підприємства [PERSON] № 4-ф «Про проведення службової перевірки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» в якому було зазначено, що в звязку з проведенням службової перевірки відсторонити від виконання службових обовязків та зборонити знаходження старшого інспектора ВВБ [PERSON] та інспектора ВВБ [PERSON] на будь-якому обєкті СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» до надання дозволу керівництва. Позивач вважає цей наказ також незаконним, так як він суперечить вимогам ст.46 КЗпПУ. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позов підтримали, пославшись на факти та доводи викладені в ньому. Представник відповідача, [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивач не виконав наказ керівника компанії про прибуття 05.01.2014 року в м.Київ без поважних причин, їх службовий автомобіль знаходився в робочому стані, що підтверджується поясненням свідка [PERSON] - начальника транспортної служби та актом огляду автомобіля на незалежній СТО від 05.01.2015 року, де вказано, що автомобіль перебуває в технічно справному стані. Також погодні умови згідно довідки Гідрометцентру України були сприятливими для поїдки. Крім того, [PERSON] можливо було приїхати до м.Києва залізничним потягом, а якщо не було грошей на квитки, то необхідно було в когось позичити, а потім в центральному офісі в м.Києві отримати компенсацію за квитки і розрахуватися з боргом. Пояснення у [PERSON] до застосування дисциплінарного стягнення не було відібрано, так як його відповіді в електронних листах про неможливість прибуття в м.Київ і є його поясненням. Крім того, згідно акту від 04.01.2015 року [PERSON] відмовився надавати пояснення. Про відсутність коштів у [PERSON] на квиток він повідомив тільки в 16 годин 22 хвилин 04.01.2015 року і компанія не мала змоги ці кошти йому перерахувати, а потім [PERSON] не відповідав на дзвінки і на листи по електронній пошті, працівники компанії навіть залишилися після закінчення робочого часу для підготовки наказу про оголошення [PERSON] догани. Також представник компанії вказала, що відсторонення від виконанням обовязків позивача було здійснено відповідно до вимог ст.46 КЗпПУ, так як цією статтею передбачено і інші випадки відсторонення. Суд, вислухавши всі сторони по справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 139 КЗпП України визначає обовязки працівників, а саме працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону працю, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Також статтею 141 КЗпП України визначено обовязки власника або уповноваженого ним органу, які повинні правильно організувати працю працівників, створити умови для зростання продуктивності праці, забезпечити трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержуватися законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Із ст.148 КЗпП України витікає, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Однак, суд вважає, що відповідачем при винесені вищезазначених наказів вказані вимоги трудового законодавства України виконані не були. Так, на момент застосування дисциплінарного стягнення [PERSON] у нього не було відібрано письмового пояснення. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача, що необхідно було терміново готувати наказ про оголошення йому догани і тому працівники компанії навіть залишилися після закінчення робочого часу, а [PERSON] не відповідав в цей час на дзвінки, так як після виявлення проступку можливо було застосувати дисциплінарне стягнення на протязі одного місяця. Наданий відповідачем акт від 04.01.2015 року, про те що [PERSON] в присутності членів комісії відмовився давати пояснення до наказу № 2-ф від 04.01.2015 року «Про отримання дисциплінарного стягнення», суд не може визнати належним доказом, оскільки відповідно до пояснень позивача, вказаний акт складено не перед застосуванням дисциплінарного стягнення, а вже після оголошення йому вказаного наказу про застосування до нього догани. Вказане підтверджується і самим актом, в якому зазначено, що «[PERSON] отказался писать обьяснения к приказу 2-ф от 04.01.2015 года (Про отримання дисциплінарного стягнення)». При цьому вказаний акт надано в судовому засіданні саме представником відповідача. Крім того, представник відповідача в судовому засіданні сама вказувала, що [PERSON] не пропонувалося надавати пояснення з приводу притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Стосовно клопотання про виклик і допит свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] які підписали цей акт і працюють в СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД», то стороною яка заявила вказане клопотання, воно було зняте і ніхто з учасників процесу не наполягав на їх виклику і допиті в суді, в звязку з чим суд їх не допитував. Також представник відповідача надала до суду копії актів приймання-передачі автомобіля Рено-Логан р.н. АА 6121КХ за 2014 рік, де у кожному акті були вказані водіями пошкодження та недоліки цього транспортного засобу, які були виявлені ними під час експлуатації. Всі ці акти було затверджені керівництвом СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД». Однак відповідачем не було надано ніяких інших актів огляду автомобіля на спеціалізованому СТО в підтвердження, того що що в 2014 року, автомобіль дійсно був нормальному робочому стані. В судовому засіданні було надано тільки ксерокопія акту ТОВ «МЕГАСТАР» про те що «Проведя осмотр автомобіля [PERSON] 6121 установлено, что автомобиль находиться в технически исправном состоянии». При цьому оригінал вказаного акту, суду не надано, що позбавляє суд можливості впевнитись в його достовірності; дата видачі у вказаному акту також відсутня, що унеможливлює зробити висновок на який саме час автомобіль був у справному стані, у вказаному акті в нижньому правому кутку є тільки дата 05.01.2014 та підпис якоїсь особи, при цьому відповідно до пояснень самого представника відповідача [PERSON], ця дата та підпис було поставлена не на СТО, а кимось з керівників компанії СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД»; крім того якщо виходити з цієї дати, то огляд вказаного автомобіля проводився за один рік до тих подій, які є предметом спору(позивач пояснює, що автомобіль був в несправному стані, станом на 04.01.2015 року, а відповідно до наданого акту автомобіль справний, станом на 05.01.2014 рік; номерний знак вказаного автомобіля також відсутній, що унеможливлює ідентифікувати конкретний автомобіль. Свідок [PERSON] - начальник транспортної служби компанії, який був допитаний за клопотанням представника відповідача, також не зміг конкретно пояснити о прийнятих мірах по ремонту автомобіля Рено-Логан р.н. АА 6121КХ в 2014 році, не дивлячись на те, що позивач [PERSON] стверджував у суді під час його допиту, що [PERSON] обіцяв прийняти міри по ремонту хрестовини рульового валу. Поряд з цим факт несприятливих погодних умов на автошляху Кривій Ріг Київ, станом на 05.01.2015 року підтверджується крім пояснень позивача, також поясненнями свідка [PERSON], допитаного за клопотанням представника відповідача, який вказав у суді, що його службовий автомобіль був у технічно-справному стані, однак із-за поганих погодних умов він поїхав у м. Київ на підведення підсумків за рік не на своєму службовому автомобілі, а на залізничному транспорті за власні особисті кошти, зайвих грошей, щоб зайняти [PERSON] на квиток на потяг у нього не було. Крім того, відповідно до вимог ст.148 КЗпПУ - дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку. Однак відповідно до оспорюваного наказу від 04.01.2015 року за №2-ф, його було винесено за ті події, які ще не настали, тобто наказ винесено 04.01.2015 року за події, які начебто повинні відбутися наступного дня 05.01.2015 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що після отримання повідомлення у вечорі 04.01.2015 року по електронній пошті про прибуття на нараду в м.Київ не на службовому транспорті, а залізничним транспортом потягом, він з [PERSON] почали шукати кошти на придбання квитків, оскільки компанія СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» кошти на відрядження не виділила, то в цей час їм оголосили наказ за №2-ф про застосування до них дисциплінарного стягнення. Про те що кошти на придбання квитків на поїздку до м.Києва ані [PERSON], ані [PERSON], компанія не виділяла, а їм необхідно було туди прибути за власних рахунок, підтвердила в судовому засіданні і представник відповідача СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» - [PERSON] За таких обставин, суд вважає, що наказ №2-ф від 04.01.2015 року було винесено з грубим порушенням вимог вищевказаної норми трудового законодавства, в звязку з чим він підлягає скасуванню, в частині позивача [PERSON] Крім того, статтею 46 КЗпП України передбачено вичерпний перелік підстав відсторонення працівника від роботи, а саме у випадку появи його на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння; відмови або ухилення від обовязкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Із наказу від 05.01.2015 року Генерального директора компанії [PERSON] за №4-ф «Про проведення службової перевірки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» витікає, що [PERSON] було відсторонено від роботи у звязку з службовою перевіркою за невиконання своїх функціональних обовязків, протягом трьох останніх днів, тобто за ъх невиконання з 01.01.2015 року. При цьому в судовому засіданні [PERSON] пояснював, що він з [PERSON] не мали можливості фактично здійснювати свої службові-функціональні обовязки оскільки, строк дії припису на перевірку обєктів закінчився у нього ще 03.12.2014 року, а посвідчення інспектора відділу власної безпеки - закінчився 31.12.2014 року, в звязку з чим саме з 01.01.2015 року він не міг потрапити на жоден з обєктів підприємства для здыйснення своіх функціональних обовязків, про що були надані відповідні копії вказаних посвідчень(а.с.157). Про те що дія вказаних приписів та посвідчення у [PERSON] закінчилися ще 03.12.2014 року та 31.12.2014 року відповідно, і вони не були продовжені, не заперечувала в судовому засіданні і представник СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» [PERSON] Поряд з цим ст.46 КЗпП України такої підстави для відсторонення від роботи, як сформульовано в наказі, не передбачено. Також цей наказ не містить і посилань на законодавство, яке передбачає відсторонення працівника від роботи в інших випадках. Таким чином, відповідачем не надано достовірних доказів, що позивач [PERSON] навмисно надав керівництву компанії неправдиві відомості про несправність службового автомобіля та що 05.01.2015 року були несприятливі погодні умови на автошляху Кривий Ріг Київ. Разом з тим, позов підлягає частковому задоволенню, тому що із його резолютивної частин витікає, що вищезазначені накази позивач просить скасувати повністю, але ці накази стосуються не тільки [PERSON], а ще і іншої особи - [PERSON], а тому їх необхідно скасувати тільки стосовно позивача [PERSON], другий наказ №4-ф від 05.01.2015 року також необхідно скасувати тільки відносно [PERSON] в частині його відсторонення від роботи, так як відповідач мав право призначати службову перевірку. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача всі понесені ним судові витрати за послуги ЮК 2500грн.(а.с.129а), а на користь держави - судовий збір 243,60грн. Оскільки позов [PERSON] задовольняється, то клопотання представника відповідача про компенсацію витрат, повязаних з прибуттям її в судові засідання з м.Києва до м.Красноград Харківської області, задоволенню не підлягають.

Outcome: partial