Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням останньою навчання після досягнення повноліття в розмірі 3500 грн. щомісячно, мотивуючи позов тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, та від вказаного шлюбу у них є двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З огляду на те, що відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надавав, з нього на підставі рішення суду в примусовому порядку здійснювалось стягнення аліментів на утримання дітей. Після досягнення дітьми повноліття стягнення аліментів з відповідача припинилося. На даний час їхня донька [PERSON] з 01.09.2020 року навчаєтьсяна 1 курсі тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України на денній формі навчання на умовах контракту. Вартість навчання за рік становить 18 500 грн. та за весь термін навчання - 74 000 грн. Позивачка сплатила за 2020/2021 навчальний рік 11100 грн. Вказала, що на період навчання донька проживає в гуртожитку Національного університету фізичного виховання і спорту України та за проживання доньки у гуртожитку позивачка сплатила 14 021 грн. Зазначає, що навчання в м.Києві вимагає додаткових матеріальних витрат, зокрема, придбання методичної літератури, одягу та взуття, засобів особистої гігієни, поповнення рахунку на мобільний зв`язок, оплати проїзду до місця навчання і додому, проживання, харчування та інші щоденні побутові витрати. Зазначила, що за період з серпня 2020 по січень 2021 року вона понесла витрати на щоденне утримання доньки на загальну суму 6 202 грн. 14 коп. Окрім того, з огляду на спеціальність за якою навчається доньки, вона змушена була придбати їй відповідний спортивний одяг для тренування вартістю 10 510 грн. Позивачка зазначає, що вона працює в Острозькій міській раді Рівненської області на посаді головного спеціаліста (архівіст) та загальна сума нарахованого їй доходу за 2020 рік становить 126 020 грн. 23 коп. Зазначає, що середньомісячна сума витрат на утримання доньки становить 7 000 грн. та виходячи з рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей, стану здоров`я, матеріального становища та можливостей відповідача, вважає, що достатнім та необхідним розміром аліментів, які мають бути стягнені з відповідача є 3 500 грн. Вказує, що донька у зв`язку з продовженням навчання після досягнення повноліття потребує матеріальної допомоги, яку вона надає доньці одноособово, проте її доходів не вистачає для належного матеріального забезпечення доньки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча він є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, отримує дохід, оскільки неофіційно працює за кордоном, а також займається заготівлею пір`я птиці та шкір тварин, а тому має можливість таку допомогу надавати, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 30.03.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки Острозької міської ради Рівненської області зареєстроване місце проживання відповідача : [ADDRESS] . За клопотанням позивачки з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ній, просила суд її задовольнити. Зазначила, що відповідач є здоровим, працездатним, перебуваючи за кордоном виконує роботу, з чого і складається його дохід, та як батько не позбавлений можливості матеріально забезпечувати доньку після досягнення нею повноліття на період продовження навчання. Пояснила, що відповідач сплачував на утримання доньки аліменти, стягнення яких припинилося у зв`язку з досягненням донькою повноліття. В подальшому донька з 01.09.2020р. була зарахована на 1 курс тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України на денну форму навчання на умовах контракту, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку їй одноособово надає вона як матір, водночас відповідач, як батько участі в матеріальному утриманні доньки не приймає. Зазначила, що донька під час навчання проживає у гуртожитку, за що вона сплатила 14 021 грн. Крім того донька потребує додаткових матеріальних витрат, а саме придбання методичної літератури, одягу та взуття, засобів особистої гігієни, поповнення рахунку на мобільний зв`язок, оплати проїзду до місця навчання і додому, проживання, харчування та інші щоденні побутові витрат. Вказала, що витрати на утримання доньки, які відображені у квитанціях та чеках, доданих до позоної заяви, є неповними, оскільки окрім переказів на банківську картку доньки частина коштів надавалась доньці готівкою. Пояснила, що вона працює головним спеціалістом в архіві Острозької міської ради, отримуваних нею коштів не вистає для належного матеріального забезпечення доньки та їй складно самотужки нести увесь фінансовий тягар з утримання доньки, а тому просила просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Суд, заслухавши доводи позивачки, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 11.07.2007р. (а.с.11). Під час спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.02.2003р. батьком [PERSON] вказано [PERSON] , а її матір`ю - [PERSON] ( а.с.10). Відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області від 11.07.2007 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення старшою дитиною повноліття, стягнення яких здійснювалось в розмірі 500 грн. щомісячно, та стягнення аліментів припинилось після досягнення донькою [PERSON] повноліття (а.с.12). [PERSON] з 01.09.2020р. зарахована на 1 курс тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України на денну форму навчання на умовах контракту з терміном навчання з 01.09.2020р. до 30.06.2024 р., що підтверджується довідкою НУ фізичного виховання та спорту № 399 від 03.03.2021р. (а.с.13). Згідно договору № 218-л від 07.09.2020р. [PERSON] навчається на 1 курсі тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України з 01.09.2020 р. по 30.06.2024 р. на умовах контракту, на денній формі навчання, та вартість навчання за рік становить 18500 грн., а за весь період навчання - 74000 грн. ( а.с.14). Згідно договору найму жилого приміщення гуртожитку студентського містечка НУ ФВСУ №5-901-10 від 16.09.2020 р.[PERSON] проживає в гуртожитку № 5 Національного університету фізичного виховання і спорту України, та вартість проживання за період з 16.09.2020р. по 30.06.2021 р. становить 15 580 грн., з розрахунку 1640 грн. за місяць ( а.с.-15-18). Згідно довідки про доходи №3 від 26.01.2021 р., виданої виконавчим комітетом Острозької міської ради Рівненської області, загальна сума нарахованого доходу [PERSON] за 2020 рік становить 126 020 грн. 23 коп. (а.с.19). Під час навчання [PERSON] позивачка придбавала для неї спортивний одяг та взуття, необхідний для занять гімнастикою та спортивними танцями, загальною вартістю 10 510 грн., що підтверджується товарним чеком від 25.09.2020 р. ( а.с.20). Вартість навчання [PERSON] на 1 курсі за 2020/2021 роки в розмірі 11 100 грн. сплатила позивачка [PERSON] , що підтверджується банківськими квитанціями від 11.09.2020р., від 17.09.2020р., від 15.10.2020р., від 05.01.2021р. (а.с.21-24). Окрім того, позивачка [PERSON] сплатила за проживання своєї доньки у гуртожитку в розмірі 14 021 грн. , що підтверджується банківською квитанцією від 02.09.2020р. ( а.с.25). Впродовж періоду навчання позивачка неодноразово здійснювала переказ грошових коштів на картковий рахунок доньки на загальну суму понад 6 000 грн., що підтверджується виписками з карткового рахунку від 02.09.2020р., від 20.09.2020р., від 22.09.2020р., від 25.09.2020р., від 17.11.2020р., від 18.11.2020р., від 28.11.2020р., від 09.12.2020р., від 28.12.2020р., від 15.01.2021р., від 25.01.2021р. (а.с.25 (на звороті) - 31). З матеріалів справи та доводів, наведених позивачкою, які не спростовано відповідачем, судом встановлено, що позивачка одноособово несе витрати, пов`язані з утриманням повнолітньої доньки у зв`язку з продовженням нею навчання. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. батьки або інші особи, що виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів : 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей) (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналіз ст.ст.199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли дитина у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а також за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач участі в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не приймає, та відповідачем вказана обставина не спростована, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 3500 грн. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач не навів суду доводів на підтвердження відсутності у нього можливості надавати допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, а тому з нього підлягають стягненню аліменти на її утримання у заявленому позивачкою розмірі 3500 грн. При цьому, суд враховує витрати, які несе позивачка у зв`язку з щорічною оплатою за навчання доньки, проживанням її у гуртожитку, проїздом до місця навчання та у зворотному напрямку, а також бере до уваги, що у зв`язку з навчанням доньки позивачка несе витрати на придбання спортивного одягу, методичної літератури, книг, поповнення рахунку мобільного зв`язку та інші щоденні витрати. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження належної участі у матеріальному утриманні доньки, яка продовжує навчання, суду не надав. Судом враховується, що відповідач за віком та станом здоров`я є працездатним, про наявність у нього будь-яких обмежень за станом здоров`я до праці суд не повідомив, позивачка та її донька грошових заощаджень не мають, [PERSON] у зв`язку з навчанням за контрактом на денній формі позбавлена можливості працювати та не отримує будь-якого доходу, в т.ч. стипедії. Враховуючи те, що обоє з батьків дитини повинні приймати участь в її матеріальному утриманні та вихованні, а також те, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 3 500 грн.,починаючи з дня звернення до суду і до закінчення донькою навчання, однак не пізніше як до досягнення двадцяти трьох років, що буде достатнім для забезпечення першочергових потреб доньки [PERSON] . Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 22.03.2021р., а тому за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. На підставі викладене та

Outcome: approved