Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису його сину [PERSON], від домашнього насильства якого потерпає він та його дружина [PERSON] . Свою заяву обґрунтував тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], проживають у квартирі, належній на праві приватної власності його дружині. У квартирі разом з ними протягом останніх п'яти років після розірвання стосунків із співмешканкою, проживає їх син [PERSON], який протягом останніх двох років систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до нього та дружини, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173 -2 КУпАП. Просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON], а саме: заборону входити та перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ними - його батьками, яких просить визнати постраждалими від домашнього насильства строком на 6 місяців. Відзиву на заяву не надійшло. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом та шляхом публікації оголошення про його виклик на веб-сайті Цюрупинського районного суду. До початку розгляду заяви по суті представником заявника - адвокатом Тюпляєвою Т.Г. до суду подано клопотання про залучення у якості заінтересованої особи у справі його дружини [PERSON], клопотання ухвалою суду задоволено. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Тюпляєва Т.Г. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні та надали пояснення, аналогічні тим, що викладені у наданій до суду заяві. Крім того, [PERSON] пояснив, що у його сина іншого житла немає, однак останній працює, але зароблені гроші витрачає на спиртне, після вживання якого повертається додому у стані алкогольного сп'яніння і влаштовує дома скандали. Його дружина перенесла інфаркт, є інвалідом другої групи, на що син не звертає жодної уваги. [PERSON] двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства саме відносно матері [PERSON] у 2018 році. А у 2019 році ним та дружиною вже було здійснено п'ять викликів працівників поліції, оскільки син тепер погрожує матері убивством, а йому також погрожує розправою, застосовує при цьому нецензурну лайку, порушує спокій. Ним було подано заяву до поліції щодо погрози убивством, за результатами розгляду заяв працівниками поліції прийнято висновки . Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є інвалідом другої групи, про що надала копію пенсійного посвідчення, перенесла тяжкий інфаркт, тому скандали з погрозами на грунті зловживання спиртним її сином [PERSON] на неї впливають вкрай негативно, оскільки хвилювання їй категорично протипоказані і це може призвести до повторного загострення стану здоров'я. А такі події відбуваються майже щоденно. Останнім часом сином заведено ритуал : о шостій годині ранку той іде на роботу, а в обідній час чи після обіду повертається будучи добре п'яним, і влаштовує дома скандали. Підставою для звернення за приписом до суду стало те, що син не тільки влаштовує скандали з нецензурною лайкою та приниженням її та чоловіка, а й погрожувати їй розправою, убивством, заявляючи, що «він піде з квартири лише з її головою» . Вона боїться залишатися з ним наодинці у квартирі, особливо під час нічних чергувань її чоловіка, який періодично працює. Коли ж вони змушені викликати поліцію, то син утікає з дому, що є доказом того, що останній повністю усвідомлює свої вчинки і погрозливі висловлювання. Тому вона стала боятися за своє життя. Лікуватися син категорично не бажає, як і не бажає знайти собі окреме житло, яке він може самостійно оплачувати, оскільки працює і має дохід. Тому просить заяву [PERSON] про видачу обмежувального припису щодо входу до її квартири та проживання в ній її сину [PERSON] строком на 6 місяців задовольнити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник та заінтересовані особи є членами однієї сім'ї. При цьому [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі між собою, і обоє являються батьками [PERSON], [INFO], громадянина України, місце народження: м. Коростень Житомирської області, всі троє є членами однієї сім'ї і проживають за адресою: [ADDRESS]. Власником квартири відповідно до наданого Свідоцтва про право власності від 03.11.1998 року №2295 є [PERSON] (а.с.7-10). У 2018 року [PERSON] двічі - 03.04.2018 року та 04.06.2018 року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства у сім'ї. Протиправні дії були вчинені [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння відносно матері [PERSON] При цьому , під час розгляду справ про адміністративне правопорушення [PERSON] свою вину у вчиненні насильства в сім'ї визнавав.Крім того, 22.06.2018 року за результатами розгляду заяви [PERSON] працівниками Олешківського ВП ГУНП у Херсонській області складено висновок на підтвердження того, що 28.05.2018 року [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння нецензурною лайкою ображав свого батька [PERSON], чим вчинив психологічне насильство у сім'ї. Крім того, зареєстровано факти звернення до Олешківського ВП [PERSON] із заявами 28.02.2019 року та 09.03.2019 року про вчинення [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння психологічного насильства у сім'ї, за результатами розгляду яких складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, які перебувають на розгляді. Главою 13 розділу ІУ ЦПК України врегульовано розгляд заяв про видачу обмежувального припису. Так вимогами статті 350- 5 ЦПК України визначено, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні ( ч.1 ст. 350-6 ЦПК України). Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Таким чином, під час розгляду такої заяви належить надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів усіх членів сім'ї, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження права одного з них на проживання у квартирі, власником якої є інший член сім'ї у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з членів сім'ї. А також дослідженню і оцінці підлягають обставини того, яким саме формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Зазначені правові положення, щодо застосування певних норм права до спірних правовідносин викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.11.2018 року по справі № 756/2072/18, та у відповідності до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України повинні враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Крім вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила СК України. Так, відповідно до положень ст.ст. 14,15 СК України сімейні права і обов'язки членів сім'ї тісно пов'язані між собою і не можуть бути перекладені на іншу особу. Статтею 18 СК України визначено , що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу, а також визначено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема способами захисту, встановленими законом є встановлення правовідношення, примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку, припинення правовідношення або його анулювання, припинення дій, які порушують сімейні права, відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором та зміна правовідношення. Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши викладені у заяві про видачу обмежувального припису обставини, а також надані заявником та заінтересованою особою для підтвердження заяви докази, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих та доведених підстав для застосування відносно [PERSON] обмежувального припису, оскільки в судовому засіданні доведено факти домашнього насильства у вигляді психологічного з боку [PERSON] як у відношенні до заявника так і до його дружини. Зазначені докази у вигляді постанов Цюрупинського районного суду , які набрали законної сили, є доказами неодноразового притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення психічного насильства в сім'ї. Причому ці обставини [PERSON] жодного разу не заперечувалися. Ризиками того , що такі протиправні дії з боку останнього відносно членів сім'ї - перестарілих батька і матері,- можуть продовжуватися є неодноразові звернення [PERSON] до правоохоронних органів із заявами про вчинення [PERSON] насильства у сім'ї на грунті зловживання алкоголем, які підтверджені судовими рішеннями. Частиною шостою статті 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отримані докази суд вважає належними і допустимими, а також достовірними доказами, на підставі яких суд у відповідності до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, враховуючи усі надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] , які є постраждалими від домашнього насильства, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав останнього та покладення на нього обов'язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Беручи до уваги особу [PERSON] , його вік, відношення до скоєного, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та видачу обмежувального припису у вигляді винесення йому заборони входу до приміщення квартири [ADDRESS], а також перебування в ній протягом чотирьох місяців, що буде відповідати інтересам заявника і цілком достатнім для подальшого запобігання ризикам вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо [PERSON] та [PERSON] В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. У відповідності до вимог ст. 350-8 ЦПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення. Крім того, копія вказаного рішення підлягає направленню органу державної влади , місцевого самоврядування та органу поліції для відома і виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial