Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 30 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 86. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо. У підготовче засідання позивач [PERSON] не прибув, надав через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибула, надала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстрований 30 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 86, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача відсутні спільні інтереси з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття поваги один до одного. Спільного побуту та господарства не ведуть. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги наполягання позивача на розірванні шлюбу та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне шлюб на підставі ст. 112 СК України розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння, поваги та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved