Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з відповідачем у справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26.03.2002. Від шлюбу у сторін є син - [PERSON], [INFO]. Син є повнолітнім та навчається в Ковельському промислово-економічному коледжі ЛНТУ. Позивач вказує, що у зв'язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу. Враховуючи викладене просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на навчання сина в сумі 2000 гривень щомісячно на період навчання, тобто до [INFO] за умови навчання. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на навчання сина в сумі 1100 гривень щомісячно і продовжуючи до закінчення навчання. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зменшені позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Як вбачається з довідки, [PERSON] навчається в Ковельському промислово-економічному коледжі ЛНТУ на державній формі навчання. Термін навчання - з 01.09.2015 по [INFO]. Статтею 199 СК України визначено, що, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно вимог ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Судом встановлено, що син сторін [PERSON] досяг повноліття і його вік перевищує 18 років та є меншим 23 років, він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, у зв'язку з його навчанням в учбовому закладі, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. В силу ст.ст. 191, 201 СК України, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 19.09.2018. Згідно вимог ст. 199 СК України, аліменти слід стягувати до припинення навчання, але не довше, як до досягнення повнолітньою дочкою сторін двадцяти трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2018.

Outcome: approved