Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом з врахування заяви про зменшення позовних вимог, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 10 142,19 доларів США боргу за договором позики. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що він передав відповідачу грошові кошти в загальній сумі 10 000 доларів США в якості позики. Зазначений факт підтверджується розпискою, написаною відповідачем власноручно від 20.08.2020. Зазначену суму відповідач згідно розписки зобов`язаний повернути до 29.01.2021, однак свого обов`язку належним чином не виконав. Відповідач не повернув суму позики, а тому просить стягнути з відповідача вказану суму позики. Ухвалою суду від 22.03.2021 заява прийнята і відкрито загальне позовне провадження. 22.06.2021 від відповідача до суду поступило клопотання, в якому зазначив, що не укладав жодних договору позики з позивачем згідно чинного законодавства. 21.07.2021 від представника позивача до суду поступила заява про зменшення позовних вимог. Ухвалою суду від 18.10.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подала суду заяву, за змістом якої просить позов задоволити та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча згідно вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань та/або заперечень не поступало, а тому, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданого представником позивача клопотання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 20.08.2020 передав грошові кошти відповідачеві [PERSON] в сумі 10 000 доларів США в якості позики, про що свідчить розписка. Відповідач зобов`язувався повернути кошти до 29.01.2021. Однак умов зазаначених в розписці ним не дотримано. Таким чином з відповідача слід стягнути основну суму заборгованості, що становить 10 000 доларів США та 142,19 доларів США 3% річних. Згідно ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язання є договір. У визначені ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст.3 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Однак, як встановлено судом, відповідач умов договору не виконав, кошти так і не повернув. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається із розрахунку позивача, станом на 21.07.2021 загальна сума заборгованості з врахуванням 3% річних становить 10 142,19 доларів США, яку слід стягнути з відповідача. З огляду на те, що відповідачем не надано ні позивачу, ні суду відомостей іншого розрахунку заборгованості, розрахунок позивача не спростований, відомості про відсутність заборгованості не надані, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості підлягає до задоволення. За наведеного, враховуючи, що відповідач не виконав свого зобов`язання за договором, умов договору не виконав, кошти не повернув, суд приходить до висновку, що позов підставний та з відповідача слід стягнути на користь позивача 10 000 доларів США, як основну суму боргу та 142,19 доларів США 3% річних. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 831,89 грн., що підтверджені відповідною квитанцією. На підставі ст.ст. 6, 11, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 638 ЦК України та

Outcome: approved