Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 02.12.2016 року у Майданоолександрівській сільській раді Віньковецького району Хмельницької області за актовим записом № 6, без надання строку для примирення. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 02.12.2016 року зареєстрував шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства. З цих причин у сім`ї виникали сварки та непорозуміння, які призвели до того, що подружжя стали чужими одне одному. З червня 2018 року сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо і їхній шлюб існує формально. Тому [PERSON], не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просив його розірвати. У судове засідання 23.11.2018 року, учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивача [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, та просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] також надала до суду письмову заяву, в якій визнала заявлені позовні вимоги, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 02.12.2016 року у виконавчому комітеті Майданоолександрівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю, тобто відповідачем. Як випливає із змісту позовної заяви, в період шлюбного життя через різні погляди на сімейне життя та обов'язки між сторонами виникали конфлікти та суперечки, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, та їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов'язані спільним побутом, проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, а відповідач позов визнала повністю, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved