Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що [INFO] померла її мама [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. 01.11.2013 від імені [PERSON] секретарем Новомосирської сільської ради Ковельського району Волинської області був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось позивачу [PERSON] На день смерті спадкодавця заповіт не змінено та не відмінено. Позивач вказує, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] Позивач спадщину прийняла в порядку ст. 1269 ЦК України, оскільки у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала до нотаріуса за місцем відкриття спадщин заяву про прийняття спадщини. На частину спадкового майна позивачу були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Увидачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Оскільки право власності на будинок не зареєстровано, позивач не може оформити спадкових прав. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] - в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON]. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують повністю, з підстав, викладених у заяві, просять його задовольнити. Представник відповідача - Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Нудиженської сільської ради Любомльського району. З копії заповіту, посвідченого 01.11.2013 секретарем Новомосирської сільської ради Ковельського району Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за № 37 вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповіла [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За правилами ч.1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Тобто, позивач, є спадкоємцем майна померлої [PERSON], як особа, визначена в заповіті. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Реєстрація права власності на житловий будинок не проводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено та підтверджується копією спадкової справи № 430/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON], заведеної державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори, що позивач [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] На частину спадкового майна [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом. З копії спадкової справи також вбачається, що інший спадкоємець [PERSON] заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] не подав. Таким чином, позивач [PERSON] прийняла спадщину в порядку ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, що підтверджується її особистою заявою від 06.11.2014, поданою до Ковельської державної нотаріальної контори та зареєстрованою за № 1143. Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок позивачу не видавалось у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується листом нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Як вбачається з копії технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] побудований у 1953 році, тобто за життя спадкодавця. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва. Право власності на будинок не зареєстровано. З копії виписки з по господарської книги [NUMBER] за 2014 рік, особовий рахунок [ADDRESS], рахується господарство [PERSON]. В даному господарстві [PERSON] була зареєстрована та проживала з 1976 року по [INFO]. Крім [PERSON] в даному господарстві ніхто не зареєстрований та не проживає. Таким чином, відсутність реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права успадкувати це майно, оскільки в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, зводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. При зверненні позивача до нотаріального органу, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Статтею 1296 ч.3 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності суд встановив відсутність самовільних перепланувань та добудов. Осіб, які б мали право в силу ст. 1241 ЦК України на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відсутність осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України, шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved