Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати [PERSON],[INFO] недієздатною. У заяві та під час розгляду справи посилався на те, що [PERSON] є його матір'ю та є інвалідом ІІ групи у зв'язку із психічним захворюванням. Через хворобу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому просить визнати її недієздатною. Представник заінтересованої особи - орган опіки та піклування Золочівської райдержадміністрації Купин М.Я., будучи присутньою у судовому засіданні 14.02.2019 року,відносно задоволення заяви не заперечила, пояснила, що доводи заяви є підставними та просила її задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює в Колтівській сільській раді та знає сім'ю заявника. Вимоги заяви не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1ст. 293 ЦПК України). Судом встановлено, що заявник є сином [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 999642, [PERSON],[INFO] є інвалідом другої групи загального захворювання. Згідно ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Як вбачається з ч. 1ст. 39 ЦК україни фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров'я людини, якщо інше не буде встановлено у законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов'язаних зі станом її психічного здоров'я (ч. 1 ст. 7 Закону). Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1ст. 239 ЦПК України). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 490 від 26.01.2018 року КЗ ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня, [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі біполярному афективному розладу з ретміючим перебігом із стійко вираженим тривожно-депресивним синдромом суіцидальними тенденціями та вираженою соціально-трудовою дезадаптацією, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.Потребує опіки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON], недієздатною, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що у силу свого захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 1ст. 40 ЦК України,фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved