Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що між сторонами 05.02.1974 року укладено шлюб, який зареєстровано Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 92. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин між сторонами, різні погляди на життя, втрата почуття кохання, морально-психологічного зв`язку та єдності. Позивач вказує, що спільне господарство і фактичні шлюбні відносини припинені з 2011 року. Також, позивач зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем не можливо, на примирення він не згоден, в досудовому порядку спір між сторонами вирішити не виявилось можливим, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.07.2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.08.2019 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду. 22.08.2019 року від [PERSON] через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позовну заяву безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки жодних прав відповідача за захистом яких він звернувся до суду відповідач не порушує. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив суд його задовольнити. Пояснив, зокрема, що з 2012 року він фактично проживає окремо від [PERSON] , та має намір укласти шлюб з іншою жінкою. В судовому засіданні уповноважений представник позивача Воробйов О.О. позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] , яка була своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи не надала. Представник відповідача [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши позивача та його представника, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 05.02.1974 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 92, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.06.2016 року. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків сторони не підтримують з 2011 року, спільного домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Неповнолітніх дітей від подружнього життя сторони не мають. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд залишає за позивачем на підставі його усного клопотання. На підставі викладеного,

Outcome: approved