Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності йому державного акта серії ЯЛ №468943 від 11 листопада 2010 року на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 2622080801:01:001:0405, площа 0,1100 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Свої вимоги\~мотивує\~тим,\~що\~вінє власником земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 2622080801:01:001:0405. Однак, в Державному акті на право власності на земельному ділянку серії ЯЛ № 468943 від 17.11.2010, на підставі якого зареєстровано право власності на земельну ділянку в Державному земельному кадастрі невірно зазначений його реєстраційний номер облікової картки платника податків. Наявна помилка в шостій цифрі, замість « [NUMBER] » внесено «2122684777». Дана обставина унеможливлює реалізацію його прав, як власника земельної ділянки, які гарантовані йому Конституцією України та законами України. Враховуючи, що через помилку в РНОКПП він не може розпоряджатися земельною ділянкою, тому змушений звернутися до суду. Доказом того, що дана земельна ділянка, належить йому, є державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №468943 від 11 листопада 2010 року, кадастровий номер 2622080801:01:001:0405, площа 0,1100 га цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Підставою видачі є свідоцтво про право на спадщину, яке посвідчене Приватним нотаріусом Долинського нотаріального окруї у від 26.08.20Г0 року, реєстраційний №663. Встановлення факту того, що він є власником земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 2622080801:01:001:0405, необхідно йому для того, щоб він мав право розпоряджалися своєю земельною ділянкою. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, скерував на адресу суду заяву, згідно з якою просив проводити розгляд справи у його відсутності. Представник заінтересованої особи: Вигодська селищна\~рада Калуського\~району Івано-Франківської\~області, в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій не заперечив проти задоволення заяви [PERSON] та просив проводити розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони заінтересованої особи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 468943 від 17.11.2010, виданого приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №663, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,1100 га. Земельна ділянка розташована по [ADDRESS] . Однак в Державному земельному кадастрі невірно зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків [PERSON] . Наявна помилка в шостій цифрі, замість « [NUMBER] » вказано « [NUMBER] ». Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-2600873952014 від 02.09.2014 земельна ділянка кадастровий номер 2622080801:01:001:0405, площею 0,1100 га виділена [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.8). Факт належності\~заявнику державного\~акта серіїЯЛ №468943 від 17.11.2010 підтверджується також: -відомостями про право власності/право постійного користування, згідно з якими документ, що посвідчує право власності [PERSON] вказано державний акт від 17.11.2010 серії ЯЛ 468943 (а.с.9); -даними кадастрового плану земельної ділянки, номер якого зазначений 2622080801:01:001:0405 (а.с.10-12). Судом встановлено, що згідно з карти фізичної особиплатника податків Долинської об`єднаної державної податкової [PERSON] 22.12.2004 одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.4). Однак, як вказав [PERSON] та підтверджується вищеописаним державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЛ №468943 від 17.11.2010, у ньому невірно зазначений ідентифікаційний номер заявника. В силу набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про державний земельний кадастр», з 01 січня 2013 року не передбачено видачі державних актів про право власності на землю, як і не передбачено можливості внесення виправлень до вже виданих державних актів. Крім того, втратили чинність Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурах від 04 травня 1999 року № 43 та Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 № 325. Враховуючи вказане, єдиним способом встановити факт належності державного акта ЯЛ №468943\~від 17.11.2010\~ [PERSON] є судове рішення. Встановлення факту належності державного акта на право приватної власності на землю заявника має для нього юридичне значення, оскільки наявність помилки в зазначені реєстраційного номеру облікової картки платника податків [PERSON] в правовстановлюючому документі на земельну ділянку ставить під сумнів належність йому майна та позбавляє його можливості володіти та розпоряджатися нею з дотриманням вимог чинного законодвства. Враховуючи надані заявником докази в їх сукупності, перевірені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на землю ЯЛ №468943 від 17.11.2010, виданий на ім`я [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №663 на земельну ділянку площею 0,1100 га для для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по [ADDRESS] , фактично належить [PERSON] . З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документа, встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки його вимога законна, обґрунтована та доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1225, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 13, 76, 77, 81, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України,

Outcome: approved