Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовною заявою до відповідачів, в якій посилається на те, що позивач на протязі тривалого періоду часу постійно спілкувався з [PERSON] , який робив вигляд, що турбується про нього, допомагав у придбанні спиртних напоїв та продуктів харчування. \~ \~ \~ \~В процесі спілкування [PERSON] постійно говорив про необхідність виготовлення документів на самочинне будівництво до квартири. Позивач передав [PERSON] правовстановлюючі документи на квартиру для здійснення узаконення самочинного будівництва та 29 січня 2014 року видав на його ім`я довіреність, посвідчену Король О.В., приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу. Позивач в зміст довіреності не вчитувався, оскільки [PERSON] переконав його, що він уже все прочитав і там все правильно написав. В кінці 2015 року йому зателефонувала [PERSON] і повідомила, що його квартиру продають, що [PERSON] з покупцями приходив дивитись квартиру. Позивач звернувся до Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції і довідався про те, що 07 березня 2014 року [PERSON] відчужив належну йому квартиру на підставі договору купівлі-продажу своєму сину [PERSON] . Позивач грошових коштів за квартиру не отримував, і не бажав відчужувати єдине своє житло, так як вважав, що видавав довіреність на узаконення самочинного будівництва, а не на відчуження квартири. \~ \~ \~ \~Вважає, що укладений договір купівлі продажу суперечить вимогам ст. ст. 638, 655 ЦК України, а довіреність вимогам ст.ст.1000-1006 ЦК України, а тому зазначені правочини підлягають визнанню недійсними. \~ \~ \~ \~Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.11.2016 року було залучено відповідача [PERSON] як правонаступника, спадкоємця першої черги за [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.05.2018 року було залучено до участі в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання доручення та договорів купівлі-продажу недійсним, в якості співвідповідача по справі [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.11.2018 року залишено без розгляду позовну вимогу про визнання недійсним доручення, яке видане [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідчене 29.01.2014 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Король О.В., у зв`язку з тим, що даний договір є предметом спору у цивільній справі №727/10189/17. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.11.2018 року провадження у цій справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці, а саме рішення за результатами розгляду цивільної справи №727/10189/17за позовом [PERSON] до [PERSON] ,\~про визнання частково недійсним доручення, визнання недійсним укладеного договору купівлі-продажу присадибної земельної ділянки. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.09.2019 року поновлено провадження у справі №727/7824/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , у зв`язку з набрання законної сили судовим рішенням в справі №727/10189/17. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пояснивши, що спірна квартира є єдиним житлом Позивача, яке він не мав наміру продавати, грошей від продажу квартири він від [PERSON] не отримув, а останній ввів його в оману, діяв з перевищенням повноважень, відповідно укладений договір підлягає визнанню недійсним. Відповідач [PERSON] допитаний в судовому засіданні за правилами свідка пояснив, що покійний [PERSON] є його батьком, який запропонував йому придбати квартиру із земельною ділянкою. Оскільки, в той час його син одружувався, він разом з дружиною вирішив придбати майно для молодого подружжя. У його батька були ключі від квартири та всі необхідні документи для продажу квартири. 07 березня 2014 року він разом із батьком та дружиною [PERSON] оформили у нотаріуса договір купівлі продажу кватири та земельної ділянки, після чого він передав батькові грошові кошти в сумі 20\~000,00 доларів США та оплатили порівну послуги у нотаріуса. Мельников [PERSON] не пред`являв до батька жодних претензій, йому відомо, що у [PERSON] були постійні проблеми з кредиторами, батько неодноразово закривав за нього борги. Відповідачка [PERSON] допитана в судовому засідання за правилами свідка дала аналогічні пояснення, підтвердивши факт розрахунків за придбану спірну квартиру її чоловіком [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання вважала, що відсутній правові підстави для визнання недійсним договору купівлі продажу квартири, оскільки видана довіреність від 29 січня 2014 року давала повноваження [PERSON] на відчуження майна від імені [PERSON] , вона є дійсною, не визнана недійсною відповідним рішення суду. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.04.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Новосельською І.Л., позивач [PERSON] який проживає по [ADDRESS] є спадкоємцем майна громадянки [PERSON] , померлої [INFO] , спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з квартири [ADDRESS] , загальною площею 31,0 кв.м., житловою площею 22,0 кв.м., що складається з двох житлових кімнат, спадкова справа №424/2004, зареєстровано в реєстрі за №5-1349 (т.1 а.с.8). Згідно договору купівлі-продажу квартири від 07.03.2014 року, відповідач [PERSON] , який діє від імені [PERSON] , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Король О.В. 29.01.2014 року, як продавець продав [PERSON] як покупцю квартиру [ADDRESS] . За цим договором продавець передав майно (предмет договору) у власність покупця, а представник покупця прийняв майно і сплатив за нього обговорену грошову суму. Продаж майна за домовленістю сторін вчинено за ціною 83233,00 грн., отримані представником продавця від покупця до підписання цього договору. Сторони стверджують факт повного розрахунку за цим договором (т.1 а.с.157-158). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 31,0 кв.м., житловою площею 22,0 кв.м., що складається з двох житлових кімнат, на підставі свідоцтва про право на спадщину ВВС/078033 (а.с.10-11). Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] ,загальною площею 31,0 кв.м., житловою площею 22,0 кв.м., що складається з двох житлових кімнат, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 696, виданий 07.03.2014 року (т.1 а.с.71-72). Відповідач [PERSON] надала згоду на придбання (купівлю) спірної квартири, загальною площею 31,0 кв.м., житловою площею 22,0 кв.м., що складається з двох житлових кімнат, що підтверджується заявою від 07.03.2014 року, засвідченою приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, Балацьким О.О. (т.1 а.с.176). Відповідно до довідок КЖРЕП №5 від 01.12.2016 року та 12.04.2018 року, власником без реєстрації в квартирі [ADDRESS] , являється відповідач [PERSON] , позивача [PERSON] зазначено як колишнього власника (т.2 а.с.55). Відповідно до акту №472 від 08.12.2016 року складеного комісією в складі працівників КЖРЕП №5, колишній власник [PERSON] , 1951 року народження в квартирі [ADDRESS] , не проживає (т.1 а.с.51). Із копій квитанції та акта звірки взаєморозрахунків за електроенергію №60357 станом на 13.04.2018 року відповідачем [PERSON] заборгованість відсутня (т.2 а.с.54). Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 18.03.2016 року, за зверненням [PERSON] , кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015260040003889 від 31.12.2015 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення (т.1 а.с.14). З постанови про закриття кримінального провадження від 18.03.2016 вбачається, що брат позивача [PERSON] 30.12.2015 звернувся до Шевченківського ВП ЧВП ГУНП України в Чернівецькій області про вчинення [PERSON] шахрайства щодо позивача. Дійшовши висновку, що між сторонами склались цивільно-правові відносини, орган досудового розслідування закрив провадження у справі (т.1 а.с.14). Згідно пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, зазначена постанова позивачем не оскаржувалась. Відповідно до\~ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Загальні наслідки недійсності правочину визначає\~ст.216 ЦК України, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а згідно зі\~статтею 236 ЦК України\~правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача. За загальним правилом наслідком недійсності угоди є застосування двосторонньої реституції, яка не ставиться в залежність від добросовісності сторін угоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Стаття 216 ч.3 ЦК України\~визначає, що загальні наслідки недійсності угоди застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.ст.237,\~238 ЦК України\~, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (ст. 239 ч.1 ЦК України). Судом встановлено, згідно довіреності від 29.01.2014 року посвідченої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Король О.В. позивач [PERSON] уповноважив за життя [PERSON] на розпорядження всім своїм майном та надав право представляти свої інтереси в усіх підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності втому числі в органах нотаріату, а також право продати майно належне позивачу із встановленням його ціни на власний розсуд (т.1 а.с.70, 149). У частинах 3, 4\~ст. 82 ЦПК України\~зазначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 квітня 2019 року, яке залишено в силі постановою Чернівецького апеляційного суду від 21 серпня 2019 року, в задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним доручення, яке видане [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідченого 29.01.2014 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Король О.В., визнання недійсним договору купівлі-продажу присадибної земельної ділянки площею 0,0364 га за адресою: [ADDRESS] , було відмовлено (т.2 а.с.98-111). Відповідно до\~ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Таким чином, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, безпосередньо досліджені під час судового розгляду, застосувавши норми що регулюють спірні правовідносини, з мотивів наведених вище,

Outcome: dismissed