Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Нігинський кар`єр» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що 25.01.2018 р. був звільнений з роботи з ДП «Нігинський кар`єр» відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. На день звільнення заборгованість підприємства перед позивачем становила 5598,43 грн, яка до цього часу не виплачена. За порушення строку остаточного розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України має право на стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Просить стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 5598,43 грн. та середній заробіток за період з 25.01.2018 р. по день ухвалення судового рішення зі розрахунку середньоденного заробітку - 105 грн. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06 лютого 2020 року. Розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повдомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.. 279 ЦПК України. Із згоди представника позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] з 04.10.2017 р. по 25.01.2018 р. працював машиністом конвеєра ІІІ розряду в дробільно-сортувальному цеху Державного підприємства «Нігинський кар`єр». 25.01.2018 р. позивач звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записами в трудовій книжці. При звільненні з позивачем не був проведений розрахунок відповідно до ст.. 116 КЗпПУ. Відповідно до довідки №744 від 19.11.2019 р. заборгованість по заробітній платі станом на 19.11.2019 р. становить 5998,43 грн. Таким чином у зв`язку із не проведенням остаточного розрахунку при звільненні, за наявності вини відповідача у позивача виникло право вимагати стягнення наявної заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що з вини відповідача згідно вимог ст.ст.115-117 КЗпП України виникла заборгованість із заробітної плати, яка в день звільнення погашена не була, а тому має право на стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку. Суд, погоджується із такими твердженнями позивача оскільки обов`язок своєчасної виплати заробітної плати покладений на роботодавця ст.115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці». З довідки про доходи №751 від 26.11.2019 р. вбачається, що розмір заробітної палати позивача у листопаді 2017 р. становив 2640,34 грн, у грудня 2017 р. - 1584,32 грн. Середній розмір заробітної плати за один робочий день становив (2640,34 грн, + 1584,32 грн)/42 робочих дні = 100,59 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку становить 52809,75 грн = 100 грн 59 коп. х 525 робочих дні (за період з 26.01.2018 року по 02.03.2020 року). Право на своєчасне отримання винагороди захищається законом, про що зазначено у ст.43 Конституції України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці» та ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Право працівника на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору закріплено у ст.21 Закону України «Про оплату праці». Строки виплати заробітної плати врегульовано ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», якими визначено,що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Строки розрахунку при звільненні визначені ст.116 КЗпП України, зокрема при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Ст. 27 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМ України від 8 лютого 1995р.N100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, у якому в п.8 визначено, що порядок нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше як за один місяць. З урахуванням отриманого доходу, розмір середньої заробітної плати слід визначити в сумі 2112,33 грн. = (2640,34 грн, + 1584,32 грн)/2 з урахуванням обов`язкових платежів та зборів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved