Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту того, що [PERSON] , яка померла [INFO] є дочкою [PERSON] , яка померла[INFO] , встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном померлої, встановлення факту, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] та встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] станом на 19 травня 2008 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння в с. Куцівка Смілянського району Черкаської області та земельну частку (пай) розміром 3,23 умовно-кадастрових га. За життя [PERSON] склала заповіт в якому заповіла заявнику будинковолодіння. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв заявник та його мати [PERSON] , вступивши в управління і володіння спадковим майном померлої, однак юридично спадкове майно мати не оформила, оскільки померла [INFO] . Заявник не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, так як документів не прослідковується родинний зв`язок із померлою матір`ю, оскільки прізвище заявника « [PERSON] », а прізвище матері « [PERSON] ». Окрім того відсутні документи, які б підтвердили родинний зв`язок його матері [PERSON] та [PERSON] , оскільки втрачене свідоцтво про народження [PERSON] та свідоцтво про шлюб [PERSON] . Заявник зазначив, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] йому необхідно довести факт постійного проживання разом із нею на час відкриття спадщини. [PERSON] та [PERSON] разом однією сім`єю проживали в [ADDRESS] , вели спільне господарство та він здійснював догляд за своєю матір`ю. Своєчасно заявник не подавав заяву до нотаріальної контори, оскільки вважав, що постійно проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини він не втратить права на спадщину. Окрім того просив суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] після смерті її матері [PERSON] , яка померла[INFO] , оскільки [PERSON] вступила в управління і володіння спадковим майном померлої, так як розпорядилася предметами домашнього вжитку та взяла її особисті речі. В судове засідання заявник не з`явився, надіслав до суду заяву в якій розгляд справи просить проводити без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про визнання заяви та просив розгляд справи проводити без його участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] була бабою заявника, а [PERSON] була її донькою. Після смерті [PERSON] її похованням займалася донька [PERSON] та онук [PERSON] . Мати заявника вступила в управління спадковим майном померлої [PERSON] , оскільки взяла речі домашнього вжитку спадкодавця та розпорядилася ними. [PERSON] , яка померла [INFO] проживала разом із своїм сином [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом померлих. [PERSON] була донькою [PERSON] , а [PERSON] , сином [PERSON] . [PERSON] проживала у с. Куцівка разом із своєю донькою [PERSON] та її сином [PERSON] . [PERSON] займався похованням бабусі і вступив в управління спадковим майном після її смерті також. Після смерті [PERSON] спадковим майном розпорядився її син [PERSON] . У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 27 листопада 2000 року Куцівською сільською радою Смілянського району Черкаської області (а.с. 6). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Куцівської сільської ради Смілянського району Черкаської області 20 травня 2008 року (а.с. 5). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Куцівською сільською радою Смілянського району Черкаської області 18 вересня 1984 року матір`ю [PERSON] , [INFO] на російській мові записана « [PERSON] » (а.с. 4). Згідно довідки виконавчого комітету Ротмістрівської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 53/2-15 від 23 березня 2021 року вбачається, [PERSON] , 1941 року народження до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] , без реєстрації проживав її син [PERSON] (а.с. 8). Із довідки виконавчого комітету Ротмістрівської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 54/2-15 від 23 березня 2021 року вбачається, що [PERSON] , 1967 року народження є онуком померлої [INFO] [PERSON] , поховав її за свої кошти та вступив в управління і володіння її майном (а.с. 9). З листа Смілянської державної нотаріальної контори № 419 від 09 квітня 2021 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, після смерті [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, Свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до листа Верховного Суду України від 1 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Як передбачено ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає до задоволення, факт, який просять встановити заявник має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить вирішення його особистих майнових прав. Щодо встановлення факту прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільний кодекс України в редакції 2004 року такий застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Статтею 548 ЦК (в редакції 1963 року) визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень викладених у абз. 1,3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] вступила в управління і володіння спадковим майном померлої [INFO] матері [PERSON] . Окрім того, суд дійшов висновку, що [PERSON] проживав однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи, зокрема довідкою виконавчого комітету Ротмістрівської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 53/2-15 від 23 березня 2021 року, відтак заява про встановлення факту постійного проживання спадкоємця з спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved