Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що в липні 2014 року звільнився з роботи і в даний час не працює, в зв'язку з чим, його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі ? частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв'язку з цим, вважає за доцільне стягувати з нього на користь відповідачки на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі до 300 грн. на місяць. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що не працює, отримує доход від ведення підсобного господарства (утримує корову, свиней, має земельну ділянку площею близько 2га). Відповідачка в судовому засіданні заявлений позов не визнала, вважаючи, що відповідач має сплачувати аліменти в існуючому розмірі, оскільки дитина потребує коштів на придбання одягу, взуття, харчування, навчання, лікування. Вона в даний час тимчасово не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю; шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку 22 червня 2012 року. На підставі рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19 вересня 2014 року, яке набрало законної сили, позивач зобовязаний щомісячно сплачувати на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ст.ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного становища, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. За змістом положень ст.180 СК України обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON], довідки ТОВ «Прохорське» №732 від 06.11.2014р., на час прийняття судового рішення про стягнення з нього аліментів він не працював, як не працює і на даний час; в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів у запропонованому [PERSON] розмірі. Також, суд враховує ту обставину, що [PERSON] є особою працездатного віку, звільнився з роботи за власною ініціативою, на облік до центру зайнятості не став, не позбавлений можливості самостійно підшукати для себе постійну роботу, інших утриманців не має, отримує доход від ведення підсобного господарства. Крім того, запропонований [PERSON] розмір аліментів в 300 грн. знаходиться нижче рівня мінімального розміру аліментів на дитину віком від 6 до 18 років (385,80 грн.). Посилання позивача на безоплатне проживання відповідачки з сином в належному йому будинку та невжиття ним заходів щодо їх виселення не мають юридичного значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, суд вважає, що надані позивачем докази не свідчать про погіршення його матеріального становища, стану здоровя чи зміни сімейного статусу настільки, щоб він був позбавлений можливості виплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в існуючому розмірі, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed