Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про скасування свідоцтва про право власності на садибу та визнання права власності на 1/5 частину житлового будинку і господарських будівель, в якому вказує, що нещодавно дізнався про те, що житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], на праві власності належав покійній матері [PERSON], а на даний час на праві власності належить відповідачу [PERSON]. Відповідачка звернулась до суду з позовом до позивача про усунення перешкод в користуванні її житловим будинком з господарськими будівлями в [ADDRESS], просить визнати позивача таким, що втратив право на користування зазначеним житловим будинком та зняти позивача з реєстраційного обліку. Оскільки позивач народився та зареєстрований в [ADDRESS], вважає, що має право на 1/5 частину вказаного житлового будинку і господарських будівель. Просить продовжити йому процесуальний строк на звернення до суду з позовом про захист поруше\-ного права. Скасувати право власності [PERSON] на житловий будинок і господарські будівлі, що знаходиться в [ADDRESS] та визнати за ним право власності на 1/5 частину зазначеного будинковолодіння та господарських будівель. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві, просить їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, просить застосувати до спірних стосунків строк позовної давності, в позові відмовити. Суд, заслухавши покази представника позивача, представника відповідачки, дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів інвентарної справи на домоволодіння в [ADDRESS] (а.і.с.23), згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 31 травня 2005 року, вказане домоволодіння на праві приватної власності належало [PERSON]. Після смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину за законом (а.і.с.26), домоволодіння в [ADDRESS], згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 26 вересня 2008 року, на праві приватної власності належало [PERSON].(а.і.с.34) Після смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину за законом (а.і.с.37), домоволодіння в [ADDRESS], згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 19 січня 2009 року, на праві приватної власності належало [PERSON].(а.і.с.38) 20 травня 2014 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого на випадок смерті, належне майно заповіла [PERSON].(а.с.19) [PERSON] померла [INFO]. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Посилання позивача на те, що йому не було відомо, що житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], належить одному власникові, суд не приймає до уваги, оскільки вперше право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, оформлено 15 листопада 1989 року за [PERSON], підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок. (а.і.с.11) З 15 листопада 1989 року по даний час житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], зареєстровано на праві приватної власності в частці 1/1. Позивач не звертався до суду про визнання права на частку у нерухомому майні, під час перебування житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS], у власності попередніх власників. В судовому засіданні позивач не навів обставин, які б перешкоджали йому у зверненні до суду в межах строку позовної давності. Таким чином, відсутні підстави для поновлення строку звернення позивача до суду з позовом про скасування свідоцтва про право власності на садибу та визнання права власності на 1/5 частину житлового будинку і господарських будівель. Представник відповідачки просить застосувати до спірних правовідносин позовну давність. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки . Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що на момент пред'явлення позову позивачем пропущений строк загальної позовної давності, у зв'язку з чим, враховуючи клопотання представника відповідачки щодо застосування позовної давності, на підставі ст. 267 ЦК України це є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного

Outcome: dismissed