Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтував ти, що його дядько, що є рідним братом батька, [PERSON] , [INFO] , за час життя склав заповіт на випадок своєї смерті в його користь. Згідно заповіту, що посвідчений 03.02.2010 року державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Керничною М.В., [PERSON] все належне йому майно заповів йому. Спадкодавець, [PERSON] помер [INFO] . Протягом шестимісячного терміну він звернувся до Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом. На підставі його заяви, державним нотаріусом заведено спадкову справу № 83/2011 від 11.08.2011 року. Відповідно до постанови нотаріуса від 17.05.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, останнім відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нотаріус вважає, що заповіт від 03.02.2010 року, який зареєстрований у реєстрі за № 132 на його ім`я складений та посвідчений із порушенням вимог діючого законодавства України та інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». В подальшому він звернувся через свого адвоката до Тлумацького відділу ДРАЦС в Івано-Франківській області і дізнався, що інших спадкоємців та родичів у його дядька не було, а тому він є єдиним спадкоємцем після смерті дядька згідно закону, а тому 13.07.2021 року він звернувся до Тлумацької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини згідно закону, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вказує, що причиною пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини є його тривала хвороба. Просив визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном в два місяці з часу набрання рішенням законної сили. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак 20.12.2021 року через канцелярію суду подав заяву, в якій просив позов задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві та справу розглядати без його участі (а. с. 35). Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак 23.11.2021 року на адресу суду надіслала заяву, в якій вказала, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення та просить справу розглядати без її участі (а. с. 24). Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак 09.12.2021 року на адресу суду надіслала заяву, в якій вказала, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення та просить справу розглядати без її участі (а. с. 29). 23 листопада 2021 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00023016417 від 01.06.2019 року вбачається, що батько позивача, [PERSON] , народився [INFO] , де в графі «відомості про батька» вказано « [PERSON] » (а. с. 5). Дядько позивача, [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де в графі «батько» вказано « [PERSON] » (а. с. 6). З копії заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №132, посвідченого державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Керничною М.В. 03.02.2010 року, вбачається, що [PERSON] все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати і на що він за законом матиме право заповів племіннику [PERSON] (а. с. 7). Спадкодавець, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.02.2011 року (а. с. 4). Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 353/02-31 від 17.05.2019 року, виданою державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Керничною М.В. вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , по спадковій справі № 83/2011 по причині, що вказаний заповіт, посвідчено з порушенням вимог діючого законодавства, а саме ст. 1234 ЦК України, п.1.1, гл. 3 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (а. с. 9). Крім того, із копії роз`яснення державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвої Н.М. №467/01-16 від 13.07.2021 року вбачається, що [PERSON] пропущено шестимісячний строк дня смерті спадкодавця для прийняття спадщини (а. с. 10-12). Окрім позивача, [PERSON] , та відповідачів, [PERSON] та [PERSON] , інших спадкоємців за законом чи за заповітом після смерті спадкодавця, [PERSON] , немає, що підтверджується відповіддю № 112/24.12.6-18 від 25.05.2021 року виданою Тлумацьким відділом ДРАЦС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а. с. 13). Відповідно до ст. 1217,1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. У відповідності до ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. При вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Як роз`яснено у вищевказаній постанові, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суд вважає тривалу хворобу позивача, [PERSON] , поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення [PERSON] від права спадкування за законом. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання заяви до нотаріальної контори. На підставі наведеного, відповідно до ст.1268,1269,1270,1272 ЦК України, ст. 12,13, 61, 263-265 ЦПК України, суд -

Outcome: approved