Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Енергобанк» про захист прав споживачів, стягнення суми депозиту, процентів, відшкодування збитків та моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] (а.с.18-21) позов підтримав та показав, що 10.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Енергобанк» в особі відділенні №1 в м.Слов'янськ був укладений договір №094623 про строковий банківський вклад з виплатою відсотків в кінці строку. За вказаним договором позивач вніс, а відповідач прийняв на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти в сумі 60280 грн., що підтверджується заявою на переказ готівки №11 від 10.10.2013 року та квитанцією №11 від 10.10.2013 року. Згідно п.1.3 договору нарахування процентів на вклад проводиться по закінченню строку вкладу. Договір укладений на строк 92 дня з 10.10.2013 року по 10.01.2014 року зі сплатою 17% річних. Згідно п.2.1, п.2.1.2 договору банк повинен повернути вкладнику його внесок та проценти готівкою через касу банку або безготівковим перерахуванням на рахунок вкладника по закінченню терміну договору. Після спливу строку договору позивач [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з приводу повернення грошей та сплати відсотків, однак задоволення своїх вимог не отримав. За вказаних обставин [PERSON] просить суд стягнути з ПАТ «Енергобанк» суму вкладу в розмірі 60280 грн., проценти за користування депозитом за період з 10.10.2013 року по 10.01.2014 року в розмірі 2582,95 грн. та за період з 11.01.2014 року по 10.12.2014 року (дата подачі позову до суду) в розмірі 9749,78 грн., а всього - 12332,73 грн., на підставі ст.625 ЦК України за період з 11.01.2014 року по 10.12.2014 року інфляційні витрати в розмірі 12132,50 грн. та 3% річних в розмірі 1720,55 грн. Невиконанням договору та незаконним утриманням його грошей позивачу були завдані моральні страждання, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Відшкодувати витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. згідно квитанції від 03.12.2014 року. Представник позивача просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача Новак О.А. (а.с.22) позов не визнав та показав, що в ПАТ «Енергобанк» договір №094623 про строковий банківський вклад з виплатою відсотків в кінці строку від 10.10.2013 року відсутній, що дозволяє стверджувати, що такий договір взагалі не укладався. Примірників заяви на переказ готівки та квитанції №11 від 10.10.2013 року також немає. Оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, представлені представником позивача, вважає, що договір, розрахункові документи, підписи та печатки на них є підробленими, у зв'язку з чим з цього приводу банк планує звернутися до правоохоронних органів. Просить в позові відмовити. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази - оригінали та копії договору №094623 про строковий банківський вклад з виплатою відсотків в кінці року від 10.10.2013 року (а.с.6-7), заяви на переказ готівки №11 від 10.10.2013 року (а.с.8), квитанції №11 від 10.10.2013 року (а.с.9), вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а заперечення представника відповідача такими, що за відсутністю доказів, не спростовують висновків суду. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.64 Конституції України, права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно ст.1058 ч.1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. Згідно ст.1060 ч.2 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст.1061 ч.1 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно ст.1061 ч.5, 6 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст.1066 ч.3 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджатися рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. На підставі досліджених в судовому засіданні оригіналів примірників документів, наданих з боку сторони вкладника, встановлено, що: 10.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Енергобанк» в особі відділенні №1 в м.Слов'янськ був укладений договір №094623 про строковий банківський вклад з виплатою відсотків в кінці строку. За вказаним договором [PERSON] вніс, а ПАТ «Енергобанк» прийняв на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти в сумі 60280 грн. Строк розміщення вкладу 92 дня з 10.10.2013 року по 10.01.2014 року зі сплатою 17% річних. Для обліку нарахованих відсотків банк відкриває вкладнику рахунок [NUMBER]. (а.с.6-7) Вказаний договір за формою та змістом відповідає вимогам ст.ст.633, 1058-1060 ЦК України, має необхідні реквізити, підписаний сторонами, підпис представника юридичної особи засвідчена печаткою банку. Підстав вважати такий договір недійсним у суду не мається, оскільки відповідачем таких вимог не заявлено (ст.215 ч.3 ЦК України) та доказів не надано. Дійсність внесення [PERSON] вкладу підтверджується заявою на переказ готівки №11 від 10.10.2013 року та квитанцією №11 від 10.10.2013 року. (а.с.8-9) Недостовірність вказаних бухгалтерських документів відповідачем не доведена, доказів з цього приводу суду не надано. Згідно п.2.1.2 Договору банк зобов'язаний повернути суму вкладу готівкою через касу банку або безготівковим перерахуванням на рахунок вкладника. Згідно п.2.1 Договору проценти на суму внеску нараховуються за фактичну кількість днів користування внеском з дня, наступного за днем надходження коштів на депозитний рахунок вкладника, та виключно до дня, який передує дню його повернення вкладнику. З огляду на те, що строк депозитного договору закінчився, а вклад та проценти вкладнику [PERSON] виплачені не були, то права позивача слід поновити, стягнувши на його користь з ПАТ «Енергобанк» суму вкладу в розмірі 60280 грн.; проценти за користування депозитом за період з 10.10.2013 року по 10.01.2014 року в розмірі 2582,95 грн. та за період з 11.01.2014 року по 10.12.2014 року (дата подачі позову до суду) в розмірі 9749,78 грн., а всього - 12332,73 грн. згідно розрахунку позивача, проти якого відповідач заперечень не мав (а.с.2). Згідно ст.625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеного, з ПАТ «Енергобанк» на користь [PERSON] за період прострочення виконання грошового зобов'язання з 11.01.2014 року по 10.12.2014 року слід стягнути інфляційні втрати в розмірі 12132,50 грн. та 3% річних в розмірі 1720,55 грн. Розрахунок позивача відповідачем не заперечувався (а.с.3). Вимоги позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. задоволенню не підлягають оскільки не передбачені законом за даним видом правовідносин. Відшкодування витрат на правову допомогу передбачено ст.84 ЦПК України. Зазначені витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підставі наведеного, з огляду на тривалість участі адвоката [PERSON] протягом однієї години у судовому засіданні, з ПАТ «Енергобанк» на користь [PERSON] слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 487,20 грн. (1218 х 40%). Відповідно до ст.88 ЦПК України на відповідача слід покласти сплату судових витрат в розмірі 869,53 грн. (1% ціни матеріального позову).

Outcome: partial