Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду та просив суд виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 160 від 02 червня 2010 року, а саме прізвище ім'я та по батькові [PERSON], що внесені Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції про народження [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтував наступним. Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, мають місце постійні сварки, під час таких сварок колишня дружина позивача вказувала, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного позивач просить суд виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялася належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно зі ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 26 жовтня 2007 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу від 26 жовтня 2007 року було зроблено актовий запис № 1946. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.06.2013 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 05 лютого 2015 року позивач [PERSON] змінив прізвище на [PERSON], про що видане свідоцтво про зміну імені Серії [NUMBER] від 05 лютого 2015 року. Як визначено ст. 136 СК України (ч.ч. 1-3) особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснив, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. 16 травня 2017 року судом по справі 523/1193/16-ц була постановлена ухвала, за якою суд вирішив призначити по справі судову медично - генетичну експертизу, проведення якої доручити Бюро судово-медичних експертиз міста Одеси (провулок Валіховський,4). Листом КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 02.08.2017 року № 1965-02 було повідомлено про неможливість проведення вказаної експертизи через те, що до експертної установи не з'явилися [PERSON] разом з сином [PERSON] для одночасного відбору біологічних зразків. Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Під час розгляду справи про встановлення батьківства суд повинен враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п. 9 Постанови від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначено, що у разі, коли ухилення сторони у справі щодо визнання батьківства від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Рішення суду повинно ґрунтуватися на конкретних обставинах справи, підтверджених належними та допустимими доказами. Враховуючи викладене, а саме той факт, що відповідач не з'являлася до експертної установи разом з малолітньою дитиною для проведення судово-генетичної експертизи, яка в цій категорії справ є обов'язковою (ухвала ВССУ № 6-49337св12 від 29.05.2013 р.), суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved