Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Якимівського районного суду Запорізької області з позовом до Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що 08 лютого 2018 року [PERSON] відповідно до ст.ст. 1233-1236 ЦК України склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області. За даним одностороннім правочином, належне йому майно, заповів позивачу та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер про що 29.11.2019 року зроблено запис до книги актів цивільного стану за № 313 та видано свідоцтво про смерть [PERSON] Серії 1- внаслідок чого відкрилася спадщина на його майно.Позивач як спадкоємець за заповітом, у визначений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Городищенського нотаріального округу Черкаської області за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини на підставі якої відкрито спадкову справу за № 94\\2019 від 27.11.2019 року. Постановою приватного нотаріуса від 24.07.2020 року йому відмовлено в узаконенні спадщини по причині неправильності у заповіті адреси розташування спадкової земельної ділянки.Уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, при посвідченні заповіту внесено невірні адмінмежі розташування земельної ділянки, а саме: Новодалівська сільська рада Якимівського району Черкаської області, замість Запорізької. На момент звернення до суду з даним позовом , населений пункт Новоданилівка ввійшов до складу Якимівської селищної ради Запорізької області.Зазначені обставини позбавляють позивача права узаконити спадкове майно, а тому він звернувся до суду про встановлення юридичного факту, який має для юридичне значення та надасть йому можливість вступити в права спадкоємця.Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 17.11.2020 року позивачу відмовлено у відкритті провадження за його заявою, по причині наявності спору про право на земельну ділянку, а тому він не може бути вирішений в порядку окремого провадження.На підставі викладеного просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 3.9103 га - кадастровий номер 2320382400:10:007:0016 в межах с. Новоданилівка Якимівської селищної ради Запорізької області після померлого [INFO] [PERSON] . В судове засідання позивач надав письмову заяву у якій просив суд позов задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності. В судове засідання представник відповідача Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області надав письмову заяву у якій зазначив, що вони не заперечують проти задоволення позовних вимог та просив розглядати зазначену справу без участі представників Якимівської селищної ради. В судове засідання представник третьої особи надав письмову заяву у якій просив розглядати зазначену справу за відсутності третьої особи, заявлені позовні вимоги просив вирішити відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.12 ЦПК України,цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 08 лютого 2018 року [PERSON] відповідно до ст.ст. 1233-1236 ЦК України склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, відповідно до якого [PERSON] заповів приватизовану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3.9103 га, що розташована на території Новоданилівської сільської ради Якимівського району Черкаської області, яка належала спадкодавцю згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 14.02.2014, кадастровий номер земельної ділянки 2320382400:10:007:0016. Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 31.10.2019 року [PERSON] помер [INFO] . Постановою приватного нотаріуса від 24.07.2020 року [PERSON] відмовлено в узаконенні спадщини по причині неправильності у заповіті адреси розташування спадкової земельної ділянки. Таким чином із наданих документів вбачається, що за позивачем не можливо провести реєстрацію права власності на земельну ділянку згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 14.02.2014, кадастровий номер земельної ділянки 2320382400:10:007:0016, які він успадкував після смерті [PERSON] , на підставі заповіту від 08 лютого 2018 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області. Як зазначає позивач, на теперішній час, він як спадкоємець майна може захистити свої права лише в судовому порядку. Вказані факти узгоджуються дослідженими письмовими доказами. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення - ч.1ст.1225 ЦК України. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає у постановах від 25 грудня 2013 року по справі 6-35295св13 та 28 травня 2014 року по справі 6-10784св14 в судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, оскільки позивачу [PERSON] , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто встановлена наявна відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про спадщину, крім того, позовні вимоги визнаються відповідачем, які не заперечують проти їх задоволення, а саме суд вважає, що є законні підстави для визнання за позивачем [PERSON] в порядку спадкування права власності на зазначену земельну ділянку. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, зважаючи, що надані позивачем докази є належними та достатніми на підтвердження заявлених вимог та не порушують права інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved